natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequently adverse effects reported commonly (≥ 1/ 100 to < 1/ 10) with leflunomide are: mild increase in blood pressure, leucopenia, paraesthesia, headache, dizziness, diarrhoea, nausea, vomiting, oral mucosal disorders (e. g. aphthous stomatitis, mouth ulceration), abdominal pain, increased hair loss, eczema, rash (including maculo-papular rash), pruritus, dry skin, tenosynovitis, CPK increased, anorexia, weight loss (usually insignificant), asthenia, mild allergic reactions and elevation of liver parameters (transaminases (especially ALT), less often gamma-GT, alkaline phosphatise, bilirubin))
Useimmiten leflunomidin käytön yhteydessä ilmoitetut yleiset (≥ 1/ 100, < 1/ 10) haittavaikutukset ovat: lievä verenpaineen nousu, leukopenia, parestesia, päänsärky, huimaus, ripuli, pahoinvointi, oksentelu, suun limakalvon vauriot (esim. aftainen stomatiitti, suun haavaumat), vatsakipu, lisääntynyt hiustenlähtö, ekseema, ihottuma (mukaan lukien makulopapulaarinen ihottuma), kutina, kuiva iho, jännetupen tulehdus, kohonnut kreatiinifosfokinaasi, ruokahaluttomuus, laihtuminen (tavallisesti vähäpätöinen), astenia, lievät allergiset reaktiot ja maksa- arvojen nousu (transaminaasit [erityisesti ALAT], harvemmin gamma- GT, alkaliinifosfataasi, bilirubiini).
Very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Hyvin yleinen (≥ 1/ 10); yleinen (≥ 1/ 100, < 1/ 10); melko harvinainen (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100); harvinainen (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1 000); hyvin harvinainen (< 1/ 10 000); tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
leucopenia (leucocytes > 2 G/ l)
leukopenia (leukosyytit > 2 x E9/ l)
anaemia, mild thrombocytopenia (platelets < 100 G/ l)
anemia, lievä trombosytopenia (trombosyytit < 100 x E9/ l)
agranulocytosis
pansytopenia (mahdollisesti antiproliferatiivisesta mekanismista aiheutuva), leukopenia (leukosyytit < 2 x E9/ l), eosinofilia
paraesthesia, headache, dizziness
parestesiat, päänsärky, huimaus
peripheral neuropathy
perifeerinen neuropatia
Rare: interstitial lung disease (including interstitial pneumonitis), which may be fatal
interstitiaali keuhkosairaus (mukaan lukien interstitiaali pneumonia), joka saattaa johtaa kuolemaan
diarrhoea, nausea, vomiting, oral mucosal disorders (e. g., aphthous stomatitis, mouth ulceration), abdominal pain
ripuli, pahoinvointi, oksentelu, suun limakalvon sairaudet (esim. aftainen stomatiitti, suun haavaumat), vatsakivut
pancreatitis
haimatulehdus
toxic epidermal necrolysis, Stevens-Johnson syndrome, erythema multiforme
toksinen epidermaalinen nekrolyysi, Stevens- Johnsonin oireyhtymä, erythema multiforme
tenosynovitis
jännetupen tulehdus
tendon rupture
akillesjänteen repeämä
CPK increased
kohonnut kreatiinifosfokinaasi
LDH increased
Harvinainen:
Not known:
kohonnut LDH
hypouricemia
Tuntematon:
Infections and infestations
hypourikemia
9 Like other agents with immunosuppressive potential, leflunomide may increase susceptibility to infections, including opportunistic infections (see also section 4.4).
9 Infektiot
Neoplasms benign, malignant and unspecified (incl cysts and polyps)
Hyvän - ja pahanlaatuiset kasvaimet (mukaan lukien kystat ja polyypit)
severe anaphylactic/ anaphylactoid reactions, vasculitis, including cutaneous necrotizing vasculitis
vaikeat anafylaktiset/ anafylaktista sokkia muistuttavat reaktiot, vaskuliitti, mukaan lukien ihoalueen nekrotisoiva vaskuliitti
elevation of liver parameters (transaminases [especially ALT], less often gamma-GT, alkaline phosphatase, bilirubin)
maksa- arvojen kohoaminen (transaminaasit [erityisesti ALAT], harvemmin gamma- GT, alkalinen fosfataasi, bilirubiini)
hepatitis, jaundice/ cholestasis
maksatulehdus, ikterus/ kolestaasi
anxiety
ahdistuneisuus
There have been reports of chronic overdose in patients taking Arava at daily doses up to five times the recommended daily dose, and reports of acute overdose in adults and children.
