natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Decreased values of albumin caused a reduced clearance (CL/ f); and higher levels of WBC led to a reduction of CL/ f.
Pienentynyt albumiinin määrä vähensi puhdistumaa (CL/ f); ja valkosolujen suurempi määrä vähensi CL/ f: tä.
Population pharmacokinetics Based on population pharmacokinetic analysis in CML patients, there was a small effect of age on the volume of distribution (12% increase in patients > 65 years old).
Populaatiofarmakokinetiikka Populaatiofarmakokinetiikkaa KML- potilailla koskevan analyysin perusteella ikä vaikutti vähäisessä määrin jakautumistilavuuteen (suureni 12%, yli 65- vuotiailla potilailla).
The effect of bodyweight on the clearance of imatinib is such that for a patient weighing 50 kg the mean clearance is expected to be 8.5 l/ h, while for a patient weighing 100 kg the clearance will rise to 11.8 l/ h.
Painon vaikutus imatinibin puhdistumaan on sellainen, että 50 kg painavalla potilaalla odotettavissa oleva keskipuhdistuma on 8, 5 l/ h, mutta 100 kg painavalla potilaalla puhdistuma suurenee arvoon 11, 8 l/ h.
Pharmacokinetics in children As in adult patients, imatinib was rapidly absorbed after oral administration in paediatric patients in both phase I and phase II studies.
Farmakokinetiikka lapsilla Kuten aikuisilla potilailla, lapsipotilailla, sekä I vaiheen että II vaiheen tutkimuksissa, imatinibi imeytyi nopeasti suun kautta annettaessa.
Dosing in children at 260 and 340 mg/ m2/ day achieved the same exposure, respectively, as doses of 400 mg and 600 mg in adult patients.
Annokset 260 ja 340 mg/ m2/ vrk lapsilla aiheuttivat samankaltaisen altistuksen kuin annokset 400 ja 600 mg aikuisilla.
The comparison of AUC(0-24) on day 8 and day 1 at the 340 mg/ m2/ day dose level revealed a 1.7-fold drug accumulation after repeated once-daily dosing.
AUC( 0- 24) - arvojen vertailu päivinä yksi ja kahdeksan käytettäessä annosta 340 mg/ m2/ vrk paljasti lääkeaineen 1, 7- kertaisen kumuloitumisen toistuvan kerran vuorokaudessa- annostelun yhteydessä.
Organ function impairment Imatinib and its metabolites are not excreted via the kidney to a significant extent.
Elintoimintojen heikkeneminen Imatinibi ja sen metaboliitit eivät erity merkittävässä määrin munuaisten kautta.
The increase is approximately 1.5- to 2-fold, corresponding to a 1.5-fold elevation of plasma AGP, to which imatinib binds strongly.
Altistus suurenee noin 1, 5– 2- kertaiseksi, mikä vastaa imatinibia voimakkaasti sitovan proteiinin, AGP: n, pitoisuuden suurenemista plasmassa 1, 5 - kertaiseksi.
The free drug clearance of imatinib is probably similar between patients with renal impairment and those with normal renal function, since renal excretion represents only a minor elimination pathway for imatinib (see sections 4.2 and 4.4).
Vapaan imatinibin puhdistuma on todennäköisesti samanlainen munuaisten vajaatoimintapotilailla ja potilailla, joiden munuaistoiminta on normaali, sillä imatinibi eliminoituu vain vähäisessä määrin munuaisten kautta (ks. kohdat 4. 2 ja 4. 4).
Although the results of pharmacokinetic analysis showed that there is considerable inter-subject variation, the mean exposure to imatinib did not increase in patients with varying degrees of liver dysfunction as compared to patients with normal liver function (see sections 4.2, 4.4 and 4.8).
Vaikka farmakokineettisen analyysin tulokset osoittivat, että henkilöiden välillä on suurta vaihtelua, keskimääräinen altistus imatinibille ei suurentunut potilailla, joilla oli eriasteinen maksan vajaatoiminta, verrattuna potilaisiin, joilla oli normaali maksan toiminta (ks. kohdat 4. 2, 4. 4 ja 4. 8).
