natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When measured by ambulatory blood pressure monitoring, the trough to peak effects of CoAprovel 150 mg/ 12.5 mg were 100%.
Ambulatorisen verenpaineseurannan mukaan CoAprovel 150 mg/ 12, 5 mg - valmisteen minimi - ja maksimivaikutuksen ero oli 100%.
The trough to peak effects measured by cuff during office visits were 68% and 76% for CoAprovel 150 mg/ 12.5 mg and CoAprovel 300 mg/ 12.5 mg, respectively.
Vastaanotoilla mansetilla suoritetuissa mittauksissa CoAprovel 150 mg/ 12, 5 mg - valmisteen minimi - ja maksimivaikutuksen ero oli 68% ja CoAprovel 300 mg/ 12, 5 mg - valmisteen 76%.
These 24-hour effects were observed without excessive blood pressure lowering at peak and are consistent with safe and effective blood-pressure lowering over the once-daily dosing interval.
Näissä 24- tunnin vaikutuksissa ei havaittu liian voimakasta maksimaalista verenpaineen laskua ja nämä vaikutukset olivat koko kerta- annostelujakson ajan turvallisen ja tehokkaan verenpaineen laskun mukaiset.
In patients not adequately controlled on 25 mg hydrochlorothiazide alone, the addition of irbesartan gave an added placebo-subtracted systolic/ diastolic mean reduction of 11.1/ 7.2 mm Hg.
Ellei 25 mg hydroklooritiatsidia yksinään alentanut verenpainetta riittävästi, irbesartaanin lisääminen voimisti plasebolla vähennettyä systolisen/ diastolisen keskimääräistä alenemaa 11, 1/ 7, 2 mm Hg.
The blood pressure lowering effect of irbesartan in combination with hydrochlorothiazide is apparent after the first dose and substantially present within 1-2 weeks, with the maximal effect occurring by 6-8 weeks.
Irbesartaanin ja hydroklooritiatsidin yhdistelmällä verenpainetta alentava vaikutus on havaittavissa ensimmäisen annoksen jälkeen ja merkittävästi 1- 2 viikon kuluessa ja maksimivaikutus saavutetaan 6- 8 viikon kuluttua.
In long-term follow-up studies, the effect of irbesartan/ hydrochlorothiazide was maintained for over one year.
Pitkäaikaisissa seurantatutkimuksissa irbesartaanin/ hydroklooritiatsidin vaikutus säilyi yli vuoden ajan.
Although not specifically studied with the CoAprovel, rebound hypertension has not been seen with either irbesartan or hydrochlorothiazide.
Vaikka CoAprovel- valmisteella ei ole erityisesti tutkittu, rebound- vaikutusta verenpaineeseen ei ole havaittu irbesartaanilla eikä hydroklooritiatsidilla.
There is no difference in response to CoAprovel, regardless of age or gender.
Ikä ja sukupuoli eivät vaikuta CoAproveln vasteeseen.
As is the case with other medicinal products that affect the renin-angiotensin system, black hypertensive patients have notably less response to irbesartan monotherapy.
Mustaihoisten potilaiden hoitovaste on huomattavasti heikompi pelkkää irbesartaania annettaessa, samoin kuin muitakin reniini - angiotensiinijärjestelmään vaikuttavia lääkevalmisteita käytettäessä.
When irbesartan is administered concomitantly with a low dose of hydrochlorothiazide (e. g.
Kun irbesartaania annetaan samanaikaisesti pienen hydroklooritiatsidiannoksen (esim.
12.5 mg daily), the antihypertensive response in black patients approaches that of non-black patients.
12, 5 mg päivässä) kanssa, mustaihoisilla antihypertensiivinen vaste on lähes sama kuin valkoihoisilla.
Efficacy and safety of CoAprovel as initial therapy for severe hypertension (defined as SeDBP ≥ 110 mmHg) was evaluated in a multicenter, randomized, double-blind, active-controlled, 8-week, parallel-arm study.