Akuuttia yliannostusta on raportoitu aikuisilla ja lapsilla.
Adverse events consistent with the safety profile for leflunomide were: abdominal pain, nausea, diarrhoea, elevated liver enzymes, anaemia, leucopenia, pruritus and rash.
Haittatapahtumat olivat yhdenmukaisia leflunomidin turvallisuusprofiilin kanssa: vatsakipu, pahoinvointi, ripuli, kohonneet maksa- arvot, anemia, leukopenia, kutina ja ihottuma.
Management
10 Hoito
Colestyramine given orally at a dose of 8 g three times a day for 24 hours to three healthy volunteers decreased plasma levels of A771726 by approximately 40% in 24 hours and by 49% to 65% in 48 hours.
Plasman A771726- pitoisuus laski noin 40% vuorokaudessa ja 49 - 65% 48 tunnissa.
10 Administration of activated charcoal (powder made into a suspension) orally or via nasogastric tube (50 g every 6 hours for 24 hours) has been shown to reduce plasma concentrations of the active metabolite A771726 by 37% in 24 hours and by 48% in 48 hours.
Suun tai nenä- maha- letkun kautta annetun (50 g joka 6. tunti 24 tunnin ajan) lääkehiilen (jauheesta tehty suspensio) on osoitettu vähentävän aktiivisen metaboliitin, A771726, pitoisuuksia plasmassa 37% 24 tunnissa ja 48% 48 tunnissa.
Studies with both hemodialysis and CAPD (chronic ambulatory peritoneal dialysis) indicate that A771726, the primary metabolite of leflunomide, is not dialysable.
Tutkimukset sekä hemodialyysistä että CAPD- hoidosta (peritoneaalidialyysi) osoittavat, että A771726, leflunomidin primäärimetaboliitti ei ole dialysoitavissa.
Pharmacotherapeutic group: selective immunosuppressive agents, ATC code:
Selektiiviset immunosuppressiiviset lääkeaineet, ATC- koodi:
It has immunomodulating/ immunosuppressive characteristics, acts as an antiproliferative agent, and displays anti-inflammatory properties.
Sillä on immunomoduloivia/ immunosupressiivisiä sekä tulehdusta ehkäiseviä ominaisuuksia ja se toimii antiproliferatiivisesti.
In vivo, it is rapidly and almost completely metabolised to A771726 which is active in vitro, and is presumed to be responsible for the therapeutic effect.
In vivo leflunomidi metaboloituu nopeasti ja lähes täydellisesti A771726: ksi, joka on in vitro aktiivinen ja jonka oletetaan vastaavan terapeuttisesta tehosta.
A771726, the active metabolite of leflunomide, inhibits the human enzyme dihydroorotate dehydrogenase (DHODH) and exhibits antiproliferative activity.
A771726, leflunomidin aktiivinen metaboliitti, estää ihmisen dihydro- orotaatti dehydrogenaasi - entsyymin (DHODH) toimintaa ja sillä on antiproliferatiivinen vaikutus.
The efficacy of Arava in the treatment of rheumatoid arthritis was demonstrated in 4 controlled trials (1 in phase II and 3 in phase III).
Aravan kliininen teho nivelreuman hoidossa osoitettiin neljässä kontrolloidussa tutkimuksessa (1 faasissa II ja 3 faasissa III).
The phase II trial, study YU203, randomised 402 subjects with active rheumatoid arthritis to placebo (n=102), leflunomide 5 mg (n=95), 10 mg (n=101) or 25 mg/ day (n=104).
