natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is used with diet and exercise, together with one or more antidiabetes medicines: • in combination with metformin, in patients who are not satisfactorily controlled on metformin alone; • in combination with a sulphonylurea in patients who are not satisfactorily controlled with a sulphonylurea alone and in whom metformin is not suitable; • in combination with both metformin and a sulphonylurea, when both medicines are not sufficient to give satisfactory control of the patient ’ s diabetes; • in combination with a PPAR gamma agonist, such as a thiazolidinedione, in patients who are not satisfactorily controlled on the PPAR gamma agonist alone.
Sitä käytetään yhdessä ruokavalion ja liikunnan sekä yhden tai useamman diabeteslääkkeen kanssa • yhdistelmähoitona metformiinin kanssa potilailla, joilla metformiini yksin ei aikaansaa tyydyttävää hoitotasapainoa, • yhdistelmähoitona sulfonyyliurean kanssa potilailla, joilla sulfonyyliurea yksin ei aikaansaa tyydyttävää hoitotasapainoa ja joille metformiini ei sovi, • yhdistelmähoitona metformiinin ja sulfonyyliurean kanssa potilailla, joilla nämä molemmat lääkkeet yhdessä eivät aikaansaa tyydyttävää hoitotasapainoa, • yhdistelmähoitona PPAR- gamma- agonistin, kuten tiatsolidiinidionin, kanssa potilailla, joilla PPAR- gamma- agonisti yksin ei aikaansaa tyydyttävää hoitotasapainoa.
Januvia is taken at a dose of 100 mg once a day, with or without food.
Januviaa otetaan yksi 100 mg: n annos päivässä joko aterian yhteydessä tai muulloin.
There is no need to change the doses of the other medicines Januvia is taken with, except when Januvia is taken with a sulphonylurea.
Januvian kanssa otettavien muiden lääkkeiden annostusta ei ole tarpeen muuttaa, paitsi kun Janivuaa otetaan sulfonyyliurean kanssa.
In such cases, the dose of the sulphonylurea may be lowered to reduce the risk of hypoglycaemia (low blood sugar levels).
Tällöin sulfonyyliurea- annosta voi pienentää hypoglykemiariskin (alhainen verensokeri) vähentämiseksi.
Januvia is not recommended for use in patients who have moderate or severe problems with their kidneys, or in patients aged less than 18 years.
Januviaa ei suositella potilaille, joilla on kohtalaisia tai vaikeita munuaisongelmia, eikä alle 18- vuotiaille.
Type 2 diabetes is a disease in which the pancreas does not make enough insulin to control the level of glucose (sugar) in the blood or when the body is unable to use insulin effectively.
Tyypin 2 diabetes on sairaus, jossa haima ei tuota riittävästi insuliinia veren glukoosi - eli sokeritasapainon säätelyyn tai kun elimistö ei kykene käyttämään insuliinia tehokkaasti.
The active substance in Januvia, sitagliptin, is a dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) inhibitor.
Januvian vaikuttava aine sitagliptiini on dipeptidyylipeptidaasi 4: n (DPP- 4) estäjä.
It works by blocking the breakdown of ‘ incretin’ hormones in the body.
Se estää inkretiinihormonien hajoamisen elimistössä.
By increasing levels of incretin hormones in the blood, sitagliptin stimulates the pancreas to produce more insulin when blood sugar levels are high.
Nostamalla veren inkretiinihormonipitoisuutta sitagliptiini stimuloi haimaa tuottamaan lisää insuliinia silloin, kun veren sokeripitoisuus on korkea.
Sitagliptin does not work when the blood sugar is low.
Sitagliptiini ei vaikuta silloin, kun verensokeri on matalalla.
Sitagliptin also reduces the amount of sugar made by the liver, by increasing insulin levels and decreasing the levels of the hormone glucagon.
Sitagliptiini myös vähentää maksan tuottaman sokerin määrää nostamalla insuliinin ja laskemalla glukagonihormonin pitoisuutta.