CoAprovel- valmisteen tehoa ja turvallisuutta arvioitiin vaikean hypertension (istuen mitattu diastolinen verenpaine ≥ 110 mm Hg) ensimmäisenä hoitona 8 viikon satunnaistetussa, vaikuttavalla lääkkeellä kontrolloidussa, kaksoissokkoutetussa, rinnakkaisryhmillä tehdyssä monikeskustutkimuksessa.
A total of 697 patients were randomized in a 2:1 ratio to either irbesartan/ hydrochlorothiazide 150 mg/ 12.5 mg or to irbesartan 150 mg and systematically force- titrated (before assessing the response to the lower dose) after one week to irbesartan/ hydrochlorothiazide 300 mg/ 25 mg or irbesartan 300 mg, respectively.
10 vastetta pienempään annostukseen oli arvioitu), irbesartaani/ hydroklooritiatsidiryhmässä tasolle 300 mg/ 25 mg ja irbesartaaniryhmässä 300 mg: aan.
The mean age of patients was 52.5 years, 13% were ≥ 65 years of age, and just 2% were ≥ 75 years of age.
Potilaiden keski- ikä oli 52, 5 vuotta, ja 65 vuotta täyttäneitä oli 13% ja 75 vuotta täyttäneitä vain 2%.
Twelve percent (12%) of patients were diabetic, 34% were hyperlipidemic and the most frequent cardiovascular condition was stable angina pectoris in 3.5% of the participants.
Potilaista 12 prosentilla oli diabetes, 34 prosentilla oli hyperlipidemia, ja yleisin kardiovaskulaarisairaus oli stabiili angina pectoris, joka oli todettu 3, 5 prosentilla potilaista.
Forty-seven percent (47.2%) of patients on
Tämän tutkimuksen ensisijainen tavoite oli verrata niiden potilaiden osuutta, joiden istuen mitattu diastolinen verenpainearvo (SeDBP) oli saatu hallintaan (SeDBP < 90 mm Hg) viidennellä hoitoviikolla.
10 the combination achieved trough SeDBP < 90 mmHg compared to 33.2% of patients on irbesartan (p = 0.0005).
SeDBP- arvon < 90 mm Hg (alhaisimman pitoisuuden aikana mitattu nk. ” trough ” - arvo) saavutti 47, 2% yhdistelmähoitoa saaneista ja 33, 2% pelkkää irbesartaania saaneista potilaista (p = 0, 0005).
The mean baseline blood pressure was approximately 172/ 113 mmHg in each treatment group and decreases of SeSBP/ SeDBP at five weeks were 30.8/ 24.0 mmHg and 21.1/ 19.3 mmHg for irbesartan/ hydrochlorothiazide and irbesartan, respectively (p < 0.0001).
Verenpaineen lähtöarvo oli kummassakin hoitoryhmässä noin 172/ 113 mm Hg (keskiarvo), ja viiden viikon kuluttua istuen mitattu verenpainearvo (SeSBP/ SeDBP) oli laskenut irbesartaani/ hydroklooritiatsidiryhmässä 30, 8/ 24, 0 mm Hg ja irbesartaaniryhmässä 21, 1/ 19, 3 mm Hg (p < 0, 0001).
There were 0.6% and 0% of patients with hypotension and 2.8% and 3.1% of patients with dizziness as adverse reactions reported in the combination and monotherapy groups, respectively.
Yhdistelmähoitoa saaneessa ryhmässä raportoitiin haittavaikutuksena hypotensiota 0, 6 prosentilla ja monoterapiaa saaneessa ryhmässä 0 prosentilla potilaista, ja huimausta raportoitiin yhdistelmähoitoryhmässä 2, 8 prosentilla ja monoterapiaryhmässä 3, 1 prosentilla potilaista.
Following oral administration of CoAprovel, the absolute oral bioavailability is 60-80% and 50-80% for irbesartan and hydrochlorothiazide, respectively.
CoAproveln oraalisen annon jälkeen absoluuttinen oraalinen biologinen hyötyosuus on irbesartaanilla 60- 80% ja hydroklooritiatsidilla 50- 80%.
Food does not affect the bioavailability of CoAprovel.
Ruoka ei vaikuta CoAproveln biologiseen hyötyosuuteen.
