natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Etravirine demonstrates activity against HIV-1 group M (subtypes A, B, C, D, E, F, and G) and HIV-1 group O primary isolates with EC50 values ranging from 0.3 to 1.7 nM and from 11.5 to 21.7 nM, respectively.
Etraviriini tehoaa HIV- 1- virusryhmän M (alatyypit A, B, C, D, E, F ja G) primaarisiin isolaatteihin EC50- arvon vaihteluvälillä 0, 3−1, 7 nM ja HIV- 1- virusryhmän O primaarisiin isolaatteihin EC50- arvon vaihteluvälillä 11, 5−21, 7 nM.
Although etravirine demonstrates in vitro activity against wild type HIV-2 with median EC50 values ranging from 5.7 to 7.2 µM, treatment of HIV-2 infection with etravirine is not recommended in the absence of clinical data.
Vaikka etraviriini tehoaa in vitro villiin HIV- 2 - kantaan EC50- arvon mediaanin vaihteluvälillä 5, 7−7, 2 mikroM, etraviriinia ei suositella HIV- 2 - infektion hoitoon, koska kliiniset tiedot puuttuvat.
Etravirine retains activity against HIV-1 viral strains resistant to nucleoside reverse transcriptase and/ or protease inhibitors.
Etraviriini tehoaa myös nukleosidirakenteisten käänteiskopioijaentsyymin estäjille ja/ tai proteaasinestäjille resistentteihin HIV- 1- viruskantoihin.
In addition, etravirine demonstrates a fold change (FC) in EC50 ≤ 3 against 60% of 6,171 NNRTI-resistant clinical isolates.
Lisäksi etraviriinin EC50- arvon kerrannaismuutos (FC, fold change) on ≤3 60%: ssa 6 171: sta NNRTI - resistentistä kliinisestä isolaatista.
Resistance Etravirine efficacy in relation to NNRTI resistance at baseline has mainly been analysed with etravirine given in combination with darunavir/ ritonavir (DUET-1 and -2).
Resistenssi Etraviriinin tehoa suhteessa lähtötilanteen NNRTI- resistenssiin on tutkittu pääasiassa antamalla etraviriinia yhdessä darunaviirin ja ritonaviirin yhdistelmän kanssa (DUET- 1 ja DUET- 2).
Boosted protease inhibitors, like darunavir/ ritonavir, show a higher barrier to resistance compared to other classes of antiretrovirals.
Tehostetut proteaasinestäjät, kuten darunaviirin ja ritonaviirin yhdistelmä, estävät resistenssin kehittymistä tehokkaammin kuin muihin ryhmiin kuuluvat antiretroviruslääkkeet.
The breakpoints for reduced efficacy with etravirine (> 2 etravirine-associated mutations at baseline, see clinical results section) applies when etravirine is given in combination with a boosted protease inhibitor.
Etraviriinin tehon alenemisen raja- arvo (> 2 etraviriiniin liittyvää mutaatiota lähtötilanteessa, ks. kliinisten tutkimusten tulokset) perustuu tilanteeseen, jossa etraviriinia annetaan yhdessä tehostetun proteaasinestäjän kanssa.
This breakpoint might be lower in antiretroviral combination therapy not including a boosted protease inhibitor.
Tämä raja- arvo saattaa olla pienempi, kun antiretroviraaliseen yhdistelmähoitoon ei sisälly tehostettua proteaasinestäjää.
In the Phase III trials DUET-1 and DUET-2, mutations that developed most commonly in patients with virologic failure to the INTELENCE containing regimen were V108I, V179F, V179I, Y181C and Y181I, which usually emerged in a background of multiple other NNRTI resistance-associated mutations (RAMs).
Näitä kehittyi tavallisesti useiden muiden NNRTI- resistenssiin liittyvien mutaatioiden (RAM, resistance- associated mutations) taustalla.
In all the other trials conducted with INTELENCE in HIV-1 infected patients, the following mutations emerged most commonly:
Kaikissa muissa HIV- 1- infektiota sairastavilla potilailla tehdyissä INTELENCE- tutkimuksissa kehittyi tavallisimmin seuraavia mutaatioita:
Cross-resistance Following virologic failure of an etravirine-containing regimen it is not recommended to treat patients with efavirenz and/ or nevirapine.
