natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- Patients developing signs or symptoms possibly linked with a hypersensitivity reaction MUST
- Potilaiden, joille tulee merkkejä tai oireita, jotka mahdollisesti liittyvät yliherkkyysreaktioon
CONTACT their doctor IMMEDIATELY.
ON OTETTAVA HETI yhteys lääkäriinsä.
- Patients who are hypersensitive to abacavir should be reminded that they must never take Kivexa
- Potilaita, jotka ovat yliherkkiä abakaviirille on muistutettava siitä, että he eivät saa koskaan
or any other medicinal product containing abacavir (Ziagen or Trizivir) again.
enää ottaa Kivexaa tai muuta abakaviiria sisältävää valmistetta (Ziagenia tai Triziviriä).
- In order to avoid restarting abacavir, patients who have experienced a hypersensitivity reaction
- Potilaita, jotka ovat saaneet yliherkkyysreaktion abakaviirista, on pyydettävä hävittämään
should dispose of their remaining Kivexa tablets in their possession in accordance with the local requirements, and ask their doctor or pharmacist for advice.
Tarvittaessa potilaat voivat kysyä neuvoa lääkäriltään tai apteekista.
- Patients who have stopped Kivexa for any reason, and particularly due to possible adverse
- Potilaita, jotka ovat jostain syystä, ja erityisesti mahdollisen haittavaikutuksen tai sairauden
reactions or illness, must be advised to contact their doctor before restarting.
vuoksi lopettaneet Kivexa- hoidon, on kehotettava ottamaan yhteys lääkäriin ennen kuin aloittavat hoidon uudestaan
- Patients should be advised of the importance of taking Kivexa regularly.
- Potilaille on tähdennettävä, että on tärkeää ottaa Kivexa säännöllisesti.
- Each patient should be reminded to read the Package Leaflet included in the Kivexa package.
- Jokaista potilasta on muistutettava lukemaan Kivexa- pakkauksessa oleva pakkausseloste.
- They should be reminded of the importance of removing the Alert Card included in the package,
- Potilaille on korostettava, että on tärkeää ottaa pakkauksessa oleva varoituskortti pakkauksesta
and keeping it with them at all times.
talteen ja pitää se aina mukana.
Lactic acidosis: lactic acidosis, usually associated with hepatomegaly and hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues.
Maitohappoasidoosi: maitohappoasidoosia, yleensä liittyen hepatomegaliaan ja rasvamaksaan on raportoitu nukleosidianalogien käytön yhteydessä.
Early symptoms (symptomatic hyperlactatemia) include benign digestive symptoms (nausea, vomiting and abdominal pain), non-specific malaise, loss of appetite, weight loss, respiratory symptoms (rapid and/ or deep breathing) or neurological symptoms (including motor weakness).
Ensioireita (symptomaattinen hyperlaktatemia) ovat tavalliset ruoansulatuskanavan oireet (pahoinvointi, oksentelu ja mahakivut), epäspesifi huonovointisuus, ruokahalun puute, painon lasku, hengitysoireet (nopea ja/ tai syvä hengittäminen) tai neurologiset oireet (mm. motorinen heikkous).
Lactic acidosis has a high mortality and may be associated with pancreatitis, liver failure, or renal failure.
Maitohappoasidoosiin liittyy korkea kuolleisuus ja siihen voi liittyä pankreatiitti, maksan toiminnan pettäminen tai munuaisten toiminnan lakkaaminen.
Caution should be exercised when administering nucleoside analogues to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
Varovaisuutta on noudatettava, kun nukleosidianalogeja annetaan potilaalle (erityisesti ylipainoisille naisille), jolla on hepatomegalia, hepatiitti tai muu maksasairauden tai rasvamaksan tunnettu riskitekijä (myös tietyt lääkkeet ja alkoholi ovat riskitekijöitä).
5 Patients at increased risk should be followed closely.
Potilaita, joilla on lisääntynyt riski, on seurattava huolella.
Lipodystrophy: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Eri antiretroviruslääkkeitä samanaikaisesti saaneilla HIV- potilailla on esiintynyt kehon rasvakudosten uudelleenjakautumista (lipodystrofiaa).
