natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Antiviral activity in vitro:
Antiviraalinen aktiivisuus in vitro:
Maraviroc has no antiviral activity in vitro against viruses which can use CXCR4 as their entry co- receptor (dual-tropic or CXCR4-tropic viruses, collectively termed ‘ CXCR4-using’ virus below).
Maravirokilla ei ole antiviraalista aktiivisuutta in vitro sellaisia viruksia vastaan, jotka pystyvät käyttämään CXCR4: ää soluunpääsyn apureseptorina (kahtalaishakuiset tai CXCR4- hakuiset virukset, joista käytetään jäljempänä yhteisnimitystä ” CXCR4: ää käyttävä ” virus).
The serum adjusted EC90 value in 43 primary HIV-1 clinical isolates was 0.57 (0.06 – 10.7) ng/ mL without significant changes between different subtypes tested.
Seerumin suhteen vakioitu EC90- arvo oli 43: ssa kliinisessä HIV- 1- primaari- isolaatissa 0, 57 (0, 06– 10, 7) ng/ ml, eikä testattujen eri alatyyppien välillä ollut merkittäviä muutoksia.
The antiviral activity of maraviroc against HIV-2 has not been evaluated.
Maravirokin antiviraalista aktiivisuutta HIV- 2: ta vastaan ei ole arvioitu.
For details please refer to http: / /www. emea. europa. eu/ htms/ human/ epar/ eparintro.
Yksityiskohtaiset tiedot löytyvät osoitteesta http: // www. emea. europa. eu/ htms/ human/ epar/ eparintro.
When used with other antiretroviral medicinal products in cell culture, the combination of maraviroc was not antagonistic with a range of NRTIs, NNRTIs, PIs or the HIV fusion inhibitor enfuvirtide.
Maravirokin ja muiden antiretroviraalisten lääkevalmisteiden yhdistelmähoito ei ollut soluviljelmässä antagonistinen erilaisten nukleosidirakenteisten käänteiskopioijaentsyymin estäjien (NRTI), ei - nukleosidirakenteisten käänteiskopioijaentsyymin estäjien (NNRTI), proteaasinestäjien eikä HIV - fuusionestäjä enfuvirtidin suhteen.
Viral escape from maraviroc can occur via 2 routes: the selection of virus which can use CXCR4 as its entry co-receptor (CXCR4-using virus) or the selection of virus that continues to use exclusively CCR5 (CCR5-tropic virus).
Viruksen resistenssi maravirokille voi kehittyä kahdella tavalla: valikoituu virus, joka voi käyttää CXCR4: ää soluun tunkeutumisen apureseptorina (CXCR4: ää käyttävä virus), tai resistenssi kehittyy virukseen, joka käyttää yhä apureseptorina CCR5: tä (CCR5- hakuinen virus).
In vitro:
12 In vitro:
HIV-1 variants with reduced susceptibility to maraviroc have been selected in vitro, following serial passage of two CCR5-tropic viruses (0 laboratory strains, 2 clinical isolates).
HIV- 1- muunnokset, joiden herkkyys maravirokille oli vähentynyt, valikoitiin in vitro kahden CCR5 - hakuisen viruksen siirrostuksen jälkeen (0 laboratoriokantaa, 2 kliinistä isolaattia).
The maraviroc-resistant viruses remained CCR5-tropic and there was no conversion from a CCR5-tropic virus to a CXCR4- using virus.
Maravirokille vastustuskykyiset virukset pysyivät CCR5- hakuisina, eikä yksikään CCR5- hakuinen virus muuttunut CXCR4: ää käyttäväksi virukseksi.
Phenotypic resistance: concentration response curves for the maraviroc-resistant viruses were characterized phenotypically by curves that did not reach 100% inhibition in assays using serial dilutions of maraviroc.
Maravirokille vastustuskykyisten virusten fenotyyppisessä resistenssimäärityksessä pitoisuus- vastekuvaajissa ei saavutettu 100%: n estoa testeissä, joissa käytettiin maravirokin sarjalaimennoksia.
Traditional IC50/ IC90 fold-change was not a useful parameter to measure phenotypic resistance, as those values were sometimes unchanged despite significantly reduced sensitivity.