Ristiresistenssi Jos potilas ei saa virologista vastetta etraviriinia sisältävään hoitoon, potilaan hoitamista efavirentsillä tai nevirapiinilla ei suositella.
Clinical experience Treatment-experienced patients Pivotal studies The evidence of efficacy of INTELENCE is based on 24-week data from 2 ongoing Phase III trials DUET-1 and DUET-2.
14 Kliininen kokemus Aiempaa hoitoa saaneet potilaat Keskeiset tutkimukset Näyttö INTELENCE- hoidon tehosta perustuu kahdesta käynnissä olevasta vaiheen III DUET- 1 - ja DUET- 2- tutkimuksesta 24 viikon jälkeen saatuihin tietoihin.
These trials were identical in design and similar efficacy for INTELENCE was seen in each trial.
Tutkimusten koeasetelma oli samanlainen ja kummassakin tutkimuksessa INTELENCE- hoidon teho oli samankaltainen.
- Design: randomized (1:1), double-blinded, placebo-controlled.
- Koeasetelma: satunnaistettu (1: 1), kaksoissokkoutettu, lumelääkekontrolloitu
- Treatment:
- Hoito:
INTELENCE vs. placebo, in addition to a background regimen including
INTELENCE tai lumelääke, jonka lisäksi peruslääkityksenä darunaviirin ja ritonaviirin
darunavir/ ritonavir (DRV/ rtv), investigator-selected N(t)RTIs and optional enfuvirtide (ENF).
yhdistelmä, tutkijan valitsemat N( t) RTI- lääkkeet ja valinnaisena enfuvirtidi.
HIV-1 plasma viral load > 5000 HIV-1 RNA copies/ml at screening 1 or more NNRTI resistance-associated mutations (RAMs) at screening or from prior genotypic analysis (i.e., archived resistance)
• plasman HIV- 1- viruskuorma > 5 000 HIV- 1 RNA - kopiota/ ml seulontavaiheessa • yksi tai useampi NNRTI- resistenssiin liittyvä mutaatio (RAM) seulontavaiheessa tai aiemmassa genotyyppianalyysissa (eli tallentunut resistenssi) • kolme tai useampia primaarisia PI- mutaatioita seulontavaiheessa • potilas saanut säännöllistä antiretroviruslääkehoitoa vähintään kahdeksan viikon ajan.
- Stratification:
- Stratifikaatio:
Randomisation was stratified by the intended use of ENF in the BR, previous use
Satunnaistamisessa ryhmät stratifioitiin peruslääkitykseen liitettävän enfuvirtidin
of darunavir and screening viral load.
aiotun käytön, aiemman darunaviirin käytön ja seulontavaiheessa todetun viruskuorman perusteella.
- Virologic response was defined as achieving a confirmed undetectable viral load
- Virologiseksi vasteeksi määriteltiin mittauskynnyksen alapuolella olevan viruskuorman
(< 50 HIV-1 RNA copies/ml).
vahvistettu saavuttaminen (< 50 HIV- 1 RNA - kopiota/ ml).
