natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the event of an overdose, it is reasonable to employ the standard supportive measures, e. g., remove unabsorbed material from the gastrointestinal tract, employ clinical monitoring (including obtaining an electrocardiogram), and institute supportive therapy if required.
9 Yliannostustapauksissa on suositeltavaa käynnistää tavanomaiset tukitoimenpiteet, esim. poistaa imeytymätön aine ruoansulatuskanavasta, käynnistää kliininen valvonta (myös sydänsähkökäyrä otettava) ja aloittaa tarvittaessa tukihoito.
The extent to which ISENTRESS may be dialysable is unknown.
Ei tiedetä, missä määrin ISENTRESS voidaan poistaa dialyysin avulla.
Antiviral for systemic use, Other Antivirals, ATC code:
Systeemiset viruslääkkeet, Muut viruslääkkeet, ATC- koodi:
J05AX08.
J05AX08.
Mechanism of action Raltegravir is an integrase strand transfer inhibitor active against the Human Immunodeficiency Virus (HIV-1).
Vaikutusmekanismi Raltegraviiri on HIV- integraasientsyymin estäjä, joka tehoaa ihmisen immuunikatovirukseen (HIV- 1) estämällä integraasin avulla tapahtuvan viruksen DNA- jakson liittymisen isäntäsolun DNA: han (strand transfer).
Raltegravir inhibits the catalytic activity of integrase, an HIV-encoded enzyme that is required for viral replication.
Integraasi on viruksen replikaatiossa tarvittava HI- viruksen koodaama entsyymi.
HIV genomes that fail to integrate cannot direct the production of new infectious viral particles, so inhibiting integration prevents propagation of the viral infection.
Integraation estäminen estää siis virusinfektion leviämistä.
Antiviral activity in vitro Raltegravir at concentrations of 31 ± 20 nM resulted in 95% inhibition (IC95) of HIV-1 replication (relative to an untreated virus-infected culture) in human T-lymphoid cell cultures infected with the cell-line adapted HIV-1 variant H9IIIB.
Virusten lisääntymistä estävä teho in vitro Raltegraviiri esti 31 ± 20 nM: n pitoisuuksina HIV- 1- viruksen replikaation 95- prosenttisesti (IC95) (verrattuna lääkitsemättömään viruksella infektoituun viljelmään) ihmisen T- lymfosyyttien viljelmissä, jotka oli infektoitu solulinjaan adaptoidulla HIV- 1- viruksen H9IIIB- variantilla.
In addition, raltegravir inhibited viral replication in cultures of mitogen-activated human peripheral blood mononuclear cells infected with diverse, primary clinical isolates of HIV-1, including isolates resistant to reverse transcriptase inhibitors and protease inhibitors.
Lisäksi raltegraviiri esti viruksen replikaation mitogeeneilla aktivoitujen ihmisen perifeerisen veren mononukleaaristen solujen viljelmissä, jotka oli infektoitu HIV- 1: n erilaisilla primaarisilla kliinisillä isolaateilla, joihin kuului myös käänteiskopioijaentsyymin estäjille ja proteaasinestäjille resistenttejä isolaatteja.
9 Resistance Most viruses isolated from patients failing raltegravir had high-level raltegravir resistance resulting from the appearance of two or more mutations.
Resistenssi Useimmat virukset, jotka eristettiin potilailta sen jälkeen kun raltegraviirihoito oli osoittautunut tehottomaksi, olivat huomattavan resistenttejä raltegraviirille, mikä johtui kahden tai useamman mutaation ilmaantumisesta.
Most had a signature mutation at amino acid 155 (N155 changed to H), amino acid 148 (Q148 changed to H, K, or R), or amino acid 143 (Y143 changed to H, C, or R), along with one or more additional integrase mutations.
Useimmissa oli tunnusomainen mutaatio aminohapossa 155 (N155: n vaihtuminen H: ksi) aminohapossa 148 (Q148: n vaihtuminen H: ksi, K: ksi tai R: ksi) tai aminohapossa 143 (Y143: n vaihtuminen H: ksi, C: ksi tai R: ksi) sekä lisäksi yksi tai useampia integraasimutaatioita.
