natgillin/translations-raw huggingface dataset:
NSAIDs (i. e. acetylsalicylic acid at anti- inflammatory dosage regimens, COX-2 inhibitors and non-selective NSAIDs) may reduce the diuretic, natriuretic and antihypertensive effects of thiazide diuretics and the antihypertensive effects of angiotensin II receptor antagonists.
Tulehduskipulääkkeet (asetyylisalisyylihappo anti - inflammatorisilla annoksilla, COX- 2 – estäjät ja epäselektiiviset tulehduskipulääkkeet) saattavat vähentää tiatsididiureettien diureettista, natriureettista ja verenpainetta alentavaa vaikutusta ja vähentää angiotensiini II - reseptorin antagonistien verenpainetta alentavaa vaikutusta.
In some patients with compromised renal function (e. g. dehydrated patients or elderly patients with compromised renal function) the co-administration of angiotensin II receptor antagonists and agents that inhibit cyclo-oxygenase may result in further deterioration of renal function, including possible acute renal failure, which is usually reversible.
Seurauksena voi olla akuutti munuaisten vajaatoiminta, joka on kuitenkin yleensä palautuva.
The effect of pressor amines may be decreased.
Verenpainetta kohottavat amiinit (esim. noradrenaliini): verenpainetta kohottavien amiinien vaikutus saattaa vähentyä.
The effect of nondepolarizing skeletal muscle relaxants may be potentiated by hydrochlorothiazide.
Ei- depolarisoivat lihasrelaksantit (esim. tubokurariini): hydroklooritiatsidi saattaa voimistaa ei - depolarisoivien lihasrelaksanttien vaikutusta.
Dosage adjustment of uricosuric medications may be necessary as hydrochlorothiazide may raise the level of serum uric acid.
Kihdin hoitoon käytettävät lääkevalmisteet (esim. probenesidi, sulfiinipyratsoni ja allopurinoli): virtsahapon eritystä lisäävien lääkkeiden annosta voidaan joutua säätämään, koska hydroklooritiatsidi saattaa suurentaa seerumin virtsahappopitoisuutta.
Thiazide diuretics may increase serum calcium levels due to the decreased excretion.
Kalsiumsuolat: tiatsididiureetit saattavat lisätä seerumin kalsiumpitoisuutta vähentyneen erityksen vuoksi.
The hyperglycaemic effect of beta-blockers and diazoxide may be enhanced by thiazides.
Beetasalpaajat ja diatsoksidi: tiatsidit saattavat voimistaa beetasalpaajien ja diatsoksidin hyperglykeemistä vaikutusta.
Anticholinergic agents (e. g. atropine, biperiden) may increase the bioavailability of thiazide-type diuretics by decreasing gastrointestinal motility and stomach emptying rate.
Antikolinergiset aineet (esim. atropiini, biperidiini) saattavat lisätä tiatsidityyppisten diureettien hyötyosuutta vähentämällä suoliston motiliteettia ja hidastamalla mahan tyhjentymistä.
Thiazides may increase the risk of adverse effects caused by amantadine.
Amantadiini: tiatsidit voivat lisätä amantadiinin aiheuttamien haittavaikutusten vaaraa.
Thiazides may reduce the renal excretion of cytotoxic medicinal products and potentiate their myelosuppressive effects.
Sytotoksiset aineet (esim. syklofosfamidi, metotreksaatti): tiatsidit saattavat vähentää sytotoksisten lääkevalmisteiden munuaiseritystä ja voimistaa niiden myelosuppressiivista vaikutusta.
Baclofen, amifostine.
6 Farmakologisten ominaisuuksien perusteella seuraavat lääkevalmisteet voivat vahvistaa kaikkien verenpainelääkkeiden, myös telmisartaanin, verenpainetta alentavaa vaikutusta: baklofeeni, amifostiini.
The use of angiotensin II receptor antagonists is not recommended during the first trimester of pregnancy (see section 4.4).
Angiotensiini II - reseptorin salpaajien käyttöä ensimmäisen raskauskolmanneksen aikana ei suositella (ks. kohta 4. 4).
The use of angiotensin II receptor antagonists is contraindicated during the second and third trimester of pregnancy (see sections 4.3 and 4.4).
Angiotensiini II - reseptorin salpaajien käyttö toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on vasta- aiheista (ks. kohdat 4. 3 ja 4. 4).
6 Pregnancy (see section 4.3):
Raskaus (ks. kohta 4. 3):
There are no adequate data from the use of Kinzalkomb in pregnant women.