Knowledge about the mechanism is incomplete.
On arveltu, että
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PIs) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
5 viskeraalinen lipomatoosi liittyy proteaasi- inhibiittoreihin sekä vastaavasti lipoatrofia nukleosidianalogikäänteiskopioijaentsyyminestäjiin.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Pankreatiitti:
Pancreatitis: pancreatitis has been reported, but a causal relationship to lamivudine and abacavir is uncertain.
Pankreatiittia on raportoitu, mutta syy- yhteys lamivudiini - ja abakaviirihoitoon on epävarma.
Clinical studies: the benefit of the combination of abacavir and lamivudine as a once daily regimen is mainly based on a study performed in combination with efavirenz, in antiretroviral-naïve adults patients (see section 5.1).
Kliiniset tutkimukset: kerran vuorokaudessa annostellun abakaviirin ja lamivudiinin yhdistelmän hyöty perustuu pääasiassa tutkimukseen, jossa niitä annettiin yhdessä efavirentsin kanssa aikuispotilaille, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet antiretroviraalista lääkitystä (ks. kohta 5. 1).
Triple nucleoside therapy:
Kolmen NRTI: n yhdistelmä:
There have been reports of a high rate of virological failure, and of emergence of resistance at an early stage when abacavir and lamivudine were combined with tenofovir disoproxil fumarate as a once daily regimen.
On raportoitu, että hoito on usein epäonnistunut virologisesti ja resistenssiä on kehittynyt aikaisessa vaiheessa, kun abakaviiria ja lamivudiinia on annosteltu yhdessä tenofoviiridisoproksiilifumaraatin kanssa kerran vuorokaudessa.
Liver disease: if lamivudine is being used concomitantly for the treatment of HIV and HBV, additional information relating to the use of lamivudine in the treatment of hepatitis B infection is available in the Zeffix SPC.
Maksasairaudet: jos lamivudiinia käytetään samanaikaisesti HIV - ja HBV- infektioiden hoitoon, lisätietoa lamivudiinin käytöstä hepatiitti- B- infektion hoitoon on Zeffixin valmisteyhteenvedossa.
The safety and efficacy of Kivexa has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Kivexan turvallisuutta ja tehoa ei ole varmistettu potilailla, joilla on huomattava maksan toimintahäiriö.
If Kivexa is discontinued in patients co-infected with hepatitis B virus, periodic monitoring of both liver function tests and markers of HBV replication is recommended, as withdrawal of lamivudine may result in an acute exacerbation of hepatitis (see Zeffix SPC).
Zeffixin valmisteyhteenveto).
Mitochondrial dysfunction: nucleoside and nucleotide analogues have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
Mitokondriovauriot: nukleosidi - ja nukleotidianalogien on osoitettu in vitro ja in vivo aiheuttavan eriasteisia mitokondriovaurioita.
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV-negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or
Kaikkia lapsia, jotka altistuvat in utero nukleosidi - tai nukleotidianalogeille, myös HIV - negatiivisia lapsia, on seurattava kliinisesti ja laboratoriotutkimuksin ja heidät on tutkittava mahdollisen mitokondrioiden toimintahäiriön havaitsemiseksi, jos havaitaan tähän viittaavia löydöksiä tai oireita.
6 symptoms.
6 oireiden lisääntymistä.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Esimerkkejä tulehduksista ovat sytomegaloviruksen aiheuttama retiniitti, yleistynyt ja/ tai paikallinen mykobakteeri- infektio ja Pneumocystis cariniin aiheuttama.
Opportunistic infections: patients should be advised that Kivexa or any other antiretroviral therapy does not cure HIV infection and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Opportunisti- infektiot: potilaille tulee korostaa, että Kivexa tai mikään muukaan antiretroviraalinen hoito ei paranna HIV- infektiota ja heille saattaa edelleen kehittyä opportunistisia infektioita ja muita HIV- infektion komplikaatioita.
Therefore patients should remain under close clinical observation by physicians experienced in the treatment of these associated HIV diseases.
Sen vuoksi heidän tulisi pysyä sellaisen lääkärin tarkassa seurannassa, jolla on kokemusta HIV: hen liittyvien infektioiden hoidossa.