These signature mutations decrease viral susceptibility to raltegravir and addition of other mutations results in a further decrease in raltegravir susceptibility.
Nämä tunnusomaiset mutaatiot heikentävät viruksen herkkyyttä raltegraviirille, ja lisämutaatioiden ilmaantuminen heikentää herkkyyttä raltegraviirille edelleen.
Preliminary data indicate that there is potential for at least some degree of cross-resistance to occur between raltegravir and other integrase inhibitors.
Alustavat tiedot viittaavat siihen, että raltegraviirin ja muiden integraasinestäjien välillä saattaa esiintyä ainakin jonkinasteista ristiresistenssiä.
Clinical experience Efficacy of ISENTRESS in treatment-experienced patients BENCHMRK 1 and BENCHMRK 2 (ongoing multi-centre, randomised, double-blind, placebo- controlled trials) evaluate the safety and anti-retroviral activity of ISENTRESS 400 mg b. i. d. vs. placebo in a combination with optimized background therapy (OBT), in HIV-infected patients, 16 years or older, with documented resistance to at least 1 drug in each of 3 classes (NRTIs, NNRTIs, PIs) of anti-retroviral therapies.
ISENTRESSin teho aikaisemmin hoitoa saaneilla potilailla BENCHMRK 1 ja BENCHMRK 2 - tutkimuksissa (vielä meneillään olevia, satunnaistettuja kaksoissokkoutettuja lumevertailututkimuksia) arvioidaan optimoituun peruslääkehoitoon yhdistetyn ISENTRESSin (400 mg kahdesti vuorokaudessa) turvallisuutta ja antiretroviraalista tehoa lumevalmisteeseen verrattuna, kun sitä annetaan vähintään 16- vuotiaille HIV- potilaille, joilla on todettu resistenssi vähintään yhdelle lääkkeelle kustakin kolmesta retroviruslääkkeiden ryhmästä (NRTI, NNRTI, PI).
Prior to randomization, OBT were selected by the investigator based on the patient's prior treatment history, as well as baseline genotypic and phenotypic viral resistance testing.
Tutkija valitsi optimoidun peruslääkehoidon ennen satunnaistamista potilaan aikaisemman hoitohistorian sekä lähtötilanteessa genotyyppi - ja fenotyyppimenetelmällä tehtyjen viruksen resistenssimääritysten perusteella.
Patient demographics (gender, age and race) and baseline characteristics were comparable between ISENTRESS 400 mg b. i. d. and placebo groups.
Potilaiden demografiset (sukupuoli, ikä ja etninen tausta) ja muut ominaisuudet olivat vertailukelpoiset lähtötilanteessa ISENTRESS- hoitoa (400 mg kahdesti vuorokaudessa) ja lumevalmistetta saaneissa
Results 48 week analyses Durable week 48 outcomes for patients on the recommended dose ISENTRESS 400 mg b. i. d. from the pooled studies BENCHMRK 1 and BENCHMRK 2 are shown in Table 2.
48- viikon analyysien tulokset Taulukossa 2 esitetään viikon 48 yhdistetyt tulokset BENCHMRK 1 ja BENCHMRK 2 - tutkimuksista, joissa annettiin ISENTRESSiä suositeltuna annoksena 400 mg kahdesti vuorokaudessa potilaille.