DUET-1 and DUET-2 pooled 24-week data Baseline characteristics
DUET- 1 - ja DUET- 2- tutkimusten yhdistetyt tiedot 24 viikon jälkeen
INTELENCE + BR N=599
INTELENCE +
Placebo + BR N=604
Lumelääke +
Treatment difference (95% CI)
peruslääkitys peruslääkitys
Median plasma HIV-1 RNA Median CD4 cell count Outcomes Confirmed undetectable viral load (< 50 HIV-1 RNA copies/ml)a n (%)
4, 8 log10 kopiota/ ml 4, 8 log10 kopiota/ ml - pitoisuuden mediaani CD4- soluarvon mediaani Hoitotulokset Viruskuorman vahvistettu olevan mittauskynnyksen alapuolella (< 50 HIV- 1 RNA - kopiota/ ml) a n (%)
4.8 log10 copies/ml 99 x 106 cells/l
99 x 106 kpl/ l
4.8 log10 copies/ml 109 x 106 cells/l
109 x 106 kpl/ l
Overall
Yhteensä Enfuvirtidi käytössä uutena
(12.3%; 23.4%)d 4.8%
%, 23, 4%) d 4, 8%
De novo ENF
lääkkeenä (de novo - potilaat) Enfuvirtidi käytössä
(5.8%; 15.4%)f 22.7%
%; 15, 4%) f 22, 7%
Not de novo ENF
uudelleen tai ei käytössä lainkaan (ei de novo)
(16.4%; 29.1%) f a < 400 HIV-1 RNA copies/ml
< 400 HIV- 1 RNA - kopiota/ mla n (%) Keskimääräinen HIV- 1 RNA
445 (74.3%)
445 (74, 3%)
317 (52.5%)
317 (52, 5%)
21.8%
(16, 5
n (%) (16.5%; 27.1%)d HIV-1 RNA log10 mean change
log10 - muutos lähtötilanteeseen
-0.54
- 0, 54
from baseline (log10 copies/ml)b CD4 cell count mean change from baseline (x 106/l)b Any AIDS defining illness and/or
(- 0, 71, - 0, 37) c verrattuna (log10 kopiota/ ml) b CD4- soluarvon keskimääräinen
+85.6
+66, 8
+66.8
+19, 6
(-0.71; -0.37)c +19.6 (8.4; 30.7)c -3.1%
muutos lähtötilanteeseen verrattuna (x 106/ l) b AIDS- vaiheen määrittelevä
death n (%) a
sairaus ja/ tai kuolema n (%) a
(-5.6%; -0.6%)e
(- 5, 6%, - 0, 6%) e
Imputations according to the TLOVR algorithm (TLOVR = Time to Loss of Virologic Response). b Non-completer is failure (NC = F) imputation. c Treatment differences are based on Least Square Means from an ANCOVA model including the stratification factors.
Paikkaukset TLOVR- algoritmin (TLOVR = Time to Loss of Virologic response, aika virologisen vasteen häviämiseen) mukaisesti b Tutkimuksen keskeyttänyt luetaan epäonnistumiseksi (NC = F, non- completer = failure). c Hoidon erot perustuvat ANCOVA- mallin pienimmän neliösumman menetelmään, jossa huomioidaan myös stratifikaatiotekijät.
P-value < 0.0001 for mean decrease in HIV-1 RN A; P-value = 0.0060 for mean change in CD4 cell count. d Confidence interval around observed difference of response rates; P-value < 0.0001 from logistic regression model, including stratification factors. e Confidence interval around observed difference of response rates; P-value = not significant. f Confidence interval around observed difference of response rates; P-value from CMH test controlling for stratification factors = 0.427 for de novo, and < 0.0001 for not de novo.
HIV- 1 RNA: n keskimääräisen vähenemisen p- arvo < 0, 001, CD4- solumäärän keskimääräisen muutoksen p- arvo = 0, 0060. d Luottamusväli suunnilleen vastemäärissä havaittu ero, logistisesta regressiomallista saatu p- arvo < 0, 001, missä on huomioitu myös stratifikaatiotekijät. e Luottamusväli suunnilleen vastemäärissä havaittu ero, p- arvo = ei merkitsevä. f Vasteiden havaittujen muutosten mukainen luottamusväli; P- arvo CMH- testistä, joka kontrolloi stratifikaatiotekijöitä = 0, 427 de novo - potilailla, ja < 0, 0001 muilla kuin de novo - potilailla.
Since there was a significant interaction effect between treatment and ENF, the primary analysis was done for 2 ENF strata (patients reusing or not using ENF versus patients using ENF de novo); results of this analysis (week 24 data) by ENF stratum are shown in the table above.
Koska hoidon ja enfuvirtidin välillä esiintyi merkitsevä yhteisvaikutus, ensisijainen analyysi tehtiin kahdesta enfuvirtidiositteesta (potilaat, jotka saivat enfuvirtidia uudelleen tai eivät saaneet enfuvirtidia lainkaan, verrattuna potilaisiin, jotka saivat enfuvirtidia uutena lääkkeenä eli de novo - potilaat).
A subgroup analysis of the virologic response (defined as a viral load < 50 HIV-1 RNA copies/ml) at week 24 by baseline viral load and baseline CD4 count (pooled DUET data) is presented in the table below.