22 5.3 Preclinical safety data
5. 3 Prekliiniset tiedot turvallisuudesta
Multiple dose toxicity studies revealed mild to moderate haematological changes in rats, dogs and monkeys, accompanied by bone marrow changes in rats and dogs.
Rotilla ja koirilla niihin liittyi luuydinmuutoksia.
The liver was a target organ in rats and dogs.
Rotilla ja koirilla maksa oli toksisuuden kohde- elin.
Mild to moderate increases in transaminases and slight decreases in cholesterol, triglycerides, total protein and albumin levels were observed in both species.
Molemmilla eläinlajeilla havaittiin lievää tai kohtalaista transaminaasiarvojen nousua ja lievää kolesteroli -, triglyseridi -, kokonaisproteiini - ja albumiiniarvojen laskua.
Renal toxicity was observed in monkeys treated for 2 weeks, with focal mineralisation and dilation of the renal tubules and tubular nephrosis.
Usealla apinalla havaittiin
Increased blood urea nitrogen (BUN) and creatinine were observed in several of these animals.
24 veren ureatypen (BUN) ja kreatiniinin nousu.
In rats, hyperplasia of the transitional epithelium in the renal papilla and in the urinary bladder was observed at doses ≥ 6 mg/ kg in the 13-week study, without changes in serum or urinary parameters.
Rotilla 13 viikkoa kestäneessä tutkimuksessa > 6 mg/ kg annoksilla havaittiin munuaisnystyn ja virtsarakon välimuotoisen epiteelin (transitional epithelium) hyperplasiaa, johon ei liittynyt muutoksia seerumi - tai virtsa- arvoissa.
In a 39-week monkey study, no NOAEL (no observed adverse effect level) was established at the lowest dose of 15 mg/ kg, approximately one-third the maximum human dose of 800 mg based on body surface.
39 viikkoa kestäneessä apinakokeessa ei saatu määritettyä haittavaikutuksetonta tasoa (NOAEL) pienimmällä 15 mg/ kg annoksella, joka on noin kolmannes ihmiselle tarkoitetusta 800 mg maksimiannoksesta perustuen kehon pinta- alaan.
Imatinib was not considered genotoxic when tested in an in vitro bacterial cell assay (Ames test), an in vitro mammalian cell assay (mouse lymphoma) and an in vivo rat micronucleus test.
Imatinibi ei ollut genotoksinen in vitro bakteereilla tehdyssä solutestissä (Ames- testi), in vitro nisäkässolutestissä (hiiren lymfooma) eikä in vivo rotan mikrotumatestissä.
Two intermediates of the manufacturing process, which are also present in the final product, are positive for mutagenesis in the Ames assay.
Kaksi valmistusprosessin välituotetta, jotka esiintyvät myös lopullisessa valmisteessa, ovat mutageenejä Ames- testillä mitattuna.
In a study of fertility, in male rats dosed for 70 days prior to mating, testicular and epididymal weights and percent motile sperm were decreased at 60 mg/ kg, approximately equal to the maximum clinical dose of 800 mg/ day, based on body surface area.
Urosrotilla suoritetussa hedelmällisyystutkimuksessa 70 päivää ennen parittelua kestäneellä annostuksella, annoksella 60 mg/ kg (vastaten noin 800 mg/ vrk maksimiannosta ihmiselle perustuen kehon pinta- alaan) havaittiin kivesten ja lisäkivesten painon pienenemistä ja liikkuvan siemennesteen osuuden vähenemistä.
This was not seen at doses ≤ 20 mg/ kg.
Annoksilla ≤ 20 mg/ kg ei havaittu vastaavaa.
A slight to moderate reduction in spermatogenesis was also observed in the dog at oral doses ≥ 30 mg/ kg.
Lievää tai kohtalaista spermatogeneesin vähenemistä havaittiin myös koirilla annettaessa suun kautta ≥ 30 mg/ kg annoksia.
When female rats were dosed 14 days prior to mating and through to gestational day 6, there was no effect on mating or on number of pregnant females.