Ei ole olemassa tarkkoja tietoja Kinzalkomb- valmisteen käytöstä raskaana oleville naisille.
Whilst there is no controlled epidemiological data on the risk with angiotensin II receptor antagonists, similar risks may exist for this class of drugs.
Tulokset eivät kuitenkaan ole vakuuttavia, mutta pientä riskin suurenemista ei voida sulkea pois.
When pregnancy is diagnosed, treatment with angiotensin II receptor antagonists should be stopped immediately, and, if appropriate, alternative therapy should be started.
Kun raskaus todetaan, angiotensiini II - reseptorin salpaajien käyttö tulee lopettaa heti, ja tarvittaessa tulee aloittaa muu lääkitys.
Angiotensin II receptor antagonist therapy exposure during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II - reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa).
(See also section 5.3).
(Ks. kohta 5. 3).
Should exposure to angiotensin II receptor antagonists have occurred from the second trimester of pregnancy, ultrasound check of renal function and skull is recommended.
Jos sikiö on raskauden toisen ja kolmannen kolmanneksen aikana altistunut angiotensiini II - reseptorin salpaajille, suositellaan sikiölle tehtäväksi munuaisten toiminnan ja kallon ultraäänitutkimus.
Infants whose mothers have taken angiotensin II receptor antagonists should be closely observed for hypotension (see also sections 4.3 and 4.4).
Imeväisikäisiä, joiden äiti on käyttänyt angiotensiini II - reseptorin salpaajia, tulisi seurata huolellisesti hypotension varalta (ks. kohdat 4. 3 ja 4. 4).
Thiazides cross the placental barrier and appear in cord blood.
Tiatsidit läpäisevät istukan ja kulkeutuvat napanuoravereen.
They may cause foetal electrolyte disturbances and possibly other reactions that have occurred in the adults.
Ne saattavat aiheuttaa sikiölle elektrolyyttihäiriöitä ja mahdollisesti muita aikuisilla esiintyneitä reaktioita.
Cases of neonatal thrombocytopenia, of foetal or neonatal jaundice have been reported with maternal thiazide therapy.
Vastasyntyneen trombosytopeniaa ja sikiön tai vastasyntyneen keltaisuutta on raportoitu äidin tiatsidihoidon yhteydessä.
Lactation (see section 4.3):
Imetys (ks. kohta 4. 3):
Kinzalkomb is contraindicated during lactation since it is not known whether telmisartan is excreted in human milk.
Kinzalkomb on vasta- aiheinen imetyksen aikana, koska ei tiedetä, erittyykö telmisartaani äidinmaitoon.
Thiazides appear in human milk and may inhibit lactation.
Tiatsidit erittyvät äidinmaitoon ja saattavat estää maidoneritystä.
However, when driving vehicles or operating machinery it should be taken into account that dizziness or drowsiness may occasionally occur when taking antihypertensive therapy.
Verenpainelääkehoidon yhteydessä saattaa kuitenkin silloin tällöin esiintyä huimausta tai uneliaisuutta, mikä tulee ottaa huomioon ajoneuvoa ajettaessa tai käytettäessä koneita.
Fixed Dose Combination The overall incidence of adverse events reported with Kinzalkomb was comparable to those reported with telmisartan alone in randomised controlled trials involving 1471 patients randomised to receive telmisartan plus hydrochlorothiazide (835) or telmisartan alone (636).
Satunnaistetuissa ja kontrolloiduissa tutkimuksissa oli mukana 1471 potilasta, jotka oli satunnaistettu saamaan telmisartaani- hydroklooritiatsidikombinaatiota (835) tai pelkästään telmisartaania (636).
Dose-relationship of undesirable effects was not established and they showed no correlation with gender, age or race of the patients.
Haittavaikutusten esiintyvyys ei ollut annoksesta riippuvainen eikä korreloinut potilaan sukupuoleen, ikään tai rotuun.
Adverse reactions reported in all clinical trials and occurring more frequently (p ≤ 0.05) with telmisartan plus hydrochlorothiazide than with placebo are shown below according to system organ class.
7 Seuraavassa on jaoteltu elinryhmien mukaan ne haittavaikutukset, joita esiintyi kliinisissä tutkimuksissa telmisartaani- hydroklooritiatsidikombinaatiolla useammin kuin lumelääkkeellä.
Adverse reactions known to occur with each component given singly but which have not been seen in clinical trials may occur during treatment with Kinzalkomb.