Peak plasma concentration occurs at 1.5-2 hours after oral administration for irbesartan and 1-2.5 hours for hydrochlorothiazide.
Huippupitoisuus plasmassa saavutetaan 1, 5- 2 tunnissa irbesartaanin oraalisen annon jälkeen ja 1- 2, 5 tunnissa hydroklooritiatsidin annon jälkeen.
Plasma protein binding of irbesartan is approximately 96%, with negligible binding to cellular blood components.
Irbesartaani sitoutuu plasman proteiineihin noin 96%: sti ja vain vähäisessä määrin verisoluihin.
The volume of distribution for irbesartan is 53-93 litres.
Irbesartaanin jakautumistilavuus on 53- 93 litraa.
Hydrochlorothiazide is 68% protein-bound in the plasma, and its apparent volume of distribution is 0.83-1.14 l/ kg.
Hydroklooritiatsidi sitoutuu plasman proteiineihin 68%, ja sen jakautumistilavuus on 0, 83- 1, 14 l/ kg.
The total body and renal clearance are 157-176 and 3.0-3.5 ml/ min, respectively.
Kokonaispuhdistuma on 157- 176 ml/ min ja maksan puhdistuma on 3, 0- 3, 5 ml/ min.
The terminal elimination half-life of irbesartan is 11-15 hours.
Irbesartaanin terminaalisen eliminaation puoliintumisaika on 11- 15 tuntia.
Irbesartan AUC and Cmax values were also somewhat greater in elderly subjects (≥ 65 years) than those of young subjects (18-40 years).
Irbesartaanin AUC ja Cmax - arvot olivat myös jonkin verran korkeammat iäkkäimmillä potilailla (ε 65 v) kuin nuorilla (18- 40 v).
The mean plasma half-life of hydrochlorothiazide reportedly ranges from 5-15 hours.
Hydroklooritiatsidin keskimääräinen puoliintumisaika plasmassa on 5- 15 tuntia.
Following oral or intravenous administration of 14C irbesartan, 80-85% of the circulating plasma radioactivity is attributable to unchanged irbesartan.
14 C merkityn irbesartaanin oraalisen tai laskimonsisäisen annostelun jälkeen 80- 85% kiertävästä plasman radioaktiivisuudesta johtuu muuttumattomasta irbesartaanista.
In vitro studies indicate that irbesartan is primarily oxidised by the cytochrome P450 enzyme CYP2C9; isoenzyme CYP3A4 has negligible effect.
In vitro tutkimusten mukaan irbesartaanin oksidaatio tapahtuu ensisijaisesti sytokromi P450 - entsyymin, CYP2C9: n vaikutuksesta isoentsyymin CYP3A4
After either oral or intravenous administration of 14C irbesartan, about 20% of the radioactivity is recovered in the urine, and the remainder in the faeces.
14C- merkityn irbesartaanin radioaktiivisuudesta joko oraalisen tai laskimonsisäisen annostelun jälkeen noin 20% erittyy virtsaan ja loput ulosteeseen.
Renal impairment: in patients with renal impairment or those undergoing haemodialysis, the pharmacokinetic parameters of irbesartan are not significantly altered.
Munuaisten vajaatoiminta: irbesartaanin farmakokineettiset parametrit eivät muutu merkitsevästi munuaisten vajaatoiminta - ja hemodialyysipotilailla.
In patients with creatinine clearance < 20 ml/ min, the elimination half-life of hydrochlorothiazide was reported to increase to 21 hours.
Potilailla, joilla kreatiniinipuhdistuma on < 20 ml/ min, hydroklooritiatsidin eliminaation puoliintumisaika ilmoitettiin kohonneen 21 tuntiin.
11 Hepatic impairment: in patients with mild to moderate cirrhosis, the pharmacokinetic parameters of irbesartan are not significantly altered.
Maksan vajaatoiminta: irbesartaanin farmakokineettiset parametrit eivät muutu merkitsevästi lievässä tai keskivaikeassa kirroosissa.