Transmission of HIV: patients should be advised that current antiretroviral therapy, including Kivexa, has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Potilaille on syytä korostaa, että nykyisen antiretrovirushoidon, Kivexa mukaan luettuna, ei ole osoitettu estävän HI- viruksen tartuntaa seksuaalisen kanssakäymisen tai veren välityksellä.
Appropriate precautions should continue to be taken.
Potilaiden on syytä noudattaa tarvittavia varotoimia edelleen.
Abacavir and lamivudine are not significantly metabolised by cytochrome P450 enzymes (such as CYP 3A4, CYP 2C9 or CYP 2D6) nor do they inhibit or induce this enzyme system.
P450 entsyymit (kuten CYP 3A4, CYP 2C9 tai CYP 2D6) eivät metaboloi abakaviiria tai lamivudiinia merkittävästi eivätkä ne estä tai indusoi tätä entsyymijärjestelmää.
Therefore, there is little potential for interactions with antiretroviral protease inhibitors, non-nucleosides and other medicinal products metabolised by major P450 enzymes.
Sen vuoksi interaktioiden mahdollisuus antiretroviraalisten proteaasi- inhibiittorien, ei- nukleosidien ja muiden sellaisten lääkkeiden kanssa, joita tärkeimmät P450 entsyymit metaboloivat, on vähäinen.
The interactions listed below should not be considered exhaustive but are representative of the classes of medicinal products where caution should be exercised.
Alla olevaa yhteisvaikutusten luetteloa ei pidä pitää kattavana; ne edustavat niitä lääkeryhmiä, joiden suhteen on noudatettava varovaisuutta.
Interactions relevant to abacavir
Abakaviiriin liittyvät yhteisvaikutukset
Potent enzymatic inducers such as rifampicin, phenobarbital and phenytoin may via their action on UDP-glucuronyltransferases slightly decrease the plasma concentrations of abacavir.
Voimakkaat entsyymi- induktorit, kuten rifampisiini, fenobarbitaali ja fenytoiini voivat UDP - glukuronyylitransferaasiin vaikuttamalla jonkin verran pienentää abakaviiripitoisuuksia plasmassa.
The metabolism of abacavir is altered by concomitant consumption of ethanol resulting in an increase in AUC of abacavir of about 41%.
Etanolin käyttäminen samanaikaisesti abakaviirin kanssa muuttaa abakaviirin metaboliaa siten, että AUC kasvaa noin 41%.
Retinoid compounds are eliminated via alcohol dehydrogenase.
Retinoidiyhdisteet eliminoituvat alkoholidehydrogenaasin välityksellä.
In a pharmacokinetic study, coadministration of 600 mg abacavir twice daily with methadone showed
Farmakokineettisessä tutkimuksessa 600 mg abakaviirin antaminen kahdesti vuorokaudessa yhdessä metadonin kanssa sai aikaan abakaviirin Cmax- arvon alenemisen 35%: lla ja pidensi sen saavuttamiseen kuluvaa aikaa yhdellä tunnilla, mutta AUC säilyi muuttumattomana.
The changes in abacavir pharmacokinetics are not considered clinically relevant.
Vaikutuksia abakaviirin farmakokinetiikkaan ei pidetä kliinisesti merkittävinä.
In this study, abacavir increased the mean methadone systemic clearance by 22%.
Abakaviiri lisäsi metadonin systeemistä puhdistumaa 22%: lla.
The induction of metabolizing enzymes cannot therefore be excluded.
Lääkkeitä metaboloivien entsyymien induktiota ei voida näin ollen sulkea pois.
Patients being treated with methadone and abacavir should be monitored for evidence of withdrawal symptoms indicating under dosing, as occasionally methadone re-titration may be required.
Oireet voivat liittyä aliannosteluun ja joissakin tapauksissa metadoniannos voidaan joutua titraamaan uudestaan.
Interactions relevant to lamivudine
7 Lamivudiiniin liittyvät yhteisvaikutukset
The likelihood of metabolic interactions with lamivudine is low due to limited metabolism and plasma protein binding, and almost complete renal clearance.
