natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended.
Jos HMG- CoA- reduktaasinestäjähoito on indisoitua, suositellaan, että käytetään pravastatiinia tai fluvastatiinia.
Immunosuppressants: frequent therapeutic concentration monitoring of immunosuppresant levels is recommended until levels have stabilised as plasma concentrations of cyclosporin, rapamycin and tacrolimus may be increased when co-administered with amprenavir (see section 4.4).
Immunosuppressiiviset lääkeaineet: suositellaan, että immunosupressiivien pitoisuuksia seurataan tiheästi, kunnes pitoisuudet ovat vakiintuneet, koska siklosporiinin, rapamysiinin ja takrolimuusin pitoisuudet plasmassa voivat nousta, kun niitä annetaan samanaikaisesti amprenaviirin kanssa (ks. kohta 4. 4).
Midazolam: midazolam is extensively metabolized by CYP3A4.
Midatsolaami: midatsolaami metaboloituu pääasiassa CYP3A4: n välityksellä.
Based on data for other CYP3A4 inhibitors, plasma concentrations of midazolam are expected to be significantly higher when midazolam is given orally.
Muista CYP3A4- estäjistä saadun tiedon perusteella midatsolaamin pitoisuuksien plasmassa oletetaan olevan huomattavasti korkeampia, kun midatsolaami annostellaan suun kautta.
Therefore Agenerase should not be co-administered with orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of Agenerase and parenteral midazolam.
Jos Agenerasea käytetään samanaikaisesti parenteraalisen midatsolaamin kanssa, tulee noudattaa varovaisuutta.
Data from concomitant use of parenteral midazolam with other protease inhibitors suggest a possible 3-4 fold increase in midazolam plasma levels.
Tiedot parenteraalisen midatsolaamin käytöstä yhdessä muiden proteaasi- inhibiittorien kanssa viittaavat siihen, että midatsolaamin pitoisuudet plasmassa voivat nousta 3 – 4 – kertaisiksi.
If Agenerase with or without ritonavir is co-administered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit (ICU) or similar setting which ensures close clinical monitoring and appropriate medical management in case of respiratory depression and/ or prolonged sedation.
Jos Agenerasea, ritonaviirin kanssa tai ilman, annetaan samanaikaisesti parenteraalisen midatsolaamin kanssa, tämä tulisi tehdä tehostetun valvonnan yksikössä tai vastaavissa olosuhteissa, joissa potilasta voidaan pitää tarkassa kliinisessä seurannassa ja jossa on valmius hoitoon hengityksen lamaantumisen ja/ tai sedaation pidentymisen varalta.
Methadone and opiate derivatives: co-administration of methadone with amprenavir resulted in a decrease in the Cmax and AUC of the active methadone enantiomer (R-enantiomer) of 25% and 13% respectively, whilst the Cmax, AUC and Cmin of the inactive methadone enantiomer (S-enantiomer) were decreased by 48%, 40% and 23% respectively.
Metadoni ja opiaattijohdannaiset: metadonin käyttö yhdessä amprenaviirin kanssa sai aikaan metadonin aktiivin enantiomeerin (R- enantiomeeri) Cmax: in laskemisen 25%: lla ja AUC: n pienenemisen 13%: lla, kun taas metadonin inaktiivin enantiomeerin (S- enantiomeeri) Cmax laski 48%, AUC pieneni 40% ja Cmin laski 23%.
As compared to a non-matched historical control group, co-administration of methadone and amprenavir resulted in a 30%, 27% and 25% decrease in serum amprenavir AUC, Cmax and Cmin respectively.
10 Kun vertailukohteena käytettiin historiallista vertailuryhmää (ei samankaltaistettu), metadonin ja amprenaviirin samanaikainen käyttö sai aikaan amprenaviirin AUC: n pienenenenemisen 30%: lla, Cmax: in laskemisen 27%: lla ja Cmin: in laskemisen 25%: lla.
10 Oral anticoagulants: a reinforced monitoring of the International Normalised Ratio is recommended in case of administration of Agenerase with warfarin or other oral anticoagulants, due to a possible decrease or increase of their antithrombotic effect (see section 4.4).
INR: ää (International Normalised Ratio) suositellaan seurattavaksi tavallista useammin, jos Agenerasea annetaan yhdessä varfariinin tai jonkin muun oraalisen antikoagulantin kanssa, koska niiden antitromboottinen vaikutus voi vähentyä tai lisääntyä (ks. kohta 4. 4).