Irbesartan/ hydrochlorothiazide: the potential toxicity of the irbesartan/ hydrochlorothiazide combination after oral administration was evaluated in rats and macaques in studies lasting up to 6 months.
Irbesartaani/ hydroklooritiatsidi: irbesartaanin ja hydroklooritiatsidin yhdistelmän potentiaalista toksisuutta oraalisen annon jälkeen arvioitiin rotilla ja makakeilla suoritetuissa 6 kuukautta kestäneissä tutkimuksissa.
The following changes, observed in rats and macaques receiving the irbesartan/ hydrochlorothiazide combination at 10/ 10 and 90/ 90 mg/ kg/ day, were also seen with one of the two medicinal products alone and/ or were secondary to decreases in blood pressure (no significant toxicologic interactions were observed): kidney changes, characterized by slight increases in serum urea and creatinine, and hyperplasia/ hypertrophy of the juxtaglomerular apparatus, which are a direct consequence of the interaction of irbesartan with the renin-angiotensin system; slight decreases in erythrocyte parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit); stomach discoloration, ulcers and focal necrosis of gastric mucosa were observed in few rats in a 6 months toxicity study at irbesartan 90 mg/ kg/ day, hydrochlorothiazide 90 mg/ kg/ day, and irbesartan/ hydrochlorothiazide 10/ 10 mg/ kg/ day.
Nämä ovat suora seuraus irbesartaanin interaktioista reniini - angiotensiini- järjestelmän kanssa; lieviä punasoluparametrien laskuja (erytrosyytit, hemoglobiini, hematokriitti); mahan limakalvon värimuutoksia, haavoja ja mahan limakalvon fokaalista nekroosia havaittiin muutamilla rotilla 6 kuukauden toksisuustutkimuksissa, joissa irbesartaaniannos oli 90 mg/ kg/ vrk, hydroklooritiatsidiannos 90 mg/ kg/ vrk ja irbesartaani/ hydroklooritiatsidiannos 10/ 10 mg/ kg/ vrk.
Most of the above mentioned effects appear to be due to the pharmacological activity of irbesartan (blockade of angiotensin-II-induced inhibition of renin release, with stimulation of the renin-producing cells) and occur also with angiotensin converting enzyme inhibitors.
Suurin osa yllämainituista vaikutuksista näyttää johtuvan irbesartaanin farmakologisesta toiminnasta (estää angiotensiini- II inhiboivan vaikutuksen reniinin vapautumiseen ja stimuloi samalla reniiniä tuottavia soluja) ja esiintyvän myös ACE- estäjillä.
These findings appear to have no relevance to the use of therapeutic doses of irbesartan/ hydrochlorothiazide in humans.
Näillä löydöksillä ei näytä olevan merkitystä käytettäessä irbesartaanin ja hydroklooritiatsidin yhdistelmää terapeuttisina annoksina ihmisillä.
The effects of the irbesartan/ hydrochlorothiazide combination on fertility have not been evaluated in animal studies, as there is no evidence of adverse effect on fertility in animals or humans with either irbesartan or hydrochlorothiazide when administered alone.
Irbesartaanin/ hydroklooritiatsidin yhdistelmän vaikutuksia fertiliteettiin ei ole tutkittu eläinkokeissa, koska ei ole viitteitä eläinten tai ihmisten fertiliteettiin kohdistuvasta haittavaikutuksesta irbesartaanilla eikä hydroklooritiatsidilla yksinään.
However, another angiotensin-II antagonist affected fertility parameters in animal studies when given alone.
Toinen angiotensiini- II - antagonisti vaikutti kuitenkin eläinkokeissa fertiliteettiparametreihin yksinään annettuna.
These findings were also observed with lower doses of this other angiotensin-II antagonist when given in combination with hydrochlorothiazide.
Näitä vaikutuksia havaittiin myös tämän muun angiotensiini- II- antagonistin alhaisilla annoksilla, kun se annettiin hydroklooritiatsidikombinaationa.
There was no evidence of mutagenicity or clastogenicity with the irbesartan/ hydrochlorothiazide combination.
Osoitusta irbesartaanin ja hydroklooritiatsidin yhdistelmän mutageenisuudesta tai klastogeenisuudesta ei ollut.