Together, these processes reduce blood glucose levels and help to control type 2 diabetes.
Yhdessä nämä prosessit laskevat veren glukoosipitoisuutta ja auttavat hallitsemaan tyypin 2 diabetesta.
The effects of Januvia were first tested in experimental models before being studied in humans.
Januviaa tutkittiin viidessä korkeintaan vuoden kestäneessä päätutkimuksessa.
Januvia was studied in five main studies lasting up to a year, involving almost 4,000 patients with type 2 diabetes whose blood sugar levels were not adequately controlled.
Tutkimuksiin osallistui lähes 4 000 tyypin 2 diabetesta sairastavaa potilasta, joiden verensokeripitoisuus ei ollut riittävän hyvin hallinnassa.
Four of the studies compared Januvia to placebo (a dummy treatment), either taken alone (two studies involving 1,262 patients), or as an add-on to metformin (in 702 patients) or to the PPAR gamma agonist pioglitazone (in 353 patients).
Neljässä tutkimuksessa Januviaa verrattiin lumelääkehoitoon joko yksistään käytettynä (kaksi tutkimusta, joissa oli 1 262 potilasta) tai metformiinin (702 potilasta) tai PPAR - gamma- agonistin pioglitatsonin (353 potilasta) lisänä.
The fifth study compared Januvia to glipizide (a sulphonylurea), as an add-on to metformin in 1,172 patients.
Viidennessä tutkimuksessa Januviaa verrattiin glipitsidiin (eräs sulfonyyliurea) metformiinin lisänä 1 172 potilaalla.
An additional study compared Januvia to placebo, when used as an add-on to treatment with glimepiride (another sulphonylurea), with or without metformin, in 441 patients.
Lisätutkimuksessa Januviaa verrattiin lumelääkkeeseen glimepiridin (toinen sulfonyyliurea) lisähoitona metformiinin kanssa tai ilman metformiinia 441 potilaalla.
In all studies, the main measure of effectiveness was the change in the level of a substance in the blood called glycosylated haemoglobin (HbA1c), which gives an indication of how well the blood glucose is controlled.
Kaikissa tutkimuksissa tehokkuuden pääasiallinen mitta oli glykosyloitunut hemoglobiini (HbA1c) - nimisen aineen pitoisuuden muutos veressä, mistä voi päätellä, kuinka hyvin veren glukoositasapaino on hallinnassa.
Januvia was more effective than placebo when it was taken alone or in combination with other antidiabetes medicines.
Januvia oli lumelääkettä tehokkaampi yksin tai toisen diabeteslääkkeen kanssa otettuna.
In combination with metformin, a daily dose of 100 mg Januvia reduced HbA1c by 0.70% (from 7.96 to 7.26%) after 24 weeks, compared to a fall of 0.08% in the patients adding placebo.
Metformiinin kanssa 100 mg: n päiväannos Januviaa laski HbA1c- arvoja 0, 70% (7, 96 prosentista 7, 26 prosenttiin) 24 hoitoviikossa, kun taas lumelääkettä lisänä saaneilla potilailla lasku oli 0, 08%.
In combination with pioglitazone, 100 mg Januvia reduced HbA1c levels by 0.88% after 24 weeks, compared to 0.18% in the patients adding placebo.
Pioglitatsonin kanssa käytettynä 100 mg: n annos Januviaa laski HbA1c- arvoja 0, 88% 24 hoitoviikossa.
In the study comparing Januvia and glipizide as an add-on to metformin, glipizide was initially more effective than Januvia in reducing HbA1c levels.
Lumelääkettä saaneilla potilailla lasku oli 0, 18%.
However, in patients continuing to take Januvia or glipizide, the two medicines had similar levels of effectiveness after a year of treatment.
Tutkimuksessa Januvian ja glipitsidin käytöstä metformiinin kanssa glipitsidi laski HbA1c- arvoa aluksi Januviaa tehokkaammin.