Perinteinen IC50/ IC90- kerrannaismuutos ei ollut hyödyllinen parametri fenotyyppisen resistenssin määrittämisessä, koska IC50/ IC90- arvot pysyivät toisinaan muuttumattomina, vaikka herkkyys heikkeni merkittävästi.
Genotypic resistance: mutations were found to accumulate in the gp120 envelope glycoprotein (the viral protein that binds to the CCR5 co-receptor).
Mutaatioiden todettiin kertyvän gp120- vaippaproteiiniin (virusproteiini, joka sitoutuu CCR5: n apureseptoriin).
HIV-1 clinical isolates resistant to nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTI), non- nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NNRTI), protease inhibitors (PI) and enfuvirtide
Kliiniset HIV- 1- isolaatit, jotka olivat vastustuskykyisiä nukleosidirakenteisille käänteiskopioijaentsyymin estäjille (NRTI), ei- nukleosidirakenteisille käänteiskopioijaentsyymin estäjille (NNRTI), proteaasinestäjille ja enfuvirtidille, olivat soluviljelmissä kaikki maravirokille herkkiä.
Maraviroc-resistant viruses that emerged in vitro remained sensitive to the fusion inhibitor enfuvirtide and the protease inhibitor saquinavir.
In vitro - olosuhteissa ilmaantuneet maravirokille vastustuskykyiset virukset pysyivät herkkinä fuusionestäjä enfuvirtidille ja proteaasinestäjä sakinaviirille.
Treatment naïve patients The resistance profile in treatment-naïve patients has not been characterized.
Aiemmin hoitamattomat potilaat Aiemmin hoitamattomien potilaiden resistenssiprofiilia ei ole karakterisoitu.
Treatment experienced patients In the pivotal studies (MOTIVATE 1 and MOTIVATE 2), 7.6% of patients had a change in tropism result from CCR5-tropic to CXCR4-tropic or dual/ mixed-tropic between screening and baseline (a period of 4-6 weeks).
Jo hoitoa saaneet potilaat Päätutkimuksissa (MOTIVATE 1 ja MOTIVATE 2) viruksen hakuisuus muuttui seulonnan ja lähtötilanteen välillä (4– 6 viikon ajanjakso) CCR5- hakuisesta CXCR4- hakuiseksi tai kahtalais - / sekahakuiseksi 7, 6%: lla potilaista.
Failure with CXCR4-using virus:
Hoidon epäonnistuminen potilailla, joilla oli CXCR4: ää käyttävä virus:
CXCR4-using virus was detected at failure in approximately 60% of subjects who failed treatment on CELSENTRI, as compared to 6% of subjects who experienced treatment failure in the OBT alone arm.
Niistä potilaista, joilla hoito epäonnistui, todettiin hoidon epäonnistumisen toteamishetkellä CXCR4: ää käyttävä virus noin 60%: lla CELSENTRIÄ saaneista ja 6%: lla pelkkää peruslääkitystä saaneista tutkimushenkilöistä.
To investigate the likely origin of the on-treatment CXCR4-using virus, a detailed clonal analysis was conducted on virus from 20 representative subjects (16 subjects from the CELSENTRI arms and 4 subjects from the OBT alone arm) in whom CXCR4-using virus was detected at treatment failure.
Hoidon aikana todetun CXCR4: ää käyttävän viruksen todennäköistä alkuperää selvitettiin yksityiskohtaisella kloonianalyysilla, jossa käytetyt virukset saatiin koko potilasjoukkoa edustaneelta 20 tutkimushenkilöltä (16 tutkimushenkilöltä CELSENTRI- ryhmistä ja 4 tutkimushenkilöltä pelkkää peruslääkitystä saaneesta ryhmästä), joilla todettiin CXCR4: ää käyttävä virus hoidon epäonnistuttua.
This analysis indicated that CXCR4-virus emerged from a pre-existing CXCR4-using reservoir not detected at baseline, rather than from mutation of CCR5-tropic virus present at baseline.
Tämä analyysi osoitti, että CXCR4: ää käyttävä virus oli peräisin näiden tutkimushenkilöiden elimistössä jo entuudestaan olleesta CXCR4: ää käyttävästä viruksesta, jota ennen hoidon aloittamista tehty testi ei ollut havainnut; syynä ei siis ollut lähtötilanteessa todetun CCR5 - hakuisen viruksen mutaatio.
