natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the extension phase of these studies, which lasted up to 52 weeks, there was an increase in HbA1c in both the duloxetine and routine care groups, but the mean increase was 0.3% greater in the duloxetine- treated group.
Jatkotutkimusvaiheessa, joka kesti 52 viikkoa HbA1c kasvoi sekä duloksetiini- että rutiinihoito ryhmissä, mutta kasvun keskiarvo oli 0,3 % suurempi duloksetiinilla hoidetussa ryhmässä.
In the extension phase of these studies, which lasted up to 52 weeks, there was an increase in HbA1c in both the duloxetine and routine care groups, but the mean increase was 0.3% greater in the duloxetine- treated group.
Jatkotutkimusvaiheessa, joka kesti 52 viikkoa HbA1c kasvoi sekä duloksetiini- että rutiinihoitoryhmissä, mutta kasvun keskiarvo oli 0,3 % suurempi duloksetiinilla hoidetussa ryhmässä.
In the extension phase of these studies, which lasted up to 52 weeks, there was an increase in HbA1c in both the duloxetine and routine care groups, but the mean increase was 0.3% greater in the duloxetine- treated group.
Jatkotutkimusvaiheessa, joka kesti 52 viikkoa, HbA1c kasvoi sekä duloksetiini- että rutiinihoitoryhmissä, mutta kasvun keskiarvo oli 0,3 % suurempi duloksetiinilla hoidetussa ryhmässä.
In the extension phase of these studies, which lasted up to 52 weeks, there was an increase in HbA1c in both the duloxetine and routine care groups, but the mean increase was 0.3% greater in the duloxetine-treated group.
Jatkotutkimusvaiheessa, joka kesti 52 viikkoa HbA1c kasvoi sekä duloksetiini- että rutiinihoitoryhmissä, mutta kasvun keskiarvo oli 0,3 % suurempi duloksetiinilla hoidetussa ryhmässä.
In the Extension Phase, 73.7% of subjects have a modal daily perampanel dose of greater than 4 to 8 mg/day and 16.7% had a modal daily dose of greater than 8 to 12 mg/day.
Jatkotutkimuksen potilaista 73,7 %:lla tyypillinen perampaneeliannos oli yli 4–8 mg/vrk ja 16,7 %:lla yli 8–12 mg/vrk.
In the eye, prostaglandin increases the drainage of the watery fluid (aqueous humour) out of the eyeball.
Silmässä prostaglandiini lisää vetisen nesteen (kammionesteen) virtausta pois silmämunasta..
In the eye, prostaglandins increase the
Silmässä prostaglandiini lisää vetisen nesteen (kammionesteen)
In the Eylea group the proportion of perfused patients was maintained through week 52).
Eylea-ryhmässä perfusoituneiden potilaiden osuus säilyi viikolle 52 asti.
In the F0 maternal generation, a significant prolonged gestation was observed.
F0- emosukupolvessa havaittiin merkitsevästi pidentynyt tiineysaika.
In the factorial design trial the oedema rates were 1.3 % with Twynsta 40 mg/5 mg and 80 mg/5 mg, 8.8 % with Twynsta 40 mg/10 mg and 80 mg/10 mg and 18.4 % with Amlodipine 10 mg.
Faktoriaalisen koeasetelman mukaisesti toteutetussa tutkimuksessa edeeman esiintyvyys oli 1,3 % Twynsta-annosten 40 mg/5 mg ja 80 mg/5 mg yhteydessä, 8,8 % Twynsta- annosten 40 mg/10 mg ja 80 mg/10 mg yhteydessä ja 18,4 % 10 mg:n amlodipiiniannosten käytön yhteydessä.
In the fed state, the rate and extent of absorption of the rosiglitazone-glimepiride 4 mg/4 mg combination were equivalent to concomitant administration of 4 mg rosiglitazone and 4 mg glimepiride.
Annettaessa 4 mg/4 mg yhdistelmätabletti ruoan kanssa imeytymisnopeus ja –laajuus olivat yhdenmukaiset verrattuna 4 mg rosiglitatsonin ja 4 mg glimepiridin samanaikaiseen antoon.
In the female and black subgroups which represented 32 % and 26 % of the overall study population respectively, a renal benefit was not evident, although the confidence intervals do not exclude it.
Naispotilaiden ja mustaihoisten potilaiden alaryhmissä, joiden osuus koko tutkimuspopulaatiosta oli 32 % (naiset) ja 26 % (mustaihoiset), munuaisiin kohdistuva hyöty ei tullut selvästi esiin, joskaan luottamusvälit eivät sulje sitä pois.
In the female and black subgroups which represented 32% and 26% of the overall study population respectively, a renal benefit was not evident, although the confidence intervals do not exclude it.
