natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the haemoglobin is rising by more than 2 g/ dl (1.25 mmol/ l) per month, or if the sustained haemoglobin exceeds 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) reduce the epoetin alfa dose by 25%.
Jos hemoglobiiniarvo nousee yli 2 g/ dl (1, 25 mmol/ l) kuukaudessa tai jos hemoglogiinitaso ylittää jatkuvasti 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l), pienennetään epoetiini alfa - annosta 25%.
If the haemoglobin exceeds 13 g/ dl (8.1 mmol/ l), discontinue therapy until it falls below 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) and then reinstitute epoetin alfa therapy at a dose 25% below the previous level.
Jos hemoglobiini on yli 13 g/ dl (8, 1 mmol/ l), keskeytetään hoito, kunnes se laskee alle 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l), minkä jälkeen epoetiini alfa - hoito aloitetaan uudelleen noin 25% aiempaa annosta pienemmällä annoksella.
Patients should be monitored closely to ensure that the lowest approved dose of Epoetin alfa is used to provide adequate control of anaemia and of the symptoms of anaemia.
Potilaiden huolellisella tarkkailulla on varmistettava, että anemian ja sen oireiden tehokkaaseen hallintaan käytetään pienintä mahdollista epoetiini alfa - annosta.
Iron status should be evaluated prior to and during treatment and iron supplementation administered if necessary.
Raudan määrä elimistössä on arvioitava ennen hoitoa ja sen aikana, ja potilaalle on annettava tarvittaessa rautalisää.
In addition, other causes of anaemia, such as vitamin B12 or folate deficiency, should be excluded before instituting therapy with epoetin alfa.
Lisäksi muut anemian syyt, kuten B12- vitamiinin tai folaatin puutostilat, on poissuljettava ennen epoetiini alfa - hoidon aloittamista.
Non response to epoetin alfa therapy may have the following causes: iron, folate, or vitamin B12 deficiency; aluminium intoxication; intercurrent infections; inflammatory or traumatic episodes; occult blood loss; haemolysis, and bone marrow fibrosis of any origin.
Jos epoetiini alfa - hoito ei tuota vastetta, mahdollisia syitä ovat raudan, folaatin tai B12- vitamiinin puutostilat, alumiinimyrkytys, infektiot, inflammatoriset tai traumaattiset episodit, piilevä verenhukka, hemolyysi ja eri syistä johtuva luuydinfibroosi.
Adult haemodialysis patients:
Aikuiset hemodialyysipotilaat:
The treatment is divided into two stages:
Hoito jakautuu kahteen vaiheeseen:
50 IU/ kg 3 times per week by the intravenous route.
50 IU/ kg kolmesti viikossa laskimoon.
When a dose adjustment is necessary, this should be done in steps of at least four weeks.
Annosta on tarvittaessa sovitettava vaiheittain niin, että väli on vähintään neljä viikkoa.
At each step, the increase or reduction in dose should be of 25 IU/ kg 3 times per week.
Kussakin vaiheessa annosta suurennetaan tai pienennetään 25 IU/ kg kerrallaan kolmesti viikossa.
Dose adjustment in order to maintain haemoglobin values at the desired level:
Annoksen sovittaminen hemoglobiiniarvojen säilyttämiseksi halutulla tasolla:
Hb between 10 and 12 g/ dl (6.2 - 7.5 mmol/ l).
Hb 10 – 12 g/ dl (6, 2 – 7, 5 mmol/ l).
The recommended total weekly dose is between 75 and 300 IU/ kg given by the intravenous route.
Suositeltava kokonaisviikkoannos on 75 – 300 IU/ kg laskimoon.
The clinical data available suggest that those patients whose initial haemoglobin is very low (< 6 g/ dl or< 3.75 mmol/l) may require higher maintenance doses than those whose initial anaemia is less severe (Hb > 8 g/dl or> 5 mmol/l).
Saatavilla olevien kliinisten tietojen mukaan potilaat, joiden hemoglobiinipitoisuus on alussa erittäin pieni (< 6 g/ dl tai < 3, 75 mmol/ l), saattavat tarvita suurempia ylläpitoannoksia kuin potilaat, joiden anemia on alussa lievempi (> 8 g/ dl tai > 5 mmol/ l).