However, the information currently available is not sufficient for determining the nature of the interaction.
Estrogeeneilla ja progestogeeneillä voi olla yhteisvaikutuksia amprenaviirin kanssa, mutta olemassa oleva tieto ei riitä ennustamaan yhteisvaikutuksen laatua.
Co-administration of 0.035 mg ethinyl estradiol plus 1.0 mg norethindrone resulted in a decrease of the amprenavir AUC and Cmin of 22% and 20% respectively, Cmax being unchanged.
Valmisteen 0, 035 mg etinyyliestradiolia ja 1, 0 mg noretindromia samanaikainen käyttö sai aikaan amprenaviirin AUC: n pienenemisen 22%: lla ja Cmin: in laskun 20%: lla, Cmax pysyi muuttumattomana.
The Cmin of ethinyl estradiol was increased by 32%, whilst the AUC and Cmin of norethindrone were increased by 18% and 45% respectively.
Etinyyliestradiolin Cmin nousi 32% ja noretindromin AUC kasvoi 18% ja Cmin nousi 45%.
Tricyclic antidepressants: careful monitoring of the therapeutic and adverse reactions of tricyclic antidepressants is recommended when they (for example desipramine and nortriptyline) are concomitantly administered with Agenerase (see section 4.4).
Trisykliset antidepressiivit: trisyklisten antidepressiivien terapeuttisia vaikutuksia ja haittavaikutuksia on seurattava huolella, kun niitä (esim. desipramiini ja nortriptyliini) annetaan samanaikaisesti Agenerasen kanssa (ks. kohta 4. 4).
Other substances: plasma concentrations of other substances may be increased by amprenavir.
Amprenaviiri saattaa nostaa muidenkin lääkkeiden pitoisuuksia plasmassa.
Some substances (e. g. lidocaine (by systemic route) and halofantrine) given with Agenerase may cause serious adverse reactions.
Jotkin aineet (esim. lidokaiini (systeeminen) ja halofantriini) voivat aiheuttaa vakavia haittavaikutuksia, kun niitä annetaan Agenerasen kanssa.
Concomitant use is not recommended (see section 4.4).
Samanaikaista käyttöä ei suositella (ks. kohta 4. 4).
Pregnancy: there are no adequate data from the use of amprenavir in pregnant women.
Ei ole olemassa tarkkoja tietoja amprenaviirin käytöstä raskaana oleville naisille.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Eläinkokeet osoittavat reproduktiivista toksisuutta (ks. kohta 5. 3).
Lactation: amprenavir-related material was found in rat milk, but it is not known whether amprenavir is excreted in human milk.
Amprenaviiriin liittyviä aineosia havaittiin rotan maidossa, mutta ei tiedetä erittyykö amprenaviiri äidinmaitoon.
Additionally, it is recommended that HIV infected women do not breast feed their infants in order to avoid transmission of HIV.
Lisäksi suositellaan, että aina kun mahdollista, HIV- infektoituneet äidit eivät imettäisi lapsiaan välttääkseen HIV: n tarttumisen.
No studies on the effects on ability to drive and use machines have been performed (see section 4.8).
Tutkimuksia valmisteen vaikutuksesta ajokykyyn tai koneiden käyttökykyyn ei ole tehty (ks. kohta 4. 8).
The safety of Agenerase has been studied in adults and children at least 4 years of age, in controlled clinical trials, in combination with various other antiretroviral agents.
Agenerasen turvallisuutta on tutkittu aikuisilla ja vähintään 4- vuotiailla lapsilla, kontrolloiduissa kliinisissä tutkimuksissa, yhdessä monien muiden antiretroviruslääkkeiden kanssa Ageneraseen liittyväksi katsottuja haittavaikutuksia olivat maha- suolikanavan oireet, ihottuma ja suun tai suunympäryksen harhatuntemukset.
Most undesirable effects associated with Agenerase therapy were mild to moderate in severity, early in onset, and rarely treatment limiting.
11 Useimmat Agenerase- hoitoon liittyvät haittavaikutukset olivat vaikeusasteeltaan lieviä tai kohtalaisia, niitä esiintyi hoidon alkuvaiheessa ja ne aiheuttivat harvoin hoidon lopettamisen.
For many of these events, it is unclear whether they are related to Agenerase, to concomitant treatment used in the management of HIV disease or to the disease process.