Haittavaikutuksia, joita tiedetään esiintyneen yksittäisillä komponenteilla, mutta joita ei ole havaittu kliinisissä tutkimuksissa, saattaa esiintyä Kinzalkomb- hoidon aikana.
Adverse reactions have been ranked under headings of frequency using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Haittavaikutukset on luokiteltu esiintyvyyden mukaan eri otsikoiden alle käyttäen seuraavaa esitystapaa: hyvin yleinen (≥1/ 10), yleinen (≥1/ 100, < 1/ 10), melko harvinainen (≥1/ 1, 000, < 1/ 100), harvinainen (≥1/ 10, 000, < 1/ 1, 000), hyvin harvinainen (< 1/ 10, 000), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin)
Bronchitis Pharyngitis, sinusitis
Keuhkoputkitulehdus Nielutulehdus, sivuontelotulehdus
and nutrition disorders
Aineenvaihdunta ja ravitsemus
Hypokalaemia, Hyperuricaemia, hyponatraemia
Hypokalemia Hyperurikemia, hyponatremia
Anxiety Depression
Ahdistuneisuus Depressio
Dizziness Syncope, paraesthesia Insomnia, sleep disorders
Heitehuimaus Synkopee, tuntoharha Unettomuus, unihäiriö
Ear and labyrinth disorders
Kuulo ja
Hypotension, orthostatic hypotension
Hypotensio, ortostaattinen hypotensio
Dyspnoea Respiratory distress (including pneumonitis and pulmonary oedema)
Dyspnea Hengitysvaikeus (keuhkotulehdus ja keuhkoedeema mukaan lukien)
Diarrhoea, dry mouth, flatulence, Abdominal pain, constipation, dyspepsia, vomiting Gastritis
Ripuli, suun kuivuminen, ilmavaivat Vatsakipu, ummetus, ruoansulatushäiriö, oksentelu Gastriitti
Abnormal hepatic function/ liver disorder
Epänormaali maksan toiminta/ maksan toimintahäiriö
Skin and subcutaneous tissue disorders
8 Iho ja ihonalainen kudos
Angioedema, erythema, pruritus, rash, hyperhidrosis, urticaria
Angioedeema, punoitus, kutina, ihottuma, liikahikoilu, urtikaria
Back pain, muscle spasms myalgia Arthralgia, muscle cramps, pain in limb
Selkäkipu, lihaskouristukset, lihaskipu Nivelkipu, lihaskouristukset, kipu raajassa
Chest pain Influenza-like illness, pain
Rintakipu Influenssan kaltainen sairaus, kipu
Blood uric acid increased Blood creatinine increased, blood creatine phosphokinase increased, hepatic enzyme increased
Veren virtsahappopitoisuuden nousu Veren kreatiniinipitoisuuden ja kreatiniinikinaasipitoisuuden nousu, maksaentsyymiarvojen nousu
8 Additional information on individual components Undesirable effects previously reported with one of the individual components may be potential undesirable effects with Kinzalkomb, even if not observed in clinical trials with this product.
Lisätietoa yksittäisistä komponenteista Ne haittavaikutukset, joita on aiemmin raportoitu yksittäisten komponenttien yhteydessä, saattavat olla mahdollisia haittavaikutuksia Kinzalkomb- valmisteen käytön yhteydessä, vaikka niitä ei ole havaittu kliinisissä tutkimuksissa.
Undesirable effects occurred with similar frequency in placebo and telmisartan treated patients.
Haittavaikutusten esiintymistiheys oli sama lumelääkkeellä ja telmisartaanilla hoidettujen potilaiden ryhmässä.
The overall incidence of adverse events reported with telmisartan (41.4%) was usually comparable to placebo (43.9%) in placebo controlled trials.
Haittavaikutusten kokonaisilmaantuvuus telmisartaanilla (41, 4%) oli lumekontrolloiduissa tutkimuksissa yleensä verrattavissa lumelääkkeeseen (43, 9%).
The following adverse drug reactions listed below have been accumulated from all clinical trials including 5788 hypertensive patients treated with telmisartan.