Alaryhmien virologisen vasteen (määritelty viruskuormaksi < 50 HIV- 1 RNA - kopiota/ ml) analyysi tutkimusviikolla 24 lähtötilanteen viruskuormaan ja CD4- solumäärään verrattuna (DUET- tutkimusten yhdistetyt tiedot) esitetään seuraavassa taulukossa.
DUET-1 and DUET-2 pooled data Proportion of subjects with HIV-1 RNA < 50 copies/ml at week 24 Subgroups
Niiden potilaiden osuus, joilla HIV- 1 RNA < 50 kopiota/ ml viikolla 24
INTELENCE + BR N=599
+ peruslääkitys n = 599
Placebo + BR N=604
Lumelääke + peruslääkitys n = 604
14 Baseline HIV-1 RNA < 30,000 copies/ml ≥ 30,000 and < 100,000 copies/ml ≥ 100,000 copies/ml Baseline CD4 count (x 106/l)
< 30 000 kopiota/ ml ≥30 000 ja < 100 000 kopiota/ ml ≥100 000 kopiota/ ml CD4- määrä lähtötilanteessa (x 106/ l)
< 50 ≥ 50 and < 200 ≥ 200 and < 350 ≥ 350
< 50 ≥50 ja < 200 ≥200 ja < 350 ≥350
Imputations according to the TLOVR algorithm (TLOVR = Time to Loss of Virologic Response)
Paikkaukset TLOVR- algoritmin (TLOVR = Time to Loss of Virologic response, aika virologisen vasteen häviämiseen) mukaisesti.
Baseline genotype or phenotype and virologic outcome analyses In DUET-1 and DUET-2, the presence at baseline of 3 or more of the following mutations:
Lähtötilanteen genotyyppi - tai fenotyyppianalyysi ja virologisen hoitotuloksen analyysi Kun DUET- 1 - ja DUET- 2- tutkimuksissa esiintyi lähtötilanteessa kolme tai useampi seuraavista mutaatioista V90I, A98G, L100I, K101E, K101P, V106I, V179D, V179F, Y181C, Y181I, Y181V, G190A ja G190S (INTELENCE- resistenssiin liittyvät mutaatiot), siihen liittyi heikentynyt virologinen vaste INTELENCE- hoidolle (ks. seuraava taulukko).
V90I, A98G, L100I, K101E, K101P, V106I, V179D, V179F, Y181C, Y181I, Y181V, G190A and G190S, (INTELENCE RAMs) was associated with a decreased virologic response to INTELENCE (see table below).
Näitä yksittäisiä mutaatioita esiintyi muiden NNRTI- resistenssiin liittyvien mutaatioiden yhteydessä.
These individual mutations occurred in the presence of other NNRTI RAMs.
V179F- mutaatiota ei esiintynyt koskaan ilman Y181C- mutaatiota.
Proportion of subjects with < 50 HIV-1 RNA copies/ml at week 24 by baseline number of INTELENCE RAMs in the non-viral failure excluded population of pooled DUET-1 and DUET-2 trials
16 Niiden potilaiden osuus, joilla viruskuorma oli < 50 HIV- 1 RNA - kopiota/ ml hoitoviikolla 24, esitettynä INTELENCE- resistenssiin liittyvien mutaatioiden lähtötilanteen lukumäärän mukaan.
Baseline number of
Etraviriinihoitoryhmät N = 549
Etravirine arms
Enfuvirtidi käytössä uudelleen / Enfuvirtidi käytössä uutena
Reused/not used ENF
ei käytössä lainkaan
De novo ENF
lääkkeenä (de novo - potilaat)
ranges 0 1 2 ≥3
Kaikki mutaatiomäärät yhteensä 0 1 2 ≥3
Placebo arms N=569
71% (102/ 143) 83% (39/ 47) 75% (39/ 52) 63% (17/ 27) 41% (7/ 17)
71% (102/143) 83% (39/47) 75% (39/52) 63% (17/27) 41% (7/17)
Lumelääkeryhmät N = 569 Kaikki mutaatiomäärät yhteensä
* INTELENCE RAMs = V90I, A98G, L100I, K101E/P, V106I, V179D/F, Y181C/I/V, G190A/S Note: all patients in the DUET trials received a background regimen consisting of darunavir/rtv, investigator-selected NRTIs and optional enfuvirtide.