Monien osalta on epäselvää, liittyvätkö ne Ageneraseen, moniin muihin samanaikaisesti käytettyihin HIV- lääkkeisiin vai itse taudin kulkuun.
11 In children, the nature of the safety profile is similar to that seen in adults.
Lasten turvallisuusprofiili on samanlainen kuin aikuisten.
Adverse reactions are listed below by MedDRA body system organ class and by frequency.
Haittavaikutukset on lueteltu alla kohde- elimittäin ja esiintyvyyden mukaan.
Very common Common Uncommon Rare
Käytetyt yleisyysluokat ovat:
≥ 1 in 10 ≥ 1 in 100 and < 1 in 10 ≥ 1 in 1,000 and < 1 in 100 ≥ 1 in 10,000 and < 1 in 1,000
≥ 1/ 10 Hyvin yleinen ≥ 1/ 100 ja < 1/ 10 Yleinen ≥ 1/ 1000 ja < 1/ 100 Melko harvinainen ≥ 1/ 10000 ja < 1/ 1000 Harvinainen
Most of the adverse events below come from two clinical trials (PROAB3001, PROAB3006) involving PI naïve subjects receiving Agenerase 1200mg twice daily.
Suurin osa alla luetelluista haittavaikutuksista on kahdesta kliinisestä lääketutkimuksesta (PROAB3001, PROAB3006), joissa potilaat, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet proteaasi- inhibiitoreita, saivat 1200 mg Agenerasea kahdesti vuorokaudessa.
Events (grade 2-4) reported by study investigators as attributable to study medication and occurring in > 1% of patients, are included as well as grade 3-4 treatment emergent laboratory abnormalities.
Mukaan on otettu luokkiin 2- 4 kuuluneet haittatapahtumat, jotka tutkija raportoi lääkkeestä aiheutuneiksi sekä luokkiin 3- 4 kuuluneet hoidosta aiheutuneet laboratorioarvojen poikkeamat.
Elevated triglycerides, elevated amylase, abnormal fat redistribution, anorexia Hyperglycaemia, hypercholesterolaemia
hyperglykemia, hyperkolesterolemia
Elevated triglycerides, elevated amylase and hyperglycaemia (grade 3-4) were reported primarily in patients with abnormal values at baseline.
ja amylaasiarvoja ja hyperglykemiaa (luokka 3 – 4) raportoitiin pääasiassa potilailla,
Elevations in cholesterol were of grade 3-4 intensity.
joilla oli poikkeavia arvoja aloittaessaan hoidon.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Eri antiretroviruslääkkeitä samanaikaisesti saaneilla HIV- potilailla on esiintynyt kehon rasvakudosten uudelleenjakautumista (lipodystrofiaa), mm. perifeerisen ja kasvojen ihonalaisen rasvan vähenemistä, lisääntynyttä vatsan ja sisäkudosten rasvakudosta, rintojen hypertrofiaa ja rasvan kerääntymistä niskaan (buffalo hump).
Only one case (a buffalo hump) was reported in 113 (< 1%) antiretroviral naive subjects treated with amprenavir in combination with lamivudine/ zidovudine for a median duration of 36 weeks.
Buffalo hump) (< 1%) raportoitiin tutkimuksessa, jossa 113 aikaisemmin antiretroviruslääkitystä saamatonta potilaista sai amprenaviiria yhdessä lamivudiinin ja tsidovudiinin kanssa keskimäärin 36 viikon ajan.
In study PROAB3006, seven cases (3%) were reported in 245 NRTI-experienced subjects treated with amprenavir and in 27 (11%) of 241 subjects treated with indinavir, in combination with various NRTIs for a median duration of 56 weeks (p < 0.001).
Tutkimuksessa PROAB3006 (jossa oli 245 aikaisemmin nukleosidianalogikäänteiskopioijaentsyyminestäjähoitoa saanutta potilasta, jotka saivat keskimäärin 56 viikon ajan tutkimuslääkettä yhdessä eri nukleosidianalogien kanssa) raportoitiin seitsemän tapausta (3%) amprenaviiria saaneilla potilailla ja 27 tapausta (11%) indinaviiria saaneilla potilailla (p < 0. 001).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Eri antiretroviruslääkkeiden samanaikaiseen käyttöön on liittynyt metabolisia häiriöitä, kuten hypertriglyseridemiaa, hypokolesterolemiaa, insuliiniresistenssiä, hyperglykemiaa ja hyperlaktatemiaa (ks. kohta 4. 4).
Mood disorders, depressive disorders
mielialahäiriöt, depressiiviset häiriöt
Nervous system disorders
12 Hermosto
Headache Oral/ perioral paraesthesia, tremors, sleep disorders
päänsärky suun/ suunympäryksen parestesia, vapina, unihäiriöt
Diarrhoea, nausea, flatulence, vomiting Abdominal pain, abdominal discomfort, dyspeptic symptoms, loose stools
ripuli, pahoinvointi, ilmavaivat, oksentelu mahakivut, mahavaivat, happovaivat, löysä uloste
12 Hepatobiliary disorders
Maksa ja sappi
Elevated transaminases Hyperbilirubinaemia
kohonneet transaminaasiarvot hyperbilirubinemia
Elevated transaminases and hyperbilirubinaemia (grade 3-4) were reported primarily in patients with abnormal values at baseline.
arvoja ja hyperbilirubinemiaa (tasolle 3- 4) raportoitiin pääasiassa potilailla, joilla
Almost all subjects with abnormal liver function tests were co-infected with Hepatitis B or C virus.
Melkein kaikilla potilailla, joilla oli poikkeavia maksa- arvoja oli myös hepatiitti B tai C – virusinfektio.
Rash Angioedema Stevens Johnson syndrome
ihottuma angioödeema Stevens- Johnsonin syndrooma
Severe or life-threatening skin reactions have also occurred in patients treated with amprenavir (see section 4.4).
Vakavia tai hengenvaarallisia ihoreaktioita on myös raportoitu amprenaviiria saaneilla potilailla (ks. kohta 4. 4).
Increased CPK, myalgia, myositis, and rarely rhabdomyolysis have been reported with protease inhibitors, particularly in combination with nucleoside analogues.
Kreatiinifosfokinaasin nousua, myalgiaa, myosiittia ja harvinaisena rabdomyolyysiä on raportoitu proteaasi - inhibiittorien käytön yhteydessä, erityisesti kun, niitä on käytetty yhdessä nukleosidianalogien kanssa.
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonekroositapauksia on esiintynyt erityisesti potilailla, joilla on yleisesti tunnettuja riskitekijöitä, edennyt HIV- infektio tai pitkäaikainen antiretroviraalinen yhdistelmähoito (CART).
The frequency of this is unknown (see section 4.4).
Tapausten esiintymistiheyttä ei tunneta (ks. kohta 4. 4).
General disorders and administration site conditions
Yleisoireet ja annospaikassa todettavat haitat hyvin yleisiä: väsymys.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Vaikeaa immuunikatoa sairastavilla HIV- infektoituneilla potilailla voi antiretroviraalisen yhdistelmähoidon aloitus laukaista piilevän opportunisti- infektion (ks. kohta 4. 4).
In PI experienced patients receiving Agenerase capsules 600 mg twice daily and low dose ritonavir, 100 mg twice daily, the nature and frequency of adverse events (grade 2-4) and Grade 3/ 4 laboratory abnormalities were similar to those observed with Agenerase alone, with the exception of elevated triglyceride levels, and elevated CPK levels which were very common in patients receiving Agenerase and low dose ritonavir.
Potilailla, jotka ovat saaneet aikaisemmin proteaasi- inhibiittoreita ja jotka saivat Agenerase kapseleita, annoksella 600 mg kahdesti vuorokaudessa, yhdessä ritonaviirin kanssa, annoksella 100 mg kahdesti vuorokaudessa, haittavaikutusten (luokat 2 – 4) ja laboratorioarvojen poikkeavuuksien (luokat 3 / 4) luonne ja yleisyys olivat samanlaisia kuin potilailla, jotka saivat vain Agenerasea, lukuun ottamatta nousseita triglyseridiarvoja, ja kohonneita CPK- arvoja, jotka olivat erittäin yleisiä potilailla, jotka saivat Agenerasea yhdessä pieniannoksisen ritonaviirin kanssa.
4.9 Overdose
13 4. 9 Yliannostus
If overdose occurs, the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8) and standard supportive treatment provided as necessary.
Jos potilas saa yliannoksen amprenaviiria, häntä on tarkkailtava mahdollisten toksisten oireiden havaitsemiseksi (ks. kohta 4. 8), ja annettava tavanomaista tukihoitoa.