Paediatric haemodialysis patients:
Hemodialyysia saavat lapsipotilaat:
3 Correction phase:
3 Korjausvaihe:
50 IU/ kg 3 times per week by the intravenous route.
50 IU/ kg kolmesti viikossa laskimonsisäisesti.
When a dose adjustment is necessary, this should be done in steps of 25 IU/ kg 3 times per week at intervals of at least 4 weeks until the desired goal is achieved.
Annosta sovitetaan tarvittaessa 25 IU/ kg kerrallaan kolmesti viikossa vaiheittain niin, että väli on vähintään neljä viikkoa, kunnes haluttu tavoite on saavutettu.
Hb between 9.5 and 11 g/ dl (5.9 - 6.8 mmol/ l).
Hb 9, 5 – 11 g/ dl (5, 9 – 6, 8 mmol/ l).
Generally, children under 30 kg require higher maintenance doses than children over 30 kg and adults.
Alle 30- kiloiset lapset tarvitsevat yleensä suurempia ylläpitoannoksia kuin yli 30- kiloiset lapset ja aikuiset.
The following maintenance doses were observed in clinical trials after 6 months of treatment:
Seuraavia ylläpitoannoksia käytettiin kliinisissä tutkimuksissa kuuden hoitokuukauden jälkeen:
Dose (IU/ kg given 3x / week)
Annos (IU/ kg kolmesti viikossa)
Weight (kg )< 10 10 - 30 > 30
Paino (kg) < 10 10 – 30 > 30
Median 100 75 33
Mediaani 100 75 33
Usual maintenance dose 75 - 150 60 - 150 30 - 100
Tavallinen ylläpitoannos 75 – 150 60 – 150 30 – 100
The clinical data available suggest that those patients whose initial haemoglobin is very low (< 6.8 g/ dl or< 4.25 mmol/l) may require higher maintenance doses than those whose initial anaemia is less severe (Hb > 6.8 g/dl or> 4.25 mmol/l).
Saatavilla olevien kliinisten tietojen mukaan potilaat, joiden hemoglobiinipitoisuus on alussa erittäin pieni (< 6, 8 g/ dl tai < 4, 25 mmol/ l), saattavat tarvita suurempia ylläpitoannoksia kuin potilaat, joiden anemia on alussa lievempi (> 6, 8 g/ dl tai > 4, 25 mmol/ l).
Adult peritoneal dialysis patients:
Peritoneaalidialyysia saavat aikuispotilaat:
Starting dose of 50 IU/ kg 2 times per week by the intravenous route.
Aloitusannos on 50 IU/ kg kahdesti viikossa laskimoon.
Maintenance dose between 25 and 50 IU/ kg 2 times per week into 2 equal injections.
Ylläpitoannos 25 – 50 IU/ kg kahdesti viikossa jaettuna kahteen yhtä suureen injektioon.
Adult patients with renal insufficiency not yet undergoing dialysis:
Munuaisten vajaatoimintaa sairastavat aikuispotilaat, jotka eivät vielä saa dialyysihoitoa:
Starting dose of 50 IU/ kg 3 times per week by the intravenous route, followed if necessary by a dose increase with 25 IU/ kg increments (3 times per week) until the desired goal is achieved (this should be done in steps of at least four weeks).
Aloitusannos on 50 IU/ kg kolmesti viikossa laskimoon, minkä jälkeen annosta suurennetaan tarvittaessa 25 IU/ kg: n kerrallaan (kolmesti viikossa), kunnes haluttu tavoite on saavutettu (tämä tulisi tehdä vaiheittain niin, että väli on vähintään neljä viikkoa).
Maintenance dose between 17 and 33 IU/ kg 3 times per week by the intravenous route.
Ylläpitoannos 17 – 33 IU/ kg kolmesti viikossa laskimoon.
The maximum dose should not exceed 200 IU/ kg 3 times per week.
Enimmäisannostus ei saa olla yli 200 IU/ kg kolmesti viikossa.