Januvia was also more effective than placebo when it was added to glimepiride (with and without metformin).
Kuitenkin niillä potilailla, jotka jatkoivat Januvian tai glipitsidin käyttämistä, näiden kahden lääkkeen teho oli vuoden hoidon jälkeen samanlainen.
This reduced HbA1c levels after 24 weeks by 0.30% in patients receiving Januvia and glimepiride, and by 0.60% in the patients who were also taking also taking metformin in addition to Januvia and glimepiride.
Januvia oli myös lumelääkettä tehokkaampi glimepiridiin lisättynä (metformiinin kanssa ja ilman), mikä laski HbA1c- pitoisuutta 0, 30% 24 hoitoviikossa potilailla, jotka saivat Januviaa ja glimepiridä, ja 0, 60% potilailla, jotka saivat myös metformiinia Januvian ja glimepiridin lisänä.
The most common side effect when taking Januvia with other medicines is hypoglycaemia.
Käytettäessä Januviaa muiden lääkkeiden kanssa yleisin sivuvaikutus on hypoglykemia (matala verensokeri).
This is seen in more than 1 patient in 10 when Januvia is taken with a sulphonylurea (with or without metformin) and in between 1 and 10 patients in 100 when Januvia is taken with a PPAR gamma agonist.
Sitä on useammalla kuin yhdellä potilaalla kymmenestä, kun Januviaa otetaan sulfonyyliurean kanssa (metformiinin kanssa tai ilman), ja 1– 10 potilaalla sadasta, kun Januviaa otetaan PPAR- gamma- agonistin kanssa.
When Januvia is taken with metformin only, the most common side effect (seen in between 1 and 10 patients in 100) is nausea (feeling sick).
Kun Januviaa otetaan pelkän metformiinin kanssa, yleisin sivuvaikutus (1– 10 potilaalla sadasta) on pahoinvointi.
For the full list of all side effects reported with Januvia, see the Package Leaflet.
Täydellinen lista Januvian ilmoitetuista sivuvaikutuksista on pakkausselosteessa.
Januvia should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to sitagliptin or any of the other ingredients.
Sitagliptiinille tai muille aineille yliherkät (allergiset) potilaat eivät saa käyttää Januviaa.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Januvia’ s benefits are greater than its risks for the treatment of patients with type 2 diabetes mellitus to improve glycaemic control in combination with metformin and/ or a sulphonylurea, or a PPAR gamma agonist, when diet and exercise plus the other medicines do not provide adequate glycaemic control.
Lääkevalmistekomitea (CHMP) katsoi, että Januvian hyöty on sen riskejä suurempi tyypin 2 diabetes mellituksen hoidossa parantamaan glykeemista hallintaa yhdessä metformiinin ja/ tai sulfonyyliurean tai PPAR- gamma- agonistin kanssa, jos ruokavalio ja liikunta sekä muut lääkkeet eivät riitä verensokerin hallintaan.
The Committee recommended that Januvia be given marketing authorisation.
Lääkevalmistekomitea suositteli myyntiluvan myöntämistä Januvialle.
Other information about Januvia:
Muita tietoja Januviasta:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Januvia to Merck Sharp & Dohme Ltd. on 21 March 2007.
Euroopan komissio myönsi Merck Sharp & Dohme Ltd - yhtiölle koko Euroopan unionin alueella voimassa olevan myyntiluvan Januviaa varten 21. 3. 2007.
The full EPAR for Januvia can be found here.
Januviaa koskeva EPAR- arviointikertomus on kokonaisuudessaan tässä.
Round, pink film-coated tablet with “ 221” on one side.
Pyöreä, vaaleanpunainen kalvopäällysteinen tabletti, jossa on toisella puolella merkintä “ 221 ”.
For patients with type 2 diabetes mellitus, Januvia is indicated:
Januvia on tarkoitettu tyypin 2 diabetesta sairastaville potilaille:
• to improve glycaemic control in combination with metformin when diet and exercise plus metformin alone do not provide adequate glycaemic control.