Irbesartan: there was no evidence of abnormal systemic or target organ toxicity at clinically relevant doses.
Irbesartaani: irbesartaanin epänormaalista systeemisestä tai kohde- elintoksisuudesta ei ole viitteitä käytettäessä kliinisesti relevantteja annoksia.
In non-clinical safety studies, high doses of irbesartan (≥ 250 mg/ kg/ day in rats and ≥ 100 mg/ kg/ day in macaques) caused a reduction of red blood cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit).
Ei- kliinisissä turvallisuustutkimuksissa korkeat irbesartaaniannokset (ε 250 mg/ kg/ vrk rotilla ja ε 100 mg/ kg/ vrk makakeilla) aiheuttivat punaisia verisoluja koskevien parametrien vähenemistä (erytrosyytit, hemoglobiini, hematokriitti).
At very high doses (≥ 500 mg/ kg/ day) degenerative changes in the kidneys (such as interstitial nephritis, tubular distention, basophilic tubules, increased plasma concentrations of urea and creatinine) were induced by irbesartan in the rat and the macaque and are considered secondary to the hypotensive effects of the medicinal product which led to decreased renal perfusion.
Erittäin korkeat irbesartaaniannokset (ε 500 mg/ kg/ vrk) aiheuttivat degeneratiivisia muutoksia (kuten interstitiaalinen nefriitti, tubulusdistensio, basofiiliset tubulukset, urean ja kreatiniinin pitoisuuksien
Furthermore, irbesartan induced hyperplasia/ hypertrophy of the juxtaglomerular cells (in rats at ≥ 90 mg/ kg/ day, in macaques at ≥ 10 mg/ kg/ day).
Irbesartaani aiheutti edelleen jukstaglomerulaarisolujen hyperplasiaa/ hypertrofiaa (rotilla ε 90 mg/ kg/ vrk, makakeilla ε 10 mg/ kg/ vrk).
For therapeutic doses of irbesartan in humans, the hyperplasia/ hypertrophy of the renal juxtaglomerular cells does not appear to have any relevance.
Käytettäessä irbesartaania ihmisillä terapeuttisina annoksina munuaisten jukstaglomerulaarisolujen hyperplasialla/ hypertrofialla ei näytä olevan merkitystä.
12 Hydrochlorothiazide: although equivocal evidence for a genotoxic or carcinogenic effect was found in some experimental models, the extensive human experience with hydrochlorothiazide has failed to show an association between its use and an increase in neoplasms.
Hydroklooritiatsidi: vaikka yksiselitteistä näyttöä genotoksisista tai karsinogeenisistä vaikutuksista havaittiin eräissä kokeellisissa malleissa laaja kokemus hydroklooritiatsidin käytöstä ihmisellä ei ole osoittanut yhteyttä sen käytön ja kasvainten lisääntymisen välillä.
Cartons of 14 tablets; 1 blister card of 14 tablets in PVC/ PVDC/ Aluminium blisters.
14 tabletin pahvipakkaus; yksi 14 tablettia sisältävä PVC/ PVDC/ alumiiniläpipainolevy.
Cartons of 28 tablets; 2 blister cards of 14 tablets in PVC/ PVDC/ Aluminium blisters.
28 tabletin pahvipakkaus; kaksi 14 tablettia sisältävää PVC/ PVDC/ alumiiniläpipainolevyä.
Cartons of 56 tablets; 4 blister cards of 14 tablets in PVC/ PVDC/ Aluminium blisters.
56 tabletin pahvipakkaus; neljä 14 tablettia sisältävää PVC/ PVDC/ alumiiniläpipainolevyä.
Cartons of 98 tablets; 7 blister cards of 14 tablets in PVC/ PVDC/ Aluminium blisters.
98 tabletin pahvipakkaus; seitsemän 14 tablettia sisältävää PVC/ PVDC/ alumiiniläpipainolevyä.
Cartons of 56 x 1 tablets; 7 blister cards of 8 x 1 tablets each in PVC/ PVDC/ Aluminium perforated unit dose blisters.