Treatment of patients with chemotherapy induced anaemia:
Solunsalpaaja hoidon aiheuttamaa anemiaa sairastavien potilaiden hoito:
Epoetin alfa should be administered by the subcutaneous route to patients with anaemia (e. g. haemoglobin concentration ≤ 10 g/ dl (6.2 mmol/ l).
Anemiaa sairastaville potilaille (esim. hemoglobiinipitoisuus ≤ 10 g/ dl (6, 2 mmol/ l) epoetiini alfa tulee antaa ihon alle.
Haemoglobin variability should be addressed through dose management with consideration for the haemoglobin target range of 10 g/ dl (6.2 mmol/ l) to 12 g/ dl (7.5 mmol/ l).
Hemoglobiiniarvon vaihteluita tulee hoitaa annosta muuttamalla hemoglobiiniarvon tavoitetaso 10 g/ dl (6, 2 mmol/ l) - 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l) huomioiden.
A sustained haemoglobin level of greater than 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) should be
Jatkuvaa 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l) ylittävää hemoglobiinitasoa tulee välttää.
4 avoided; guidance for appropriate dose adjustment for when haemoglobin values exceeding 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) are observed are described below.
Jäljempänä annetaan ohjeet asianmukaiseen annoksen muuttamiseen hemoglobiiniarvojen ylittäessä 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l).
Patients should be monitored closely to ensure that the lowest approved dose of Epoetin alfa is used to provide adequate control of the symptoms of anaemia.
4 Potilaiden huolellisella tarkkailulla on varmistettava, että anemian oireiden tehokkaaseen hallintaan käytetään pienintä mahdollista epoetiini alfa - annosta.
Epoetin alfa therapy should continue until one month after the end of chemotherapy.
Epoetiini alfa - hoitoa tulisi jatkaa kuukauden ajan kemoterapian päätyttyä.
The initial dose is 150 IU/ kg given subcutaneously 3 times per week.
Aloitusannos on 150 IU/ kg ihonalaisesti kolmesti viikossa.
Alternatively, epoetin alfa can be administered at an initial dose of 450 IU/ kg subcutaneously once weekly.
Epoetiini alfan aloitusannoksena voidaan vaihtoehtoisesti antaa 450 IU/ kg ihonalaisesti kerran viikossa.
If haemoglobin has increased by at least 1 g/ dl (0.62 mmol/ l) or the reticulocyte count has increased ≥ 40,000 cells/ µl above baseline after 4 weeks of treatment, the dose should remain at 150 IU/ kg 3 times a week or 450 IU/ kg once weekly.
Jos hemoglobiinipitoisuus on noussut vähintään 1 g/ dl (0, 62 mmol/ l) tai retikulosyyttien määrä on lisääntynyt ≥ 40 000 solua/ mikrol yli lähtötason neljän hoitoviikon jälkeen, annos tulisi pitää 150 IU/ kg: nä kolmesti viikossa annettuna tai 450 IU/ kg: nä kerran viikossa annettuna.
If the haemoglobin increase is < 1 g/ dl (< 0.62 mmol/ l) and the reticulocyte count has increased < 40,000 cells/ µl above baseline, increase the dose to 300 IU/ kg 3 times per week.
Jos hemoglobiinipitoisuus on noussut < 1 g/ dl (< 0, 62 mmol/ l) ja retikulosyyttien määrä on lisääntynyt < 40 000 solua/ mikrol yli lähtötason, suurenna annos tasolle 300 IU/ kg kolmesti viikossa.
If after an additional 4 weeks of therapy at 300 IU/ kg 3 times per week, the haemoglobin has increased ≥ 1 g/ dl (≥ 0.62 mmol/ l) or the reticulocyte count has increased ≥ 40,000 cells/ µl the dose should remain at 300 IU/ kg 3 times per week.
Jos 300 IU/ kg: llä kolmesti viikossa toteutetun neljän lisähoitoviikon jälkeen hemoglobiinipitoisuus on noussut ≥ 1 g/ dl (≥ 0, 62 mmol/ l) tai retikulosyyttien määrä on lisääntynyt ≥ 40 000 solua/ mikrol, annos tulisi pitää 300 IU/ kg: nä kolmesti viikossa.
