natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Drug-drug interaction studies with digox in (P-glycoprotein substrate) and warfarin (CYP2C9 substrate) in healthy subjects have shown no clinically relevant pharmacokinetic interactions after co- administration with vildagliptin.
Terveillä koehenkilöillä tehdyt digoksiini (P- glykoproteiinin substraatti) ja varfariini (CYP2C9 substraatti) - lääkeyhteisvaikutustutkimukset eivät ole osoittaneet kliinisesti merkittäviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia samanaikaisen vildagliptiinin annon yhteydessä.
In these studies, no clinically relevant pharmacokinetic interactions were observed after co-administration with vildagliptin.
Näissä tutkimuksissa ei havaittu kliinisesti merkittäviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia samanaikaisen vildagliptiinin annon yhteydessä.
Metformin Combinations not recommended There is increased risk of lactic acidosis in acute alcohol intoxication (particularly in the case of fasting, malnutrition or hepatic insufficiency) due to the metformin active substance of Eucreas (see section 4.4).
Metformiini Yhdistelmät, joita ei suositella Maitohappoasidoosin riski kasvaa akuutissa alkoholimyrkytyksessä (erityisesti paaston, aliravitsemuksen tai maksan vajaatoiminnan yhteydessä) Eucreaksen toisen vaikuttavan aineen, metformiinin, takia (ks. kohta 4. 4).
A study in healthy volunteers showed that cimetidine, administered as 400 mg twice daily, increased metformin systemic exposure (AUC) by 50%.
Terveillä vapaaehtoisilla tehty tutkimus osoitti, että simetidiini annoksella 400 mg kahdesti päivässä lisäsi systeemistä metformiinialtistusta (AUC) 50%: lla.
Therefore, close monitoring of glycaemic control, dose adjustment within the recommended posology and changes in diabetic treatment should be considered when cationic medicinal products that are eliminated by renal tubular secretion are co-administered (see section 4.4).
Sen vuoksi sokeritasapainoa on seurattava tarkoin ja annoksen muuttamista suositellun annostuksen puitteissa ja muutoksia diabeteshoitoon on harkittava, kun munuaisten tubulussekreetion kautta eliminoituvia kationisia lääkevalmisteita annetaan samanaikaisesti (ks. kohta 4. 4).
Intravascular administration of iodinated contrast media may lead to renal failure, resulting in metformin accumulation with the risk of lactic acidosis.
Laskimoon annosteltavat jodia sisältävät varjoaineet voivat aiheuttaa munuaisten vajaatoimintaa ja johtaa metformiinin kertymiseen ja maitohappoasidoosiriskin suurenemiseen.
Metformin should be discontinued prior to, or at the time of the test and not reinstituted until 48 hours afterwards, and only after renal function has been re-evaluated and found to be normal.
5 tutkimuksesta on kulunut 48 tuntia ja silloinkin vasta, kun munuaisten toiminta on tutkittu uudelleen ja todettu normaaliksi.
Combinations requiring precautions for use Glucocorticoids, beta-2-agonists, and diuretics have intrinsic hyperglycaemic activity.
Yhdistelmät, joiden käytössä suositellaan varovaisuutta Glukokortikoideilla, beeta- 2- agonisteilla ja diureeteilla on luontainen hyperglykeeminen vaikutus.
Angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors may decrease the blood glucose levels.
Angiotensiinikonvertaasin (ACE) - estäjät voivat pienentää veren glukoosipitoisuutta.
For vildagliptin studies in animals have shown reproductive toxicity at high doses.
Metformiinin osalta eläinkokeet eivät ole osoittaneet reproduktiivista toksisuutta.
For metformin, studies in animals have not
Metformiinilla ja vildagliptiinillä tehdyissä eläinkokeissa ei ole ilmennyt todisteita teratogeenisistä vaikutuksista.
