natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(0.5 h), days 7, 8, 14, 15; CP 500 mg/ m2 i. v. (1 h) day 1; Ara- C 60 mg/ m2 i. v., days 22-25, 29-32
Tutkimus ADE10 DEX 10 mg/ m2 suun kautta, päivät 1- 5; CP 200 mg/ m2 laskimoon, Esivaihe päivät 3, 4, 5; MTX 12 mg intratekaalisesti, päivä 1 DEX 10 mg/ m2 suun kautta, päivät 6- 7, 13- 16; VCR 1 mg laskimoon, Remission induktio päivät 7, 14; IDA 8 mg/ m2 laskimoon (0, 5 h), päivät 7, 8, 14, 15; CP 500 mg/ m2 laskimoon (1 h), päivä 1; Ara- C 60 mg/ m2 laskimoon, päivät 22- 25, 29- 32 MTX 500 mg/ m2 laskimoon (24 h), päivät 1, 15; 6- MP 25 mg/ m2 suun Konsolidaatiohoidot
Consolidation therapy I, III, V
I, III, V
(1 h), days 1-5; VM26 60 mg/ m2 i. v.
kautta, päivät 1- 20
(1 h), days 28-31, 35-38, 42-45; 6-MP 60 mg/ m2 oral, days 26-46
Ara- C 75 mg/ m2 laskimoon (1 h), päivät 1- 5; VM26 60 mg/ m2 laskimoon Konsolidaatiohoidot
(3 h, q 12 h), day 5
II, IV Tutkimus AAU02 Induktiohoito (de novo Ph+ ALL) Konsolidaatiohoito (de novo Ph+ ALL) Tutkimus ADE04 Esivaihe Induktiohoito I Induktiohoito II Konsolidaatiohoito Tutkimus AJP01 Induktiohoito
Induction therapy
(1 h), päivät 1- 5 Daunorubisiini 30 mg/ m2 laskimoon, päivät 1- 3, 15- 16; VCR 2 mg kokonaisannos laskimoon, päivät 1, 8, 15, 22; CP 750 mg/ m2 laskimoon, päivät 1, 8; prednisoni 60 mg/ m2 suun kautta, päivät 1- 7, 15- 21; IDA 9 mg/ m2 suun kautta, päivät 1- 28; MTX 15 mg intratekaalisesti, päivät 1, 8, 15, 22; Ara- C 40 mg intratekaalisesti, päivät 1, 8, 15, 22; metyyliprednisoloni 40 mg intratekaalisesti, päivät 1, 8, 15, 22 Ara- C 1 000 mg/ m2/ 12 h laskimoon (3 h), päivät 1- 4; mitoksantroni 10 mg/ m2 laskimoon, päivät 3- 5; MTX 15 mg intratekaalisesti, päivä 1; metyyliprednisoloni 40 mg intratekaalisesti, päivä 1 DEX 10 mg/ m2 suun kautta, päivät 1- 5; CP 200 mg/ m2 laskimoon, päivät 3- 5; MTX 15 mg intratekaalisesti, päivä 1 DEX 10 mg/ m2 suun kautta, päivät 1- 5; VCR 2 mg laskimoon, päivät 6, 13, 20; daunorubisiini 45 mg/ m2 laskimoon, päivät 6- 7, 13- 14 CP 1 g/ m2 laskimoon (1 h), päivät 26, 46; Ara- C 75 mg/ m2 laskimoon (1 h), päivät 28- 31, 35- 38, 42- 45; 6- MP 60 mg/ m2 suun kautta, päivät 26 - 46 DEX 10 mg/ m2 suun kautta, päivät 1- 5; vindesiini 3 mg/ m2 laskimoon, päivä 1; MTX 1, 5 g/ m2 laskimoon (24 h), päivä 1; etoposidi 250 mg/ m2 laskimoon (1 h), päivät 4- 5; Ara- C 2x 2 g/ m2 laskimoon (3 h, 12 h välein), päivä 5 CP 1, 2 g/ m2 laskimoon (3 h), päivä 1; daunorubisiini 60 mg/ m2 laskimoon (1 h), päivät 1- 3; vinkristiini 1, 3 mg/ m2 laskimoon, päivät 1, 8, 15, 21; prednisoloni 60 mg/ m2/ vrk suun kautta
(1 h), days 1-3; vincristine 1.3 mg/ m2 i. v., days 1, 8, 15, 21; prednisolone 60 mg/ m2/ day oral
Konsolidaatiohoito Ylläpitohoito Tutkimus AUS01 Induktio - ja
(24 h), day 1, and Ara-C 2 g/ m2 i. v.
Vuorottainen syöpälääkitys: suuriannoksinen kemoterapia, jossa MTX 1 g/ m2 laskimoon (24 h), päivä 1, ja Ara- C 2 g/ m2 laskimoon (12 h välein), päivät 2- 3, 4 hoitojaksoa VCR 1, 3 g/ m2 laskimoon, päivä 1; prednisoloni 60 mg/ m2 suun kautta, päivät 1- 5 Hyper- CVAD- lääkitys:
(q 12 h), days 2-3, for 4 cycles
CP 300 mg/ m2 laskimoon (3 h, 12 h välein),
Maintenance Study AUS01
konsolidaatiohoito
(24 h), day 4; DEX 40 mg/ day on days 1-4 and 11-14, alternated with MTX 1 g/ m2 i. v.
päivät 1- 3; vinkristiini 2 mg laskimoon, päivät 4, 11; doksorubisiini 50 mg/ m2 laskimoon (24 h), päivä 4; DEX 40 mg/ vrk päivinä 1- 4 ja 11 - 14, vuorottain seuraavan lääkityksen kanssa:
(2 h, q 12 h), days 2-3 (total of 8 courses)
MTX 1 g/ m2 laskimoon (24 h), päivä 1, Ara- C 1 g/ m2 laskimoon (2 h, 12 h välein), päivät 2- 3 (yhteensä 8 hoitojaksoa)
VCR 2 mg i. v. monthly for 13 months; prednisolone 200 mg oral, 5 days per month for 13 months
VCR 2 mg laskimoon kerran kuukaudessa 13 kk ajan; prednisoloni 200 mg suun kautta, 5 vrk/ kk 13 kk ajan
Ara-C: cytosine arabinoside; CP: cyclophosphamide; DEX: dexamethasone; MTX: methotrexate; 6-MP:
Ara- C: sytosiiniarabinosidi; CP: syklofosfamidi; DEX: deksametasoni; MTX: metotreksaatti; 6 - MP:
Teniposide; VCR: vincristine; IDA: idarubicine; i. v.: intravenous
6- merkaptopuriini; VM26: teniposidi; VCR: vinkristiini; IDA: idarubisiini; i. v.: laskimoon
Relapsed/ refractory Ph+ ALL:
Uusiutunut/ vaikeahoitoinen Ph+ ALL:
When imatinib was used as single agent in patients with relapsed/ refractory Ph+ ALL, it resulted, in the 53 out of 411 patients evaluable for response, in a haematological response rate of 30% (9% complete) and a major cytogenetic response rate of 23%.
Kun imatinibia annettiin monoterapiana potilaille, joilla oli uusiutunut/ vaikeahoitoinen Ph+ ALL, saavutettiin hematologinen vaste 30%: lla (täydellinen vaste, 9%) ja huomattava sytogeneettinen vaste 23%: lla.
(Of note, out of the 411 patients, 353 were treated in an expanded access program without primary response data collected.) The median time to progression in the overall population of 411 patients with relapsed/ refractory Ph+ ALL ranged from 2.6 to 3.1 months, and median overall survival in the 401 evaluable patients ranged from 4.9 to 9 months.
Koko potilasjoukossa (411 potilasta, joilla oli uusiutunut/ vaikeahoitoinen Ph+ ALL), taudin etenemiseen kulunut mediaaniaika vaihteli 2, 6 kuukaudesta 3, 1 kuukauteen, ja kokonaiselossaoloajan
The data was similar when re-analysed to include only those patients age 55 or older.
Tiedot olivat samanlaiset, kun analyysi tehtiin uudelleen ja mukaan otettiin vain 55- vuotiaat ja sitä vanhemmat potilaat.
Clinical studies in MDS/ MPD Experience with Glivec in this indication is very limited and is based on haematological and cytogenetic response rates.
Kliiniset tutkimukset myelodysplastisessa oireyhtymässä / myeloproliferatiivisissa sairauksissa (MDS/ MPD) Glivecin käytöstä tässä käyttöaiheessa on hyvin vähän kokemusta, ja se perustuu hematologisten ja sytogeneettisten vasteiden määrään.
One open label, multicentre, phase II clinical trial (study B2225) was conducted testing Glivec in diverse populations of patients suffering from life-threatening diseases associated with Abl, Kit or PDGFR protein tyrosine kinases.
Yhdessä avoimessa vaiheen II kliinisessä monikeskustutkimuksessa (tutkimus B2225) Gliveciä annettiin monentyyppisille potilaille, joilla oli hengenvaarallisia sairauksia liittyneenä Abl -, Kit - tai PDGFR- proteiinityrosiinikinaaseihin.
This study included 7 patients with MDS/ MPD who were treated with Glivec 400 mg daily.
He saivat Gliveciä annoksena 400 mg/ vrk.
The age of these patients ranged from 20 to 72 years.
Nämä potilaat olivat 20- 72- vuotiaita.
In addition a further 24 patients with MDS/ MPD were reported in 13 publications.
Lisäksi 13 julkaisussa on annettu tietoa 24 potilaasta, joilla oli myelodysplastinen oireyhtymä/ myeloproliferatiivinen tauti.
21 patients were treated with Glivec 400 mg daily, while the other 3 patients received lower doses.
21 potilasta sai Gliveciä annoksena 400 mg/ vrk, ja loput kolme saivat pienempiä annoksia.
In eleven patients PDGFR gene rearrangements was detected, 9 of them achieved a CHR and 1 PHR.
Heistä 9 saavutti täydellisen hematologisen vasteen ja 1 osittaisen hematologisen vasteen.
The age of these patients ranged from 2 to 79 years.
Nämä potilaat olivat 2- 79 - vuotiaita.
In a recent publication updated information from 6 of these 11 patients revealed that all these patients remained in cytogenetic remission (range 32-38 months).
Eräässä julkaisussa annettiin äskettäin uutta tietoa kuudesta näistä 11 potilaasta, ja tietojen mukaan kaikki kuusi ovat edelleen sytogeneettisessä remissiossa (vaihteluväli 32– 38 kuukautta).
The same publication reported long term follow-up data from 12 MDS/ MPD patients with PDGFR gene rearrangements (5 patients from study B2225).
Samassa julkaisussa raportoitiin pitkäaikaisseurantatietoja 12 potilaasta, joilla oli myelodysplastinen oireyhtymä/ myeloproliferatiivinen tauti ja PDGFR- geenin uudelleenjärjestäytymistä (5 potilasta B2225- tutkimuksesta).
These patients received Glivec for a median of 47 months (range 24 days – 60 months).
Näillä potilailla Glivec- hoidon mediaanikesto oli 47 kuukautta (vaihteluväli 24 vuorokautta – 60 kuukautta).
Eleven patients achieved rapid CHR; ten had complete resolution of cytogenetic abnormalities and a decrease
Yksitoista potilasta saavutti nopeasti täydellisen hematologisen vasteen.
19 or disappearance of fusion transcripts as measured by RT-PCR.
Kymmenellä potilaalla sytogeneettiset poikkeavuudet korjaantuivat täysin ja RT- PCR- tutkimuksella määritettävät fuusiotranskriptit joko vähenivät tai hävisivät täysin.
Haematological and cytogenetic responses have been sustained for a median of 49 months (range 19-60) and 47 months (range 16-59), respectively.
Hematologisten vasteiden mediaanikesto on ollut 49 kuukautta (vaihteluväli 19- 60 kuukautta) ja sytogeneettisten vasteiden 47 kuukautta (vaihteluväli 16- 59 kuukautta).
The overall survival is 65 months since diagnosis (range 25-234).
Kokonaiselinaika on 65 kuukautta diagnoosista (vaihteluväli 25- 234 kuukautta).
Glivec administration to patients without the genetic translocation generally results in no improvement.
Jos potilaalla ei ole todettu tätä geenin translokaatiota, ei Glivec- hoidon antamisesta ole hyötyä.
Clinical studies in HES/ CEL One open-label, multicentre, phase II clinical trial (study B2225) was conducted testing Glivec in diverse populations of patients suffering from life-threatening diseases associated with Abl, Kit or PDGFR protein tyrosine kinases.
Kliiniset tutkimukset koskien hypereosinofiilista oireyhtymää (HES) / kroonista eosinofiilistä leukemiaa (CEL) Yhdessä avoimessa vaiheen II kliinisessä monikeskustutkimuksessa (tutkimus B2225) Gliveciä annettiin monentyyppisille potilaille, joilla oli hengenvaarallisia sairauksia liittyneenä Abl -, Kit - tai PDGFR- proteiinityrosiinikinaaseihin.
In this study, 14 patients with HES/ CEL were treated with 100 mg to 1,000 mg of Glivec daily.
Tässä tutkimuksessa 14 potilasta, joilla oli hypereosinofiilinen oireyhtymä/ krooninen eosinofiilinen leukemia, sai Gliveciä annoksena 100- 1 000 mg/ vrk.
A further 162 patients with HES/ CEL, reported in 35 published case reports and case series received Glivec at doses from 75 mg to 800 mg daily.
Lisäksi 35 julkaistussa tapauskertomuksessa ja tapaussarjassa on annettu tietoa 162 potilaasta, joilla oli hypereosinofiilinen oireyhtymä/ krooninen eosinofiilinen leukemia ja jotka saivat Gliveciä annoksena 75- 800 mg/ vrk.
In 61 of these 117 patients FIP1L1-PDGFRα fusion kinase was identified.
Näistä 117 potilaasta 61 todettiin FIP1L1- PDGFRα- fuusiokinaasipositiivisiksi.
An additional four HES patients were found to be FIP1L1-PDGFRα - positive in other 3 published reports.
Kolmessa muussa julkaistussa raportissa on kuvattu vielä 4 hypereosinofiilista oireyhtymää sairastavaa potilasta, jotka todettiin FIP1L1- PDGFRα- positiivisiksi.
All 65 FIP1L1-PDGFRα fusion kinase positive patients achieved a CHR sustained for months (range from 1+ to 44+ months censored at the time of the reporting).
Kaikki 65 FIP1L1- PDGFRα - fuusiokinaasipositiivista potilasta saavuttivat täydellisen hematologisen vasteen, joka säilyi kuukausien ajan (vaihteluväli 1+ – 44+ kuukautta raportointivaiheeseen mennessä).
As reported in a recent publication 21 of these 65 patients also achieved complete molecular remission with a median follow-up of 28 months (range 13-67 months).
Seuranta- ajan mediaani oli 28 kuukautta (vaihteluväli 13- 67 kuukautta).
The age of these patients ranged from 25 to 72 years.
Nämä potilaat olivat 25- 72 - vuotiaita.
Improvements were reported in cardiac, nervous, skin/ subcutaneous tissue, respiratory/ thoracic/ mediastinal, musculoskeletal/ connective tissue/ vascular, and gastrointestinal organ systems.
Paranemista raportoitiin seuraavissa elinjärjestelmissä: sydän, hermosto, iho/ ihonalaiskudokset, hengityselimet/ rintakehä/ välikarsina, tuki - ja liikuntaelimistö/ sidekudokset/ verisuonet sekä ruoansulatuskanava.
Clinical studies in GIST One phase II, open-label, randomised, uncontrolled multinational study was conducted in patients with unresectable or metastatic malignant gastrointestinal stromal tumours (GIST).
21 Kliininen tutkimus koskien ruuansulatuskanavan stroomakasvaimia (GIST) Pahanlaatuista ruuansulatuskanavan stroomakasvainta (GIST), jota ei voida leikata ja/ tai joka on metastasoitunut, sairastavilla potilailla suoritettiin yksi II vaiheen, avoin, kontrolloimaton, satunnaistettu, kansainvälinen tutkimus.
These patients ranged in age from 18 to 83 years old and had a pathologic diagnosis of Kit-positive malignant GIST that was unresectable and/ or metastatic.
Potilaat olivat 18– 83- vuotiaita ja heillä oli histologisesti todettu Kit- positiivinen pahanlaatuinen GIST, jota ei voitu leikata ja/ tai joka oli metastasoitunut.
Immunohistochemistry was routinely performed with Kit antibody (A-4502, rabbit polyclonal antiserum, 1:100; DAKO Corporation, Carpinteria, CA) according to analysis by an avidin-biotin-peroxidase complex method after antigen retrieval.
Antigeenin eristämisen jälkeinen analyysi perustui avidiini- biotiini - peroksidaasi- kompleksi- menetelmään.
Tumours were required to be measurable in at least one site of disease, and response characterisation based on Southwestern Oncology Group (SWOG) criteria.
Tulokset on esitetty Taulukossa 6.
Results are provided in Table 6.
Taulukko 6
Best tumour response in trial STIB2222 (GIST)
Paras hoitovaste (kasvaimiin) GIST- tutkimuksessa STIB2222
All doses (n=147) 400 mg (n=73) 600 mg (n=74)
Kaikki annokset (n=147) 400 mg (n=73) 600 mg (n=74)
Best response Complete response
Paras hoitovaste Täydellinen vaste
Partial response Stable disease Progressive disease Not evaluable Unknown
Osittainen vaste Vakiintunut sairaus Etenevä sairaus Ei mitattavissa Tuntematon
patients who had stable disease at the time of the interim analysis achieved a partial response with longer treatment (median follow-up 31 months).
Huomattava osa potilaista, joilla oli vakiintunut sairaus välianalyysin aikaan, saavuttivat osittaisen vasteen pidemmällä hoidolla (mediaani seuranta- aika 31 kuukautta).
12– 23).
Mediaaniaika vasteeseen oli 13 viikkoa 95%: n luottamusväli 12– 23).
Median time to treatment failure in responders was 122 weeks (95% C. I 106– 147), while in the overall study population it was 84 weeks (95% C. I 71– 109).
Mediaaniaika hoidon epäonnistumiseen hoitoon vastanneilla potilailla oli 122 viikkoa (95%: n luottamusväli 106– 147), kun se koko tutkimusjoukossa oli 84 viikkoa (95%: n luottamusväli 71– 109).
The Kaplan-Meier estimate for survival after 36-month follow-up is 68%.
Kaplan- Meier estimaatti elossaololle 36 kuukauden seurannan jälkeen on 68%.
20 In two clinical studies (study B2222 and an intergroup study S0033) the daily dose of Glivec was escalated to 800 mg in patients progressing at the lower daily doses of 400 mg or 600 mg.
Kahdessa kliinisessä tutkimuksessa (tutkimus B2222 ja ryhmän sisäinen tutkimus S0033) Glivecin päivittäinen annos suurennettiin 800 mg: aan niillä potilailla, joilla tauti eteni 400 mg: n tai 600 mg: n annoksilla.
The daily dose was escalated to 800 mg in a total of 103 patients; 6 patients achieved a partial response and 21 stabilisation of their disease after dose escalation for an overall clinical benefit of 26%.
Näistä 6 potilasta saavutti osittaisen vasteen ja 21: lla tauti vakiintui annoksen suurennuksen jälkeen; kliinistä hyötyä oli 26%: lla.
From the safety data available, escalating the dose to 800 mg daily in patients progressing at lower doses of 400 mg or 600 mg daily does not seem to affect the safety profile of Glivec.
Käytettävissä olevan turvallisuustiedon perusteella annoksen suurentaminen 800 mg: aan vuorokaudessa potilailla, joiden tauti etenee 400 mg: n ja 600 mg: n annoksilla, ei näytä vaikuttavan Glivecin turvallisuusprofiiliin.
Clinical studies in DFSP One phase II, open label, multicentre clinical trial (study B2225) was conducted including 12 patients with DFSP treated with Glivec 800 mg daily.
Kliiniset tutkimukset dermatofibrosarcoma protuberansin (DFSP) hoidossa Vaiheen II avoimeen kliiniseen monikeskustutkimukseen (tutkimus B2225) osallistui 12 potilasta, joilla oli dermatofibrosarcoma protuberans (DFSP) ja jotka saivat Glivec- valmistetta annoksella 800 mg/ vrk.
The age of the DFSP patients ranged from 23 to 75 years; DFSP was metastatic, locally recurrent following initial resective surgery and not considered amenable to further resective surgery at the time of study entry.
DFSP- potilaiden ikä oli 23- 75 vuotta; sairaus oli metastaattinen ja uusiutunut paikallisesti alkuvaiheen resektioleikkauksen jälkeen, eikä soveltunut uuteen resektioleikkaukseen tutkimukseenottoajankohtana.
The median duration of therapy in study B2225 was 6.2 months, with a maximum duration of 24.3 months.
B2225- tutkimuksessa hoidon keston mediaani oli 6, 2 kk ja pisin hoitoaika 24, 3 kk.
A further 6 DFSP patients treated with Glivec were reported in 5 published case reports, their ages ranging from 18 months to 49 years.
Viidessä julkaistussa tapauskertomuksessaselostuksessa on kuvattu kuusi muuta Glivec- hoitoa saanutta DFSP- potilaasta, joiden ikävaihtelu oli 18 kuukaudesta 49 vuoteen.
The adult patients reported in the published literature were treated with either 400 mg (4 cases) or 800 mg (1 case) Glivec daily.
Kirjallisuudessa mainitut aikuispotilaat saivat joko 400 mg (4 potilasta) tai 800 mg (1 potilas) Glivec - valmistetta päivässä.
The paediatric patient received 400 mg/ m2/ daily, subsequently increased to 520 mg/ m2/ daily.
Lapsipotilas sai 400 mg/ m2/ vrk, ja annosta suurennettiin myöhemmiin tasolle
The translocation t(17:22)[(q22: q13)], or its gene product, was present in nearly all responders to Glivec treatment.
Lähes kaikilla potilailla, joilla saavutettiin vaste Glivec- hoitoon, oli translokaatio t( 17: 22) [(q22: q13)] tai sen geenituotetta.
Pharmacokinetics of Glivec The pharmacokinetics of Glivec have been evaluated over a dosage range of 25 to 1,000 mg.
Glivecin farmakokinetiikka Glivecin farmakokinetiikkaa on arvioitu 25– 1 000 mg: n annoksilla.
Absorption Mean absolute bioavailability for the capsule formulation is 98%.
Imeytyminen Kapselilääkemuodon absoluuttinen biologinen keskimääräinen hyötyosuus on 98%.
When given with a high-fat meal, the rate of absorption of imatinib was minimally reduced (11% decrease in Cmax and prolongation of tmax by 1.5 h), with a small reduction in AUC (7.4%) compared to fasting conditions.
Kun imatinibi otetaan rasvaisen aterian kera, imeytyminen heikkeni vain vähän (Cmax väheni 11% ja tmax piteni 1, 5 h) ja AUC väheni hieman (7, 4%), verrattuna paasto- olosuhteisiin.
Distribution At clinically relevant concentrations of imatinib, binding to plasma proteins was approximately 95% on the basis of in vitro experiments, mostly to albumin and alpha-acid-glycoprotein, with little binding to lipoprotein.
Jakautuminen Kliinisesti merkittävällä konsentraatiolla imatinibi sitoutui plasman proteiineihin 95%: sesti in vitro - tutkimuksen perusteella, lähinnä albumiiniin ja alfa- happo- glykoproteiiniin ja vähäisessä määrin lipoproteiiniin.
Metabolism The main circulating metabolite in humans is the N-demethylated piperazine derivative, which shows similar in vitro potency to the parent.
Metabolia Tärkein ihmisen veressä todettavista metaboliiteista on N- demetyloitunut piperatsiinijohdos, jolla on samanlainen in vitro teho kuin vaikuttavalla aineella.
The plasma AUC for this metabolite was found to be only 16% of the AUC for imatinib.
Tämän metaboliitin plasma- AUC- arvo on vain 16% imatinibin AUC- arvosta.
The plasma protein binding of the N-demethylated metabolite is similar to that of the parent compound.
N- demetyloituneen metaboliitin sitoutuminen plasman proteiineihin on samansuuruista kuin vaikuttavan aineen.
Imatinib and the N-demethyl metabolite together accounted for about 65% of the circulating radioactivity (AUC(0-48h)).
Imatinibi ja N- demetyloitunut metaboliitti vastasivat yhdessä noin 65%: sta verenkierrossa havaitusta radioaktiivisuudesta (AUC( 0- 48h)).
Of a panel of potential comedications (acetaminophen, aciclovir, allopurinol, amphotericin, cytarabine, erythromycin, fluconazole, hydroxyurea, norfloxacin, penicillin V) only erythromycin (IC50 50 µM) and fluconazole (IC50 118 µM) showed inhibition of imatinib metabolism which could have clinical relevance.
Joukosta mahdollisia yhtäaikaa annettavia lääkkeitä (parasetamoli, asikloviiri, allopurinoli, amfoterisiini, sytarabiini, erytromysiini, flukonatsoli, hydroksiurea, norfloksasiini, V- penisilliini) ainoastaan erytromysiini (IC50 50 µmol/ l) ja flukonatsoli (IC50 118 µmol/ l) estivät imatinibin metaboliaa niin, että sillä voi olla kliinistä merkitystä.
Ki values in human liver microsomes were 27, 7.5 and 7.9 µmol/ l, respectively.
Imatinibin osoitettiin in vitro tutkimuksissa olevan kilpaileva estäjä CYP2C9, CYP2D6 ja CYP3A4/ 5 substraateille Ki - arvot ihmisen maksan mikrosomeissa olivat vastaavasti 27; 7, 5 ja 7, 9 µmol/ l.
Maximal plasma concentrations of imatinib in patients are 2– 4 µmol/ l, consequently an inhibition of CYP2D6 and/ or CYP3A4/ 5-mediated metabolism of co-administered drugs is possible.
Imatinibin suurimmat plasmapitoisuudet potilailla ovat 2– 4 µmol/ l, mistä syystä CYP2D6 ja/ tai CYPA4/ 5 välityksellä tapahtuva, samaan aikaan annetun lääkkeen, metabolian estyminen on mahdollista.
Imatinib did not interfere with the biotransformation of 5-fluorouracil, but it inhibited paclitaxel metabolism as a result of competitive inhibition of CYP2C8 (Ki = 34.7 µM).
Imatinibi ei vaikuttanut 5- fluorourasiilin biotransformaatioon mutta se esti paklitakselin metaboliaa, johtuen CYP2C8 kilpailevasta estosta (Ki = 34, 7 µmol/ l).
This Ki value is far higher than the expected plasma levels of imatinib in patients, consequently no interaction is expected upon co- administration of either 5-fluorouracil or paclitaxel and imatinib.
Tämä KI- arvo on huomattavasti suurempi kuin imatinibin odotetut plasmapitoisuudet potilailla, mistä johtuen yhteisvaikutuksia ei odoteta annettaessa yhdessä imatinibia ja 5- fluorourasiilia tai paklitakselia.
Elimination Based on the recovery of compound(s) after an oral 14C-labelled dose of imatinib, approximately 81% of the dose was recovered within 7 days in faeces (68% of dose) and urine (13% of dose).
Eliminaatio Suun kautta annetun 14C- merkityn imatinibiannoksen poistumisanalyysin perusteella noin 81% annoksesta poistui 7 päivän kuluessa ulosteisiin (68% annoksesta) ja virtsaan (13% annoksesta).
Unchanged imatinib accounted for 25% of the dose (5% urine, 20% faeces), the remainder being metabolites.
Muuttumattomana imatinibista poistui 25% annoksesta (5% virtsaan, 20% ulosteisiin), ja loppuosa oli metaboliitteja.
Plasma pharmacokinetics Following oral administration in healthy volunteers, the t½ was approximately 18 h, suggesting that once-daily dosing is appropriate.
Suun kautta annetun
The increase in mean AUC with increasing dose was linear and dose proportional in the range of 25– 1,000 mg imatinib after oral administration.
23 imatinibin AUC- keskiarvo suureni lineaarisesti ja suhteessa annokseen suurennettaessa annoksia alueella 25– 1 000 mg.
There was no change in the kinetics of imatinib on repeated dosing, and accumulation was 1.5– 2.5-fold at steady state when dosed once daily.
Imatinibin kinetiikka ei muuttunut toistuvassa annostelussa, ja kumuloituminen oli 1, 5– 2, 5- kertaista vakaassa tilassa, kun annos otettiin kerran vuorokaudessa.
Pharmacokinetics in GIST patients In patients with GIST steady-state exposure was 1.5-fold higher than that observed for CML patients for the same dosage (400 mg daily).
Farmakokinetiikka GIST potilailla Käytettäessä samaa annosta (400 mg vuorokaudessa), GIST- potilailla vakaan tilan altistus oli 1, 5 - kertaa suurempi kuin KML- potilailla havaittu.
Based on preliminary population pharmacokinetic analysis in GIST patients, there were three variables (albumin, WBC and bilirubin) found to have a statistically significant relationship with imatinib pharmacokinetics.
Alustavan GIST- potilaille tehdyn populaatiofarmakokinetiikka- analyysin mukaan kolme muuttujaa (albumiini, valkosolumäärä, bilirubiini) vaikuttivat tilastollisesti merkitsevästi imatinibin farmakokinetiikkaan.