• parantamaan glukoositasapainoa yhdessä metformiinin kanssa, kun veren glukoosipitoisuus ei pysy riittävän hyvin hallinnassa ruokavaliolla, liikunnalla ja metformiinilla yksinään.
• to improve glycaemic control in combination with a sulphonylurea when diet and exercise plus maximal tolerated dose of a sulphonylurea alone do not provide adequate glycaemic control and when metformin is inappropriate due to contraindications or intolerance.
• parantamaan glukoositasapainoa yhdessä sulfonyyliurean kanssa, kun veren glukoosipitoisuus ei pysy riittävän hyvin hallinnassa ruokavaliolla, liikunnalla + sulfonyyliurean suurimmalla siedetyllä annoksella yksinään, ja kun metformiinin käyttö ei ole tarkoituksenmukaista vasta- aiheiden vuoksi tai kun metformiini ei ole siedetty.
• to improve glycaemic control in combination with a sulphonylurea and metformin when diet and exercise plus dual therapy with these agents do not provide adequate glycaemic control.
• parantamaan glukoositasapainoa yhdessä sulfonyyliurean ja metformiinin kanssa, kun veren glukoosipitoisuus ei pysy riittävän hyvin hallinnassa ruokavaliolla, liikunnalla ja näiden aineiden kaksoishoidolla.
For patients with type 2 diabetes mellitus in whom use of a PPARγ agonist (i. e. a thiazolidinedione) is appropriate, Januvia is indicated:
Januvia on tarkoitettu tyypin 2 diabetesta sairastaville potilaille, joilla PPARγ- agonistin (ts. tiatsolidiinidionin) käyttö on tarkoituksenmukaista:
• in combination with the PPARγ agonist when diet and exercise plus the PPARγ agonist alone do not provide adequate glycaemic control.
• yhdessä PPARγ- agonistin kanssa, kun veren glukoosipitoisuus ei pysy riittävän hyvin hallinnassa ruokavaliolla, liikunnalla ja PPARγ- agonistilla yksinään.
The dose of Januvia is 100 mg once daily.
Januvian annos on 100 mg kerran vuorokaudessa.
The dosage of metformin or PPARγ agonist should be maintained, and sitagliptin administered concomitantly.
Metformiinin tai PPARγ- agonistin annos pidetään samana, kun sitagliptiini lisätään hoitoon.
When Januvia is used in combination with a sulphonylurea, a lower dose of the sulphonylurea may be considered to reduce the risk of hypoglycaemia.
Kun Januviaa käytetään yhdessä sulfonyyliurean kanssa, voidaan sulfonyyliurean pienempää annosta harkita hypoglykemian vaaran pienentämiseksi.
(See section 4.4.)
(Ks. kohta 4. 4.)
If a dose of Januvia is missed, it should be taken as soon as the patient remembers.
Jos potilas unohtaa ottaa Januvia- annoksen, hänen on otettava se heti muistaessaan.
2 Patients with renal insufficiency For patients with mild renal insufficiency (creatinine clearance [CrCl] ≥ 50 ml/ min), no dosage adjustment for Januvia is required.
2 Munuaisten vajaatoiminta Januvia- annoksen muuttaminen ei ole tarpeen lievässä munuaisten vajaatoiminnassa (kreatiniinipuhdistuma [CrCl] ≥ 50 ml/ min).
Clinical study experience with Januvia in patients with moderate or severe renal insufficiency is limited.
Kokemusta Januvian käytöstä kliinisissä tutkimuksissa kohtalaista tai vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastaville potilaille on vähän.
Therefore, use of Januvia is not recommended in this patient population (see section 5.2).
Siksi Januvian käyttöä tälle potilasryhmälle ei suositella (ks. kohta 5. 2).
Patients with hepatic insufficiency No dosage adjustment is necessary for patients with mild to moderate hepatic insufficiency.