Table 2 Efficacy Outcome at Week 48
Taulukko 2 Tehoa kuvaavat tulokset viikolla 48
BENCHMRK 1 and 2 Pooled Parameter Percent HIV-RNA < 400 copies/ ml (95% CI)
BENCHMRK 1 ja 2 yhdistettyinä Parametri HIV- RNA- määrä < 400 kopiota/ ml,% potilaista (95%: n luottamusväli)
ISENTRESS 400 mg b. i. d. + OBT (N = 462)
ISENTRESS 400 mg x 2 + OBT (n = 462)
Placebo + OBT (N = 237)
Lume + OBT (n = 237)
All patients† Baseline Characteristic‡
Kaikki potilaat † Lähtötilanne ‡
HIV-RNA > 100,000 copies/ ml ≤ 100,000 copies/ ml CD4-count ≤ 50 cells/ mm3 > 50 and ≤ 200 cells/ mm3 > 200 cells/ mm3 Sensitivity score (GSS) §
HIV- RNA > 100 000 kopiota/ ml ≤ 100 000 kopiota/ ml CD4- solumäärä ≤ 50 solua/ mm3 > 50 ja ≤ 200 solua/ mm3 > 200 solua/ mm3 Herkkyysluku (GSS) §
0 1 2 and above Percent HIV-RNA < 50 copies/ ml (95% CI)
0 1 2 ja suurempi HIV- RNA- määrä < 50 kopiota/ ml,% potilaista (95%: n luottamusväli)
0 1
0 1 2 ja suurempi CD4- solumäärän muutos, keskiarvo (95%: n luottamusväli), solua/ mm3
All patients‡ Baseline Characteristic‡
Kaikki potilaat ‡ Lähtötilanne ‡
HIV-RNA > 100,000 copies/ ml ≤ 100,000 copies/ ml CD4-count ≤ 50 cells/ mm3 > 50 and ≤ 200 cells/ mm3 > 200 cells/ mm3 § Sensitivity score (GSS)
HIV- RNA > 100 000 kopiota/ ml ≤ 100 000 kopiota/ ml CD4- solumäärä ≤ 50 solua/ mm3 > 50 ja ≤ 200 solua/ mm3 > 200 solua/ mm3 § Herkkyysluku (GSS)
0 1 2 and above †
0 1 2 ja suurempi †
Percent of patients with response and associated 95% confidence interval (CI) are reported. ‡ For analysis by prognostic factors, virologic failures were carried forward for percent < 400 and 50 copies/ ml.
Hoitovasteen saavuttaneiden potilaiden osuus (%) ja siihen liittyvä 95 prosentin luottamusväli esitetään. ‡ Ennustetekijöiden mukaan tehdyssä analyysissä niiden tapausten tiedot, joissa hoito osoittautui virologisesti tehottomiksi, siirrettiin eteenpäin prosenttiosuuksiin < 400 ja 50 kopiota/ ml.
For mean CD4 changes, baseline-carry-forward was used for virologic failures. § The Genotypic Sensitivity Score (GSS) was defined as the total oral ARTs in the optimised background therapy (OBT) to which a patient's viral isolate showed genotypic sensitivity based upon genotypic resistance test.
CD4- muutosten keskiarvon osalta käytettiin lähtöarvon siirtoa eteenpäin, jos hoito osoittautui virologisesti tehottomaksi. § Genotyypitykseen perustuva herkkyysluku (Genotypic Sensitivity Score, GSS) määritettiin niiden oraalisten retroviruslääkkeiden kokonaismääräksi optimoidussa peruslääkehoidossa, joille potilaan virusisolaatti todettiin herkäksi genotyyppimenetelmällä tehdyssä resistenssimäärityksessä.
Raltegravir achieved virologic responses (using Not Completer=Failure approach) of HIV RNA < 50 copies/ ml in 61.7% of patients at Week 16 and in 62.1% at Week 48.
Virologisen vasteen (HIV- RNA- määrä < 50 kopiota/ ml) saavuttaneiden osuus raltegraviiria saaneista potilaista (kun keskeyttämiset luokiteltiin hoitotehon puuttumisiksi) oli 61, 7% viikolla 16 ja 62, 1% viikolla 48.
Some patients experienced viral rebound between Week 16 and Week 48.
Joidenkin potilaiden virusmäärä lisääntyi uudelleen (rebound- ilmiö) viikon 16 ja viikon 48 välillä.
Long-term efficacy data of ISENTRESS 400 mg b. i. d. in treatment-experienced patients up to 48 weeks are also available from the Phase II dose-finding study (Protocol 005).
Pitkäaikaista tehoa kuvaavia tuloksia on saatu myös vaiheen II annoksenmääritystutkimuksessa (tutkimus 005), jossa ISENTRESSiä (400 mg kahdesti vuorokaudessa) on annettu aikaisemmin hoitoa saaneille potilaille enintään 48 viikon ajan.