Lamivudiiniin liittyvien metabolisten interaktioiden todennäköisyys on pieni johtuen vähäisestä metaboliasta, vähäisestä sitoutumisesta plasman proteiineihin ja lähes täydellisestä munuaispuhdistumasta.
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently with Kivexa should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion, especially via the cationic transport system e. g. trimethoprim.
Interaktioiden mahdollisuus muiden Kivexan kanssa samanaikaisesti annettavien lääkkeiden kanssa tulisi ottaa huomioon, varsinkin, kun lääkkeen, esim. trimetopriimi, pääasiallinen eliminaatiotie on aktiivinen munuaiseritys orgaanisten kationien kuljetusjärjestelmien kautta.
Other medicinal products (e. g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine.
Jotkut muut lääkkeet (esim. ranitidiini, simetidiini) erittyvät vain osin tämän mekanismin kautta ja on osoitettu, että niillä ei ole yhteisvaikutuksia lamivudiinin kanssa.
The nucleoside analogues (e. g. zidovudine and didanosine) are not metabolised by this mechanism and are unlikely to interact with lamivudine.
Nukleosidianalogit (esim. tsidovudiini ja didanosiini) eivät metaboloidu tällä mekanismilla ja on epätodennäköistä, että niillä olisi yhteisvaikutuksia lamivudiinin kanssa.
Administration of trimethoprim/ sulfamethoxazole 160 mg/ 800 mg results in a 40% increase in lamivudine exposure, because of the trimethoprim component.
Trimetopriimi sulfametoksatsolin 160 mg/ 800 mg antaminen lisää lamivudiinialtistusta 40% johtuen trimetopriimikomponentista.
However, unless the patient has renal impairment, no dosage adjustment of lamivudine is necessary (see section 4.2).
Jos potilaalla ei ole munuaisten toimintahäiriötä, annosta ei kuitenkaan tarvitse muuttaa (ks. kohta 4. 2).
The pharmacokinetics of trimethoprim or sulfamethoxazole are not affected.
Trimetopriimin ja sulfametoksatsolin farmakokinetiikka pysyvät muuttumattomina.
When concomitant administration with co- trimoxazole is warranted, patients should be monitored clinically.
Jos samanaikainen käyttö on aiheellista, potilaita on syytä tarkkailla kliinisesti.
Co-administration of Kivexa with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis carinii pneumonia (PCP) and toxoplasmosis should be avoided.
Kivexan antamista yhdessä Pneumocystis carinii pneumonia (PCP): n ja toksoplasmoosin hoitoon käytettävien korkeiden trimetopriimisulfametoksatsoliannosten kanssa tulee välttää.
Co-administration of lamivudine with intravenous ganciclovir or foscarnet is not recommended until further information is available.
Lamivudiinin antamista yhdessä suonensisäisen gansikloviirin tai foskarneetin kanssa ei suositella ennen kuin tästä on käytettävissä lisää tietoa.
Kivexa is therefore not recommended to be used in combination with zalcitabine.
Kivexaa ei sen vuoksi suositella käytettäväksi yhdistelmänä tsalsitabiinin kanssa.
Kivexa is not recommended during pregnancy.
Kivexaa ei suositella käytettäväksi raskauden aikana.
The safety of abacavir and lamivudine in human pregnancy has not been established.
Abakaviirin ja lamivudiinin turvallisuutta ihmisen raskauden aikana ei ole varmistettu.
Studies with abacavir and lamivudine in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Eläintutkimuksissa abakaviiri ja lamivudiini ovat osoittaneet lisääntymistoksisuutta (ks. kohta 5. 3).
It is recommended that HIV-infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
HIV- infektoituneille naisille ei suositella imetystä missään olosuhteissa, jotta HI- virus ei tarttuisi imeväiseen rintamaidon välityksellä.
Lamivudine is excreted in human milk at similar concentrations to those found in serum.
Lamivudiini erittyy äidinmaitoon ja pitoisuudet vastaavat pitoisuuksia seerumissa.
It is expected that abacavir will also be secreted into human milk, although this has not been confirmed.
Abakaviirin oletetaan erittyvän äidinmaitoon, mutta tätä ei ole varmistettu.
It is therefore recommended that mothers do not breast-feed their babies while receiving treatment with Kivexa.