Maksan vajaatoiminta Annoksen muuttaminen ei ole tarpeen lievässä ja kohtalaisessa maksan vajaatoiminnassa.
Januvia has not been studied in patients with severe hepatic insufficiency.
Januvia- hoitoa ei ole tutkittu vaikean maksan vajaatoiminnan yhteydessä.
Elderly No dosage adjustment is necessary based on age.
Iäkkäät potilaat Annoksen muuttaminen iän perusteella ei ole tarpeen.
Limited safety data is available in patients ≥ 75 years of age and care should be exercised.
Varovaisuutta on noudatettava ≥ 75- vuotiaiden potilaiden hoidossa, koska näiden potilaiden hoidosta on vain vähän turvallisuutta koskevaa tietoa.
Paediatric population Januvia is not recommended for use in children below 18 years of age due to a lack of data on its safety and efficacy.
Lapsipotilaat Januvian käyttöä alle 18- vuotiaille lapsille ei suositella, koska tiedot turvallisuudesta ja tehosta ovat riittämättömät.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 4.4 and 4.8).
Yliherkkyys vaikuttavalle aineelle tai apuaineille (ks. kohdat 4. 4 ja 4. 8).
General Januvia should not be used in patients with type 1 diabetes or for the treatment of diabetic ketoacidosis.
Yleistä Januviaa ei pidä käyttää tyypin 1 diabetesta sairastavien potilaiden eikä diabeettisen ketoasidoosin hoidossa.
Hypoglycaemia when used in combination with other anti-hyperglycaemic agents In clinical trials of Januvia as monotherapy and as part of combination therapy with agents not known to cause hypoglycaemia (i. e. metformin or pioglitazone), rates of hypoglycaemia reported with sitagliptin were similar to rates in patients taking placebo.
Hypoglykemia muiden antihyperglykeemisten lääkkeiden kanssa käytettynä Kliinisissä tutkimuksissa, joissa Januviaa annettiin yksinään tai osana yhdistelmähoitoa lääkeaineiden kanssa, joiden ei tiedetä aiheuttavan hypoglykemiaa (ts. metformiini tai pioglitatsoni), hypoglykemiaa esiintyi sitagliptiinihoidon aikana samassa määrin kuin plaseboa saaneilla potilailla.
When sitagliptin was added to a sulphonylurea, the incidence of hypoglycaemia was increased over that of placebo (see section 4.8).
Kun sitagliptiini lisättiin sulfonyyliureahoitoon, hypoglykemiaa esiintyi enemmän kuin plasebolla (ks. kohta 4. 8).
Therefore, to reduce the risk of hypoglycaemia, a lower dose of sulphonylurea may be considered (see section 4.2).
Siksi hypoglykemian vaaran pienentämiseksi voidaan harkita pienempää sulfonyyliurea- annosta (ks. kohta 4. 2).
The use of sitagliptin in combination with insulin has not been adequately studied.
Sitagliptiinin käyttöä yhdessä insuliinin kanssa ei ole tutkittu riittävästi.
Renal insufficiency As the experience is limited, patients with moderate to severe renal insufficiency should not be treated with Januvia (see section 5.2).
Munuaisten vajaatoiminta Januviaa ei tulisi antaa kohtalaista tai vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastaville potilaille, koska tietoa käytöstä tälle potilasryhmälle on vähän (ks. kohta 5. 2).
Hypersensitivity Reactions Postmarketing reports of serious hypersensitivity reactions in patients treated with Januvia have been reported.
Yliherkkyysreaktiot Januvia- hoitoa saaneilla potilailla on raportoitu vakavia yliherkkyysreaktioita lääkkeen tultua kliiniseen käyttöön.
Onset of these reactions occurred within the first 3 months after initiation of treatment with Januvia, with some reports occurring after the first dose.
Reaktiot ilmenivät ensimmäisen kolmen kuukauden kuluessa Januvia- hoidon aloittamisesta, joskus jopa ensimmäisen annoksen jälkeen.