Studies in animals performed with vildagliptin and metformin have not shown evidence of teratogenicity, but foetotoxic effects at maternotoxic doses (see section 5.3).
Sen sijaan sikiötoksisia vaikutuksia on ilmennyt emolle toksisilla annoksilla (ks. kohta 5. 3).
It is not known whether vildagliptin is excreted in human milk, but metformin is excreted in human milk in low amounts.
Ei tiedetä, erittyykö vildagliptiini ihmisen rintamaitoon, mutta metformiini erittyy ihmisen rintamaitoon pieninä määrinä.
Due to both the potential risk of neonate hypoglycaemia related to metformin and the lack of human data with vildagliptin, Eucreas should not be used during lactation (see section 4.3).
Sekä metformiiniin liittyvän vastasyntyneen hypoglykemian mahdollisen riskin että vildagliptiinistä puuttuvien, ihmisiin liittyvien tietojen vuoksi Eucreasta ei tulisi käyttää imetyksen aikana (ks. kohta 4. 3).
Patients who may experience dizziness as an undesirable effect should avoid driving vehicles or using machines.
Potilaiden, joilla ilmenee haittavaikutuksena huimausta, on vältettävä ajamista ja koneiden käyttämistä.
There have been no therapeutic clinical trials conducted with Eucreas.
Eucreaksella ei ole tehty terapeuttisia, kliinisiä tutkimuksia.
However, bioequivalence of Eucreas with co-administered vildagliptin and metformin has been demonstrated (see section 5.2).
Bioekvivalenssi Eucreaksen ja samaan aikaan annostellun vildagliptiinin ja metformiinin välillä on kuitenkin osoitettu (ks. kohta 5. 2).
The data presented here relate to the co-administration of vildagliptin and metformin, where vildagliptin has been added to metformin.
Tässä esitetyt tiedot liittyvät vildagliptiinin ja metformiinin samanaikaiseen annosteluun, kun vildagliptiini lisättiin metformiinihoitoon.
Rare cases of hepatic dysfunction (including hepatitis) have been reported with vildagliptin.
Harvinaisia maksan toiminnan häiriöitä (mukaan lukien hepatiitti) on raportoitu vildagliptiinilla.
In these cases, the patients were generally asymptomatic without clinical sequelae and liver function returned to normal after discontinuation of treatment.
Maksan toiminta palautui normaaliksi hoidon keskeyttämisen jälkeen.
In data from controlled monotherapy and add-on therapy trials of up to 24 weeks in duration, the incidence of ALT or AST elevations ≥ 3x ULN (classified as present on at least 2 consecutive measurements or at the final on-treatment visit) was 0.2%, 0.3% and 0.2% for vildagliptin 50 mg once daily, vildagliptin 50 mg twice daily and all comparators, respectively.
ALAT - tai ASAT- arvojen suurenemista vähintään kolme kertaa yli viitearvojen ylärajan (suurentuneet arvot vähintään kahdella peräkkäisellä mittauskerralla tai viimeisellä hoidonaikaisella tutkimuskäynnillä tehdyn määrityksen yhteydessä) ilmeni enintään 24 viikkoa kestäneissä kontrolloiduissa monoterapia - ja lisälääkitystutkimuksissa 0, 2%: lla vildagliptiinia 50 mg kerran vuorokaudessa saaneista, 0, 3%: lla vildagliptiinia 50 mg kaksi kertaa vuorokaudessa saaneista ja 0, 2%: lla vertailuvalmisteita saaneista.
These elevations in transaminases were generally asymptomatic, non-progressive in nature and not associated with cholestasis or jaundice.
Niihin ei myöskään liittynyt kolestaasia eikä keltaisuutta.
A greater proportion of cases were reported when vildagliptin was administered in combination with an ACE inhibitor.
Tapauksia ilmoitettiin useammin, kun vildagliptiiniä annettiin yhdistelmänä ACE: n estäjän kanssa.