DUET- tutkimusten kaikki potilaat saivat darunaviirin ja ritonaviirin yhdistelmää sisältävää peruslääkitystä, tutkijan valitsemaa NRTI- lääkettä ja valinnaisesti enfuvirtidia.
The presence of K103N alone, which was the most prevalent NNRTI mutation in DUET-1 and DUET-2 at baseline, was not identified as a mutation associated with resistance to INTELENCE.
DUET- 1 - ja DUET- 2- tutkimusten lähtötilanteessa yleisimmin esiintynyt NNRTI- mutaatio oli K103N.
Furthermore, the presence of this mutation alone did not affect the response in the INTELENCE arm.
Yksinään esiintyessään sen ei todettu olevan INTELENCE- resistenssiin liittyvä mutaatio.
Additional data is required to conclude on the influence of K103N when associated with other NNRTIs mutations.
Tämän mutaation esiintyminen yksinään ei myöskään vaikuttanut INTELENCE- ryhmän vasteeseen.
Data from the DUET studies suggest that baseline fold change (FC) in EC50 to etravirine was a predictive factor of virologic outcome, with gradually decreasing responses observed above FC 3 and FC 13.
Vaste heikkenee asteittain, kun kerrannaismuutos ylittää arvot FC 3 ja FC 13.
FC subgroups are based on the select patient populations in DUET-1 and DUET-2 and are not meant to represent definitive clinical susceptibility breakpoints for INTELENCE.
Kerrannaismuutoksen alaryhmät perustuvat DUET- 1 - ja DUET- 2- tutkimuksista valikoituihin potilasjoukkoihin eikä niiden ole tarkoitus kuvata INTELENCE- valmisteen ehdottomia kliinisiä herkkyysraja- arvoja.
Exploratory head to head comparison with protease inhibitor in protease inhibitor naïve patients (trial TMC125-C227) TMC125-C227 was an exploratory, randomised, active-controlled open-label trial, which investigated the efficacy and safety of INTELENCE in a treatment regimen, which is not approved under the current indication.
Eksploratiivinen suora vertailu (head- to- head) proteaasinestäjään potilailla, jotka eivät ole aiemmin saaneet proteaasinestäjähoitoa (tutkimus TMC125- C227) TMC125- C227 oli eksploratiivinen, satunnaistettu, vaikuttavalla aineella kontrolloitu avoin tutkimus, jossa selvitettiin INTELENCE- valmisteen turvallisuutta ja tehoa hoito- ohjelmassa, joka ei ole tämänhetkisen hyväksytyn käyttöaiheen mukainen.
In the TMC125-C227 study, INTELENCE (N=59) was administered with 15 2 investigator-selected NRTIs (i.e. without a ritonavir-boosted PI) and compared to an investigator-selected combination of a PI with 2 NRTIs (N=57).
TMC125- C227- tutkimuksessa INTELENCE - valmistetta (N = 59) annettiin yhdessä tutkijan valitsemien kahden NRTI- lääkkeen kanssa (eli ilman ritonaviirilla tehostettua proteaasinestäjää) ja sitä verrattiin tutkijan valitseman proteaasinestäjän ja kahden NRTI- lääkkeen yhdistelmään (N = 57).
The trial population included PI-naïve, NNRTI-experienced patients with evidence of NNRTI resistance.
Tutkimuspotilasjoukkoon kuului potilaita, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa proteaasinestäjillä, mutta jotka olivat saaneet aiemmin hoitoa NNRTI - lääkkeillä ja joiden kohdalla oli näyttöä NNRTI- resistenssistä.
At week 12, virologic response was greater in the control-PI arm (-2.2 log10 copies/ml from baseline; n=53) compared to the INTELENCE arm (-1.4 log10 copies/ml from baseline; n=40).
Hoitoviikolla 12 virologinen vaste oli suurempi proteaasinestäjää saaneella verrokkiryhmällä (- 2, 2 log10 kopiota/ ml lähtötilanteeseen verrattuna, n = 53) verrattuna INTELENCE- ryhmään (- 1, 4 log10 kopiota/ ml lähtötilanteeseen verrattuna, n = 40).