Faasin II tutkimus, YU203, satunnaisti 402 aktiivia nivelreumaa sairastavaa potilasta saamaan plaseboa (n=102), leflunomidia 5 mg/ vrk (n=95), 10 mg/ vrk (n=101) tai 25 mg/ vrk (n=104).
Study MN301 randomised 358 subjects with active rheumatoid arthritis to leflunomide 20 mg/ day (n=133), sulphasalazine 2 g/ day (n=133), or placebo (n=92).
MN301- tutkimus satunnaisti 358 aktiivia nivelreumaa sairastavaa potilasta saamaan joko leflunomidia 20 mg/ vrk (n=133), sulfasalatsiinia 2 g/ vrk (n=133) tai plaseboa (n=92).
Study MN303 was an optional 6-month blinded continuation of MN301 without the placebo arm, resulting in a 12-month comparison of leflunomide and sulphasalazine.
MN303- tutkimuksessa oli vapaaehtoinen kuusi kuukautta kestävä sokkoutettu jatko- osa MN301 - tutkimukselle ilman plaseboryhmää tuottaen 12 kuukauden vertailun leflunomidin ja sulfasalatsiinin välillä.
Study MN302 randomised 999 subjects with active rheumatoid arthritis to leflunomide 20 mg/ day (n=501) or methotrexate at 7.5 mg/ week increasing to 15 mg/ week (n=498).
MN302- tutkimus satunnaisti 999 aktiivia nivelreumaa sairastavaa potilasta saamaan joko leflunomidia 20 mg/ vrk (n=501) tai metotreksaattia 7, 5 - 15 mg/ viikko (n=598).
Folate supplementation was optional and only used in 10% of patients.
Folaattihoito oli vapaaehtoista ja sitä käytti vain 10% potilaista.
Study US301 randomised 482 subjects with active rheumatoid arthritis to leflunomide 20 mg/ day (n=182), methotrexate 7.5 mg/ week increasing to 15 mg/ week (n=182), or placebo (n=118).
11 US301- tutkimus satunnaisti 482 aktiivia nivelreumaa sairastavaa potilasta saamaan leflunomidia 20 mg/ vrk (n=182), metotreksaattia 7, 5 - 15 mg/ viikko (n=182), tai plaseboa (n=118).
Leflunomide at a daily dose of at least 10 mg (10 to 25 mg in study YU203, 20 mg in studies MN301 and US301) was statistically significantly superior to placebo in reducing the signs and symptoms of rheumatoid arthritis in all 3 placebo-controlled trials.
Kaikissa kolmessa plasebo- kontrolloidussa tutkimuksessa leflunomidi oli päivittäisellä annoksella vähintään 10 mg (10 - 25 mg tutkimuksessa YU203, 20 mg tutkimuksissa MN301 ja US301) tilastollisesti merkittävästi parempi kuin plasebo vähentämään nivelreuman oireita ja merkkejä.
The ACR (American College of Rheumatology) response rates in study YU203 were 27.7% for placebo, 31.9% for 5 mg, 50.5% for 10 mg and 54.5% 11 for 25 mg/ day.
ACR: n mukaiset (American College of Reumatology) hoitovasteet YU203- tutkimuksessa olivat plasebolle 27, 7% sekä leflunomidille 5 mg/ vrk, 10 mg/ vrk ja 25 mg/ vrk olivat 31, 9%, 50, 5% ja 54, 5%.
In the phase III trials, the ACR response rates for leflunomide 20 mg/ day vs. placebo were 54.6% vs.
Faasin III tutkimuksissa ACR: n mukaiset hoitovasteet leflunomidille 20 mg/ vrk vs. plasebo olivat 54, 6% vs.
28.6% (study MN301), and 49.4% vs.
28, 6% (MN301- tutkimus) ja 49, 4% vs.
26.3% (study US301). After 12 months with active treatment, the ACR response rates in leflunomide patients were 52.3% (studies MN301/ 303), 50.5% (study MN302) and 49.4% (study US301), compared to 53.8% (studies MN301/ 303) in sulphasalazine patients, 64.8% (study MN302), and 43.9% (study US301) in methotrexate patients.