Adverse reactions reported in patients who received vildagliptin in double-blind studies as add-on therapy to metformin (Table 1) and as monotherapy (Table 2) are listed below by system organ class and absolute frequency.
6 Vildagliptiinia kaksoissokkoutetuissa tutkimuksissa yhdistelmähoitona metformiinin kanssa saaneilla potilailla (Taulukko 1) sekä monoterapiana saaneilla potilailla (Taulukko 2) ilmoitetut haittavaikutukset on lueteltu seuraavassa elinjärjestelmittäin ja absoluuttisen esiintymistiheyden mukaan.
Adverse reactions listed in Table 3 are based on information available from the metformin Summary of Product Characteristics available in the EU.
Taulukossa 3 esitetyt haittavaikutukset perustuvat tietoon, joka on saatavilla metformiinin valmisteyhteenvedosta EU: n alueella.
Frequencies are defined as very common (≥1/10); common (≥1/100, < 1/10); uncommon (≥1/1,000, < 1/100); rare (≥1/10,000, < 1/1,000); very rare (< 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Esiintymistiheydet on määritelty seuraavasti: hyvin yleinen (≥ 1/ 10), yleinen (≥ 1/ 100, < 1/ 10), melko harvinainen (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100), harvinainen (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1 000), hyvin harvinainen (< 1/ 10 000), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
6 Table 1
Taulukko 1
Adverse reactions reported in patients who received vildagliptin 100 mg daily as add-on therapy to metformin compared to placebo plus metformin in double-blind studies (N=208)
Kaksoissokkoutetuissa tutkimuksissa ilmoitetut haittavaikutukset potilailla, joiden metformiinihoitoon lisättiin 100 mg: n vuorokausiannos vildagliptiiniä verrattuna lumelääkkeeseen ja metformiiniin (N=208)
Common Common Common Uncommon
Yleinen Yleinen Yleinen
Tremor Headache Dizziness Fatigue
Vapina Päänsärky Huimaus
Gastrointestinal disorders
Melko harvinainen Väsymys Ruoansulatuselimistö
In controlled clinical trials with the combination of vildagliptin 100 mg daily plus metformin, no withdrawal due to adverse reactions was reported in ei ther the vildagliptin 100 mg daily plus metformin or the placebo plus metformin treatment groups.
Kontrolloiduissa kliinisissä tutkimuksissa, joissa tutkittiin 100 mg: n vildagliptiini- vuorokausiannoksen lisäämistä metformiiniin, ei ilmoitettu haittavaikutusten vuoksi tapahtuneita keskeyttämisiä tässä eikä lumelääkkeen ja metformiinin yhdistelmää saaneessa ryhmässä.
In clinical trials, the incidence of hypoglycaemia was common in patients receiving vildagliptin in combination with metformin (1%) and uncommon in patients receiving placebo + metformin (0.4%).
Kliinisissä tutkimuksissa hypoglykemian esiintyvyys oli yleistä potilailla, jotka saivat 100 mg vildagliptiiniä vuorokaudessa yhdessä metformiinin kanssa (1%) ja melko harvinaista potilailla, jotka saivat lumelääkettä + metformiinia (0, 4%).
In clinical trials, weight did not change from baseline when vildagliptin 100 mg daily was added to metformin (+0.2 kg and -1.0 kg for vildagliptin and placebo, respectively).
Kliinisissä tutkimuksissa paino ei muuttunut lähtötilanteesta kun metformiiniin lisättiin 100 mg vildagliptiiniä vuorokaudessa (+0, 2 kg vildagliptiini ja - 1, 0 kg lumelääke).