(See section 4.8).
Jos yliherkkyysreaktiota epäillään, Januvia- hoito on keskeytettävä, tapahtuman muut mahdolliset syyt selvitettävä ja aloitettava vaihtoehtoinen diabeteslääkitys (ks. kohta 4. 8).
Effects of other medicinal products on sitagliptin Clinical data described below suggest that the risk for clinically meaningful interactions by co- administered medicinal products is low.
Muiden lääkeaineiden vaikutukset sitagliptiiniin Alla esitetyt kliinisten tutkimusten tulokset viittaavat siihen, että kliinisesti merkittävien yhteisvaikutusten vaara on pieni käytettäessä sitagliptiinia samanaikaisesti muiden lääkeaineiden kanssa.
3 Metformin:
3 Siklosporiini:
Coadministration of a single 100 mg oral dose of sitagliptin and a single 600 mg oral dose of cyclosporine increased the AUC and Cmax of sitagliptin by approximately 29% and 68%, respectively.
Kun 100 mg sitagliptiinia ja 600 mg siklosporiinia annettiin samanaikaisesti kerta- annoksina suun kautta, suureni sitagliptiinin AUC- arvo noin 29% ja Cmax - arvo noin 68%.
In vitro studies indicated that the primary enzyme responsible for the limited metabolism of sitagliptin is CYP3A4, with contribution from CYP2C8.
In vitro - tutkimukset osoittivat, että sitagliptiinin vähäisestä metaboliasta vastaa pääasiallisesti CYP3A4 - entsyymi yhdessä CYP2C8- entsyymin kanssa.
For this reason, it is possible that potent CYP3A4 inhibitors (i. e. ketoconazole, itraconazole, ritonavir, clarithromycin) could alter the phamacokinetics of sitagliptin in patients with severe renal insufficiency or ESRD.
Siksi on mahdollista, että voimakkaat CYP3A4: n estäjät (esim. ketokonatsoli, itrakonatsoli, ritonaviiri, klaritromysiini) voivat muuttaa sitagliptiinin farmakokinetiikkaa vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla tai ESRD - potilailla.
Effects of sitagliptin on other medicinal products In vitro data suggest that sitagliptin does not inhibit nor induce CYP450 isoenzymes.
Sitagliptiinin vaikutukset muihin lääkeaineisiin In vitro - tutkimusten tulokset viittaavat siihen, että sitagliptiini ei estä eikä indusoi CYP450- isoentsyymejä.
In clinical studies, sitagliptin did not meaningfully alter the pharmacokinetics of metformin, glyburide, simvastatin, rosiglitazone, warfarin, or oral contraceptives, providing in vivo evidence of a low propensity for causing interactions with substrates of CYP3A4, CYP2C8, CYP2C9, and organic cationic transporter (OCT).
Tämä osoittaa in vivo, että sitagliptiinin yhteisvaikutukset CYP3A4: n, CYP2C8: n, CYP2C9: n ja orgaanisten kationien kuljettajan (organic cationic transporter, OCT) substraattien kanssa ovat epätodennäköisiä.
Sitagliptin had a small effect on plasma digoxin concentrations, and may be a mild inhibitor of p- glycoprotein in vivo.
Sitagliptiinilla oli vähäinen vaikutus digoksiinin pitoisuuteen plasmassa, ja sitagliptiini voi olla P - glykoproteiinin heikko estäjä in vivo.
Following administration of 0.25 mg digoxin concomitantly with 100 mg of Januvia daily for 10 days, the plasma AUC of digoxin was increased on average by 11%, and the plasma Cmax on average by 18%.
Kun 0, 25 mg digoksiinia ja 100 mg Januviaa annettiin samanaikaisesti päivittäin 10 vuorokauden ajan, digoksiinin AUC - arvo plasmassa suureni keskimäärin 11% ja plasman Cmax- arvo keskimäärin 18%.