12 kuukauden aktiivisen hoidon jälkeen ACR: n hoitovasteet leflunomidipotilailla olivat 52, 3% (tutkimukset MN301/ 303), 50, 5% (MN302- tutkimuksessa) sekä 39, 4% (US301- tutkimus) verrattuna sulfasalatsiinipotilailla todettuun 53, 8% (tutkimukset MN301/ 303), 64, 8% (US301- tutkimus) sekä 43, 9% (US301- tutkimus) metotreksaattipotilailla.
In study MN302 leflunomide was significantly less effective than methotrexate.
MN302 - tutkimuksessa leflunomidi oli merkittävästi vähemmän tehokas kuin metotreksaatti.
The leflunomide treatment effect was evident by 1 month, stabilised by 3 to 6 months and continued throughout the course of treatment.
Leflunomidihoidon teho ilmeni yhden kuukauden ja vakiintui 3- 6 kuukauden kuluttua ja jatkui koko hoidon ajan.
Paediatrics
Pediatria
Patients were 3– 17 years of age with active polyarticular course JRA regardless of onset type and naive to methotrexate or leflunomide.
Potilaat olivat 3- 17 - vuotiaita, heillä oli monen nivelen lastenreuma riippumatta puhkeamistyypistä, ja he eivät olleet aiemmin saaneet metotreksaattia tai leflunomidia.
In this trial, the loading dose and maintenance dose of leflunomide was based on three weight categories :< 20kg, 20-40 kg, and > 40kg.
Tässä tutkimuksessa leflunomidin aloitusannos ja ylläpitoannos perustuivat kolmeen painoluokkaan: < 20 kg, 20- 40 kg, ja > 40 kg.
After 16 weeks treatment, the difference in response rates was statistically significant in favour of methotrexate for the JRA Definition of Improvement (DOI) ≥ 30% (p=0.02).
Erot vasteluvuissa 16 viikon hoidon jälkeen olivat tilastollisesti merkitseviä metotreksaatin eduksi, lastenreuman lieventymisen määritelmä oli (DOI) ≥ 30% (p=0, 02).
(see section 4.2).
Vasteen saaneilla potilailla tämä vaste säilyi 48 viikkoa, (ks. kohta 4. 2).
The pattern of adverse events of leflunomide and methotrexate seems to be similar, but the dose used in lighter subjects resulted in a relatively low exposure (see section 5.2).
Leflunomidin ja metotreksaatin haittavaikutusmalli vaikuttaa samantyyppiseltä, mutta kevyemmillä potilailla käytetty annos johti suhteellisen alhaiseen altistumiseen (ks. kohta 5. 2).
The efficacy of Arava was demonstrated in one controlled, randomised, double blind study 3L01 in 188 patients with psoriatic arthritis, treated at 20mg/ day.
Aravan teho osoitettiin yhdessä kontrolloidussa, satunnaistetussa, kaksoissokkoutetussa tutkimuksessa 3L01, jossa 188 psoriaasiartriitti- potilasta sai Aravaa 20 mg/ vrk.
Leflunomide 20mg/ day was significantly superior to placebo in reducing the symptoms of arthritis in patients with psoriatic arthritis: the PsARC (Psoriatic Arthritis treatment Response Criteria) responders were 59% in the leflunomide group and 29.7% in the placebo group by 6 months (p < 0.0001).
PsARC- vasteen saaneita (Psoriatric Arthritis treatment Response Criteria) oli 59% leflunomidi - ryhmässä ja 29, 7% lume- ryhmässä 6 kk mennessä (p < 0, 0001).
In a study with radiolabelled 14C-leflunomide in three healthy volunteers, no unchanged leflunomide was detected in plasma, urine or faeces.
Kolmella terveellä vapaaehtoisella ei havaittu muuttumatonta radioaktiivisesti merkittyä 14C- leflunomidia plasmasta, virtsasta tai ulosteista.
In other studies, unchanged leflunomide levels in plasma have rarely been detected, however, at ng/ ml plasma levels.
Muissa tutkimuksissa muuttumattoman leflunomidin pitoisuuksia plasmassa on harvoin todettu, kuitenkin ng/ ml - pitoisuuksina.