Seuraavat haittavaikutukset on kerätty kaikista kliinisistä tutkimuksista, joissa on ollut mukana 5788 telmisartaanilla hoidettua verenpainepotilasta:
Adverse reactions of unknown frequency reported with the use of telmisartan alone include:
Telmisartaania pelkästään käytettäessä on raportoitu seuraavia haittavaikutuksia, joiden esiintyvyys on tuntematon:
Blood and lymphatic system disorders
Veri ja
Not known:
imukudos Tuntematon:
Eosinophilia, anaemia, thrombocytopenia
Eosinofilia, anemia, trombosytopenia
Hypersensitivity, anaphylactic reactions
Yliherkkyys, anafylaktiset reaktiot
Stomach discomfort
Vatsavaivat
Skin and subcutaneous tissue disorders
9 Iho ja ihonalainen kudos
Arthrosis, tendon pain
Niverikko, jännekipu
Renal dysfunction, renal impairment (including acute renal failure)
Munuaisten toimintahäiriö, munuaisten vajaatoiminta (akuutti munuaisten vajaatoiminta mukaan lukien)
Asthenia, drug ineffective
Voimattomuus, lääkkeen tehottomuus
Hydrochlorothiazide may cause or exacerbate hypovolaemia which could lead to electrolyte imbalance (see section 4.4).
Hydroklooritiatsidi saattaa aiheuttaa tai pahentaa nestevajausta, mikä saattaa johtaa elektrolyyttitasapainon häiriöön (ks. kohta 4. 4).
Adverse reactions of unknown frequency reported with the use of hydrochlorothiazide alone include:
Hydroklooritiatsidia pelkästään käytettäessä on raportoitu seuraavia haittavaikutuksia, joiden esiintyvyys on tuntematon
Sialoadenitis
Sylkirauhastulehdus
9 Blood and lymphatic system disorders
Veri ja
Anaemia aplastic, haemolytic anaemia, bone marrow failure, leukopenia, neutropenia, agranulocytosis, thrombocytopenia
Aplastinen anemia, hemolyyttinen anemia, luuytimen vajaatoiminta, leukopenia, neutropenia, agranulosytoosi, trombosytopenia
Light-headedness
Epävarma olo (lightheadedness)
Xanthopsia
Näkökentän keltaisuus
Vasculitis necrotizing
Nekrotisoiva verisuonitulehdus
Hepatobiliary disorders
10 Maksa ja sappi
Jaundice hepatocellular, jaundice cholestatic
Hepatosellulaarinen keltaisuus, kolestaaattinen keltaisuus
Skin and subcutaneous tissue disorders
Iho ja
Not known:
ihonalainen kudos Tuntematon:
Lupus-like syndrome, photosensitivity reactions, skin vasculitis, toxic epidermal necrolysis
Lupus - tyyppinen oireyhtymä, valoherkkyysreaktiot, ihovaskuliitti, toksinen epidermaalinen nekrolyysi
Nephritis interstitial, renal dysfunction, glycosuria
Interstitiaalinen nefriitti, munuaisten toimintahäiriö, glukosuria
Overdose with hydrochlorothiazide is associated with electrolyte depletion
Hypotensio ja takykardia ovat olleet huomattavimmat seuraukset telmisartaanin yliannoksesta; bradykardiaa, heitehuimausta, oksentelua, seerumin kohonnutta kreatiniiniarvoa ja akuuttia munuaisten vajaatoimintaa on myös raportoitu.
10 (hypokalaemia, hypochloraemia) and hypovolaemia resulting from excessive diuresis.
Hydroklooritiatsidin yliannokseen liittyy elektrolyyttivajaus (hypokalemia, hypokloremia) ja lisääntyneen diureesin aiheuttama hypovolemia.
Hypokalaemia may result in muscle spasms and/ or accentuate arrhythmia associated with the concomitant use of digitalis glycosides or certain anti-arrhythmic medicinal products.
Hypokalemia saattaa aiheuttaa lihaskouristuksia ja/ tai voimistaa samanaikaisesti käytettävien digitalisglykosidien tai tiettyjen rytmihäiriölääkkeiden käyttöön liittyviä rytmihäiriöitä.
Suggested measures include induction of emesis and/ or gastric lavage.
Ehdotettuja toimenpiteitä ovat oksennuttaminen ja/ tai mahahuuhtelu.
If hypotension occurs, the patient should be placed in a supine position, with salt and volume replacements given quickly.
Jos hypotensiota esiintyy, potilas on asetettava selinmakuulle ja hänelle on annettava nopeasti suola - ja nestekorvausta.
Angiotensin II receptor antagonists and diuretics, ATC code:
Angiotensiini II - reseptorin antagonistit ja diureetit, ATC koodi:
C09DA07
C09DA07.
Kinzalkomb is a combination of an angiotensin II receptor antagonist, telmisartan, and a thiazide diuretic, hydrochlorothiazide.