However, if the haemoglobin has increased < 1 g/ dl (< 0.62 mmol/ l) and the reticulocyte count has increased < 40,000 cells/ µl above baseline, response to epoetin alfa therapy is unlikely and treatment should be discontinued.
Jos kuitenkin hemoglobiinipitoisuus on noussut < 1 g/ dl (< 0, 62 mmol/ l) ja retikulosyyttien määrä on lisääntynyt < 40 000 solua/ mikrol yli lähtötason, vastetta epoetiini alfa - hoidolle ei todennäköisesti saavuteta ja hoito tulisi lopettaa.
5 150 IU/ kg 3x/ week or 450 IU/ kg once weekly
150 IU/ kg kolmesti viikossa tai 450 IU/ kg kerran viikossa
Reticulocyte count increase ≥ 40,000/ µl
Retikulosyyttien määrä lisääntynyt ≥ 40 000/ µl
Reticulocyte count increase < 40,000/ µl
Retikulosyyttien määrä lisääntynyt < 40 000/ µl
or Hb increase ≥ 1 g/ d
tai Hb lisääntynyt ≥ 1 g/ dl
and Hb increase < 1 g/ dl
ja Hb lisääntynyt < 1 g/ dl
12 g/ dl)
Tavoite Hb (noin 12 g/ dl)
300 IU/ kg 3x/ week for 4 weeks
300 IU/ kg Kolmesti viikossa 4 viikon ajan
Reticulocyte count increase ≥ 40,000/ µl or Hb increase ≥ 1 g/ dl
Retikulosyyttien määrä lisääntynyt ≥ 40 000/ µl tai Hb lisääntynyt ≥ 1 g/ dl
Reticulocyte count increase < 40,000/ µl and Hb increase < 1 g/ dl
Retikulosyyttien määrä lisääntynyt < 40 000/ µl ja Hb lisääntynyt < 1 g/ dl
Dosage adjustment to maintain haemoglobin concentration between 10 g/ dl - 12 g/ dl:
Annoksen sovittaminen hemoglobiinipitoisuuden ylläpitämiseksi alueella 10 g/ dl - 12 g/ dl:
If the haemoglobin is rising by more than 2 g/ dl (1.25 mmol/ l) per month, or if the haemoglobin exceeds 12 g/ dl (7.5 mmol/ l), the dose should be reduced by approximately 25 to 50%.
Jos hemoglobiiniarvo ylittää 13 g/ dl
If the haemoglobin exceeds 13 g/ dl (8.1 mmol/ l), discontinue therapy until it falls below 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) and than reinstitute epoetin alfa therapy at a dose 25% below the previous dose.
5 (8, 1 mmol/ l), keskeytetään hoito, kunnes hemoglobiini on laskenut alle 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l), minkä jälkeen epoetiini alfa - hoito aloitetaan uudelleen noin 25% aiempaa annosta pienemmällä annoksella.
Adult surgery patients in an autologous predonation programme:
Aikuiset leikkauspotilaat, joille siirretään luovutettua autologista verta:
Abseamed should be given by the intravenous route.
Abseamed tulee antaa laskimoon.
At the time of donating blood, Abseamed should be administered after the completion of the blood donation procedure.
Verenluovutuksen ajankohtana Abseamed- valmistetta tulee antaa verenluovutuksen päätyttyä.
Mildly anaemic patients (haematocrit of 33 - 39%) requiring predeposit of ≥ 4 units of blood should be treated with Abseamed at a dose of 600 IU/ kg body weight 2 times weekly for 3 weeks prior to surgery.
Lievästi aneemisia potilaita (hematokriitti 33– 39%), joille on varattava ≥ 4 veriyksikköä, tulee hoitaa Abseamed- valmisteen annoksella 600 IU/ kg 2 kertaa viikossa 3 viikkoa ennen leikkausta.
All patients being treated with Abseamed should receive adequate iron supplementation (e. g.
Kaikkien Abseamed- valmisteella hoidettujen potilaiden tulee saada riittävästi lisärautaa (esim.