This metabolite is responsible for essentially all the in-vivo activity of Arava.
Tämä metaboliitti vastaa pääasiallisesti kaikesta Aravan in vivo - aktiivisuudesta.
Absorption
12 Imeytyminen
Excretion data from the 14C study indicated that at least about 82 to 95% of the dose is absorbed.
Erittymistä koskevat tiedot 14C- tutkimuksista viittaavat siihen, että ainakin 82 - 95% annoksesta imeytyy.
The time to peak plasma concentrations of A771726 is very variable; peak plasma levels can occur between 1 hour and 24 hours after single administration.
A771726: n maksimipitoisuuksien saavuttamiseen kuluva aika vaihtelee suuresti; maksimipitoisuudet voidaan saavuttaa 1 - 24 h kerta- annoksesta.
12 of A771726 (approximately 2 weeks), a loading dose of 100 mg for 3 days was used in clinical studies to facilitate the rapid attainment of steady-state levels of A771726.
Johtuen A771726: n hyvin pitkästä puoliintumisajasta (noin 2 viikkoa) käytettiin kliinisissä tutkimuksissa kyllästysannosta 100 mg/ vrk kolmen vuorokauden ajan helpottamaan nopeaa A771726: n pitoisuuksien vakaan tilan saavuttamista.
In these studies, the clinical effect was closely related to the plasma concentration of A771726 and to the daily dose of leflunomide.
Näissä tutkimuksissa kliininen teho liittyi läheisesti plasman A771726- pitoisuuteen ja leflunomidin päivittäiseen annokseen.
At a dose level of 20 mg/ day, average plasma concentration of A771726 at steady state is approximately 35 µg/ ml.
Annostasolla 20 mg/ vrk keskimääräinen A771726: n plasmapitoisuus vakaassa tilassa oli 35 μg/ ml.
At steady state plasma levels accumulate about 33- to 35-fold compared with single dose.
Kerta- annokseen verrattuna plasmapitoisuudet kasvavat vakaassa tilassa 33 – 35 - kertaisiksi.
The unbound fraction of A771726 is about 0.62%.
A771726: n sitoutumaton fraktio on noin 0, 62%.
Binding of A771726 is linear in the therapeutic concentration range.
A771726: n sitoutuminen on lineaarista terapeuttisella pitoisuusalueella.
Binding of A771726 appeared slightly reduced and more variable in plasma from patients with rheumatoid arthritis or chronic renal insufficiency.
Reumapotilailla sekä kroonista munuaisen vajaatoimintaa sairastavilla potilailla A771726: n sitoutuminen plasmassa näytti olevan hieman vähäisempää sekä vaihtelevampaa.
The extensive protein binding of A771726 could lead to displacement of other highly-bound drugs.
A771726: n laaja proteiiniin sitoutuminen saattaa johtaa muiden laajasti sitoutuvien lääkeaineiden syrjäyttämiseen.
Similar studies showed that ibuprofen and diclofenac did not displace A771726, whereas the unbound fraction of A771726 is increased 2- to 3-fold in the presence of tolbutamide.
Vastaavat tutkimukset osoittivat, että ibuprofeeni ja diklofenaakki eivät syrjäyttäneet A771726: a, kun taas tolbutamidi aiheutti A771726: n vapaan fraktion kasvun 2 - 3 - kertaiseksi.
A771726 displaced ibuprofen, diclofenac and tolbutamide but the unbound fraction of these drugs is only increased by 10% to 50%.
A771726 syrjäytti ibuprofeenin, diklofenaakin ja tolbutamidin, mutta niiden vapaan fraktion osuus kasvoi vain 10 – 50%.
Consistent with extensive protein binding A771726 has a low apparent volume of distribution (approximately 11 litres).
Yhtenevästi laajan proteiineihin sitoutumisen kanssa on A771726: lla pieni jakaantumistilavuus (noin 11 litraa).
Leflunomide is metabolised to one primary (A771726) and many minor metabolites including TFMA (4-trifluoromethylaniline).
Leflunomidi metaboloituu yhdeksi päämetaboliitiksi (A771726) sekä useiksi vähäisemmiksi metaboliiteiksi mukaanlukien TFMA (4- trifluorometyylianiliini).