Kinzalkomb on yhdistelmävalmiste, joka sisältää angiotensiini II - reseptorin salpaajaa, telmisartaania, ja tiatsididiureettia, hydroklooritiatsidia.
Kinzalkomb once daily produces effective and smooth reductions in blood pressure across the therapeutic dose range.
Kinzalkomb- tabletti kerran päivässä otettuna saa aikaan verenpaineen tehokkaan ja tasaisen alenemisen koko terapeuttisella annosalueella.
Telmisartan is an orally effective and specific angiotensin II receptor subtype 1 (AT1) antagonist.
11 Telmisartaani on suun kautta otettuna tehokas ja spesifinen angiotensiini II reseptorin alatyypin 1 (tyyppi AT1) - antagonisti.
Telmisartan displaces angiotensin II with very high affinity from its binding site at the AT1 receptor subtype, which is responsible for the known actions of angiotensin II.
Se syrjäyttää hyvin suurella affiniteetilla angiotensiini II: n sen sitoutumispaikasta AT1- reseptorin alatyypistä, joka vastaa angiotensiini II: n tunnetuista vaikutuksista.
Telmisartan does not exhibit any partial agonist activity at the AT1 receptor.
Telmisartaanilla ei ole lainkaan agonistivaikutusta AT1 - reseptoriin.
The binding is long-lasting.
Telmisartaani sitoutuu selektiivisesti ja pitkäkestoisesti AT1- reseptoriin.
Telmisartan does not show affinity for other receptors, including AT2 and other less characterised AT receptors.
Se ei sitoudu merkittävästi muihin reseptoreihin, kuten AT2 - ja muihin vähemmän tunnettuihin AT- reseptoreihin.
The functional role of these receptors is not known, nor is the effect of their possible overstimulation by angiotensin II, whose levels are increased by telmisartan.
Näiden reseptoreiden toiminnallista roolia ei tunneta, kuten ei myöskään angiotensiini II: sta aiheutuvaa reseptoreiden mahdollisen liika - aktivoitumisen vaikutusta, kun telmisartaani suurentaa angiotensiini II: n pitoisuutta.
An 80 mg dose of telmisartan administered to healthy volunteers almost completely inhibits the angiotensin II evoked blood pressure increase.
Terveille vapaaehtoisille annettu 80 mg: n annos telmisartaania estää lähes täydellisesti angiotensiini II: n verenpainetta nostavan vaikutuksen.
This is confirmed by measurements made at the point of maximum effect and immediately prior to the next dose (through to peak ratios consistently above 80% after doses of 40 and 80 mg of telmisartan in placebo controlled clinical studies).
Tämä on vahvistettu huippupitoisuusvaiheessa ja juuri ennen seuraavaa annosta tehdyillä mittauksilla lumekontrolloiduissa tutkimuksissa, joissa 40 ja 80 mg: n telmisartaaniannoksen jälkeen suurimman ja pienimmän vaikutuksen suhde (trough to peak ratio) on ollut poikkeuksetta yli 80%.
11 The effects of telmisartan on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
Telmisartaanin vaikutusta kuolleisuuteen tai kardiovaskulaariseen sairastuvuuteen ei toistaiseksi tunneta.
Presumably through blockade of the renin- angiotensin-aldosterone system, co-administration of telmisartan tends to reverse the potassium loss associated with these diuretics.
Tämä johtuu luultavasti reniini- angiotensiini- aldosteronijärjestelmän salpauksesta.
With hydrochlorothiazide, onset of diuresis occurs in 2 hours, and peak effect occurs at about 4 hours, while the action persists for approximately 6-12 hours.
6 - 12 tuntia.
Epidemiological studies have shown that long-term treatment with hydrochlorothiazide reduces the risk of cardiovascular mortality and morbidity.
Epidemiologiset tutkimukset ovat osoittaneet, että hydroklooritiatsidin pitkäaikainen käyttö vähentää kardiovaskulaarista kuolleisuus - ja sairastuvuusriskiä.
The effects of Fixed Dose Combination of telmisartan/ HCTZ on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
Kiinteäannoksisen telmisartaani/ hydroklooritiatsidiyhdistelmän vaikutusta kuolleisuuteen tai kardiovaskulaariseen sairastuvuuteen ei toistaiseksi tunneta.
Pharmacokinetic properties
12 5. 2 Farmakokinetiikka
Following oral administration peak concentrations of telmisartan are reached in 0.5 – 1.5 h after dosing.
Suun kautta annettuna telmisartaanin huippupitoisuus saavutetaan ½ - 1½ tunnissa.