56 x 1 tabletin pahvipakkaus; seitsemän 8 x 1 tablettia (yksittäispakattuja) sisältävää PVC/ PVDC/ alumiiniläpipainolevyä.
Date of first authorisation:
Ensimmäinen myyntiluvan myöntämispäivämäärä:
15 October 1998 Date of last renewal:
15. lokakuuta 1998 Viimeisin uudistamispäivämäärä:
1 October 2008
1. lokakuuta 2008
CoAprovel 300 mg/ 12.5 mg tablets.
CoAprovel 300 mg/ 12, 5 mg tabletit.
Each tablet contains 300 mg of irbesartan and 12.5 mg of hydrochlorothiazide.
Yksi tabletti sisältää 300 mg irbesartaania ja 12, 5 mg hydroklooritiatsidia.
Each tablet contains 65.8 mg of lactose (as lactose monohydrate).
Yksi kalvopäällysteinen tabletti 65, 8 mg sisältää laktoosia (laktoosimonohydraattina).
No dosage adjustment of CoAprovel is necessary in patients with mild to moderate hepatic impairment (see section 4.3).
15 annostusta ei tarvitse muuttaa potilaille, joilla on lievä tai keskivaikea maksan vajaatoiminta (ks. kohta 4. 3).
15 Elderly patients: no dosage adjustment of CoAprovel is necessary in elderly patients.
CoAprovel- valmisteen annosta ei yleensä tarvitse muuttaa vanhuksille.
Metabolic and endocrine effects: thiazide therapy may impair glucose tolerance.
16 Metaboliset ja endokriiniset vaikutukset: tiatsidihoito voi heikentää glukoosinsietoa.
16 Hyperuricaemia may occur or frank gout may be precipitated in certain patients receiving thiazide therapy.
Joillakin potilailla voi esiintyä hyperurikemiaa tai kehittyä kihti tiatsidihoidon aikana.
17 Lactose: this medicinal product contains lactose.
17 Laktoosi: tämä lääkevalmiste sisältää laktoosia.
Additional information on hydrochlorothiazide interactions: when administered concurrently, the following medicinal products may interact with thiazide diuretics:
18 Lisätietoja hydroklooritiatsidin interaktioista: seuraavien lääkevalmisteiden samanaikainen anto voi aiheuttaa interaktion tiatsididiureettien kanssa:
18 Alcohol: potentiation of orthostatic hypotension may occur;
Alkoholi: ortostaattinen hypotonia voi voimistua;
AIIRAs therapy exposure during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia).
19 Tiedetään, että altistus angiotensiini II - reseptorisalpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetähypotensiota ja hyperkalemiaa).
19 Should exposure to AIIRAs have occurred from the second trimester of pregnancy, ultrasound check of renal function and skull is recommended.
Jos sikiö on raskauden toisen ja kolmannen kolmanneksen aikana altistunut angiotensiini II - reseptorisalpaajille, suositellaan sikiölle tehtävän munuaisten ja kallon ultraäänitutkimus.
Uncommon:
Sydän:
Cardiac disorders:
Melko harvinaiset:
syncope, hypotension, tachycardia, oedema
seerumin kalium - ja natriumarvon lasku pyörtyminen, hypotensio, takykardia, turvotus
dizziness orthostatic dizziness headache
huimaus
tinnitus cough
asentohuimaus päänsärky korvien soiminen
Gastrointestinal disorders:
Hengityselimet, rintakehä ja välikarsina:
nausea/ vomiting diarrhoea dyspepsia, dysgeusia
yskä
Renal and urinary disorders:
Ruoansulatuselimistö:
abnormal urination impaired renal function including isolated cases of renal failure in patients at risk (see section 4.4)
pahoinvointi/ oksentelu
Metabolism and nutrition
Munuaiset ja virtsatiet:
swelling extremity arthralgia, myalgia hyperkalaemia
ripuli dyspepsia, makuhäiriöt virtsaamishäiriöt
disorders:
Tuntematon:
20
20 riskiryhmiin kuuluvilla potilailla (ks. kohta 4. 4) Luusto, lihakset ja sidekudos:
Vascular disorders:
Melko harvinaiset:
General disorders and administration site conditions:
Aineenvaihdunta ja ravitsemus:
flushing fatigue
punoitus (flushing)
Psychiatric disorders:
21
21 The dose dependent adverse events of hydrochlorothiazide (particularly electrolyte disturbances) may increase when titrating the hydrochlorothiazide.