Adverse reactions reported in patients who received vildagliptin 100 mg daily as monotherapy in double-blind studies (N=1855)
Kaksoissokkoutetuissa tutkimuksissa ilmoitetut haittavaikutukset potilailla, jotka saivat 100 mg: n vuorokausiannoksen vildagliptiiniä monoterapiana (N=1 855)
Dizziness Headache
Huimaus
Gastrointestinal disorders
Melko harvinainen Päänsärky Ruoansulatuselimistö Melko harvinainen Ummetus Luusto, lihakset ja sidekudos Melko harvinainen Nivelkipu Aineenvaihdunta ja ravitsemus Melko harvinainen Hypoglykemia Infektiot
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Hyvin harvinainen Hyvin harvinainen
Metabolism and nutrition disorders
Ylähengitystieinfektio Nasofaryngiitti
Hypoglycaemia
7 Verisuonisto
Very rare Very rare
Melko harvinainen
Vascular disorders
Perifeerinen turvotus
The overall incidence of withdrawals from controlled monotherapy trials due to adverse reactions was no greater for patients treated with vildagliptin at doses of 100 mg daily (0.3%) than for placebo (0.6%) or comparators (0.5%).
Kontrolloiduissa monoterapiatutkimuksissa tutkimuksesta vetäytyminen haittavaikutusten vuoksi ei ollut kokonaisuudessaan yleisempää vildagliptiiniä 100 mg: n vuorokausiannoksina saaneilla (0, 3%) kuin lumelääkettä (0, 6%) tai vertailuvalmisteita (0, 5%) saaneilla.
In comparative controlled monotherapy studies, hypoglycaemia was uncommon, reported in 0.4% (7 of 1,855) of patients treated with vildagliptin 100 mg daily compared to 0.2% (2 of 1,082) of patients in the groups treated with an active comparator or placebo, with no serious or severe events reported.
Vakavia tai vaikeita haittavaikutuksia ei ilmoitettu.
7 In clinical trials, weight did not change from baseline when vildagliptin 100 mg daily was administered as monotherapy (-0.3 kg and -1.3 kg for vildagliptin and placebo, respectively).
Kliinisissä tutkimuksissa paino ei muuttunut lähtötilanteesta kun vildagliptiiniä annettiin 100 mg vuorokaudessa monoterapiana (- 0, 3 kg vildagliptiini ja - 1, 3 kg lumelääke).
Known adverse reactions for metformin component
Metformiinin tunnetut haittavaikutukset
Very Rare
ja ravitsemus
Decrease of vitamin B12 absorption and lactic acidosis*
Hermosto
Nervous system disorders
Hyvin harvinainen
Gastrointestinal disorders
Ruoansulatuselimistö Maksa ja
Hepatobiliary disorders
Hyvin yleinen sappi Hyvin harvinainen
Liver function test abnormalities or hepatitis**
Pahoinvointi, oksentelu, ripuli, vatsakipu ja ruokahaluttomuus Maksan toimintakoepoikkeamat, hepatiitti **
*A decrease in vitamin B12 absorption with decrease in serum levels has been very rarely observed in patients treated long-term with metformin.
* Pitkäkestoiseen metformiinihoitoon on hyvin harvoin liittynyt alentunut B12- vitamiinin imeytyminen ja pitoisuus seerumissa.
Consideration of such aetiology is recommended if a patient presents with megaloblastic anaemia. **Isolated cases of liver function test abnormalities or hepatitis resolving upon metformin discontinuation have been reported.
Jos potilaalla esiintyy megaloplastista anemiaa, tulee tämä vaikutus ottaa huomioon taudin alkuperää selvitettäessä. ** Yksittäisiä raportteja maksan toimintakoepoikkeamista tai hepatiitista, jotka ovat parantuneet metformiinihoidon keskeyttämisen jälkeen.
Gastrointestinal undesirable effects occur most frequently during initiation of therapy and resolve spontaneously in most cases.
Ruoansulatuselimistön haittavaikutuksia esiintyy useimmin hoidon alkuvaiheessa ja useammissa tapauksessa ne häviävät itsestään.
A slow increase in the dose may also improve gastrointestinal tolerability.