Kun naarasrotille annettiin ennen parittelua 14 vuorokauden ajan imatinibia ja annostusta jatkettiin 6: nteen gestaatiopäivään asti, ei parittelussa eikä tiineiden naaraiden määrässä havaittu poikkeavuutta.
At a dose of 60 mg/ kg, female rats had significant post- implantation foetal loss and a reduced number of live foetuses.
Annoksella 60 mg/ kg, naarasrotilla implantaation jälkeinen alkionmenetys oli merkittävä ja elävien sikiöiden määrä väheni.
In an oral pre- and postnatal development study in rats, red vaginal discharge was noted in the 45 mg/ kg/ day group on either day 14 or day 15 of gestation.
Rotilla tehdyssä tutkimuksessa, jossa selvitettiin lääkkeen oraalisen annostelun vaikutuksia pre - ja postnataalikehitykseen, havaittiin punaista emätineritettä tiineyden 14. tai 15. päivänä 45 mg/ kg/ vrk annosta saaneiden ryhmässä.
At the same dose, the number of stillborn pups as well as those dying between postpartum days 0 and 4 was increased.
Samalla annoksella kuolleena syntyneiden poikasten ja synnytyksen jälkeisinä päivinä 0– 4 kuolleiden poikasten määrä oli suurentunut.
In the F1 offspring, at the same dose level, mean body weights were reduced from birth until terminal sacrifice and the number of litters achieving criterion for preputial separation was slightly decreased.
Preputiaalisen separaation vaatimukset saavuttavien poikueiden määrä oli hieman alentunut.
F1 fertility was not affected, while an increased number of resorptions and a decreased number of viable foetuses was noted at 45 mg/ kg/ day.
Lääke ei vaikuttanut ensimmäisen polven fertiliteettiin, kun taas annoksella 45 mg/ kg/ vrk havaittiin resorptioiden määrän kasvua ja elinkykyisten sikiöiden määrän laskua.
The no observed effect level (NOEL) for both the maternal animals and the F1 generation was 15 mg/ kg/ day (one quarter of the maximum human dose of 800 mg).
Ei havaittavia vaikutuksia aiheuttava annos (NOEL) sekä naarasrotilla että ensimmäisen polven jälkeläisillä oli 15 mg/ kg/ vrk (noin neljäsosa ihmisen maksimiannoksesta, 800 mg).
Imatinib was teratogenic in rats when administered during organogenesis at doses ≥ 100 mg/ kg, approximately equal to the maximum clinical dose of 800 mg/ day, based on body surface area.
Rotilla imatinibi oli teratogeeninen, kun sitä annettiin organogeneesin aikana ≥ 100 mg/ kg annoksilla, vastaten noin 800 mg/ vrk maksimiannosta ihmiselle perustuen kehon pinta- alaan.
Teratogenic effects included exencephaly or encephalocele, absent/ reduced frontal and absent parietal bones.
Teratogeenisiä vaikutuksia olivat eksenkefalia tai enkefaloseele, puuttuvat/ pienentyneet otsaluut ja puuttuvat päälakiluut.
These effects were not seen at doses ≤ 30 mg/ kg.
Annoksilla ≤ 30 mg/ kg ei havaittu vastaavaa.
23 In the 2-year rat carcinogenicity study administration of imatinib at 15, 30 and 60 mg/ kg/ day resulted in a statistically significant reduction in the longevity of males at 60 mg/ kg/ day and females at ≥ 30 mg/ kg/ day.
Kaksi vuotta kestäneessä annoksilla 15, 30 ja 60 mg/ kg/ vrk suoritetussa karsinogeenisuustutkimuksessa pitkäikäisyys lyheni tilastollisesti merkitsevästi uroksilla annoksella 60 mg/ kg/ vrk ja naarailla annoksilla ≥ 30 mg/ kg/ vrk.
Target organs for neoplastic changes were the kidneys, urinary bladder, urethra, preputial and clitoral gland, small intestine, parathyroid glands, adrenal glands and non- glandular stomach.
Kasvainmuutosten kohde- elimet olivat munuaiset, virtsarakko, virtsaputki, esinahka - ja häpykielirauhaset, ohutsuoli, lisäkilpirauhaset, lisämunuaiset ja rauhasista vapaa osa mahalaukusta.