13 Pharmacotherapeutic group; protease inhibitor; ATC Code:
Farmakoterapeuttinen ryhmä: proteaasi- inhibiittori ATC- koodi:
Mechanism of Action
Vaikutustapa
Amprenavir is a competitive inhibitor of HIV-1 protease.
Amprenaviiri on HIV- 1: n proteaasin kompetitiivinen inhibiittori.
Amprenavir binds to the active site of HIV-1 protease and thereby prevents the processing of viral gag and gag-pol polyprotein precursors, resulting in the formation of immature non-infectious viral particles.
Amprenaviiri sitoutuu HIV- 1: n proteaasin aktiiviseen kohtaan ja estää siten viruksen gag ja gag- pol polyproteiinien prekursorien muokkaamisen, minkä johdosta muodostuvat viruspartikkelit ovat kypsymättömiä ja ei- tartuttavia.
The in vitro antiviral activity of amprenavir was evaluated against HIV-1 IIIB in both acutely and chronically infected lymphoblastic cell lines (MT-4, CEM-CCRF, H9) and in peripheral blood lymphocytes.
Antiviraalinen teho in vitro Amprenaviirin antiviraalista vaikutusta in vitro HIV- 1 IIIB: tä vastaan arvioitiin käyttämällä sekä akuutisti ja kroonisesti infektoituja lymfoblastisolulinjoja (MT- 4, CEM- CCRF, H9) että perifeerisiä veren lymfosyyttejä.
The 50% inhibitory concentration (IC50) of amprenavir ranged from 0.012 to 0.08 µM in acutely infected cells and was 0.41 µM in chronically infected cells (1 µM = 0.50 µg/ ml).
Pitoisuus, jolla amprenaviiri esti 50%: sesti viruksen lisääntymistä (IC50), oli välillä 0, 012 – 0, 08 µM akuutisti infektoiduissa soluissa ja 0, 41µM kroonisesti infektoiduissa soluissa (1 µM = 0, 50 µg/ ml).
The relationship between in vitro anti-HIV-1 activity of amprenavir and the inhibition of HIV-1 replication in humans has not been defined.
Amprenaviirin HIV- 1 virusta vastaan kohdistuvan in vitro- vaikutuksen ja ihmisessä tapahtuvan HIV- 1: n replikaation eston välistä suhdetta ei ole määritetty.
HIV-1 isolates with decreased susceptibility to amprenavir have been selected during in vitro serial passage experiments.
Sarjoittaisissa in vitro – tutkimuksissa on valikoitunut HIV- 1 kantoja, joiden herkkyys amprenaviirille on laskenut.
Reduced susceptibility to amprenavir was associated with virus that had developed I50V or I84V or V32I+I47V or I54M mutations.
Alentunut herkkyys amprenaviirille liittyi viruksiin, jotka olivat kehittäneet I50V tai I84V tai V32I+I47V tai I54M – mutaatioita.
a) ART-naïve or PI-naïve patients
a) Potilaat, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet antiretroviraalista lääkitystä tai proteaasi - inhibiittoreita( Huom:
Agenerase is not approved in ART-naive or PI-naive patients).
Agenerasea ei ole hyväksytty käytettäväksi potilaille, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet antiretroviraalista hoitoa tai proteaasi- inhibiittoreita.)
Various regimens have been assessed in the amprenavir/ fosamprenavir development programs with and without co-administration of ritonavir.
Useita eri lääkeyhdistelmiä on tutkittu amprenaviirin/ fosamprenaviirin kehitysohjelmissa sekä annosteltuna yhdessä ritonaviirin kanssa että ilman ritonaviiria.
Analysis of the virological failure samples across these regimens defined four main resistance pathways:
Kun näytteitä virologisista epäonnistumisista kaikista eri lääkeyhdistelmistä analysoitiin, havaittiin neljä pääasiallista resistenssinkehittymisreittiä:
V32I+I47V, I50V, I54L/ M and I84V.
V321I+I47V, I50V, I54L/ M and I84V.
Additional mutations observed which may contribute to resistance were:
Myös seuraavat havaitut mutaatiot voivat vaikuttaa resistenssin kehittymiseen:
When ART naïve patients were treated with the currently approved doses of fosamprenavir/ ritonavir, as for other ritonavir boosted PI regimens, the mutations described were infrequently observed.