No dosage adjustment of digoxin is recommended.
Digoksiiniannoksen muuttamista ei suositella.
Pregnancy There are no adequate data from the use of Januvia in pregnant women.
Raskaus Januvian käytöstä raskaana oleville naisille ei ole olemassa riittävästi tietoa.
Studies in animals have shown reproductive toxicity at high doses (see section 5.3).
Eläinkokeet osoittavat lisääntymistoksisuutta suuria annoksia käytettäessä (ks. kohta 5. 3).
Lactation It is unknown whether sitagliptin is excreted in human breast milk.
Imetys Ei tiedetä, erittyykö sitagliptiini äidinmaitoon.
However, when driving or operating machines, it should be taken into account that dizziness and somnolence have been reported.
Autoa ajettaessa ja koneita käytettäessä on kuitenkin huomioitava, että heitehuimausta ja uneliaisuutta on raportoitu esiintyneen.
In 9 large clinical trials of up to 2 years in duration, over 2700 patients have received treatment with Januvia 100 mg per day alone or in combination with metformin, a sulphonylurea (with or without metformin) or a PPARγ agent.
Yhdeksässä laajassa, jopa kaksi vuotta kestäneessä kliinisessä tutkimuksessa yli 2700 potilasta sai Januviaa 100 mg vuorokaudessa yksin tai yhdessä metformiinin, sulfonyyliurean (metformiinin kanssa tai ilman) tai PPARγ- agonistin kanssa.
In these trials, the rate of discontinuation due to adverse experiences considered drug-related was 0.8% with 100 mg per day and 1.5% with other treatments.
Näissä tutkimuksissa lääkkeestä johtuviksi arvioitujen haittavaikutusten vuoksi keskeyttäneiden määrä oli sitagliptiinin 100 mg: n vuorokausiannosta käytettäessä 0, 8% ja muita hoitoja käytettäessä 1, 5%.
No adverse reactions considered as drug-related were reported in patients treated with sitagliptin occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients treated with control.
Haittavaikutuksia, jotka arvioitiin lääkkeestä johtuviksi, ei raportoitu esiintyneen enempää (> 0, 2% ja ero > 1 potilas) sitagliptiinia saaneilla kuin vertailuryhmän potilailla.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10000, < 1/ 1000); and very rare (< 1/ 10000).
Haittavaikutukset, jotka arvioitiin lääkkeestä johtuviksi ja joita raportoitiin esiintyneen enemmän sitagliptiinia kuin plaseboa saaneilla potilailla (> 0, 2% ja ero > 1 potilas) on lueteltu alla (Taulukko 1) elinjärjestelmän ja esiintymistiheyden mukaan luokiteltuina. Esiintymistiheydet on määritelty seuraavasti: hyvin yleinen (≥1/ 10); yleinen (≥1/ 100, < 1/ 10); melko harvinainen (≥1/ 1000, < 1/ 100); harvinainen (≥1/ 10 000, < 1/ 1000); hyvin harvinainen (< 1/ 10 000).
Frequency of adverse reaction by treatment regimen
Sitagliptiini metformiinin kanssa1
Sitagliptin with Sitagliptin with Sitagliptin with 1 2
Sitagliptiini sulfonyyliurean kanssa2
Sitagliptin with
Sitagliptiini metformiinin ja sulfonyyliurean
Metformin
kanssa3
a Sulfonylurea
(pioglitatsoni) kanssa4
Metformin and a a PPARγ Agent Sulfonylurea3 (pioglitazone)4
Aineenvaihdunta ja ravitsemus
Metabolism and nutrition disorders
hypoglykemia *
hypoglycaemia*
Hyvin yleinen
Very common Common
Yleinen
diarrhea nausea flatulence constipation upper abdominal pain
ripuli pahoinvointi ilmavaivat ummetus ylävatsakipu
General disorders peripheral oedema
Yleisoireet perifeerinen Yleinen turvotus