Papilloma/ carcinoma of the preputial/ clitoral gland were noted from 30 mg/ kg/ day onwards, representing approximately 0.5 or 0.3 times the human daily exposure (based on AUC) at 400 mg/ day or 800 mg/ day, respectively, and 0.4 times the daily exposure in children (based on AUC) at 340 mg/ m2/ day.
Lapsilla tämä vastaa 0, 4- kertaista altistusta (perustuen AUC: hen) vuorokausiannoksella 340 mg/ m2/ vrk.
The no observed effect level (NOEL) was 15 mg/ kg/ day.
Korkein altistumistaso, jolla haitallista vaikutusta ei voitu havaita (NOEL), oli 15 mg/ kg/ vrk.
The renal adenoma/ carcinoma, the urinary bladder and urethra papilloma, the small intestine adenocarcinomas, the parathyroid glands adenomas, the benign and malignant medullary tumours of the adrenal glands and the non-glandular stomach papillomas/ carcinomas were noted at 60 mg/ kg/ day, representing approximately 1.7 or 1 times the human daily exposure (based on AUC) at 400 mg/ day or 800 mg/ day, respectively, and 1.2 times the daily exposure in children (based on AUC) at 340 mg/ m2/ day.
25 papilloomat, ohutsuolen adenokarsinoomat, lisäkilpirauhasten adenoomat, hyvän - ja pahanlaatuiset lisämunuaisytimen kasvaimet, mahalaukun rauhasista vapaan osan papilloomat/ karsinoomat havaittiin annoksella 60 mg/ kg/ vrk, joka vastaa noin 1, 7 - tai 1- kertaista ihmisen päivittäistä altistumista (AUC: n perusteella) annostasolla 400 mg/ vrk tai 800 mg/ vrk ja 1, 2- kertaista päivittäistä altistumista lapsilla (AUC: n perusteella) annostasolla 340 mg/ m2/ vrk.
The no observed effect level (NOEL) was 30 mg/ kg/ day.
Korkein altistumistaso, jolla haitallista vaikutusta ei voitu havaita (NOEL), oli 30 mg/ kg/ vrk.
Non-neoplastic lesions not identified in earlier preclinical studies were the cardiovascular system, pancreas, endocrine organs and teeth.
Aiemmissa prekliinisissä tutkimuksissa ei kartoitettu ei- neoplastisia vaurioita kardiovaskulaarisessa järjestelmässä, haimassa, endokriinisissä elimissä eikä hampaissa.
Cellulose microcrystalline Crospovidone Magnesium stearate Silica colloidal, anhydrous
Mikrokiteinen selluloosa Krospovidoni Magnesiumstearaatti vedetön kolloidinen piidioksidi
Gelatin Iron oxide, yellow (E172) Titanium dioxide (E171)
Liivate Keltainen rautaoksidi (E172) Titaanidioksidi (E171)
Iron oxide, red (E172) Shellac Soya lecithin
Punainen rautaoksidi (E172) Shellakka Soijalesitiini
24 6.4 Special precautions for storage
6. 4 Säilytys
PVC/ aluminium blisters
PVC/ alumiini- läpipainopakkaukset
Packs containing 30 capsules.
30 kapselia sisältävät pakkaukset.
Novartis Europharm Limited Wimblehurst Road Horsham West Sussex, RH12 5AB UNITED KINGDOM
Novartis Europharm Limited Wimblehurst Road Horsham West Sussex, RH12 5AB ISO- BRITANNIA
07.11.2001 Date of first renewal:
07. 11. 2001 Ensimmäinen uudistamispäivämäärä:
Each capsule contains 100 mg imatinib (as mesilate).
Yksi kapseli sisältää 100 mg imatinibia (mesilaattina).
White to yellow powder in an orange to greyish-orange opaque capsule, marked “ NVR SI”.
Valkoinen tai keltainen jauhe oranssissa tai harmahtavanoranssissa himmeässä kapselissa, merkintä ” NVR SI ”.