Kun potilaat, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet antiretroviraalista lääkitystä, saivat nykyisin hyväksyttyjä annoksia fosamprenaviiria/ ritonaviiria, kuten muillakin tehostetuilla proteaasi - inhibiittorihoidoilla, kuvattuja mutaatioita havaittiin harvoin.
Sixteen of 434 ART-naïve patients who received fosamprenavir 700mg/ ritonavir 100mg twice daily in ESS100732 experienced virological failure by Week 48 with 14 isolates genotyped.
Kuudellatoista 434: stä potilaasta, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet antiretroviruslääkitystä, ja jotka saivat 700 mg fosamprenaviiria / 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa tutkimuksessa ESS100732, hoito epäonnistui virologisesti viikkoon 48
Three of 14 isolates had protease resistance mutations.
14 mennessä; 14 näytettä genotyypitettiin.
One resistance mutation was observed in each of 3 isolates:
Kolmessa 14: stä näytteestä oli proteaasiresistenttejä mutaatioita.
K20K/ R, I54I/ L and I93I/ L respectively.
K20K/ R, I54I/ L ja I93I/ L.
b) PI-experienced patients
b) Potilaat, jotka ovat aikaisemmin saaneet proteaasi- inhibiittoreita Amprenaviiri
14 In the studies of PI-experienced patients, PRO30017 (amprenavir 600 mg / ritonavir 100 mg twice daily in sub-study A and B with 80 and 37 patients respectively), the following mutations emerged in patients with virological failure:
Tutkimuksessa PRO30017 potilaat, jotka olivat saaneet aikaisempaa proteaasi- inhibiittorihoitoa, saivat 600 mg amprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa; alatutkimuksessa A oli 80 potilasta ja alatutkimuksessa B 37 potilasta.
In the studies of PI-experienced patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks:
Tutkimuksessa APV30003 ja sen jatkotutkimuksessa APV30005 potilaat, jotka olivat saaneet aikaisempaa proteaasi- inhibiittorihoitoa, saivat 700 mg fosamprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa (n = 107).
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, V82A, I84V, and L90M.
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, V82A, I84V, ja L90M.
In the paediatric studies APV20003 and APV29005, 67 PI-experienced patients were treated with fosamprenavir / ritonavir and of 22 virological failure isolates genotyped, nine patients were found with treatment-emergent protease mutations.
22 genotyypitettyä näytettä potilailta, joiden hoito epäonnistui virologisesti, osoitti yhdeksällä potilaalla kehittyneen proteaasimutaatioita hoidon aikana.
The mutational profiles were similar to those described for PI-experienced adults treated with fosamprenavir / ritonavir.
Mutaatioiden kehittymisprofiilit olivat samanlaisia kuin aikaisemmin proteaasi- inhibiittoreita saaneilla aikuisilla, jotka saivat fosamprenaviiria ja ritonaviiria.
Genotypic interpretation systems may be used to estimate the activity of amprenavir / ritonavir or fosamprenavir / ritonavir in subjects with PI-resistant isolates.
Genotyyppiresistenssitutkimuksiin perustuvat analyysit Amprenaviirin ja ritonaviirin tai fosamprenaviirin ja ritonaviirin yhdistelmien tehokkuutta potilailla, joilla on proteaasi- inhibiittoreille resistenttejä kantoja voidaan arvioida käyttämällä genotyyppitulkintamenetelmiä.
The current (July 2006) ANRS AC-11 algorithm for fosamprenavir / ritonavir defines resistance as the presence of the mutations V32I+I47A/ V, or I50V, or at least four mutations among:
Viimeisin (heinäkuu 2006) ANRS AC- 11 algoritmi fosamprenaviirille ja ritonaviirille määrittää kannan olevan resistentti, jos siinä on mutaatiot V32I+I47A/ V tai I50V tai ainakin neljä seuraavista mutaatioista:
L10F/ I/ V, L33F, M36I, I54A/ L/ M/ S/ T/ V, I62V, V82A/ C/ F/ G, I84V and L90M and is associated with increased phenotypic resistance to fosamprenavir with ritonavir as well as reduced likelihood of virological response (resistance).
Näihin kantoihin liittyy lisääntynyt fenotyyppinen resistenssi fosamprenaviirin ja ritonaviirin yhdistelmälle ja virologisen vasteen todennäköisyyden aleneminen (resistenssi).