At week 24, 71% of patients receiving ISENTRESS 400 mg b. i. d. maintained HIV RNA < 400 copies/ ml and 56% also maintained HIV RNA < 50 copies/ ml.
Viikolla 24 ISENTRESS- hoitoa (400 mg kahdesti vuorokaudessa) saaneista potilaista 71 prosentilla HIV- RNA- pitoisuus oli edelleen < 400 kopiota/ ml ja 56 prosentilla HIV- RNA- pitoisuus oli < 50 kopiota/ ml.
Through 48 weeks of treatment, 64% receiving ISENTRESS 400 mg b. i. d. maintained HIV RNA < 400 copies/ ml and 46% also maintained HIV RNA < 50 copies/ ml.
ISENTRESS- hoitoa (400 mg kahdesti vuorokaudessa) saaneista potilaista 64 prosentilla HIV- RNA- määrä pysyi tasolla < 400 kopiota/ ml ja 46 prosentilla HIV- RNA pysyi tasolla < 50 kopiota/ ml koko 48 viikon jakson ajan.
This medicinal product has been authorised under a so-called “ conditional approval” scheme.
Tämä lääkevalmiste on saanut ns. ehdollisen myyntiluvan.
The European Medicines Agency (EMEA) will review new information on the product every year and this SPC will be updated as necessary.
Euroopan lääkevirasto (EMEA) arvioi vuosittain uuden tiedon ja tarvittaessa päivittää valmisteyhteenvedon.
Absorption As demonstrated in healthy volunteers administered single oral doses of raltegravir in the fasted state, raltegravir is rapidly absorbed with a tmax of approximately 3 hours postdose.
Imeytyminen Tutkimukset, joissa raltegraviiria annettiin terveille vapaaehtoisille kerta- annoksena tyhjään mahaan, osoittivat, että raltegraviiri imeytyy nopeasti ja saavuttaa huippupitoisuuden noin 3 tunnin kuluttua (tmax) annoksesta.
Raltegravir AUC and Cmax increase dose proportionally over the dose range 100 mg to 1600 mg.
Raltegraviirin AUC - ja Cmax- arvot suurenevat suhteessa annokseen annosalueella 100– 1600 mg.
Raltegravir C12 hr increases dose proportionally over the dose range of 100 to 800 mg and increases slightly less than dose proportionally over the dose range 100 mg to 1600 mg.
Raltegraviirin C12 h- arvo suurenee suhteessa annokseen annosalueella 100– 800 mg ja hieman vähemmän kuin suhteessa annokseen annosalueella 100– 1600 mg.
With twice-daily dosing, pharmacokinetic steady state is achieved rapidly, within approximately the first 2 days of dosing.
Farmakokineettinen vakaa tila saavutetaan nopeasti, noin 2 ensimmäisen vuorokauden kuluessa, kun lääke otetaan kahdesti vuorokaudessa.
There is little to no accumulation in AUC and Cmax and evidence of slight accumulation in C12 hr.
AUC - ja Cmax- arvojen perusteella kumuloitumista tapahtuu hyvin vähän tai ei lainkaan, ja C12 h- arvo viittaa vähäiseen kumuloitumiseen.
Raltegravir was administered without regard to food in the pivotal safety and efficacy studies in HIV-infected patients.
Keskeisissä tehoa ja turvallisuutta selvittelevissä tutkimuksissa raltegraviiria annettiin HIV- potilaille ateria- ajoista riippumatta.
Administration of multiple doses of raltegravir following a moderate-fat meal did not affect raltegravir AUC to a clinically
Kun raltegraviiria annettiin toistuvina annoksina kohtalaisesti rasvaa sisältäneen aterian jälkeen, raltegraviirin AUC- arvo ei muuttunut kliinisesti merkittävästi: se oli 13% suurempi kuin tyhjään mahaan annetun annoksen jälkeen.
Raltegravir C12 hr was 66% higher and Cmax was 5% higher following a moderate-fat meal compared to fasting.
Raltegraviirin C12 h- arvo oli 66% suurempi ja Cmax oli 5% suurempi kohtalaisesti rasvaa sisältäneen aterian jälkeen kuin tyhjään mahaan annetun annoksen
Administration of raltegravir following a high-fat meal increased AUC and Cmax by approximately 2-fold and increased C12 hr by 4.1-fold.