In adult and paediatric patients, the effectiveness of Glivec is based on overall haematological and cytogenetic response rates and progression-free survival in CML, on haematological and cytogenetic response rates in Ph+ ALL, MDS/ MPD, on haematological response rates in HES/ CEL and on objective response rates in adult patients with GIST and DFSP.
Näyttö Glivecin tehosta aikuis - ja lapsipotilaiden KML: ssa perustuu hematologisten ja sytogeneettisten vasteiden määrään ja havaittuun aikaan ilman merkkejä taudin etenemisestä, Ph+ ALL: issa ja MDS/ MPD: ssä hematologiseen ja sytogeneettiseen vasteeseen, HES: ssä/ CEL: ssä hematologisten vasteiden määrään sekä aikuispotilaiden GIST: issä ja DFSP: ssä objektiivisten vasteiden määrään.
The experience with Glivec in patients with MDS/ MPD associated with PDGFR gene re-arrangements is very limited (see section 5.1).
28 uudelleenjärjestäytymistä (ks. kohta 5. 1).
Except in newly diagnosed chronic phase CML, there are no controlled trials demonstrating a clinical benefit or increased survival for these diseases.
Juuri diagnosoitua kroonisessa vaiheessa olevaa KML: aa lukuun ottamatta kontrolloituja tutkimuksia, jotka osoittaisivat kliinistä tehoa tai eloonjäämisetua näissä taudeissa, ei ole tehty.
Therapy should be initiated by a physician experienced in the treatment of patients with
Hoito tulee aloittaa tilanteesta riippuen hematologista syöpäsairautta tai pahanlaatuista sarkoomaa sairastavien potilaiden hoitoon perehtyneen lääkärin toimesta.
Dose increases from 340 mg/ m2 daily to 570 mg/ m2 daily (not to exceed the total dose of 800 mg) may be considered in children in the absence of severe adverse drug reaction and severe non-leukaemia- related neutropenia or thrombocytopenia in the following circumstances: disease progression (at any time); failure to achieve a satisfactory haematological response after at least 3 months of treatment; failure to achieve a cytogenetic response after 12 months of treatment; or loss of a previously achieved haematological and/ or cytogenetic response.
29 ei saa olla yli 800 mg) lapsille voidaan harkita seuraavissa tapauksissa edellyttäen, ettei vaikeita haittavaikutuksia ja vaikeaa leukemiaan liittymätöntä neutropeniaa tai trombosytopeniaa ole esiintynyt: jos tauti etenee (ajankohdasta riippumatta); jos vähintään 3 kuukauden hoito ei ole tuottanut tyydyttävää hematologista vastetta; jos 12 kuukauden hoito ei ole tuottanut sytogenettistä vastetta tai jos aiemmin saavutettu hematologinen ja/ tai sytogeneettinen vaste häviää.
27 Treatment schedule:
Hoitojen ajoitus:
Haematological adverse reactions Dose reduction or treatment interruption for severe neutropenia and thrombocytopenia are 28 recommended as indicated in the table below.
Hematologiset haittavaikutukset Annoksen pienentämistä tai hoidon keskeyttämistä vaikean neutropenian ja trombosytopenian vuoksi suositellaan oheisen taulukon mukaisesti.
29 DFSP
Dermatofibrosarcoma
Renal insufficiency:
32 Munuaisten vajaatoiminta:
31 recommended in section 4.2.
Glivec- hoitoa saavien potilaiden maksan toimintaa (transaminaasit, bilirubiini, alkalinen fosfataasi) pitää seurata säännöllisesti.
Co-medications which induce CYP3A4 (e. g. dexamethasone, phenytoin, carbamazepine, rifampicin, phenobarbital, fosphenytoin, primidone or Hypericum perforatum, also known as St.
CYP3A4: ää indusoivien lääkkeiden (esim. deksametasonin, fenytoiinin, karbamatsepiinin, rifampisiinin, fenobarbitaalin fosfenytoiinin, primidonin tai mäkikuisman (Hypericum perforatum)) samanaikainen käyttö saattaa vähentää merkitsevästi Glivec- altistusta, mahdollisesti lisäten hoidon epäonnistumisen riskiä.