Based on these trial results, INTELENCE is not recommended for use in combination with N(t)RTIs only in patients who have experienced virological failure on an NNRTI- and N(t)RTI-containing regimen.
Näiden tutkimustulosten perusteella INTELENCE- hoitoa ei suositella käytettäväksi yhdistelmänä pelkästään N( t) RTI- lääkkeiden kanssa potilailla, jotka eivät ole saaneet virologista vastetta NNRTI - ja N( t) RTI- lääkkeitä sisältävillä hoito- ohjelmilla.
The European Medicines Agency (EMEA) will review new information on the product every year and this SPC will be updated as necessary.
17 Euroopan lääkevirasto (EMEA) arvioi vuosittain uuden tiedon ja tarvittaessa päivittää valmisteyhteenvedon.
The pharmacokinetic properties of etravirine have been evaluated in adult healthy subjects and in adult treatment-experienced HIV-1 infected patients.
Etraviriinin farmakokinetiikkaa on arvioitu terveillä aikuisilla koehenkilöillä ja HIV- 1- infektiota sairastavilla aikuispotilailla, jotka ovat saaneet aiempaa hoitoa.
Exposure to etravirine was lower (35-50%) in HIV-1 infected patients than in healthy subjects.
HIV- 1- infektiota sairastavien etraviriinialtistus oli pienempi (30−50%) kuin terveiden koehenkilöiden.
Absorption An intravenous formulation of etravirine is unavailable, thus, the absolute bioavailability of etravirine is unknown.
Imeytyminen Etraviriinia ei ole laskimoon annettavana lääkemuotona, joten etraviriinin absoluuttista hyötyosuutta ei tiedetä.
In healthy subjects, the absorption of etravirine is not affected by co-administration of oral ranitidine or omeprazole, medicinal products that are known to increase gastric pH.
Suun kautta samanaikaisesti annettu ranitidiini tai omepratsoli, joiden tiedetään suurentavan mahalaukun pH- arvoa, eivät vaikuttaneet etraviriinin imeytymiseen terveillä koehenkilöillä.
Effect of food on absorption The systemic exposure (AUC) to etravirine was decreased by about 50% when INTELENCE was administered under fasting conditions, as compared to administration following a meal.
Ruoan vaikutus imeytymiseen Systeeminen altistus (AUC) etraviriinille pieneni noin puoleen, kun INTELENCE annettiin paastotilassa verrattuna valmisteen antamiseen aterian jälkeen.
Distribution Etravirine is approximately 99.9% bound to plasma proteins, primarily to albumin (99.6%) and α1-acid glycoprotein (97.66%-99.02%) in vitro.
Jakaantuminen Noin 99, 9% etraviriinistä sitoutuu in vitro plasman proteiineihin, lähinnä albumiiniin (99, 6%) ja happamaan α1- glykoproteiiniin (97, 66−99, 02%).
The distribution of etravirine into compartments other than plasma (e.g., cerebrospinal fluid, genital tract secretions) has not been evaluated in humans.
Etraviriinin jakaantumista muihin tiloihin kuin plasmaan (esim. aivo- selkäydinnesteeseen, sukuelinten eritteisiin) ei ole arvioitu ihmisellä.
Metabolism In vitro experiments with human liver microsomes (HLMs) indicate that etravirine primarily undergoes oxidative metabolism by the hepatic cytochrome CYP450 (CYP3A) system and, to a lesser extent, by the CYP2C family, followed by glucuronidation.
Metabolia Kokeet in vitro ihmisen maksan mikrosomeilla viittaavat siihen, että etraviriini käy läpi lähinnä oksidatiivisen metabolian maksan sytokromijärjestelmän CYP450 (CYP3A) välityksellä ja vähemmässä määrin CYP2C- ryhmän välityksellä, mitä seuraa glukuronidaatio.
Elimination After administration of a radiolabeled 14C-etravirine dose, 93.7% and 1.2% of the administered dose of 14 C-etravirine could be retrieved in faeces and urine, respectively.
Eliminaatio Radioaktiivisesti merkityn 14C- etraviiriniannoksen ottamisen jälkeen 93, 7% otetusta 14C- etraviriinista havaittiin ulosteissa ja 1, 2% virtsassa.
Unchanged etravirine accounted for 81.2% to 86.4% of the administered dose in faeces.