Kun raltegraviiri annettiin runsasrasvaisen aterian jälkeen, AUC - ja Cmax- arvo suurenivat noin 2- kertaisiksi ja C12 h suureni 4, 1- kertaiseksi.
Administration of raltegravir following a low-fat meal decreased AUC and Cmax by 46% and 52%, respectively; C12 hr was essentially unchanged.
C12 h- arvo pysyi lähes muuttumattomana.
For observed C12hr in BENCHMRK 1 and 2 the coefficient of variation (CV) for inter-subject variability = 212% and the CV for intra-subject variability = 122%.
BENCHMRK 1 ja 2 - tutkimuksissa todettujen C12h- arvojen variaatiokerroin (CV) yksilöiden välisille vaihteluille = 212% ja yksilökohtaisille vaihteluille = 122%.
Sources of variability may include differences in co-administration with food and concomitant medications.
Vaihteluun vaikuttavia tekijöitä voivat olla erot aterian yhteydessä tapahtuvassa annostelussa ja muu samanaikainen lääkitys.
Distribution Raltegravir is approximately 83% bound to human plasma protein over the concentration range of 2 to 10 µM.
Jakautuminen Raltegraviiri sitoutuu noin 83- prosenttisesti ihmisen plasman proteiineihin pitoisuusalueella 2– 10 µM.
Metabolism and excretion The apparent terminal half-life of raltegravir is approximately 9 hours, with a shorter α -phase half-life (~1 hour) accounting for much of the AUC.
Metabolia ja erittyminen Raltegraviirin laskettu terminaalinen puoliintumisaika on noin 9 tuntia, lyhyemmän α- vaiheen (puoliintumisaika ~1 tunti) selittäessä suureksi osaksi AUC- arvon.
Following administration of an oral dose of radiolabeled raltegravir, approximately 51 and 32% of the dose was excreted in faeces and urine, respectively.
Suun kautta annetusta radioaktiivisesti merkitystä raltegraviiriannoksesta noin 51% erittyi ulosteeseen ja 32% virtsaan.
Two components, namely raltegravir and raltegravir-glucuronide, were detected in urine and accounted for approximately 9 and 23% of the dose, respectively.
Raltegraviirin osuus oli noin 9% ja raltegraviiriglukuronidin noin 23% annoksesta.
The major circulating entity was raltegravir and represented approximately 70% of the total radioactivity; the remaining radioactivity in plasma was accounted for by raltegravir-glucuronide.
Loppuosa plasmassa tavatusta radioaktiivisuudesta johtui raltegraviiriglukuronidista.
Studies using isoform-selective chemical inhibitors and cDNA-expressed UDP-glucuronosyltransferases (UGT) show that UGT1A1 is the main enzyme responsible for the formation of raltegravir-glucuronide.
Tutkimukset, joissa käytetään isoentsyymiselektiivisiä kemiallisia estäjiä ja cDNA: ta ilmentäviä UDP- glukuronosyylitransferaaseja (UGT), osoittavat, että UGT1A1 on tärkein raltegraviiriglukuronidin muodostumisesta vastaava entsyymi.
Thus the data indicate that the major mechanism of clearance of raltegravir in humans is UGT1A1-mediated glucuronidation.
Tiedot osoittavat, että UGT1A1- välitteinen glukuronidaatio on raltegraviirin tärkein poistumistie ihmiselimistössä.
UGT1A1 Polymorphism In a comparison of 30 subjects with *28/ *28 genotype to 27 subjects with wild-type genotype, the geometric mean ratio (90% CI) of AUC was 1.41 (0.96, 2.09) and the geometric mean ratio of C12 hr was 1.91 (1.43, 2.55).
UGT1A1- polymorfismi Verrattaessa 30 tutkimushenkilöä, joilla oli * 28 / * 28- genotyyppi, 27 tutkimushenkilöön, joilla oli villin tyypin genotyyppi, AUC- arvojen välisen suhteen geometrinen keskiarvo (90% CI) oli 1, 41 (0, 96, 2, 09) ja C12 h- arvojen välisen suhteen geometrinen keskiarvo oli 1, 91 (1, 43, 2, 55).