An analysis of tropism following failure of CELSENTRI therapy with CXCR4 -using virus, demonstrated that the virus population reverted back to CCR5 tropism in the majority of patients during follow up after discontinuation of CELSENTRI.
Viruksen hakuisuustutkimuksessa, joka tehtiin CELSENTRI- hoidon epäonnistuttua CXCR4: ää käyttävän viruksen vuoksi, viruspopulaation osoitettiin muuntuvan useimmilla potilailla takaisin CCR5- hakuiseksi CELSENTRI- hoidon lopettamisen jälkeisen seurannan aikana.
Out of 44 patients studied, the virus population in 30 reverted back to exclusively CCR5-tropism during a median follow-up of 203 days; 14 patients continued to have detectable CXCR4 -using virus.
Tutkituista 44 potilaasta 30: lla viruspopulaatio muuntui takaisin yksinomaan CCR5- hakuiseksi seurannassa, jonka mediaanikesto oli 203 päivää; 14 potilaalla oli jatkossakin todettavissa CXCR4: ää käyttävä virus.
However, the follow-up period in these patients were shorter (median 16 days).
Näiden potilaiden seuranta- aika oli kuitenkin lyhyempi (mediaani 16 päivää).
At time of failure with CXCR4-using virus, the resistance pattern to other antiretrovirals appears similar to that of the CCR5-tropic population at baseline, based on available data.
Kun hoito epäonnistuu CXCR4: ää käyttävän viruksen vuoksi, resistenssi muille antiretroviraalisille lääkkeille näyttäisi muodostuvan saatavilla olevien tietojen perusteella samankaltaiseksi kuin resistenssi CCR5- hakuiselle viruspopulaatiolle lähtötilanteessa.
Hence, in the selection of a treatment regimen, it should be assumed that viruses forming part of the previously undetected CXCR4 -using population (i. e. minor viral population) harbours the same resistance pattern as the CCR5-tropic population.
Siksi hoito- ohjelmaa valittaessa on oletettava, että aiemmin toteamatta jääneeseen CXCR4: ää käyttävään viruspopulaatioon (eli virusvähemmistöön) kuuluvat virukset ovat resistenssiltään samanlaisia kuin CCR5- hakuinen viruspopulaatio.
Failure with CCR5-tropic virus:
13 Hoidon epäonnistuminen potilailla, joilla oli CCR5- hakuinen virus:
Phenotypic resistance: in patients with CCR5-tropic virus at time of treatment failure with CELSENTRI, 22 out of 58 patients had virus with reduced sensitivity to maraviroc.
Niistä potilaista, joilla oli CCR5- hakuinen virus CELSENTRI- hoidon epäonnistumisen toteamishetkellä, 22 potilaalla 58: sta oli virus, jonka herkkyys maravirokille oli heikentynyt.
In patients failing therapy with R5-virus only, maraviroc might be considered still active if the maximal percentage inhibition (MPI) value is ≥ 95% (Phenosense Entry assay).
Jos hoito epäonnistuu vain CCR5- virusta kantaville potilaille, maravirokia voidaan yhä pitää aktiivisena, jos MPI- arvo (maximal percentage inhibition) on ≥ 95% (Phenosense Entry - määritys).
Residual activity in vivo for viruses with MPI-values < 95% has not been determined.
Residuaalista aktiivisuutta in vivo ei ole määritetty viruksille, joiden MPI– arvot ovat < 95%.
Genotypic resistance:
Genotyyppinen resistenssi:
Key mutations (V3-loop) can presently not be suggested due to the high variability of the V3-sequence, and the low number of samples analysed.
Avainmutaatioita (V3- loop) ei voida nykyisellään ehdottaa V3- sekvenssin suuren vaihtelevuuden ja analysoitujen näytteiden pienen lukumäärän vuoksi.
Clinical Results
Kliiniset tutkimustulokset
The clinical efficacy of CELSENTRI (in combination with other antiretroviral medicinal products) on plasma HIV RNA levels and CD4+ cell counts have been investigated in two pivotal ongoing, randomized, double blind, multicentre studies (MOTIVATE 1 and MOTIVATE 2, n=1076) in patients infected with CCR5 tropic HIV-1 as determined by the Monogram Trofile Assay.