Ulosteissa havaitusta etraviriinista muuttumatonta ainetta oli 81, 2−86, 4% otetusta annoksesta.
The terminal elimination half-life of etravirine was approximately 30-40 hours.
Etraviriinin terminaalinen eliminaation puoliintumisaika on noin 30−40 tuntia.
Special populations Paediatric population The pharmacokinetics of etravirine in paediatric patients are under investigation.
Erityiset potilasryhmät Lapset Etraviriinin farmakokinetiikkaa tutkitaan parhaillaan lapsipotilailla.
There are insufficient data at this time to recommend a dose (see section 4.2).
Tiedot ovat tällä hetkellä riittämättömiä annossuositusten antamiseen (ks. kohta 4. 2).
16 Elderly Population pharmacokinetic analysis in HIV infected patients showed that etravirine pharmacokinetics are not considerably different in the age range (18 to 77 years) evaluated, with 6 subjects aged 65 years or older (see sections 4.2 and 4.4).
Tutkimuspotilaista kuusi oli 65- vuotiaita tai vanhempia (ks. kohdat 4. 2 ja 4. 4).
Gender No significant pharmacokinetic differences have been observed between men and women.
Sukupuoli Miesten ja naisten välillä ei havaittu merkitseviä farmakokineettisiä eroja.
A limited number of women were included in the studies.
Tutkimukseen osallistui pieni määrä naisia.
Race Population pharmacokinetic analysis of etravirine in HIV infected patients indicated no apparent difference in the exposure to etravirine between Caucasian, Hispanic and Black subjects.
Rotu HIV- infektiota sairastavilla tehty etraviriinin populaatiofarmakokineettinen analyysi ei viitannut etraviriinialtistuksessa selkeisiin eroihin valkoihoisten, latinalaisamerikkalaisten ja mustaihoisten
Hepatic impairment Etravirine is primarily metabolised and eliminated by the liver.
Maksan vajaatoiminta Etraviriini metaboloituu ja eliminoituu pääasiassa maksan kautta.
In a study comparing 8 patients with mild (Child-Pugh Class A) hepatic impairment to 8 matched controls and 8 patients with moderate (Child-Pugh Class B) hepatic impairment to 8 matched controls, the multiple dose pharmacokinetic disposition of etravirine was not altered in patients with mild to moderate hepatic impairment.
Tutkimuksessa, jossa verrattiin kahdeksaa lievää maksan vajaatoimintaa sairastavaa (Child- Pugh luokka A) kahdeksaan kaltaistettuun verrokkiin sekä kahdeksaa kohtalaista maksan vajaatoimintaa sairastavaa (Child- Pugh luokka B) kahdeksaan kaltaistettuun verrokkiin, etraviriinin toistuvan annon jälkeinen farmakokinetiikka ei muuttunut lievää tai kohtalaista maksan vajaatoimintaa sairastavilla.
Increased unbound exposure could be expected.
Sitoutumattoman lääkeaineen pitoisuuksia ei kuitenkaan ole mitattu ja sitoutumattoman osuuden suurenemista on odotettavissa.
INTELENCE has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C) and is therefore not recommended (see sections 4.2 and 4.4).
INTELENCE- valmistetta ei ole tutkittu vaikeaa maksan vajaatoimintaa sairastavilla (Child- Pugh luokka C), eikä sitä siksi suositella (ks. kohdat 4. 2 ja 4. 4).
Hepatitis B and/or hepatitis C virus co-infection Population pharmacokinetic analysis of the DUET-1 and DUET-2 trials showed reduced clearance (potentially leading to increased exposure and alteration of the safety profile) for INTELENCE in HIV-1 infected patients with hepatitis B and/or hepatitis C virus co-infection.
Samanaikainen hepatiitti B - ja/ tai hepatiitti C - infektio DUET- 1 - ja DUET- 2- tutkimusten populaatiofarmakokineettinen analyysi osoitti, että samanaikaista hepatiitti B - ja/ tai hepatiitti C - infektiota ja HIV- 1- infektiota sairastavien INTELENCE- valmisteen puhdistuma oli heikentynyt, mikä saattaa johtaa altistuksen lisääntymiseen tai muuttuneeseen turvallisuusprofiiliin.