Similar results were observed in patients with malignant gliomas treated with Glivec while taking enzyme-inducing anti-epileptic drugs (EIAEDs) such as carbamazepine, oxcarbamazepine and phenytoin.
34 käyttivät samanaikaisesti entsyymejä indusoivia epilepsialääkkeitä kuten karbamatsepiinia, okskarbamatsepiinia ja fenytoiinia.
33 When imatinib was combined with high dose chemotherapy in Ph+ ALL patients, transient liver toxicity in the form of transaminase elevation and hyperbilirubinaemia were observed.
Kun imatinibi yhdistettiin suuriannoksiseen kemoterapiaan Ph+ ALL- potilailla, todettiin ohimenevää maksatoksisuutta, joka ilmeni transaminaasiarvojen nousuna ja hyperbilirubinemiana.
Table 1
36 Taulukko 1
Herpes zoster, herpes simplex, nasopharyngitis, pneumonia7, sinusitis, cellulites, upper respiratory tract infection, influenza, urinary tract infection, gastroenteritis, sepsis
Hyperkalemia, hypomagnesemia Herpes zoster, herpes simplex, nasofaryngiitti, keuhkokuume7, sinuiitti, selluliitti, ylähengitystieinfektiot, influenssa, virtsatieinfektiot, gastroenteriitti, sepsis
35 Uncommon:
Sukupuolielimet ja rinnat Melko harvinaiset:
The following types of reactions have been reported mainly from post-marketing experience with Glivec.
38 Seuraavantyyppisiä reaktioita on ilmoitettu lähinnä Glivecin markkinoille tulon jälkeen.
36 Laboratory test abnormalities Haematology In CML, cytopenias, particularly neutropenia and thrombocytopenia, have been a consistent finding in all studies, with the suggestion of a higher frequency at high doses ≥ 750 mg (phase I study).
Hematologia KML- potilailla sytopeniat, etenkin neutropenia ja trombosytopenia, ovat olleet yhdenmukainen löydös kaikissa tutkimuksissa, ja tiedot viittaavat siihen, että esiintymistiheys on suurempi suuria ≥ 750 mg: n annoksia käytettäessä (I vaiheen tutkimus).
Constitutive activation of the PDGF receptor or the Abl protein tyrosine kinases as a consequence of fusion to diverse partner proteins or constitutive production of PDGF have been implicated in the pathogenesis of MDS/ MPD, HES/ CEL and DFSP.
PDGF: n konstitutiivisen tuotannon tai PDGF- reseptorin tai Abl- proteiinityrosiinikinaasien konstitutiivisen aktivaation (jonka syynä on niiden yhdistyminen eri proteiineihin) on arveltu osallistuvan MDS: n, MPD: n, HES: n/ CEL: n ja DFSP: n patogeneesiin.
Clinical studies in chronic myeloid leukaemia The effectiveness of Glivec is based on overall haematological and cytogenetic response rates and progression-free survival.
40 Kliiniset tutkimukset kroonisessa myelooisessa leukemiassa (KML) Näyttö Glivecin tehosta perustuu hematologisten ja sytogeneettisten vasteiden määrään ja aikaan ilman taudin etenemistä.
Except in newly diagnosed chronic phase CML, there are no controlled trials demonstrating a clinical benefit, such as improvement in disease-related symptoms or increased survival.
Juuri diagnosoitua kroonisessa vaiheessa olevaa KML: ää lukuun ottamatta kontrolloituja tutkimuksia, jotka osoittaisivat kliinistä tehoa, kuten sairauteen kuuluvien oireiden vähenemistä tai elonjäämisetua, ei ole.
Whereas an estimated 97% (93%) of patients with CCyR (PCyR) at 12 months were free of progression to accelerated phase/ blast crisis at 60 months, only 81% of patients without MCyR at 12 months were free of progression to advanced CML at 60 months (p < 0.001 overall, p=0.20 between CCyR and PCyR).
Arvioiden mukaan täydellisen sytogeneettisen vasteen (osittaisen 42 sytogeneettisen vasteen) 12 kuukauden kohdalla saavuttaneista potilaista 97%: lla (93%: lla) tauti ei ollut edennyt 60 kuukauden kohdalla akseleraatiovaiheeseen/ blastikriisivaiheeseen.