Tutkimukset hoitoa jo saaneilla potilailla, joilla oli CCR5- hakuinen virus CELSENTRIN kliinistä tehoa (yhdessä muiden antiretroviraalisten lääkevalmisteiden kanssa) plasman HIV- RNA- tasojen ja CD4+- solumäärien suhteen on tutkittu vielä käynnissä olevissa kahdessa keskeisessä satunnaistetussa ja kaksoissokkoutetussa monikeskustutkimuksessa (MOTIVATE 1 ja MOTIVATE 2, n = 1 076), joihin osallistuneilla potilailla oli Monogram Trofile - testillä todettu CCR5- hakuinen HIV- 1.
Patients who were eligible for these studies had prior exposure to at least 3 antiretroviral medicinal product classes [≥ 1 nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTI), ≥ 1 non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTI), ≥ 2 protease inhibitors (PI), and/ or enfurvirtide] or documented
Potilaat, jotka täyttivät näiden tutkimusten sisäänottokriteerit, olivat altistuneet jo aiemmin vähintään 3: een eri antiretroviraaliseen lääkeaineryhmään kuuluvalle valmisteelle [≥ 1 NRTI, ≥ 1 NNRTI, ≥ 2 proteaasinestäjää ja/ tai enfuvirtidi] tai heillä oli todettu resistenssi vähintään yhdelle lääkeaineelle kussakin näistä lääkeaineryhmistä.
Patients were randomised in a 2:2:1 ratio to CELSENTRI 300 mg (dose equivalence) once daily, twice daily or placebo in combination with an optimized background consisting of 3 to 6 antiretroviral medicinal products (excluding low-dose ritonavir).
Potilaat satunnaistettiin suhteessa 2: 2: 1 saamaan joko CELSENTRIÄ 300 mg (annosekvivalenssi) kerran tai kahdesti vuorokaudessa tai lumelääkettä yhdessä 3– 6 antiretroviraalisesta lääkevalmisteesta (pois lukien pieniannoksinen ritonaviiri) koostuvan optimaalisen peruslääkityksen kanssa.
The OBT was selected on the basis of the subject’ s prior treatment history and baseline genotypic and phenotypic viral resistance measurements.
Peruslääkitys valittiin tutkimushenkilön aiemman hoidon ja lähtötilanteessa tehdyn genotyyppisen ja fenotyyppisen resistenssimäärityksen perusteella.
Demographic and baseline characteristics of patients in studies MOTIVATE 1 and MOTIVATE 2 (Pooled Analysis)
MOTIVATE 1 - ja MOTIVATE 2 - tutkimuspotilaiden taustatiedot ja lähtöarvot (yhdistetty analyysi)
300 mg twice daily + OBT
300 mg x 2/ vrk + peruslääkitys
Age (years)
peruslääkitys
= 426 46.3
n = 426
= 209 45.7
n = 209
(Range, years) Male Sex
Ikä (v)
21-73 89.7%
46, 3
29-72 88.5%
45, 7
Race (White/ Black/ Other) Mean Baseline HIV-1 RNA (log10 copies/ mL) Median Baseline CD4+ Cell Count (cells/ mm3)
(vaihteluväli, vuosia)
85.2% /
29−72
12% / 2.8% 4.85 166.8
Miessukupuoli
85.2% /
88, 5%
12.4% / 2.4% 4.86 171.3
Rotu (valkoihoinen/ mustaihoinen/ muu)
(range, cells/ mm3)
85, 2%
(2.0-820.0)
/ 12% / 2, 8%
(1.0-675.0)
% / 12, 4% / 2, 4%
Screening Viral Load > 100,000 copies/ mL
Keskimääräinen HIV- 1 RNA (log10 kopiota/ ml) lähtötilanteessa
179 (42.0%)
4, 85
84 (40.2%)
4, 86
Baseline CD4+ Cell Count ≤ 200 cells/ mm3 Number (Percentage) of patients with GSS score:
Mediaani CD4+- solumäärä (solua/ mm3)
250 (58.7%)
171, 3
118 (56.5%)
(2, 0−820, 0)
0 1 2 ≥ 3
(1, 0−675, 0)
GeneSeq resistance assay
14 ≥3 GeneSeq- resistenssitesti
The mean increase in CD4+ cell count from baseline in patients who failed with a change in tropism result to dual/ mixed tropic or CXCR4, in the CELSENTRI 300 mg twice daily + OBT (+56 cells/ mm3) group was greater than that seen in patients failing OBT alone (+13.8 cells/ mm3) regardless of tropism.