The metabolic biotransformation of leflunomide to A771726 and subsequent metabolism of A771726 is not controlled by a single enzyme and has been shown to occur in microsomal and cytosolic cellular fractions.
Metabolinen biotransformaatio leflunomidistä A771726: ksi ei ole vain yhden entsyymin kontrolloimaa, ja sen on osoitettu tapahtuvan mikrosomaalisessa ja sytosolisessa solufraktiossa.
Interaction studies with cimetidine (non-specific cytochrome P450 inhibitor) and rifampicin (non-specific cytochrome P450 inducer), indicate that in vivo CYP enzymes are involved in the metabolism of leflunomide only to a small extent.
Interaktiotutkimukset simetidiinillä (epäspesifinen sytokromi P450 estäjä) ja rifampisiinilla (epäspesifinen sytokromi P450 indusoija) viittaavat siihen, että in vivo CYP entsyymit osallistuvat leflunomidin metaboliaan vain vähäisessä määrin.
Elimination of A771726 is slow and characterised by an apparent clearance of about 31 ml/ hr.
Leflunomidin eliminaatio on hidasta ja sitä kuvaava näennäinen puhdistuma on noin 31 ml/ h.
A771726 was still detectable in urine and faeces 36 days after a single administration.
A771726: a oli havaittavissa virtsasta ja ulosteesta 36 vuorokautta kerta- annoksen jälkeen.
The principal urinary metabolites were glucuronide products derived from leflunomide (mainly in 0 to 24 hour samples) and an oxanilic acid derivative of A771726.
Virtsan pääasialliset leflunomidimetaboliitit olivat glukuronideja (pääosin 0 - 24 h näytteissä) ja A771726: n oksaniilihapon johdoksia.
It has been shown in man that administration of an oral suspension of activated powdered charcoal or colestyramine leads to a rapid and significant increase in A771726 elimination rate and decline in plasma concentrations (see section 4.9).
Ihmisellä suun kautta otettu aktiivihiilisuspensio tai kolestyramiini johtavat merkittävään plasman A771726: n eliminaationopeuden kasvuun ja plasmapitoisuuksien laskuun (ks. kohta 4. 9).
This is thought to be achieved by a gastrointestinal dialysis mechanism and/ or by interrupting enterohepatic recycling.
Tämän oletetaan tapahtuvan suolen dialyysin ja/ tai enterohepaattisen kierron estymisen välityksellä.
Pharmacokinetics in renal failure
13 Farmakokinetiikka munuaisten vajaatoiminnassa
Leflunomide was administered as a single oral 100 mg dose to 3 haemodialysis patients and 3 patients on continuous peritoneal dialysis (CAPD).
Leflunomidia annettiin kerta- annoksena 100 mg kolmelle hemodialyysi - ja kolmelle jatkuvaa peritoneaalidialyysihoitoa saavalle (CAPD) potilaalle.
The pharmacokinetics of A771726 in CAPD subjects appeared to be similar to healthy volunteers.
A771726: n farmakokinetiikka CAPD- potilailla oli samankaltaista kuin terveillä vapaaehtoisilla.
A more rapid elimination of A771726 was observed in haemodialysis subjects which was not due to extraction of drug in the dialysate.
Hemodialyysi- potilailla A771726: n eliminaation todettiin olevan nopeampaa, mikä ei johtunut lääkkeen erottumisesta dialyysiliuokseen.
13 Pharmacokinetics in liver failure
Farmakokinetiikka maksan vajaatoiminnassa
Pharmacokinetics in paediatrics
Farmakokinetiikka lapsipotilailla
The pharmacokinetics of A771726 following oral administration of leflunomide have been investigated in 73 pediatric patients with polyarticular course Juvenile Rheumatoid Arthritis (JRA) who ranged in age from 3 to 17 years.
Lapset olivat iältään 3- 17 vuotiaita.
The results of a population pharmacokinetic analysis of these trials have demonstrated that pediatric patients with body weights ≤ 40 kg have a reduced systemic exposure (measured by Css) of A771726 relative to adult rheumatoid arthritis patients (see section 4.2).