Annoksen hidas suurentaminen voi myös parantaa mahasuolikanavan sietokykyä.
Vildagliptin Information regarding overdose with vildagliptin is limited.
Vildagliptiini Tiedot vildagliptiiniyliannostuksesta ovat vähäiset.
Information on the likely symptoms of overdose with vildagliptin was taken from a rising dose tolerability study in healthy subjects given vildagliptin for 10 days.
Tiedot vildagliptiiniyliannostuksen todennäköisistä oireista on saatu terveille koehenkilöille tehdystä siedettävyystutkimuksesta, joissa koehenkilöille annettiin nousevin annoksin vildagliptiiniä 10 vuorokauden ajan.
At 600 mg, one subject experienced oedema of the feet and hands, and increases in creatine phosphokinase (CPK), AST, C-reactive protein (CRP) and myoglobin levels.Three other subjects experienced oedema of the feet, with paraesthesia in two cases.
Kolmelle muulle potilaalle ilmaantui jalkojen turvotusta, joista kahdessa tapauksessa esiintyi myös parestesiaa.
Metformin A large overdose of metformin (or co-existing risk of lactic acidosis) may lead to lactic acidosis, which is a medical emergency and must be treated in hospital.
8 Metformiini Suuri metformiinin yliannos (tai samanaikainen maitohappoasidoosin riski) voi johtaa maitohappoasidoosiin, joka on lääketieteellinen hätätapaus ja vaatii sairaalahoitoa.
Management The most effective method of removing metformin is haemodialysis.
Hoito Hemodialyysi on tehokkain tapa poistaa elimistöstä metformiini.
Vildagliptin, a member of the islet enhancer class, is a potent and selective dipeptidyl-peptidase-4 (DPP-4) inhibitor.
Vildagliptiini, joka kuuluu saarekesolujen toimintaa tehostavien lääkeaineiden ryhmään, on dipeptidyyli peptidaasi 4: n (DPP- 4) voimakas ja selektiivinen estäjä.
Vildagliptin added to patients whose glycaemic control was not satisfactory despite treatment with metformin monotherapy resulted after 6-month treatment in additional statistically significant mean reductions in HbA1c compared to placebo (between group differences of -0.7% to -1.1% for vildagliptin 50 mg and 100 mg, respectively).
Niiden potilaiden hoidon tehostaminen vildagliptiinillä, jotka eivät olleet tyydyttävässä hoitotasapainossa metformiinimonoterapialla, johti 6 kuukauden hoidon jälkeen tilastollisesti merkitseviin HbA1c- arvojen laskuihin verrattuna lumelääkkeeseen (ryhmien väliset erot verrattuna lumelääkkeeseen - 0, 7% 50 mg vildagliptiini- annoksella ja - 1, 1% 100 mg vildagliptiini- annoksella).
The proportion of patients who achieved a decrease in HbA1c of ≥ 0.7% from baseline was statistically significantly higher in both vildagliptin plus metformin groups (46% and 60%, respectively) versus the metformin plus placebo group (20%).
Tilastollisesti merkittävästi suurempi osa potilaista saavutti ≥ 0, 7% HbA1c- arvojen laskun lähtötilanteesta molemmissa vildagliptiini plus metformiini - ryhmissä (50 mg annoksella 46% potilaista ja 100 mg annoksella 60% potilaista) kuin metformiini plus lumelääke - ryhmässä (20% potilaista).
Vildagliptin Vildagliptin acts primarily by inhibiting DPP-4, the enzyme responsible for the degradation of the incretin hormones GLP-1 (glucagon-like peptide-1) and GIP (glucose-dependent insulinotropic polypeptide).
DPP- 4 on entsyymi, joka vastaa inkretiinihormonien, GLP- 1 (glukagonin kaltainen peptidi- 1) ja GIP (glukoosiriippuvainen insulinotrooppinen polypeptidi), hajoamisesta.
The administration of vildagliptin results in a rapid and complete inhibition of DPP-4 activity resulting in increased fasting and postprandial endogenous levels of the incretin hormones GLP-1 and GIP.
Vildagliptiinin antaminen johtaa DPP- 4: n toiminnan nopeaan ja täydelliseen estymiseen, mikä johtaa endogeenisten inkretiinihormonien, GLP- 1 ja GIP, pitoisuuksien suurenemiseen sekä paastotilassa että ruokailun jälkeen.
Treatment with vildagliptin 50-100 mg daily in patients with type 2 diabetes significantly improved markers of beta cell function including HOMA-β (Homeostasis Model Assessment–β), proinsulin to insulin ratio and measures of beta cell responsiveness from the frequently-sampled meal tolerance test.
Vuorokausiannoksina 50−100 mg tyypin 2 diabetesta sairastaville annettu vildagliptiinihoito paransi huomattavasti beetasolujen toimintaa osoittavia markkereita, kuten HOMA - β: aa (Homeostasis Model Assessment- β), proinsuliinin suhdetta insuliiniin sekä beetasolujen vasteita lyhyin väliajoin otettuihin näytteisiin perustuvassa ateriarasituskokeessa.
By increasing endogenous GLP-1 levels, vildagliptin also enhances the sensitivity of alpha cells to glucose, resulting in more glucose-appropriate glucagon secretion.
Vildagliptiinistä aiheutuva endogeenisen GLP- 1 – pitoisuuden nousu parantaa myös alfasolujen herkkyyttä glukoosille, mikä johtaa glukoositason kannalta tarkoituksenmukaisempaan glukagonin eritykseen.
The enhanced increase in the insulin/glucagon ratio during hyperglycaemia due to increased incretin hormone levels results in a decrease in fasting and postprandial hepatic glucose production, leading to reduced glycaemia.
9 Inkretiinihormonipitoisuuksien suurenemisen aiheuttama insuliini/ glukagoni - suhteen kasvun voimistuminen hyperglykemian aikana johtaa maksan glukoosituotannon vähenemiseen paastotilassa ja ruokailun jälkeen, mikä puolestaan johtaa sokeripitoisuuden pienenemiseen.
The known effect of increased GLP-1 levels delaying gastric emptying is not observed with vildagliptin treatment.
Suurentuneen GLP- 1 - pitoisuuden tiedetään hidastavan mahalaukun tyhjenemistä, mutta tällaista ei havaittu vildagliptiinihoidon yhteydessä.
Metformin Metformin is a biguanide with antihyperglycaemic effects, lowering both basal and postprandial plasma glucose.
Metformiini Metformiini on biguanidiryhmään kuuluva antihyperglykeeminen aine, joka alentaa plasman glukoosipitoisuutta sekä aterioiden välillä että niiden jälkeen.
Metformin may exert its glucose -lowering effect via three mechanisms:
Metformiini voi alentaa glukoosipitoisuutta kolmella tavalla:
- by reduction of hepatic glucose production through inhibition of gluconeogenesis and
- alentamalla maksan glukoosituotantoa estäen glukoneogeneesia ja glykogenolyysiä;
- in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and
- lisäämällä hieman insuliiniherkkyyttä lihaksissa, parantamalla perifeeristä glukoosin
utilisation;
soluunottoa ja käyttöä;
Metformin stimulates intracellular glycogen synthesis by acting on glycogen synthase and increases the transport capacity of specific types of membrane glucose transporters (GLUT-1 and GLUT-4).
Metformiini kiihdyttää solunsisäistä glykogeenisynteesiä vaikuttamalla glykogeenisyntaasiin ja lisäämällä erityisten glukoosin kuljettajaproteiinien (GLUT- 1 ja GLUT- 4) kuljetuskapasiteettia.
In humans, independently of its action on glycaemia, metformin has favourable effects on lipid metabolism.
Metformiinilla on edullinen vaikutus ihmisen rasva- aineenvaihduntaan riippumatta sen vaikutuksesta kohonneeseen verensokeripitoisuuteen.
This has been shown at therapeutic doses in controlled, medium-term or long-term clinical studies: metformin reduces serum levels of total cholesterol, LDL cholesterol and triglycerides.
Tämä on osoitettu terapeuttisilla annoksilla kontrolloiduissa keskipitkä - ja pitkäkestoisissa kliinisissä tutkimuksissa: metformiini alentaa seerumin kokonaiskolesteroli -, LDL- kolesteroli - ja triglyseridipitoisuutta.
The prospective randomised UKPDS (UK Prospective Diabetes Study) study has established the long- term benefit of intensive blood glucose control in type 2 diabetes.
Satunnaistettu seurantatutkimus (UKPDS) (UK Prospective Diabetes Study) on osoittanut intensiivisen verensokeripitoisuuden kontrollin pitkäaikaishyödyt tyypin 2 diabeteksessa aikuisilla.
Analysis of the results for overweight patients treated with metformin after failure of diet alone showed:
Tulokset osoittivat, että ylipainoisilla metformiinilla hoidetuilla potilailla, joilla pelkkä ruokavaliohoito oli epäonnistunut:
- a significant reduction in the absolute risk of any diabetes-related complication in the metformin
- minkä tahansa diabetekseen liittyvän komplikaation absoluuttinen riski väheni merkittävästi
group (29.8 events/1,000 patient -ye ars) versus diet alone (43.3 events/1,000 patient-years), p=0.0023, and versus the combined sulphonylurea and insulin monotherapy groups (40.1 events/1,000 patient-years), p=0.0034;
metformiiniryhmässä (29, 8 tapausta/ 1 000 potilasvuotta) pelkästään ruokavaliolla hoidettuun ryhmään verrattuna (43, 3 tapausta/ 1 000 potilasvuotta), p=0, 0023 sekä yhdistettyyn sulfonyyliurea ja insuliinimonoterapiaryhmään verrattuna (40, 1 tapausta/ 1 000 potilasvuotta), p=0, 0034;
- a significant reduction in the absolute risk of diabetes-related mortality: metformin
- diabetekseen liittyvän kuolleisuuden absoluuttinen riski väheni merkittävästi: metformiiniryhmä
7.5 events/1,000 patient -ye ars, diet alone 12.7 events/1,000 patient-years, p=0.017;
7, 5 tapausta/ 1 000 potilasvuotta ja pelkkää ruokavaliota noudattaneiden ryhmä 12, 7 tapausta/ 1 000 potilasvuotta, p=0, 017;
- a significant reduction in the absolute risk of overall mortality: metformin
- kokonaiskuolleisuuden absoluuttinen riski väheni merkittävästi: metformiiniryhmä
13.5 events/1,000 patient -ye ars versus diet alone 20.6 events/1,000 patient-years (p=0.011), and versus the combined sulphonylurea and insulin monotherapy groups 18.9 events/1,000 patient- years (p=0.021);
13, 5 tapausta/ 1 000 potilasvuotta verrattuna pelkkää ruokavaliota noudattaneiden ryhmään 20, 6 tapausta/ 1 000 potilasvuotta, (p=0, 011) sekä yhdistettyyn sulfonyyliurea ja insuliinimonoterapiaryhmään verrattuna 18, 9 tapausta/ 1 000 potilasvuotta (p=0, 021);
- a significant reduction in the absolute risk of myocardial infarction: metformin
- sydäninfarktitapausten absoluuttinen riski väheni merkittävästi: metformiiniryhmässä
11 events/1,000 patient-years, diet alone 18 events/1,000 patient-years (p=0.01).
11 tapausta/ 1 000 potilasvuotta, pelkkää ruokavaliota noudattaneiden ryhmässä 18 tapausta/ 1 000 potilasvuotta, (p=0, 01).