Lähtötilanteeseen verrattuna CD4+- solumäärä kasvoi keskimäärin enemmän (+56 solua/ mm3) potilailla, joilla yhdistelmähoito CELSENTRILLÄ (300 mg x 2/ vrk) ja peruslääkityksellä epäonnistui viruksen hakuisuustyypin muututtua kahtalais - / sekahakuiseksi tai CXCR4: ää käyttäväksi, kuin potilailla, joiden pelkkää peruslääkitystä sisältänyt hoito (+13, 8 solua/ mm3) epäonnistui viruksen hakuisuustyypistä riippumatta.
Outcomes of randomised treatment at week 48 (pooled studies MOTIVATE 1 and MOTIVATE 2)
Satunnaistetun hoidon lopputulos viikolla 48 (yhdistetyt tulokset MOTIVATE 1 - ja MOTIVATE 2 - tutkimuksista) Hoitoero1
CELSENTRI 300 mg twice daily + OBT N=426
CELSENTRI 300 mg x 2/ vrk
OBT alone N=209
Pelkkä perus -
Treatment Difference1 (Confidence Interval2)
+ peruslääkitys n = 426
Change from baseline
kopiota/ ml), muutos
-1.05
- 1. 05
(log10 copies/ mL)
lähtötilanteesta Niiden potilaiden lukumäärä
(-1.33, -0.78)
(- 1, 33; - 0, 78)
Proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml
(%), joilla HIV RNA < 400 kopiota/ ml Niiden potilaiden lukumäärä
4.76 (3.24, 7.00)
4, 76 (3, 24; 7, 00)
Proportion of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml CD4+ cell count
(%), joilla HIV RNA < 50 kopiota/ ml
4.49 (2.96, 6.83)
4, 49 (2, 96; 6, 83)
Change from baseline (cells/ mm3) 1 p-values < 0.0001
CD4+- solumäärä, muutos lähtötilanteesta (solua/ mm3) 1 p- arvot < 0, 0001 2
63.13 (44.28, 81.99)
63, 13 (44, 28; 81, 99)
13 2 For all efficacy endpoints the confidence intervals were 95%, except for HIV-1 RNA Change from baseline which was 97.5%
Kaikissa tehon päätemuuttujissa luottamusväli oli 95%, lukuun ottamatta HIV- 1 RNA: n muutosta lähtötilanteesta, jossa luottamusväli oli 97, 5%
CELSENTRI 300 mg twice daily + OBT was superior to OBT alone across all subgroups of patients analysed (see Table 8).
Kaikissa analysoitujen potilaiden alaryhmissä CELSENTRI 300 mg x 2/ vrk + peruslääkitys oli parempi kuin pelkkä peruslääkitys (ks. taulukko 8).
Patients with very low CD4+ count at baseline (i. e. < 50 cells/ uL) had a less favourable outcome.
Hoidon lopputulos ei ollut yhtä edullinen niillä potilailla, joiden CD4- solumäärä oli lähtötilanteessa hyvin pieni (eli < 50 solua/ mikrol).
This subgroup had a high degree of bad prognostic markers, i. e. extensive resistance and high baseline viral loads.
Tällä alaryhmällä todettiin paljon huonon ennusteen merkkejä, eli laaja resistenssi ja suuri virustaakka lähtötilanteessa.
However, a significant treatment benefit for CELSENTRI compared to OBT alone was still demonstrated (see Table 8).
CELSENTRILLÄ osoitettiin kuitenkin merkittävä hoitoetu verrattuna pelkkään peruslääkitykseen (ks. taulukko 8).