200 mg oral elemental iron daily) throughout the course of treatment.
200 mg suun kautta elementaarirautaa päivittäin) koko hoitojakson ajan.
Iron supplementation should be started as soon as possible, even several weeks prior to initiating the autologous predeposit, in order to achieve high iron stores prior to starting Abseamed therapy.
Lisäraudan anto tulee aloittaa mahdollisimman pian, jopa useita viikkoja ennen autologisen veren luovutusta, jotta ennen Abseamed - hoidon aloittamista saavutetaan suuret rautavarastot.
Treatment of adult patients scheduled for major elective orthopaedic surgery:
Aikuispotilaiden hoito, joille on suunniteltu suuri elektiivinen ortopedinen leikkaus:
The subcutaneous route of administration should be used.
Lääke annostellaan ihonalaisesti.
6 The recommended dose is 600 IU/ kg epoetin alfa, given weekly for three weeks (days 21, 14 and 7) prior to surgery and on the day of surgery (day 0).
Annossuositus on 600 IU/ kg epoetiini alfaa kerran viikossa kolmen viikon ajan (päivät 21, 14 ja 7) ennen leikkausta sekä leikkauspäivänä (päivä 0).
In cases where there is a medical need to shorten the lead time before surgery to less than three weeks, 300 IU/ kg epoetin alfa should be given daily for 10 consecutive days prior to surgery, on the day of surgery and for four days immediately thereafter.
Jos potilaan tila vaatii leikkausta aikaisemmin kuin kolmen viikon kuluttua, annetaan 300 IU/ kg epoetiini alfaa päivittäin kymmenenä perättäisenä päivänä ennen leikkausta, leikkauspäivänä sekä neljänä päivänä heti leikkauksen jälkeen.
When performing haematologic assessments during the preoperative period, if the haemoglobin level reaches 15 g/ dl, or higher, administration of epoetin alfa should be stopped and further doses should not be given.
Jos hemoglobiini nousee tasolle 15 g/ dl tai korkeammalle ennen leikkausta tehtävässä hematologisessa arvioinnissa, epoetiini alfa - lääkitys lopetetaan eikä lisäannoksia enää anneta.
Care should be taken to ensure that at the outset of the treatment patients are not iron deficient.
Hoidon alussa on varmistettava, ettei potilaalla ole raudanpuutosta.
All patients being treated with epoetin alfa should receive adequate iron supplementation (e. g. oral iron substitution of 200 mg Fe2+ daily) throughout the course of epoetin alfa treatment.
200 mg Fe2+ - valmistetta päivittäin oraalisesti) koko epoetiini alfa - hoidon ajan.
Iron supplementation should be started prior to epoetin alfa therapy, to achieve adequate iron stores.
Lisärautahoito olisi aloitettava ennen epoetiini alfa - hoitoa, jotta elimistön rautavarastot täyttyvät riittävästi.
This medicinal product must not be administered by intravenous infusion, or mixed with other medicinal products.
Tätä lääkevalmistetta ei saa antaa laskimonsisäisenä infuusiona eikä sitä saa sekoittaa muiden lääkevalmisteiden kanssa.
Intravenous injection: over at least one to five minutes, depending on the total dose.
Injektio laskimoon: annetaan vähintään 1– 5 minuutin kuluessa kokonaisannoksesta riippuen.
Alternatively, the injection can be given at the end of the dialysis session via the fistula needle tubing, followed by 10 ml of isotonic saline to rinse the tubing and ensure satisfactory injection of the product into the circulation.
Injektio voidaan vaihtoehtoisesti antaa dialyysikerran jälkeen valtimolaskimoavanteen kestokanyylin kautta, minkä jälkeen letku huuhdellaan 10 ml: lla isotonista keittosuolaliuosta, jotta injisoitu lääke siirtyy tyydyttävällä tavalla verenkiertoon.
A slower injection is preferable in patients who react to the treatment with “ flu-like” symptoms.
Injektion antamista hitaammin suositellaan potilaille, joille hoito aiheuttaa flunssaa muistuttavia oireita.