The absolute bioavailability of telmisartan at 40 mg and 160 mg was 42% and 58%, respectively.
Hyötyosuus on 40 mg: n annoksella 42% ja 160 mg: n annoksella 58%.
Food slightly reduces the bioavailability of telmisartan with a reduction in the area under the plasma concentration time curve (AUC) of about 6% with the 40 mg tablet and about 19% after a 160 mg dose.
Ruoka pienentää hieman telmisartaanin hyötyosuutta, jolloin plasmapitoisuus- aikakäyrän pinta- ala (AUC) pienenee 40 mg: n annoksella noin 6% ja 160 mg: n annoksella noin 19%.
The small reduction in AUC is not expected to cause a reduction in the therapeutic efficacy.
AUC: n vähäisen pienenemisen ei odoteta aiheuttavan terapeuttisen tehon vähenemistä.
The pharmacokinetics of orally administered telmisartan are non- linear over doses from 20 – 160 mg with greater than proportional increases of plasma concentrations (Cmax and AUC) with increasing doses.
Suuremmalla annoksella saadaan suhteessa edellistä suurempi pitoisuus plasmassa (Cmax ja AUC).
Following oral administration of Kinzalkomb peak concentrations of hydrochlorothiazide are reached in approximately 1.0 – 3.0 hours after dosing.
1 - 3 tunnin kuluttua.
Based on cumulative renal excretion of hydrochlorothiazide the absolute bioavailability was about 60%.
60%.
Telmisartan is highly bound to plasma proteins (> 99.5%) mainly albumin and alpha l- acid glycoprotein.
Telmisartaani sitoutuu lähes täydellisesti plasman proteiineihin (> 99, 5%), lähinnä albumiiniin ja happamaan alfa- 1- glykoproteiiniin.
The apparent volume of distribution for telmisartan is approximately 500 litres indicating additional tissue binding.
500 litraa, mikä viittaa kudoksiin sitoutumiseen.
Hydrochlorothiazide is 68% protein bound in the plasma and its apparent volume of distribution is 0.83 – 1.14 l/ kg.
Hydroklooritiatsidi sitoutuu 68 prosenttisesti plasman proteiineihin ja sen näennäinen jakautumistilavuus on 0, 83 – 1, 14 l/ kg.
Following either intravenous or oral administration of 14 C-labelled telmisartan most of the administered dose (> 97%) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Laskimoon tai suun kautta annetusta 14C- merkitystä telmisartaanista suurin osa (> 97%) eliminoitui erittymällä sapen kautta ulosteisiin.
After a single dose of 14C-labelled telmisartan the glucuronide represents approximately 11% of the measured radioactivity in plasma.
11%.
Total plasma clearance of telmisartan after oral administration is > 1500 ml/ min.
Telmisartaanin kokonaispuhdistuma on oraalisen annon jälkeen > 1500 ml/ min.
Terminal elimination half-life was > 20 hours.
Loppuvaiheen eliminaation puoliintumisaika oli > 20 tuntia.
Hydrochlorothiazide is not metabolised in man and is excreted almost entirely as unchanged substance in urine.
Hydroklooritiatsidi ei metaboloidu ihmisessä, vaan erittyy lähes kokonaan muuttumattomana virtsaan.
About 60% of the oral dose is eliminated as unchanged substance within 48 hours.
Noin 60% suun kautta otetusta annoksesta eliminoituu muuttumattomana 48 tunnin kuluessa.
Renal clearance is about 250 – 300 ml/ min.
250 - 300 ml/ min.
12 Special populations
Erityisryhmät
Pharmacokinetics of telmisartan do not differ between the elderly and those younger than 65 years.
Telmisartaanin farmakokinetiikassa ei ole eroa iäkkäiden ja alle 65- vuotiaiden potilaiden välillä.
There was a trend towards higher plasma concentrations of hydrochlorothiazide in female than in male subjects.
Naisilla hydroklooritiatsidin pitoisuudet plasmassa olivat suuntaa- antavasti suurempia kuin miehillä.
Based on modest experience in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 – 60 ml/ min, mean about 50 ml/ min) no dosage adjustment is necessary in patients with decreased renal function.
Lievää tai kohtalaista munuaisten vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuma 30 – 60 ml/ min, keskiarvo noin 50 ml/ min) sairastavien potilaiden hoidosta on jonkin verran kokemusta, jonka perusteella annoksen säätö ei ole tarpeen potilailla, joiden munuaisten toiminta on heikentynyt.