Naispotilaiden ja mustaihoisten potilaiden alaryhmissä, joiden osuus koko tutkimuspopulaatiosta oli 32 % (naiset) ja 26 % (mustaihoiset), munuaisiin kohdistuva hyöty ei tullut selvästi esiin, joskaan luottamusvälit eivät sulje sitä pois.
In the female and black subgroups which represented 32% and 26% of the overall study population respectively, a renal benefit was not evident, although the confidence intervals do not exclude it.
Naispotilaiden ja mustaihoisten potilaiden alaryhmissä, joiden osuus koko tutkimuspopulaatiosta oli 32% (naiset) ja 26% (mustaihoiset), munuaisiin kohdistuva hyöty ei tullut selvästi esiin, joskaan luottamusvälit eivät sulje sitä pois.
In the fertility studies the NOAEL was 300 U/kg/day for general toxicity in both males and females and 1000 U/kg/day for fertility and reproductive performance.
Hedelmällisyystutkimuksissa NOAEL- arvo yleistoksisuuden osalta oli 300 U/kg/vrk sekä uroksilla että naarailla ja hedelmällisyyteen ja lisääntymiskykyyn kohdistuvien vaikutusten osalta 1 000 U/kg/vrk.
In the field study 98.5% of vaccinated cattle sampled (range 269–274 animals) developed antibodies to both BVD virus types.
Kenttätutkimuksessa 98,5 prosentille rokotetusta nautaotoksesta (vaihteluväli 269–274 eläintä) kehittyi vasta-aineita kumpaakin virusripulityyppiä vastaan.
In the field study of basic vaccination there was an increase in antibodies against feline rhinotracheitis herpesvirus and calicivirus infection.
Perusrokotuksen kenttätutkimuksissa havaittiin, että rinotrakeiittivirusinfektiolta ja kalikivirusinfektiolta suojaavien vasta-aineiden määrät lisääntyivät.
In the field study of basic vaccination there was an increase in antibodies against feline rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection, and feline panleucopenia viruses.
Perusrokotusta koskeneessa kenttätutkimuksessa kissan rinotrakeiittiherpesviruksen, kalikivirusinfektion ja kissan panleukopeniaviruksen vasta- aineiden määrä lisääntyi.
In the field study of basic vaccination there was an increase in antibodies against feline rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection, and feline panleucopenia viruses.
Perusrokotusta koskeneessa kenttätutkimuksessa kissan rinotrakeiittiherpesviruksen, kalikivirusinfektion ja kissan panleukopeniaviruksen vasta-aineiden määrä lisääntyi.
In the field study of basic vaccination there was an increase in antibodies against feline rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection, and feline panleucopenia viruses.
Perusrokotusta koskevassa kenttätutkimuksessa todettiin, että kissan rinotrakeiittiherpes-, kaliki- ja panleukopeniaviruksen vasta-aineiden määrät nousivat.
In the field study of basic vaccination there was an increase in antibodies against feline rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection, and feline panleucopenia viruses.
Perusrokotusta koskevassa kenttätutkimuksessa todettiin, että kissan rinotrakeiittiherpes-, kaliki-, panleukopenia- ja leukemiaviruksen vasta-aineiden määrät lisääntyivät.
In the field the studies of Purevax RCP FeLV looked at the basic vaccination schedule (2 injections 3-4 weeks apart) and at the booster vaccination (only one injection).
Kenttäoloissa tarkasteltiin Purevax RCP FeLV:n perusrokotussarjan ja tehosterokotteen vaikutuksia (perusrokotus annettiin kahdessa erässä, joiden välissä oli 3 - 4 viikon tauko, ja tehosterokotus annettiin kertapistoksena).
In the field, the studies of Purevax RC looked at the basic vaccination schedule (2 injections 3-4 weeks apart) and at the booster vaccination (only one injection).
Kenttätutkimuksissa tarkasteltiin Purevax RC:n perusrokotussarjaa (2 injektiota 3–4 viikon välein) ja tehosterokotusta (vain yksi injektio).
In the field, the studies of Purevax RCP looked at the basic vaccination schedule (2 injections 3-4 weeks apart) and at the booster vaccination (only one injection).
Kentällä Purevax RCP:tä koskeneissa tutkimuksissa tarkasteltiin perusrokotusohjelmaa (2 rokotusta 3 - 4 viikon välein) ja tehosterokotusta (vain yksi annos).
In the field, the studies of Purevax RCPCh FeLV looked at the basic vaccination schedule (2 injections 3-4 weeks apart) and the booster vaccination (only one injection).
Kenttäoloissa tarkasteltiin Purevax RCPCh FeLV:n perusrokotesarjan ja tehosterokotteen vaikutuksia (perusrokotus annettiin kahdessa erässä, joiden välissä oli 3–4 viikon tauko, ja tehosterokotus annettiin kertapistoksena).