Subcutaneous injection: a maximum volume of 1 ml at one injection site should generally not be exceeded.
1 ml: n enimmäismäärää yhtä pistokohtaa kohti ei pitäisi yleensä ylittää.
The injections are given in the thighs or the anterior abdominal wall.
Injektiot pistetään reiteen tai vatsaontelon etuseinämään.
In chronic renal failure patients Abseamed has not to be administered subcutaneously!
Kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastaville potilaille Abseamed- valmistetta ei saa antaa ihon alle!
The intravenous route has to be used (please see section 4.4 - chronic renal failure patients).
Valmiste on annettava laskimoon (ks. kohta 4. 4 – Kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastavat potilaat).
Patients who develop Pure Red Cell Aplasia (PRCA) following treatment with any erythropoietin should not receive Abseamed or any other erythropoietin (see section 4.4 - Pure Red Cell Aplasia).
6 Jos potilaalle on kehittynyt puhdas punasoluaplasia (Pure Red Cell Aplasia, PRCA) minkä tahansa erytropoietiinivalmisteen käytön yhteydessä, häntä ei tule hoitaa Abseamed- valmisteella tai millään muulla erytropoietiinivalmisteella (ks. kohta 4. 4 – Puhdas punasoluaplasia).
In the indication “ increasing the yield of autologous blood”: myocardial infarction or stroke in the month preceding treatment, unstable angina pectoris, increased risk of deep venous thrombosis such as history of venous thromboembolic disease.
Käyttöaiheessa ” autologisen veren tuoton lisääminen ”: sydäninfarkti tai aivohalvaus hoitoa edeltävänä kuukautena, angina pectoris, joka ei ole hoitotasapainossa, syvälaskimotromboosin lisääntynyt riski, kuten aiemmin sairastettu laskimotromboembolinen sairaus.
Patients who for any reason cannot receive adequate antithrombotic prophylaxis.
Potilaat, joille jostakin syystä ei voi antaa asianomaista tromboosiprofylaksia.
The use of epoetin alfa in patients scheduled for major elective orthopaedic surgery and not participating in an autologous blood predonation programme is contraindicated in patients with severe coronary, peripheral arterial, carotid or cerebral vascular disease, including patients with recent myocardial infarction or cerebral vascular accident.
Epoetiini alfa - hoito on kontraindisoitu vakavasta sepelvaltimon, ääreisvaltimoiden, kaulavaltimon tai aivoverisuoniston sairaudesta kärsivän sekä äskettäin sydäninfarktin tai aivoinfarktin saaneen potilaan suuressa elektiivisessä ortopedisessa leikkaushoidossa, jossa ei tehdä autologista verensiirtoa.
In all patients receiving epoetin alfa, blood pressure should be closely monitored and controlled as necessary.
Jokaisen epoetiini alfa - hoitoa saavan potilaan verenpainetta on seurattava tarkoin ja sitä on hoidettava tarvittaessa.
Epoetin alfa should be used with caution in the presence of untreated, inadequately treated
Varovaisuutta on noudatettava epoetiini alfan käytössä, jos potilaalla on hoitamaton, riittämättömästi hoidettu tai huonosti hallittava verenpainetauti.
It may be necessary to add or increase antihypertensive treatment.
Potilaalle on ehkä aloitettava verenpainetaudin hoito tai hoitoa on lisättävä.
Epoetin alfa should be used with caution in the presence of epilepsy and chronic liver failure.
Varovaisuutta on noudatettava epoetiini alfan käytössä, jos potilaalla on epilepsia tai krooninen maksan vajaatoiminta.
There may be a moderate dose-dependent rise in the platelet count within the normal range during treatment with epoetin alfa.
Verihiutaleiden määrä saattaa nousta kohtalaisesti normaalin vaihteluvälin rajoissa annoksesta riippuvaisesti epoetiini alfa - hoidon aikana.
All other causes of anaemia (iron deficiency, haemolysis, blood loss, vitamin B12 or folate deficiencies) should be considered and treated prior to initiating therapy with epoetin alfa.