Hydroklooritiatsidin annoksesta riippuvat haittatapahtumat (erityisesti elektrolyyttitasapainon häiriöt) voivat lisääntyä kun hydroklooritiatsidin annosta nostetaan.
With hydrochlorothiazide, onset of diuresis occurs in 2 hours, and peak effect occurs at about 4 hours, while the action persists for approximately 6-12 hours.
22 Hydroklooritiatsidilla diureesi alkaa 2 tunnin kuluessa ja huippuvaikutus saavutetaan noin 4 tunnin kuluttua ja vaikutus kestää noin 6- 12 tuntia.
22 The combination of hydrochlorothiazide and irbesartan produces dose-related additive reductions in blood pressure across their therapeutic dose ranges.
Hydroklooritiatsidin ja irbesartaanin yhdistäminen saa aikaan annoksesta riippuvan additiivisen verenpaineen laskun niiden terapeuttisilla annosalueilla.
A total of 697 patients were randomized in a 2:1 ratio to either irbesartan/ hydrochlorothiazide 150 mg/ 12.5 mg or to irbesartan 150 mg and systematically force- titrated (before assessing the response to the lower dose) after one week to irbesartan/ hydrochlorothiazide 300 mg/ 25 mg or irbesartan 300 mg, respectively.
23 vastetta pienempään annostukseen oli arvioitu), irbesartaani/ hydroklooritiatsidiryhmässä tasolle 300 mg/ 25 mg ja irbesartaaniryhmässä 300 mg: aan.
23 the combination achieved trough SeDBP < 90 mmHg compared to 33.2% of patients on irbesartan (p = 0.0005).
SeDBP- arvon < 90 mm Hg (alhaisimman pitoisuuden aikana mitattu nk. ” trough ” - arvo) saavutti 47, 2% yhdistelmähoitoa saaneista ja 33, 2% pelkkää irbesartaania saaneista potilaista (p = 0, 0005).
24 Hepatic impairment: in patients with mild to moderate cirrhosis, the pharmacokinetic parameters of irbesartan are not significantly altered.
Maksan vajaatoiminta: irbesartaanin farmakokineettiset parametrit eivät muutu merkitsevästi lievässä tai keskivaikeassa kirroosissa.
25 Hydrochlorothiazide: although equivocal evidence for a genotoxic or carcinogenic effect was found in some experimental models, the extensive human experience with hydrochlorothiazide has failed to show an association between its use and an increase in neoplasms.
Hydroklooritiatsidi: vaikka yksiselitteistä näyttöä genotoksisista tai karsinogeenisistä vaikutuksista havaittiin eräissä kokeellisissa malleissa laaja kokemus hydroklooritiatsidin käytöstä ihmisellä ei ole osoittanut yhteyttä sen käytön ja kasvainten lisääntymisen välillä.
CoAprovel 150 mg/ 12.5 mg film-coated tablets.
CoAprovel 150 mg/ 12, 5 mg tabletti, kalvopäällysteinen.
Each film-coated tablet contains 150 mg of irbesartan and 12.5 mg of hydrochlorothiazide.
Yksi kalvopäällysteinen tabletti sisältää 150 mg irbesartaania ja 12, 5 mg hydroklooritiatsidia.
Each film-coated tablet contains 38.5 mg of lactose (as lactose monohydrate).
Yksi kalvopäällysteinen tabletti 38, 5 mg sisältää laktoosia (laktoosimonohydraattina).
No dosage adjustment of CoAprovel is necessary in patients with mild to moderate hepatic impairment (see section 4.3).
28 annostusta ei tarvitse muuttaa potilaille, joilla on lievä tai keskivaikea maksan vajaatoiminta (ks. kohta 4. 3).