Tästä syystä suositellaan, että äidit eivät imetä lapsiaan Kivexa- hoidon aikana.
The adverse reactions reported for Kivexa were consistent with the known safety profiles of abacavir and lamivudine when given as separate medicinal products.
On ajateltava potilaan kliinistä tilaa ja Kivexan haittavaikutusprofiilia, kun arvioidaan potilaan kykyä ajaa autoa tai käyttää koneita.
8 unclear whether they are related to the active substance, the wide range of other medicinal products used in the management of HIV infection, or whether they are a result of the underlying disease process.
4. 8 Haittavaikutukset
Abacavir hypersensitivity (see also section 4.4)
Abakaviiriyliherkkyys (ks. myös kohta 4. 4.)
In clinical studies, approximately 5% of subjects receiving abacavir developed a hypersensitivity reaction.
Kliinisissä lääketutkimuksissa noin 5% abakaviiria saaneista potilaista sai yliherkkyysreaktion.
In clinical studies with abacavir 600 mg once daily the reported rate of hypersensitivity remained within the range recorded for abacavir 300 mg twice daily.
Kliinisissä tutkimuksissa, joissa annettiin 600 mg abakaviiria kerran vuorokaudessa, yliherkkyyttä raportoitiin suunnilleen yhtä paljon kuin annosteltaessa abakaviiria 300 mg kahdesti vuorokaudessa.
Some of these hypersensitivity reactions were life-threatening and resulted in fatal outcome despite taking precautions.
Jotkut näistä yliherkkyysreaktioista olivat henkeä uhkaavia ja joissakin tapauksissa se johti kuolemaan varotoimista huolimatta.
This reaction is characterised by the appearance of symptoms indicating multi- organ/ body-system involvement.
Yliherkkyysreaktiolle on tyypillistä sellaisten oireiden ilmaantuminen, jotka
Almost all patients developing hypersensitivity reactions will have fever and/ or rash (usually maculopapular or urticarial) as part of the syndrome, however reactions have occurred without rash or fever.
Melkein kaikilla potilailla, jotka saavat yliherkkyysreaktion on kuumetta ja/ tai ihottumaa (yleensä makulopapulaarista tai urtikariaa), mutta sellaisiakin reaktioita on esiintynyt, joihin ei ole liittynyt ihottumaa tai kuumetta.
The signs and symptoms of this hypersensitivity reaction are listed below.
Yliherkkyysreaktion merkit ja oireet on lueteltu alla.
These have been identified either from clinical studies or post marketing surveillance.
Näitä on havaittu joko kliinisissä lääketutkimuksissa tai markkinoidun lääkkeen käytön seurannassa.
Those reported in at least 10% of patients with a hypersensitivity reaction are in bold text.
Ne, joita on raportoitu vähintään 10%: lla potilaista, on lihavoitu.
Skin Rash (usually maculopapular or urticarial)
Ihottuma (yleensä makulopapulaarista tai urtikariaa) Iho
Nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain, mouth ulceration
Ruoansulatuskanava Pahoinvointi, oksentelu, ripuli, mahakivut, suun haavaumat
Dyspnoea, cough, sore throat, adult respiratory distress syndrome, respiratory failure
Hengenahdistus, yskä, kurkkukipu, ARDS (aikuisen Hengitystiet hengitysvaikeusoireyhtymä), hengityksen lamaantuminen
Fever, lethargy, malaise, oedema, lymphadenopathy, hypotension, conjunctivitis, anaphylaxis
Kuume, väsymys, sairaudentunne, turvotus, lymfadenopatia, hypotensio Sekalaisia konjunktiviitti, anafylaksia Neurologiset / Päänsärky, parestesia Psykiatriset
Neurological/ Psychiatry
Lymfopenia Hematologiset
Elevated liver function tests, hepatitis, hepatic failure
Kohonneet maksa- arvot, hepatiitti, maksan toimintahäiriö Maksa/ haima
Myalgia, rarely myolysis, arthralgia, elevated creatine phosphokinase
Lihassärky, harvinaisena myolyysi, nivelsärky, kohonneet Luusto/ lihas kreatiinifosfokinaasiarvot
Elevated creatinine, renal failure
Kohonneet kreatiniiniarvot, munuaisten toiminnanvajaus Urologia
Some patients with hypersensitivity reactions were initially thought to have gastroenteritis, respiratory disease (pneumonia, bronchitis, pharyngitis) or a flu-like illness.