Kaikki muut anemiaa aiheuttavat tekijät (raudanpuute, hemolyysi, verenhukka, BB12- vitamiinin tai folaatin puute) tulisi huomioida ja hoitaa ennen epoetiini alfa - hoidon aloittamista.
In order to ensure optimum response to epoetin alfa, adequate iron stores should be assured:
Optimaalista epoetiini alfa - vastetta varten on varmistettava potilaan rautavarastojen riittävyys: rautalisää, esim.
200 - 300 mg Fe2+/ day orally (100 - 200 mg Fe2+/ day for paediatric
200 – 300 mg Fe2+/ vrk suun kautta (100 – 200 mg Fe2+/ vrk lapsipotilaille),
patients) is recommended for chronic renal failure patients whose serum ferritin levels are below 100 ng/ ml
-
- oral iron substitution of 200 - 300 mg Fe2+/ day is recommended for all cancer patients whose
suositellaan kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastaville potilaille, joiden seerumin ferritiinitaso on alle 100 ng/ ml rautakorvaushoitoa 200 – 300 mg Fe2+/ vrk suun kautta suositellaan kaikille syöpäpotilaille,
transferrin saturation is below 20%.
joiden transferriinisaturaatio on alle 20%.
All of these additive factors of anaemia should also be carefully considered when deciding to increase the dose of epoetin alfa in cancer patients.
Kaikki nämä anemiaan myötävaikuttavat tekijät tulisi myös huomioida huolellisesti päätettäessä syöpäpotilaiden epoetiini alfa - annoksen suurentamisesta.
Good blood management practices should always be used in the perisurgical setting
Leikkauspotilaiden sairaalahoidon yhteydessä tulee aina noudattaa asianmukaisia ohjeita verensiirroista.
Pure Red Cell Aplasia (PRCA) Antibody-mediated PRCA has been very rarely reported after months to years of subcutaneous erythropoietin treatment.
Puhdas punasoluaplasia (Pure Red Cell Aplasia PRCA) Vasta- ainevälitteistä puhdasta punasoluaplasiaa PRCA on hyvin harvoin raportoitu kuukausien tai vuosien ihonalaisen erytropoietiinihoidon jälkeen.
In patients developing sudden lack of efficacy defined by a decrease in haemoglobin (1 to 2 g/ dl per month) with increased need for transfusions, a reticulocyte count should be obtained and typical causes of non-response (e. g. iron, folate or, vitamin B12 deficiency, aluminium intoxication, infection or inflammation, blood loss and haemolysis) should be investigated.
Potilailta, joille on äkillisesti kehittynyt hemoglobiinin vähenemisellä määritetty (1 – 2 g/ dl/ kk) lääkkeen vaikutuksen puutos, johon liittyy verensiirtojen lisääntynyt tarve, on tutkittava retikulosyyttien määrä ja vasteen puuttumisen tavallisimmat syyt (esimerkiksi raudan, folaatin ja B12- vitamiinin puutos, alumiinimyrkytys, infektio tai tulehdus, verenhukka ja hemolyysi).
If the reticulocyte count corrected for anaemia (i. e., the reticulocyte “ index”) is low (< 20,000/ mm3 or < 20,000/ microlitre or < 0.5%), platelet and white blood cell counts are normal, and if no other cause of loss of effect has been found, anti-erythropoietin antibodies should be determined and bone marrow examination should be considered for diagnosis of PRCA.
7 Jos anemian suhteen korjattu retikulosyyttimäärä (ts. retikulosyytti - "indeksi") on alhainen (< 20 000/ mm3 tai < 20 000/ mikrol tai < 0, 5%), verihiutaleiden ja valkosolujen määrät ovat normaalit ja jos muuta vaikutuksen puutoksen syytä ei löydetä, erytropoietiinin vasta- aineet tulee tutkia ja luuydintutkimusta on harkittava puhtaan punasoluaplasian diagnosoimiseksi.
If anti-erythropoietin, antibody-mediated PRCA is suspected, therapy with Abseamed should be discontinued immediately.
Epäiltäessä erytropoietiinin vasta- ainevälitteistä puhdasta punasoluaplasiaa Abseamed- hoito on keskeytettävä välittömästi.