Children The pharmacokinetics of raltegravir in paediatric patients has not been established.
Lapsipotilaat Raltegraviirin farmakokinetiikkaa ei ole selvitetty lapsipotilaiden hoidossa.
Elderly There was no clinically meaningful effect of age on raltegravir pharmacokinetics over the age range studied (19 to 71 years, with few (8) subjects over the age of 65).
Iäkkäät potilaat Ikä ei vaikuttanut kliinisesti merkittävässä määrin raltegraviirin farmakokinetiikkaan tutkitussa ikäryhmässä (19– 71- vuotiaita; hyvin vähän (8) yli 65- vuotiaita).
Gender, Race and BMI There were no clinically important pharmacokinetic differences due to gender, race or body mass index (BMI).
Sukupuoli, etninen tausta ja painoindeksi Sukupuoleen, etniseen taustaan tai painoindeksiin (BMI) liittyviä kliinisesti merkittäviä farmakokineettisiä eroja ei esiintynyt.
Renal impairment Renal clearance of unchanged medicinal product is a minor pathway of elimination.
Munuaisten vajaatoiminta Muuttumattoman lääkeaineen poistuminen munuaisten kautta on vähäistä.
There were no clinically important pharmacokinetic differences between patients with severe renal insufficiency and healthy subjects (see section 4.2).
Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavien potilaiden ja terveiden tutkittavien välillä ei havaittu kliinisesti merkittäviä farmakokineettisiä eroja (ks. kohta 4. 2).
Because the extent to which ISENTRESS may be dialysable is unknown, dosing before a dialysis session should be avoided.
Ei tiedetä, missä määrin ISENTRESS poistuu dialyysissä, joten sitä ei pidä antaa ennen dialyysiä.
12 Hepatic impairment Raltegravir is eliminated primarily by glucuronidation in the liver.
Kohtalaista
There were no clinically important pharmacokinetic differences between patients with moderate hepatic insufficiency and healthy subjects.
13 maksan vajaatoimintaa sairastavien potilaiden ja terveiden tutkittavien välillä ei havaittu kliinisesti merkittäviä farmakokineettisiä eroja.
The effect of severe hepatic insufficiency on the pharmacokinetics of raltegravir has not been studied (see sections 4.2 and 4.4).
Vaikean maksan vajaatoiminnan vaikutusta raltegraviirin farmakokinetiikkaan ei ole tutkittu (ks. kohdat 4. 2 ja 4. 4).
Non-clinical toxicology studies, including conventional studies of safety pharmacology, repeated-dose toxicity, genotoxicity, and developmental toxicity, have been conducted with raltegravir, in mice, rats, dogs and rabbits.
Raltegraviirin prekliiniset toksisuustutkimukset, joihin kuuluu farmakologista turvallisuutta, toistuvan altistuksen aiheuttamaa toksisuutta, geenitoksisuutta sekä yksilönkehitykseen kohdistuvaa toksisuutta koskevia konventionaalisia tutkimuksia, on tehty hiirillä, rotilla, koirilla ja kaniineilla.
Mutagenicity No evidence of mutagenicity or genotoxicity was observed in in vitro microbial mutagenesis (Ames) tests, in vitro alkaline elution assays for DNA breakage and in vitro and in vivo chromosomal aberration studies.
Mutageenisuus Mutageenisuuteen tai genotoksisuuteen viittaavia merkkejä ei havaittu mikrobeilla tehdyissä mutageenisuustutkimuksissa (Ames) in vitro, DNA- vaurioiden osoittamiseen tarkoitetuissa alkalisissa eluutiotutkimuksissa in vitro eikä kromosomipoikkeavuustutkimuksissa in vitro ja in vivo.
Carcinogenicity Long-term (2-year) carcinogenicity studies of raltegravir in rodents are ongoing but have not been completed.
Karsinogeenisuus Raltegraviirin pitkäaikaiset (kahden vuoden) karsinogeenisuustutkimukset jyrsijöillä ovat vielä kesken.