Joillakin yliherkkyysreaktion saaneilla potilailla luultiin ensin olevan gastroenteriitti, hengitystiesairaus (pneumonia, bronkiitti, faryngiitti) tai influenssankaltainen sairaus.
This delay in diagnosis of hypersensitivity has resulted in abacavir being continued or re-introduced, leading to more severe hypersensitivity reactions or death.
Tämä yliherkkyysdiagnoosin viivästyminen aiheutti abakaviirihoidon jatkamisen tai uudelleenaloittamisen, jonka seurauksena yliherkkyysreaktio paheni tai johti kuolemaan.
Therefore, the diagnosis of hypersensitivity reaction should be carefully considered for patients presenting with symptoms of these diseases.
Sen vuoksi yliherkkyysreaktion diagnoosia on harkittava tarkoin potilailla, joilla on yllämainittuihin sairauksiin viittaavia oireita.
Symptoms usually appeared within the first six weeks (median time to onset 11 days) of initiation of treatment with abacavir, although these reactions may occur at any time during therapy.
Yliherkkyysoireet ilmaantuvat yleensä kuuden ensimmäisen abakaviirihoitoviikon aikana (keskimäärin 11. päivänä), vaikkakin niitä saattaa ilmaantua missä hoidon vaiheessa tahansa.
Close medical supervision is necessary during the first two months, with consultations every two weeks.
Potilaita on seurattava tarkoin kahden ensimmäisen kuukauden aikana, jolloin potilaaseen on syytä olla yhteydessä kahden viikon välein.
It is likely that intermittent therapy may increase the risk of developing sensitisation and therefore occurrence of clinically significant hypersensitivity reactions.
On todennäköistä, että hoidon ajoittainen lopettaminen ja uudelleenaloittaminen saattaa lisätä herkistymisen vaaraa ja siten myös kliinisesti merkittävien yliherkkyysoireiden ilmaantumista.
Consequently, patients should be
Täten potilaille on korostettava, että on tärkeää ottaa Kivexa säännöllisesti.
Restarting abacavir following a hypersensitivity reaction results in a prompt return of symptoms within hours.
Jos abakaviirihoito aloitetaan uudestaan yliherkkyysreaktion jälkeen, seurauksena on oireiden palaaminen nopeasti, muutamassa tunnissa.
This recurrence of the hypersensitivity reaction was usually more severe than on initial presentation, and may include life-threatening hypotension and death.
Yliherkkyysreaktio on uusituessaan ollut yleensä voimakkaampi kuin ensimmäisellä kerralla ja se on voinut johtaa hengenvaaralliseen verenpaineen laskuun ja kuolemaan.
Patients who develop this hypersensitivity reaction must discontinue Kivexa and must never be rechallenged with Kivexa, or any other medicinal product containing abacavir (Ziagen or Trizivir).
Potilaiden, jotka saavat tämän yliherkkyysreaktion, on heti lopetettava Kivexan ottaminen eikä heitä saa koskaan altistaa uudelleen Kivexalle tai jollekin muulle abakaviiria sisältävälle lääkkeelle (Ziagenille tai Trizivirille).
To avoid a delay in diagnosis and minimise the risk of a life-threatening hypersensitivity reaction, abacavir must be permanently discontinued if hypersensitivity cannot be ruled out, even when other diagnoses are possible (respiratory diseases, flu-like illness, gastroenteritis or reactions to other medicinal products).
Diagnoosin viivästymisen estämiseksi ja hengenvaarallisen yliherkkyysreaktion vaaran minimoimiseksi abakaviirihoito on lopetettava pysyvästi, jos ei voida olla varmoja, että kyseessä ei ole yliherkkyysreaktio, silloinkin kun muut diagnoosit ovat mahdollisia (hengitystiesairaus, influenssankaltainen sairaus, gastroenteriitti tai muiden lääkkeiden aiheuttamat reaktiot).