Näiden tutkimusten populaatioiden farmakokineettisten analyysien tulokset ovat osoittaneet, että korkeintaan 40 kiloa painavilla lapsipotilailla A771726: n systeeminen altistus on pienempi (mitattuna Css: llä), verrattuna aikuisiin reumapotilaisiin (ks. kohta 4. 2).
Pharmacokinetics in elderly
Farmakokinetiikka iäkkäillä potilailla
Pharmacokinetic data in elderly (> 65 years) are limited but consistent with pharmacokinetics in younger adults.
Tiedot farmakokinetiikasta vanhuksilla (> 65 v.) ovat vähäisiä, mutta yhteneväisiä nuoremmilla saatujen tulosten kanssa.
Repeated oral administration of leflunomide to mice for up to 3 months, to rats and dogs for up to 6 months and to monkeys for up to 1 month's duration revealed that the major target organs for toxicity were bone marrow, blood, gastrointestinal tract, skin, spleen, thymus and lymph nodes.
Annosteltaessa leflunomidia toistuvasti suun kautta hiirillä 3 kk: n, rotilla ja koirilla 6 kk: n sekä apinoilla 1 kk: n ajan osoitettiin, että toksisuuden pääasialliset kohde- elimet olivat luuydin, veri, ruoansulatuskanava, iho, perna, kateenkorva sekä imusolmukkeet.
The main effects were anaemia, leucopenia, decreased platelet counts and panmyelopathy and reflect the basic mode of action of the compound (inhibition of DNA synthesis).
Päävaikutukset olivat anemia, leukopenia, alentunut verihiutaleiden määrä ja pansytopenia, jotka heijastavat yhdisteen pääasiallista vaikutusmekanismia (DNA- synteesin estoa).
In rats and dogs, Heinz bodies and/ or Howell-Jolly bodies were found.
Rotilla ja koirilla todettiin Heinzin - ja/ tai Howell- Jollyn - kappaleita.
However, the minor metabolite TFMA (4-trifluoromethylaniline) caused clastogenicity and point mutations in vitro, whilst insufficient information was available on its potential to exert this effect in vivo.
Kuitenkin vähäisempi metaboliitti TFMA (4- trifluoro - metyylianiliini) aiheutti klastogeenisyyttä ja pistemutaatioita in vitro, mutta riittävää tietoa ei ole saatavissa sen mahdollisesta vaikutuksesta in vivo.
In a carcinogenicity study in mice an increased incidence of malignant lymphoma occurred in males of the highest dose group, considered to be due to the immunosuppressive activity of leflunomide.
Tämän katsottiin johtuvan leflunomidin immunosupressiivisestä vaikutuksesta.
Maize starch povidone (E1201) crospovidone (E1202) 14 silica colloidal anhydrous magnesium stearate (E470b) lactose monohydrate
Maissitärkkelys povidoni (E1201) krospovidoni (E1202) vedetön kolloidinen piidioksidi magnesiumstearaatti (E470b) laktoosimonohydraatti
Talc (E553b) hypromellose (E464) titanium dioxide (E171) macrogol 8000
Talkki (E553b) hypromelloosi (E464) titaanidioksidi (E171) makrogoli 8000
Aluminium / Aluminium blister.
Alumiini/ alumiini- läpipainopakkaus.
30 and 100 film-coated tablets.
30 ja 100 kalvopäällysteistä tablettia.
HDPE-wide-necked bottle, 100 ml with screw cap with integrated desiccant container.
HDPE- pullo, laajasuinen, 100 ml, kierrekorkki, jossa kuivausainekapseli.
30 and 100 film coated tablets.
30 ja 100 kalvopäällysteistä tablettia.
Sanofi-Aventis Deutschland GmbH, D-65926 Frankfurt am Main, Germany
Sanofi- aventis Deutschland GmbH, D- 65926 Frankfurt am Main, Saksa.
Date of first authorisation:
Myyntiluvan myöntämispäivä:
02 September 1999 Date of latest renewal:
2. syyskuuta 1999 Viimeisin uudistamispäivä: