natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Percentage of patients with clinical fracture Abbreviations: n= number of patients; CI = Confidence Intervals a
Potilaita, joilla kliininen murtuma (%)
12.1%
12, 1%
(12%, 36%)
(12
p < 0.0001; b p = 0.0004; c p = 0.0002; d p = 0.0020; e p = 0.0004
Lyhenteet: n = potilaiden lukumäärä; CI = Confidence Intervals, luottamusvälia p < 0, 0001; b p = 0, 0004; c p = 0, 0002; d p = 0, 0020; e p = 0, 0004
-Radiographic vertebral fractures
- Radiologiset nikamamurtumat
FABLYN significantly decreased the incidence of new radiographic vertebral fractures (excluding worsening of previous fractures) from 9.3% for placebo to 5.6% for FABLYN (relative risk reduction = 41%, p < 0.0001).
Uusien radiologisten nikamamurtumien ilmaantuvuus (poissulkien aiempien luunmurtumien paheneminen) oli FABLYN- ryhmässä merkittävästi vähäisempää (5, 6%) kuin lumelääkeryhmässä (9, 3%) (suhteellisen riskin pienenemä 41%, p < 0, 0001).
In women with a prevalent vertebral fracture at baseline, FABLYN significantly reduced the incidence of new vertebral radiographic fractures from 14.2% for placebo to 8.7% for FABLYN (relative risk reduction = 42%, p = 0.0004).
Uusien radiologisten nikamamurtumien ilmaantuvuus naisilla, joilla oli lähtötilanteessa nikamamurtuma, oli FABLYN- ryhmässä merkittävästi vähäisempää (8, 7%) kuin lumelääkeryhmässä (14, 2%) (suhteellisen riskin pienenemä 42%, p = 0, 0004).
In women without any prevalent vertebral fractures at baseline, the incidence of new radiographic vertebral fractures was significantly reduced from 7.4% for placebo to 4.4% for FABLYN (relative risk reduction = 41%, p = 0.0002).
Uusien radiologisten nikamamurtumien ilmaantuvuus naisilla, joilla ei ollut lähtötilanteessa prevalenttia nikamamurtumaa, oli FABLYN- ryhmässä (4, 4%) merkittävästi vähäisempää kuin lumelääkeryhmässä (7, 4%) (suhteellisen riskin pienenemä 41%, p = 0, 0002).
Significantly fewer women experienced multiple radiographic vertebral fractures in the FABLYN treatment group versus the placebo group throughout 5 years of dosing (p < 0.0001).
Lumelääkeryhmään verrattuna FABLYN- hoitoryhmässä todettiin useita radiologisia nikamamurtumia merkittävästi pienemmällä määrällä naisia (p < 0, 0001) koko viiden vuoden annostelun aikana.
Significantly fewer women treated with FABLYN experienced moderate or severe vertebral fractures (as determined by the Genant scale) compared to women treated with placebo (5.2% placebo-treated women versus 3.3% FABLYN-treated women; p = 0.0006).
Lumelääkeryhmään (5, 2%) verrattuna FABLYN- hoitoryhmässä (3, 3%) todettiin keskivaikeita tai vaikeita nikamamurtumia (Genantin asteikolla arvioituna) merkittävästi (p = 0, 0006) pienemmällä määrällä naisia.
10 -Non-vertebral fractures
- Selkärangan ulkopuoliset luunmurtumat
FABLYN significantly decreased the incidence of non-vertebral fractures from 10.4% for placebo to 8.1% for FABLYN (relative risk reduction = 24%, p = 0.0020).
Selkärangan ulkopuolisten luunmurtumien ilmaantuvuus oli FABLYN- ryhmässä merkittävästi vähäisempää (8, 1%) kuin lumelääkeryhmässä (10, 4%) (suhteellisen riskin pienenemä 24%, p = 0, 0020).
The reduction in the incidence of non-vertebral fractures was also observed in postmenopausal women with severe osteoporosis (defined as a baseline lumbar spine BMD T-score ≤ -2.5 + prevalent fracture or BMD T-score ≤ -3) (p = 0.0183).
Selkärangan ulkopuolisten luunmurtumien ilmaantuvuuden väheneminen todettiin myös postmenopausaalisilla naisilla, joilla oli vaikea- asteinen osteoporoosi (määritelmä: lannerangan luun mineraalitiheys, T- score, lähtötilanteessa ≤ - 2, 5 + samanaikainen murtuma tai luun mineraalitiheyden T- score ≤ - 3) (p = 0, 0183).
-All clinical fractures
11 - Kaikki kliiniset luunmurtumat
FABLYN significantly decreased the incidence of all clinical fractures from 12.1% for placebo to 9.3% for FABLYN (relative risk reduction = 25%, p = 0.0004).
Kaikkien kliinisten luunmurtumien ilmaantuvuus oli FABLYN- ryhmässä merkittävästi vähäisempää (9, 3%) kuin lumelääkeryhmässä (12, 1%) (suhteellisen riskin pienenemä 25%, p = 0, 0004).
-Bone mineral density
- Luun mineraalitiheys
In a 3-year substudy of the PEARL study (n=760), FABLYN significantly increased BMD (compared to placebo) at lumbar spine (3.3%), total hip (3.0%), femoral neck (3.3%), greater trochanter (3.6%), intertrochanteric area (2.6%), Ward’ s triangle (5.9%) and forearm (1.8%) at 3 years.
PEARL- tutkimuksen kolme vuotta kestäneen alatutkimuksen (n = 760) lopussa FABLYNIN todettiin lisänneen (lumelääkkeeseen verrattuna) luun mineraalitiheyttä merkittävästi lannerangassa (3, 3%), reisiluun kaulassa ja yläosassa (total hip) (3, 0%), reisiluun kaulassa (3, 3%), reisiluun isossa trokanterissa (3, 6%), trokanterien välisellä alueella (2, 6%), Wardin kolmiossa (5, 9%) ja kyynärvarressa (1, 8%).
An analysis was conducted of the subjects who were referred to their physician for consideration of treatment with an alternative osteoporosis medicinal product if one of the following was observed: a) ≥ 7% BMD loss at LS or ≥ 10% BMD loss at femoral neck at Month 12; b) ≥ 11% BMD loss at lumbar spine (LS) or ≥ 14% BMD loss at femoral neck at Month 24; c) ≥ 2 on-study radiographic vertebral fractures by Month 24.
Eräässä analyysissa tarkasteltiin tutkimushenkilöitä, jotka oli ohjattu lääkärinsä vastaanotolle, jotta voitaisiin harkita hoitoa vaihtoehtoisella osteoporoosilääkkeellä, jos potilaalla oli havaittu yksi seuraavista: a) luun mineraalitiheys lannerangassa pienentynyt ≥ 7% tai luun mineraalitiheys reisiluun kaulassa pienentynyt ≥ 10% 12 kuukauden kuluttua; b) luun mineraalitiheys lannerangassa pienentynyt ≥ 11% tai luun mineraalitiheys reisiluun kaulassa pienentynyt ≥ 14% 24 kuukauden kuluttua; c) tutkimuksen aikana todettu ≥ 2 radiologista nikamamurtumaa 24. kuukauteen mennessä.
These referrals were significantly less frequent in the FABLYN group (0.9%) than in the placebo group (3.3%).
Tällaisia lähetteitä lääkäriin oli merkittävästi vähemmän FABLYN- ryhmässä (0, 9%) kuin lumelääkeryhmässä (3, 3%).
The effects of FABLYN on BMD in postmenopausal Japanese, Korean and Taiwanese women with osteoporosis were also examined in a one-year, randomized, placebo-controlled, double-blind osteoporosis treatment trial.
FABLYNIN vaikutuksia luun mineraalitiheyteen osteoporoosia sairastaneilla postmenopausaalisilla japanilais -, korealais - ja taiwanilaisnaisilla on tutkittu myös yhden vuoden satunnaistetussa, lumekontrolloidussa ja kaksoissokkoutetussa osteoporoosin hoitotutkimuksessa.
The study population consisted of 497 women with osteoporosis as defined by low vertebral BMD (T-score ≤ 2.5).
Tutkimusjoukkoon kuului 497 naista, joilla oli osteoporoosi (määritelmä: pieni luun mineraalitiheys selkänikamissa, T- score ≤ 2, 5).
Women in this study had a median age of 63 years (range 44 to 79) and a median time since menopause of 13 years.
Tähän tutkimukseen osallistuneiden naisten mediaani- ikä oli 63 vuotta (vaihteluväli 44– 79 v), ja menopaussista kulunut mediaaniaika oli 13 vuotta.
All women in the study received calcium (600-1200 mg/ day) and Vitamin D (400-800 IU/ day).
Kaikille tutkimukseen osallistuneille naisille annettiin kalsiumia (600– 1 200 mg/ vrk) ja D- vitamiinia (400– 800 IU/ vrk).
In this study, FABLYN significantly increased spine and hip (total hip and all subcomponents of the hip) BMD by 2 to 4%.
Tässä tutkimuksessa FABLYN lisäsi luun mineraalitiheyttä selkärangassa ja lonkassa (reisiluun kaula ja koko yläosa (total hip) ja kaikki lonkan osat) merkittävästi 2– 4%.
The following results of the effects of FABLYN on the endometrium through 5 years of exposure are reported from the PEARL study.
PEARL- tutkimuksen viisivuotisessa altistuksessa saatiin seuraavia tuloksia FABLYNIN vaikutuksista kohdun limakalvoon.
There was no difference between FABLYN- and placebo-treated women in the incidences of endometrial carcinoma and endometrial hyperplasia.
12 Kohdun limakalvon karsinooman ja kohdun limakalvon liikakasvun ilmaantuvuudet eivät eronneet FABLYNILLA ja lumelääkkeellä hoidetuilla naisilla.
11 Lasofoxifene may be associated with benign endometrial effects: endometrial cystic change viewed on ultrasound and histological benign cystic atrophy (a variant of atrophic endometrium), contributing to approximately 1.5 mm increase in mean endometrial thickness.
Lasofoksifeenin käyttöön voi liittyä hyvänlaatuisia vaikutuksia kohdun limakalvoon: ultraäänitutkimuksessa näkyvä kohdun limakalvon kystinen muutos ja histologisesti hyvänlaatuinen kystinen atrofia (atrofisen kohdun limakalvon variantti), mitkä lisäävät kohdun limakalvon keskimääräistä paksuutta noin 1, 5 mm.
In clinical practice, these benign findings do not warrant further evaluation in women with no vaginal bleeding, in accordance with guidelines for postmenopausal women (see section 4.4).
Postmenopausaalisia naisia koskevien hoitosuositusten mukaan tällaiset hyvänlaatuiset löydökset eivät käytännön hoitotyössä edellytä lisäarviointia naisilla, joilla ei ole emätinverenvuotoa (ks. kohta 4. 4).
Placebo-treated women had a 1.9% incidence in cystic change over 3 years, whereas the FABLYN-treated women had a 20.4% incidence.
Kystisen muutoksen ilmaantuvuus kolmen vuoden aikana oli 1, 9% lumelääkkeellä hoidetuilla naisilla ja 20, 4% FABLYNILLA hoidetuilla naisilla.
Placebo-treated women had a 0.7 mm mean decrease from baseline in endometrial thickness over 3 years, whereas the FABLYN-treated women had a 1.4 mm mean increase.
Kolmen vuoden aikana kohdun limakalvo oheni lähtötilanteesta keskimäärin 0, 7 mm lumelääkkeellä hoidetuilla naisilla, kun taas FABLYNILLA hoidetuilla naisilla kohdun limakalvo paksuni keskimäärin 1, 4 mm.
In all women with a uterus at baseline, histologically benign endometrial polyps were reported in 34 of 2,302 (1.5%) FABLYN-treated women versus 18 of 2,309 (0.8%) placebo-treated women.
Kaikista niistä naisista, joilla oli kohtu tallella lähtötilanteessa, ilmoitettiin histologisesti hyvänlaatuisia kohdun limakalvon polyyppeja FABLYN- ryhmässä 34 naisella 2 302: sta (1, 5%) ja lumelääkeryhmässä 18 naisella 2 309: stä (0, 8%).
In a subset of the study population designed to look at endometrial histology (1,080 patients) with a TVU at 3 years, histologically benign endometrial polyps were reported in 20 of 366 (5.5%) FABLYN-treated women and 12 of 360 (3.3%) placebo-treated women.
Tutkimusjoukon alaryhmässä (1 080 potilasta), jossa tutkittiin 3 vuoden kuluttua kohdun limakalvon histologiaa vaginaalisella ultraäänitutkimuksella, ilmoitettiin histologisesti hyvänlaatuisia kohdun limakalvon polyyppeja FABLYN- ryhmässä 20 naisella 366: sta (5, 5%) ja lumelääkeryhmässä 12 naisella 360: sta (3, 3%).
The overall incidence of vaginal bleeding was low (≤ 2.6% in all treatment groups).
Emätinverenvuodon kokonaisilmaantuvuus oli pieni (≤ 2, 6% kaikissa hoitoryhmissä).
Vaginal bleeding was reported in 74 (2.6%) FABLYN-treated women versus 37 (1.3%) placebo-treated women.
Emätinverenvuotoa ilmoitettiin 74: llä (2, 6%) FABLYNILLA hoidetulla potilaalla ja 37: lla (1, 3%) lumelääkkeellä hoidetulla naisella.
The number of subjects discontinuing treatment as a result of vaginal bleeding was low [FABLYN:
Emätinverenvuodon vuoksi hoidon keskeyttäneitä tutkimushenkilöitä oli vähän [FABLYN:
4 (0.1%), placebo:
4 (0, 1%), lumelääke:
The number of hysterectomies in the FABLYN-treated group (27/ 2,302 patients, 1.2%) and the placebo-treated group (24/ 2,309 patients, 1.0%) were similar.
Kohdunpoistojen lukumäärä oli samaa luokkaa FABLYN- ryhmässä (27/ 2 302 potilasta, 1, 2%) ja lumelääkeryhmässä (24/ 2 309, 1, 0%).
To assess the effect of FABLYN on diagnostic uterine procedures (i. e., hysteroscopy, saline infused sonohysterogram, endometrial biopsy, polypectomy or dilation and curettage), an analysis was conducted on women without planned TVU surveillance (4,055 patients).
FABLYNIN vaikutusta diagnostisten kohdun toimenpiteiden määrään (eli kohduntähystykseen; keittosuolainfuusion avulla tehtävään sonohysterografiaan; kohdun limakalvon biopsiaan; polypektomiaan tai kohdunkaulan laajennukseen ja kohdun kaavintaan) arvioitiin tekemällä analyysi naisista, joille ei ollut suunniteltu vaginaalista ultraäänitutkimusta (4 055 potilasta).
More FABLYN-treated patients (7.0%) had a diagnostic procedure compared to placebo-treated patients (2.7%).
Diagnostisia toimenpiteitä tehtiin enemmän FABLYN- hoitoryhmässä (7, 0%) kuin lumelääkeryhmässä (2, 7%).
Diagnostic uterine procedures were performed in a greater number of FABLYN-treated patients as a result of vaginal bleeding (as mandated by the protocol) and asymptomatic endometrial findings (e. g., suspected uterine polyps, endometrial thickness).
Diagnostisia kohdun toimenpiteitä tehtiin enemmän FABLYNILLA hoidetuille potilaille kuin lumelääkkeellä hoidetuille potilaille emätinverenvuodon (vaatimus tutkimussuunnitelmassa) ja oireettomien kohdun limakalvolöydösten (esim. kohdun polyyppiepäily, kohdun limakalvon paksuus) vuoksi.
Over the 5 years of the PEARL study (involving 8,556 patients), FABLYN treatment compared to placebo reduced the risk of invasive breast cancer by 85% (placebo:
Viisivuotisessa PEARL- tutkimuksessa (8 556 potilasta) FABLYN- hoito pienensi lumelääkkeeseen verrattuna invasiivisen rintasyövän riskiä 85% (lumelääke:
20 (0.7%), FABLYN:
20 (0, 7%, FABLYN:
3 (0.1%); HR 0.15 (CI 0.04, 0.50)), the risk of all breast cancer by 79% (placebo:
3 (0, 1%); HR 0, 15 (CI 0, 04, 0, 50)), rintasyövän riskiä 79% (lumelääke:
5 (0.2%); HR 0.21 (CI 0.08, 0.55)), the risk of estrogen receptor (ER) positive invasive breast cancer by 83% (placebo:
5 (0, 2%); HR 0, 21 (CI 0, 08, 0, 55)), invasiivisen estrogeenireseptoripositiivisen rintasyövän riskiä 83% (lumelääke:
18 (0.7%), FABLYN:
18 (0, 7%), FABLYN:
3 (0.1%); HR 0.17 (CI 0.05, 0.57)) and the risk of estrogen receptor (ER) positive breast cancer by 81% (placebo:
3 (0, 1%); HR 0, 17 (CI 0, 05, 0, 57)) ja estrogeenireseptoripositiivisen rintasyövän riskiä 81% (lumelääke:
4 (0.1%); HR 0.19 (CI 0.07, 0.56)).
21 (0, 8%), FABLYN 4 (0, 1%); HR 0, 19 (CI 0, 07, 0, 56)).
12 Effects on lipid metabolism and cardiovascular risk:
13 Vaikutukset rasva- aineenvaihduntaan ja sydän - ja verisuonitautiriskiin:
The effect of FABLYN on the lipid profile was evaluated in a 3-year substudy of the PEARL study; the substudy enrolled 1,014 postmenopausal women.
FABLYNIN vaikutusta lipidiarvoihin on arvioitu PEARL- tutkimuksen kolmivuotisessa alatutkimuksessa, johon otettiin mukaan 1 014 postmenopausaalista naista.
Relative to placebo, FABLYN significantly decreased total cholesterol, LDL cholesterol, LDL-associated apolipoprotein B-100, and high sensitivity C-reactive protein (median changes -10.4%, -15.8%, -11.8%, -12.5%, respectively); no significant changes versus placebo were seen for HDL cholesterol or VLDL cholesterol.
Lumelääkkeeseen verrattuna merkittäviä muutoksia ei todettu HDL- kolesterolin eikä VLDL- kolesterolin suhteen.
Statistically significant increases were seen for apolipoprotein A-1, which is associated with HDL cholesterol, and serum triglycerides (median changes vs. placebo 6.1% and 4.9%, respectively).
HDL- kolesteroliin liittyvän apolipoproteiini A- 1: n ja seerumin triglyseridien todettiin suurentuneen tilastollisesti merkitsevästi (mediaanimuutokset aineittain vs lumelääke 6, 1% ja 4, 9%).
At 5 years in the overall study population (N=8,556), the incidence of major coronary events, including coronary death, non-fatal myocardial infarction, new ischemic heart disease, hospitalization for unstable angina, and revascularisation procedures, was significantly lower.
Viiden vuoden kuluttua koko tutkimusjoukossa (n = 8 556) vakavien sepelvaltimotapahtumien (mukaan lukien sepelvaltimoperäinen kuolema, ei- kuolemaan johtanut sydäninfarkti, uusi iskeeminen sydänsairaus, sairaalahoito epästabiilin angina pectoriksen vuoksi ja revaskularisaatiotoimenpiteet) ilmaantuvuus oli merkittävästi vähäisempää.
There were 0.51 events/ 100 patient-years for FABLYN-treated patients compared to 0.75 events/ 100 patient-years in placebo-treated patients (HR 0.68; 95% CI 0.50, 0.93, p= 0.016).
FABLYNILLA hoidetuilla potilailla oli 0, 51 tapahtumaa/ 100 potilasvuotta ja lumelääkkeellä hoidetuilla potilailla oli 0, 75 tapahtumaa/ 100 potilasvuotta (HR 0, 68; 95% CI 0, 50, 0, 93, p = 0, 016).
There were 0.48 events/ 100 patient years in the placebo group and 0.36 events/ 100 patient years among FABLYN-treated patients (HR = 0.75; 95% CI 0.51, 1.10, p = 0.140).
Lumelääkeryhmässä oli 0, 48 tapahtumaa/ 100 potilasvuotta ja ja FABLYN- ryhmässä oli 0, 36 tapahtumaa/ 100 potilasvuotta (HR = 0, 75; 95% CI 0, 51, 1, 10, p = 0, 140).
In both studies, it decreased the severity of the subject’ s most bothersome baseline VVA symptom, decreased vaginal pH, decreased the percentage of vaginal parabasal cells from the maturation index (MI) and increased the percentage of vaginal superficial cells from the MI.
FABLYN vähensi molemmissa tutkimuksissa ulkosynnytinten ja emättimen atrofian lähtötilanteessa hankalimpien oireiden vaikeusastetta, emättimen happamuusastetta ja emättimen parabasaalisolujen prosenttiosuuksia kypsyysindeksistä sekä suurensi emättimen pintasolujen prosenttiosuuksia kypsyysindeksistä.
Similar results for vaginal pH and MI were observed in the PEARL study.
PEARL- tutkimuksessa saatiin samankaltaisia tuloksia emättimen happamuusasteen ja kypsyysindeksin suhteen.
Lasofoxifene is slowly absorbed from the gastrointestinal tract with maximal plasma concentrations attained on average by approximately 6 hours after dosing.
Lasofoksifeeni imeytyy maha- suolikanavasta hitaasti, ja enimmäispitoisuus plasmassa saavutetaan keskimäärin 6 tunnin kuluttua annostelusta.
The apparent volume of distribution (V/ F) of lasofoxifene in postmenopausal women is approximately 1,350 l.
Lasofoksifeenin näennäinen jakautumistilavuus (V/ F) on postmenopausaalisilla naisilla noin 1 350 litraa.
Lasofoxifene is highly bound to proteins in human plasma (> 99%).
14 Lasofoksifeeni sitoutuu suuressa määrin ihmisen plasman proteiineihin (> 99%).
Lasofoxifene binds to both albumin and α 1-acid glycoprotein; however, it does not affect the binding of either warfarin or propranolol.
Se ei kuitenkaan vaikuta varfariinin eikä propranololin sitoutumiseen.
13 Metabolism:
Metabolia:
The binding affinities of the major circulating metabolites of lasofoxifene were at least 31-fold and 18-fold less than those of lasofoxifene for the estrogen receptor alpha and the estrogen receptor beta, respectively, indicating that these metabolites are unlikely to contribute to the pharmacologic activity of lasofoxifene.
Lasofoksifeenin verenkierrossa olevien päämetaboliittien sitoutumisaffiniteetti estrogeenireseptori alfaan (ER- alfa) oli vähintään 31 kertaa vähäisempi ja estrogeenireseptori beetaan (ER- beeta) 18 kertaa vähäisempi kuin lasofoksifeenilla.
Oxidation, by multiple cytochrome P450s including CYPs 2D6 and 3A4/ 5, and conjugation of lasofoxifene are the two primary mechanisms of elimination of lasofoxifene from the systemic circulation.
CYP2D6: n ja CYP3A4/ 5: n) välityksellä ja konjugoitumalla.
The apparent oral clearance (CL/ F) of lasofoxifene in postmenopausal women is approximately 6.6 l/ hr.
Postmenopausaalisille naisille suun kautta annetun lasofoksifeenin näennäinen puhdistuma on noin 6, 6 l/ h.
Following oral administration of 14C-labeled lasofoxifene in solution to humans, approximately 72% of the radioactive dose was recovered by day 24 (approximately 66% in feces and 6% in urine).
Kun ihmiselle on annettu 14C- merkittyä lasofoksifeenia suun kautta liuoksessa, noin 72% radioaktiivisesta annoksesta erittyi 24. päivään mennessä (noin 66% ulosteessa ja 6% virtsassa).
Less than 2% of the administered dose was recovered in the urine as unchanged lasofoxifene.
Alle 2% annetusta annoksesta mitattiin virtsasta muuttumattomana lasofoksifeenina.
Lasofoxifene exhibits linear pharmacokinetics over a wide dose range following single-dose (up to 100 mg) and multiple-dose (up to 20 mg once daily) administration.
Lasofoksifeenin farmakokinetiikka on lineaarinen laajalla annosvälillä kerta- annoksen (enintään 100 mg) ja toistuvan annon (enintään 20 mg kerran vuorokaudessa) jälkeen.
Steady-state pharmacokinetics of lasofoxifene are consistent with expectations from its single-dose pharmacokinetics.
Lasofoksifeenin vakaan tilan farmakokinetiikka on yhdenmukainen kerta- annoksen farmakokinetiikkaan perustuvien odotusten kanssa.
No clinically meaningful differences in lasofoxifene pharmacokinetic were observed over the age range of 40 to 80 years of age based on the results of a population pharmacokinetic analysis.
Populaatiofarmakokineettisen analyysin tulosten mukaan lasofoksifeenin farmakokinetiikassa ei todettu kliinisesti merkityksellisiä eroja 40– 80- vuotiailla.
Race:
15 Rotu:
This analysis included 2,049 postmenopausal women consisting of 85.5% Caucasian, 8.6% Hispanic, 3.4% Asian, and 1.9% African American.
Analyysissa oli mukana 2 049 postmenopausaalista naista, joista 85, 5% oli valkoihoisia, 8, 6% latinalaisamerikkalaisia, 3, 4% aasialaisia ja 1, 9% afroamerikkalaisia.
14 Gender:
Sukupuoli:
Lasofoxifene was studied, as a single 0.25 mg dose, in healthy subjects and subjects with mild or moderate hepatic impairment.
Lasofoksifeenipitoisuus plasmassa oli suurin piirtein sama terveillä tutkimushenkilöillä ja niillä, joiden maksan toiminta oli heikentynyt lievästi (Child- Pughin luokka A).
Plasma lasofoxifene exposure was approximately the same in healthy subjects as in subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh Class A) and was modestly increased (38%) in subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh Class B) compared to healthy subjects.
Sen sijaan niillä tutkimushenkilöillä, joiden maksan toiminta oli heikentynyt kohtalaisesti (Child- Pughin luokka B), lasofoksifeenipitoisuus plasmassa oli lievästi suurentunut (38%) terveisiin tutkimushenkilöihin verrattuna.
Subjects with severe hepatic impairment have not been studied (see section 4.4).
Henkilöitä, joilla maksan toiminta on heikentynyt vaikeasti, ei ole tutkittu (ks. kohta 4. 4).
Since less than 2% of lasofoxifene is recovered in urine as unchanged active substance, a study in subjects with renal insufficiency was not conducted.
Koska alle 2% lasofoksifeenista kulkeutuu virtsaan muuttumattomana lääkeaineena, lasofoksifeenia ei ole tutkittu henkilöillä, joilla on munuaisten vajaatoiminta.
In a population pharmacokinetic analysis, there were no clinically meaningful differences in lasofoxifene pharmacokinetics between postmenopausal women with estimated creatinine clearance as low as 32 ml/ min and those with normal creatinine clearance.
Populaatiofarmakokineettisessä analyysissa lasofoksifeenin farmakokinetiikassa ei ollut kliinisesti merkityksellisiä eroja niillä postmenopausaalisilla naisilla, joilla arvioitu kreatiniinipuhdistuma oli niinkin pieni kuin 32 ml/ min, ja niillä, joiden kreatiniinipuhdistuma oli normaali.
No dose adjustment for FABLYN is necessary for patients with mild or moderate renal insufficiency (see section 4.4).
FABLYNIN annosta ei tarvitse muuttaa potilaille, joilla on lievä tai kohtalaista munuaisten vajaatoiminta (ks. kohta 4. 4).
In two-year carcinogenicity studies conducted in rats (≥ 1 mg/ kg/ day; 7 times systemic exposure following a human dose of 0.5 mg/ day based on plasma AUC) an increased incidence of renal tubular adenoma and carcinoma in males and granulosa cell tumours of the ovary in females was noted.
Kaksivuotisissa karsinogeenisuustutkimuksissa rotilla (≥ 1 mg/ kg/ vrk; 7 kertaa suurempi systeeminen altistus kuin mikä plasman AUC- arvojen perusteella saavutetaan ihmisellä annoksella 0, 5 mg/ vrk) todettiin munuaistiehyiden adenooman ja karsinooman ilmaantuvuuden lisääntymistä uroksilla ja munasarjojen jyväissolukasvainten ilmaantuvuuden lisääntymistä naarailla.