Proportion of patients achieving < 50 copies/ ml at Week 48 by subgroup (pooled Studies MOTIVATE 1 and MOTIVATE 2, ITT)
Niiden potilaiden osuudet alaryhmittäin, joilla saavutettiin < 50 kopiota/ ml viikolla 48 (yhdistetyt tulokset MOTIVATE 1 - ja MOTIVATE 2 - tutkimuksista, ITT) HIV- 1 RNA < 50 kopiota/ ml
twice daily + OBT
CELSENTRI 300 mg x 2/ vrk + peruslääkitys n = 426
Baseline HIV-1 RNA:
Pelkkä peruslääkitys n = 209
< 5.0 log10 copies/ ml ≥ 5.0 log10 copies/ ml
HIV- 1 RNA lähtötilanteessa: < 5, 0 log10 kopiota/ ml ≥5, 0 log10 kopiota/ ml
Baseline CD4+ (cells/ uL):
CD4+ (solua/ mikrol) lähtötilanteessa:
< 50
< 50 50−100
16.5
57, 8
2.6
21, 0
50-100 101-200 201-350 ≥ 350
≥ 350
36.4 56.7 57.8 72.9
72, 9
12.0 21.8 21.0 38.5
38, 5
Number of active ARVs in OBT1,2:
Aktiivisia antiretroviraalisia lääkkeitä peruslääkityksessä: 1, 2
32.7% 44.5% 58.2%
32, 7% 44, 5% 58, 2%
2.0% 7.4% 31.7%
2, 0% 7, 4% 31, 7%
≥ 3
≥3
38.6%
38, 6%
Discontinuations or virological failures considered as failures.
Hoidon keskeyttämiset tai virologiset epäonnistumiset, jotka katsottiin hoidon epäonnistumisiksi.
2 Based on GSS.
2 GSS- pistemäärän perusteella.
Studies in Non-CCR5-tropic Treatment-Experienced Patients:
Tutkimukset hoitoa jo saaneilla potilailla, joilla muu kuin CCR5- hakuinen virus:
Study A4001029 was an exploratory study in patients infected with dual/ mixed or CXCR4 tropic HIV-1 with a similar design as the studies MOTIVATE 1 and MOTIVATE 2.
5. 2 Farmakokinetiikka
5.2 Pharmacokinetic properties
Imeytyminen:
Absorption: the absorption of maraviroc is variable with multiple peaks.
Maravirokin imeytyminen on vaihtelevaa monine huippuineen.
Median peak maraviroc plasma concentrations is attained at 2 hours (range 0.5-4 hours) following single oral doses of 300 mg commercial tablet administered to healthy volunteers.
Maravirokin huippupitoisuus (mediaani) plasmassa saavutetaan 2 tunnin kuluttua (vaihteluväli 0, 5– 4 tuntia) annettaessa terveille vapaaehtoisille tutkimushenkilöille suun kautta 300 mg kerta- annoksena kauppaan tulevassa tablettimuodossa.
The absolute bioavailability of a 100 mg dose is 23% and is predicted to be 33% at 300 mg.
100 mg annoksen absoluuttinen biologinen hyötyosuus on 23%, ja 300 mg: n annoksella se on odotettavasti 33%.
Maraviroc is a substrate for the efflux transporter P-glycoprotein.
Maraviroki on effluksi- kuljettajaproteiini P - glykoproteiinin substraatti.
Coadministration of a 300 mg tablet with a high fat breakfast reduced maraviroc Cmax and AUC by 33% in healthy volunteers.
Kun terveille vapaaehtoisille tutkimushenkilöille annettiin 300 mg: n tabletti runsaasti rasvaa sisältäneen aamiaisen yhteydessä, maravirokin Cmax - ja AUC- arvot pienenivät 33%.
Therefore, CELSENTRI can be taken with or without food at the recommended doses (see section 4.2).
Maravirokin tehon ja turvallisuuden osoittaneissa tutkimuksissa ei ollut ruokarajoituksia (ks. kohta 5. 1), joten CELSENTRIN voi siis ottaa suositusannoksina sekä ruoan kanssa että ilman ruokaa (ks. kohta 4. 2).
Distribution: maraviroc is bound (approximately 76%) to human plasma proteins, and shows moderate affinity for albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
Sillä on osoitettu kohtalainen affiniteetti albumiiniin ja alfa- 1- hapan glykoproteiiniin.