In the field, the studies of Purevax RCPCh looked at the basic vaccination schedule (2 injections 3-4 weeks apart) and at the booster vaccination (only one injection).
Kentällä Purevax RCPCh:sta tehdyissä tutkimuksissa tarkasteltiin perusrokotusohjelmaa (2 rokotusta 3–4 viikon välein) ja tehosterokotusta (vain yksi injektio).
In the fifth study, patients with wild-type KRAS in their tumours who received Vectibix on its own but in addition to best supportive care lived for an average of 16.0 weeks without their disease getting worse.
Viidennessä tutkimuksessa potilaat, joiden kasvaimissa oli tyypiltään villiä KRAS-geeniä ja jotka saivat pelkästään Vectibixiä parhaan tukihoidon lisänä, elivät keskimäärin 16,0 viikkoa ilman sairauden pahenemista.
In the fifth week, your doctor will administer an intravenous infusion of diluted Soliris at a dose of 1,200 mg (4 vials of 30 ml) over a 25 – 45 minute period.
Viidennellä viikolla lääkäri antaa laskimonsisäisenä infuusiona laimennettua Soliris- liuosta annoksena 1200 mg (neljä 30 ml:n injektiopulloa) 25–45 minuutin aikana.
In the fifth week, your doctor will administer an intravenous infusion of diluted Soliris at a dose of 900 mg (3 vials of 30 ml) over a 25 – 45 minute period.
Viidennellä viikolla lääkäri antaa laskimonsisäisenä infuusiona laimennettua Soliris- liuosta annoksena 900 mg (kolme 30 ml:n injektiopulloa) 25–45 minuutin aikana.
In the figure below the pharmacodynamics of Liprolog Mix25 and Liprolog Basal are illustrated.
Alla on esitetty Liprolog Mix25 ja Liprolog Basal -insuliinien ihonalaisen injektion aikaansaama vaikutusprofiili:
In the figure below the pharmacodynamics of Liprolog Mix50 and Liprolog Basal are illustrated.
Alla on esitetty Liprolog Mix50 ja Liprolog Basal -insuliinien ihonalaisen injektion aikaansaama vaikutusprofiili:
In the film coat:
Kalvopäällyste:
In the final analysis of the observational study, the rate of ATE per 1,000 patient years was 7.52 (115/15,286 patient years) for Xolair-treated patients and 5.12 (51/9,963 patient years) for control patients.
Ei- kokeellisen tutkimuksen loppuanalyysissä, ATE:n ilmaantuvuus 1 000 potilasvuotta kohden oli 7,25 (115/15 286 potilasvuotta) Xolairilla saaneilla potilailla ja 5,12 (51/9 963 potilasvuotta) potilailla, jotka eivät saaneet Xolairia.
In the final analysis, reduction in angiomyolipoma volume improved with longer term treatment with Votubia.
Lopullisessa analyysissä todettiin, että angiomyolipoomien tilavuus pieneni yhä enemmän Votubia- hoidon pitkittyessä.
In the final analysis, the effect of the Yondelis+PLD combination vs.
Loppuanalyysin perusteella Yondelis+PLD-hoidon vs.
In the final analysis, the hazard ratio for PFS was 1.27 (95% CI: 1.06, 1.52).
Lopullisessa analyysissä vaarasuhde elinajalle ilman taudin etenemistä oli 1,27 (95 % CI: 1,06–1,52).
In the final population PK model, in addition to primary tumor type, body-weight, serum aspartate aminotransferase and albumin were identified as a statistically significant covariates affecting the exposure of trastuzumab.
Trastutsumabialtistukseen vaikuttaviksi tilastollisesti merkitseviksi kovariaateiksi tunnistettiin lopullisessa farmakokineettisessä mallissa primaarikasvaintyypin lisäksi paino sekä seerumin aspartaattiaminotransferaasi- ja albumiinipitoisuus.
In the first 15 Firazyr treated attacks (1,114 doses for 1,030 attacks), the median times to onset of symptom relief were similar across attacks (2.0 to 2.5 hours).
Viidessätoista ensimmäisessä Firazyrillä hoidetussa kohtauksessa (1 114 annosta 1 030 kohtaukseen), keskimääräiset ajat oireiden helpottumisen alkamiseen olivat samanlaisia kaikissa kohtauksissa (2,0 – 2,5 tuntia).
In the first and second studies, dyspnoea was reported as an adverse reaction following Rapiscan dosing (61% for patients with COPD; 34% for patients with asthma) while no subjects experienced dyspnoea following placebo dosing.
Ensimmäisessä ja toisessa tutkimuksissa raportoitiin haittavaikutuksena hengenahdistusta Rapiscanin annostelun jälkeen (61%:lla kroonista ahtauttavaa keuhkosairautta sairastavista potilaista; 34%:lla astmapotilaista), mutta yksikään potilas ei kokenut hengenahdistusta lumelääkkeen annostelun jälkeen.