Developmental Toxicity Raltegravir was not teratogenic in developmental toxicity studies in rats and rabbits.
Yksilönkehitykseen kohdistuva toksisuus Raltegraviiri ei aiheuttanut epämuodostumia, kun yksilönkehitykseen kohdistuvaa toksisuutta tutkittiin rotilla ja kaniineilla.
A slight increase in incidence of supernumerary ribs was observed in rat pups of dams exposed to raltegravir at approximately 4.4-fold human exposure at 400 mg twice daily based on AUC0-24 hr.
Ylimääräisten kylkiluiden vähäistä lisääntymistä havaittiin niiden rottaemojen poikasilla, jotka saivat raltegraviiria annoksina, joiden aiheuttama altistus oli AUC0- 24 h- arvon perusteella noin 4, 4- kertainen ihmisille suositellun annostuksen (400 mg kahdesti vuorokaudessa) aikaansaamaan altistukseen verrattuna.
No development effects were seen at 3.4-fold human exposure at 400 mg twice daily based on AUC0-24 hr (see section 4.6).
Yksilönkehitykseen kohdistuvia vaikutuksia ei havaittu, kun altistus oli AUC0- 24 h- arvon perusteella 3, 4- kertainen ihmisille suositellun annostuksen (400 mg kahdesti vuorokaudessa) aikaansaamaan altistukseen verrattuna (ks. kohta 4. 6).
- microcrystalline cellulose
- mikrokiteinen selluloosa
- lactose monohydrate
- laktoosimonohydraatti
- calcium phosphate dibasic anhydrous
- vedetön kaksiemäksinen kalsiumfosfaatti
- hypromellose 2208
- hypromelloosi 2208
- poloxamer 407
- poloksameeri 407
- sodium stearyl fumarate
- natriumstearyylifumaraatti
- magnesium stearate
- magnesiumstearaatti.
- polyvinyl alcohol
- polyvinyylialkoholi
- polyethylene glycol 3350
- polyetyleeniglykoli 3350
- talc
- talkki
- red iron oxide (E 172)
- punainen rautaoksidi (E 172)
- black iron oxide (E 172)
- musta rautaoksidi (E 172)
13 6.3 Shelf life
14 6. 3 Kestoaika
High density polyethylene (HDPE) bottle with a child-resistant polypropylene closure.
Polyetyleenipurkki (HDPE), jossa polypropyleenistä valmistettu turvakorkki.
Two pack sizes are available:
Saatavana on kaksi pakkauskokoa:
1 bottle with 60 tablets, and a multi-pack containing 3 bottles of 60 tablets.
1 purkki, jossa 60 tablettia, ja kerrannaispakkaus, jossa 3 purkkia, ja niissä kussakin 60 tablettia.
20 December 2007
20. joulukuuta 2007
14 ANNEX II
15 LIITE II
Waarderweg 39 P. O. Box 581 2003 PC Haarlem The Netherlands
Waarderweg 39 P. O. Box 581 2003 PC Haarlem Alankomaat
Pharmacovigilance system The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 3 presented in Module 1.8.1. of the Marketing Authorisation Application, is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
Lääketurvajärjestelmä Myyntiluvan haltijan on huolehdittava siitä, että myyntilupahakemuksen osassa 1. 8. 1. kuvattu version 3 mukainen lääketurvajärjestelmä on olemassa ja toimii ennen kuin valmiste tuodaan markkinoille ja valmisteen ollessa markkinoilla.
Risk Management Plan The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in version 3 of the Risk Management Plan (RMP) presented in Module 1.8.2. of the Marketing Authorisation Application and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
Riskinhallintasuunnitelma Myyntiluvan haltija sitoutuu tekemään tutkimukset ja muut lääketurvatoimet, jotka on kuvattu yksityiskohtaisesti lääketurvasuunnitelmassa, kuten on sovittu riskinhallintasuunnitelman versiossa 3 myyntilupahakemuksen osassa 1. 8. 2. ja mahdollisissa myöhemmissä ihmislääkekomitean (CHMP) hyväksymissä riskinhallintasuunnitelman päivityksissä.