14 Metabolism: studies in humans and in vitro studies using human liver microsomes and expressed enzymes have demonstrated that maraviroc is principally metabolized by the cytochrome P450 system to metabolites that are essentially inactive against HIV-1.
Tutkimukset ihmisellä ja in vitro - tutkimukset ihmisen maksan mikrosomeilla ja ilmennetyillä entsyymeillä ovat osoittaneet, että maraviroki metaboloituu pääasiassa sytokromi P450 - järjestelmän kautta metaboliiteiksi, jotka ovat olennaisilta osin inaktiivisia HIV- 1: n suhteen.
Maraviroc is the major circulating component (approximately 42% radioactivity) following a single oral dose of 300 mg.
Suun kautta otetun 300 mg kerta- annoksen jälkeen pääkomponentti verenkierrossa (noin 42% radioaktiivisuudesta) on maraviroki.
The most significant circulating metabolite in humans is a secondary amine (approximately 22% radioactivity) formed by N-dealkylation.
Ihmisellä tärkein verenkierrossa oleva metaboliitti on N - dealkylaatiossa muodostuva sekundaarinen amiini (noin 22% radioaktiivisuudesta).
Other metabolites are products of mono-oxidation and are only minor components of plasma radioactivity.
Muut metaboliitit ovat mono - oksidaatiotuotteita ja muodostavat vain vähäisen osan plasman radioaktiivisuudesta.
Elimination: a mass balance/ excretion study was conducted using a single 300 mg dose of 14C-labeled maraviroc.
Massa- tasapaino/ erittymistutkimuksessa käytettiin maravirokin 14C- merkittyä 300 mg: n kerta- annosta.
Approximately 20% of the radiolabel was recovered in the urine and 76% was recovered in the faeces over 168 hours.
Koko radioaktiivisesti merkitystä lääkeaineesta noin 20% löytyi virtsasta ja 76% ulosteesta 168 tunnin aikajaksolla.
Maraviroc was the major component present in urine (mean of 8% dose) and faeces (mean of 25% dose).
Maraviroki oli pääkomponentti sekä virtsassa (keskimäärin 8% annoksesta) että ulosteessa (keskimäärin 25% annoksesta).
After intravenous administration (30 mg), the half-life of maraviroc was 13.2 h, 22% of the dose was excreted unchanged in the urine and the values of total clearance and renal clearance were 44.0 L/ h and 10.17 L/ h respectively.
Laskimoon annossa kokonaispuhdistuma oli 44, 0 l/ h ja munuaispuhdistuma 10, 17 l/ h.
Children: the pharmacokinetics of maraviroc in paediatric patients have not been established (see section 4.2).
Maravirokin farmakokinetiikkaa lapsipotilailla ei ole vahvistettu (ks. kohta 4. 2).
Elderly: population analysis of the Phase 1/ 2a and Phase 3 studies (16-65 years of age) has been conducted and no effect of age has been observed (see section 4.2).
Tutkimusvaiheista 1 ja 2a sekä 3 on tehty populaatioanalyysi (16– 65 v), eikä iällä ole havaittu vaikutusta (ks. kohta 4. 2).
Renal impairment: the pharmacokinetics of maraviroc have not been studied in patients with renal impairment.
Maravirokin farmakokinetiikkaa ei ole tutkittu potilailla, joiden munuaisten toiminta on heikentynyt.
However, renal clearance contributes less than 25% of maraviroc total clearance in the absence of CYP3A4 inhibitors, therefore the impact of renal impairment on maraviroc elimination should be minimal.
Heikentyneen munuaistoiminnan vaikutus maravirokin eliminaatioon pitäisi siis olla hyvin vähäinen.
In the presence of metabolic inhibitors, renal clearance may account for up to 70% of total clearance of maraviroc and hence renal impairment may result in increased maraviroc exposures in this case (see sections 4.2 and 4.4).
Jos potilas käyttää CELSENTRIN metabolian estäjiä, munuaispuhdistuma voi olla jopa 70% maravirokin kokonaispuhdistumasta, jolloin heikentynyt munuaistoiminta voi suurentaa altistusta maravirokille (ks. kohdat 4. 2 ja 4. 4).
Hepatic impairment: maraviroc is primarily metabolized and eliminated by the liver.
Maraviroki metaboloituu ja eliminoituu ensisijaisesti maksassa.