40 response was also higher in the patients treated at 600 mg (33%) as compared to the patients treated at 400 mg (16%, p=0.0220).
Lisäksi vaste oli yleisempi 600 mg: n annosta saaneilla potilailla (33%) kuin 400 mg: n annosta saaneilla potilailla (16%, p=0, 0220).
Patients were treated at doses of Glivec of 260 mg/ m2/ day (n=5), 340 mg/ m2/ day (n=9), 440 mg/ m2/ day (n=7) and 570 mg/ m2/ day (n=5).
44 (n=9), 440 mg/ m2/ vrk (n=7) ja 570 mg/ m2/ vrk (n=5).
41 majority of patients who achieved a CCyR developed the CCyR between months 3 and 10 with a median time to response based on the Kaplan-Meier estimate of 5.6 months.
Vasteen saavuttamiseen kuluneen ajan mediaani oli 5, 6 kuukautta Kaplan - Meierin estimaattiin perustuen.
43 or disappearance of fusion transcripts as measured by RT-PCR.
Kymmenellä potilaalla sytogeneettiset poikkeavuudet korjaantuivat täysin ja RT- PCR- tutkimuksella määritettävät fuusiotranskriptit joko vähenivät tai hävisivät täysin.
Clinical studies in GIST One phase II, open-label, randomised, uncontrolled multinational study was conducted in patients with unresectable or metastatic malignant gastrointestinal stromal tumours (GIST).
47 Kliininen tutkimus koskien ruuansulatuskanavan stroomakasvaimia (GIST) Pahanlaatuista ruuansulatuskanavan stroomakasvainta (GIST), jota ei voida leikata ja/ tai joka on metastasoitunut, sairastavilla potilailla suoritettiin yksi II vaiheen, avoin, kontrolloimaton, satunnaistettu, kansainvälinen tutkimus.
44 In two clinical studies (study B2222 and an intergroup study S0033) the daily dose of Glivec was escalated to 800 mg in patients progressing at the lower daily doses of 400 mg or 600 mg.
Kahdessa kliinisessä tutkimuksessa (tutkimus B2222 ja ryhmän sisäinen tutkimus S0033) Glivecin päivittäinen annos suurennettiin 800 mg: aan niillä potilailla, joilla tauti eteni 400 mg: n tai 600 mg: n annoksilla.
The increase in mean AUC with increasing dose was linear and dose proportional in the range of 25– 1,000 mg imatinib after oral administration.
49 imatinibin AUC- keskiarvo suureni lineaarisesti ja suhteessa annokseen suurennettaessa annoksia alueella 25– 1 000 mg.
46 5.3 Preclinical safety data
5. 3 Prekliiniset tiedot turvallisuudesta
Increased blood urea nitrogen (BUN) and creatinine were observed in several of these animals.
50 veren ureatypen (BUN) ja kreatiniinin nousu.
47 In the 2-year rat carcinogenicity study administration of imatinib at 15, 30 and 60 mg/ kg/ day resulted in a statistically significant reduction in the longevity of males at 60 mg/ kg/ day and females at ≥ 30 mg/ kg/ day.
Kaksi vuotta kestäneessä annoksilla 15, 30 ja 60 mg/ kg/ vrk suoritetussa karsinogeenisuustutkimuksessa pitkäikäisyys lyheni tilastollisesti merkitsevästi uroksilla annoksella 60 mg/ kg/ vrk ja naarailla annoksilla ≥ 30 mg/ kg/ vrk.
Papilloma/ carcinoma of the preputial/ clitoral gland were noted from 30mg/ kg/ day onwards, representing approximately 0.5 or 0.3 times the human daily exposure (based on AUC) at 400 mg/ day or 800 mg/ day, respectively, and 0.4 times the daily exposure in children (based on AUC) at 340 mg/ m2/ day.
Lapsilla tämä vastaa 0, 4- kertaista altistusta (perustuen AUC: hen) vuorokausiannoksella 340 mg/ m2/ vrk.