In the first and second studies, Xgeva reduced the risk of developing a first skeletal-related event by 18% compared with zoledronic acid.
Ensimmäisessä ja toisessa tutkimuksessa Xgeva pienensi ensimmäisen luustotapahtuman riskiä 18 prosenttia tsoledronihappoon verrattuna.
In the first few weeks after vaccination with Focetria the results of these tests may not be correct.
Tällaisten kokeiden tulokset eivät ehkä näy oikein ensimmäisten muutaman viikon jälkeen
In the first few weeks after vaccination with Prepandemic Influenza vaccine (H5N1) (surface antigen, inactivated, adjuvanted) Novartis Vaccines and Diagnostics the results of these tests may not be correct.
Ensimmäisinä viikkoina Prepandemic Influenza vaccine (H5N1) (surface antigen, inactivated, adjuvanted) Novartis Vaccines and Diagnostics -rokotuksen jälkeen näiden testien tulokset voivat olla vääriä.
In the first four studies in adults, Epivir, taken in combination with zidovudine, increased CD4 cell counts more than the comparator medicines after 24 weeks of treatment.
Neljässä ensimmäisessä aikuispotilastutkimuksessa Epivir yhdistettynä tsidovudiiniin nosti CD4- solumäärää enemmän kuin verrokkilääkkeet 24 viikon hoidon jälkeen.
In the first HL study, and in the sALCL study, both involving patients whose disease had already come back or not responded, the main measure of effectiveness was the percentage of patients who responded completely or partially to treatment.
Tehon pääasiallisena mittana ensimmäisessä HL-tutkimuksessa ja sALCL-tutkimuksessa, joissa molemmissa oli potilaita, joiden sairaus oli jo uusiutunut tai ei ollut vastannut hoitoon, oli niiden potilaiden osuus, jotka vastasivat hoitoon täysin tai osittain.
In the first line of the table the volume of your pen is already recorded for you (4).
Taulukon ensimmäiselle riville on jo merkitty kynän annosmäärä (4).
In the first main study, 57% of patients receiving Cimzia (141 out of 246) achieved 20% reductions compared with 9% of patients receiving placebo (11 out of 127).
Ensimmäisessä päätutkimuksessa oireiden 20 %:n vähenemisen saavutti 57 % Cimziaa saaneista potilaista (141 potilasta 246:sta) verrattuna 9 %:iin lumelääkettä saaneista potilaista (11 potilasta 127:stä).
In the first main study, at 21 days after the second injection, 72.5% of adults under 60 and 74.1% of adults aged 60 and over had levels of antibodies that would protect them against H5N1.
Ensimmäisessä päätutkimuksessa 72,5 prosentilla alle 60 vuoden ikäisistä aikuisista ja 74,1 prosentilla 60 vuotta täyttäneistä vasta-ainemäärä oli 21. päivänä toisen injektion jälkeen riittävä suojaamaan heitä H5N1- influenssalta.
In the first of the long-term studies, there was no difference between Thymanax and placebo in preventing symptoms from returning during 26 weeks of treatment.
Ensimmäisessä pitkäaikaisessa tutkimuksessa Thymanaxin ja lumelääkkeen välillä ei havaittu eroa oireiden uusiutumisen ehkäisyssä 26 hoitoviikon aikana.
In the first of the long-term studies, there was no difference between Valdoxan and placebo in preventing symptoms from returning during 26 weeks of treatment.
Ensimmäisessä pitkäaikaistutkimuksessa Valdoxanin ja lumelääkkeen välillä ei havaittu eroa oireiden uusiutumisen ehkäisyssä 26 hoitoviikon aikana.
In the first of these studies, the main measure of effectiveness was the number of women who had new fractures of the spine over three years.
Ensimmäisessä näistä tutkimuksista tehon pääasiallisena mittana oli niiden naisten lukumäärä, joille tuli uusia selkärangan luunmurtumia kolmen vuoden kuluessa.
In the first of these, involving 822 patients, Tivicay once daily was compared with raltegravir (another integrase inhibitor), both given in combination with two other HIV medicines of a different class (known as nucleoside reverse transcriptase inhibitors or NRTIs): 88% (361 of 411 patients) given Tivicay and 85% (351 of 411) given raltegravir responded after 48 weeks of treatment.
Kerran päivässä annettua Tivicayta verrattiin raltegraviiriin (toinen integraasinestäjä), ja kumpaakin lääkettä annettiin yhdessä kahden muun, toiseen luokkaan (käänteiskopioijaentsyymin estäjiin, NRTI) kuuluvan HIV-lääkkeen kanssa.
In the first part of the second study, around 45% of the patients who were taking steroids at the beginning of the study were able to reduce their dose of steroids (57 out of 128).
Toisen tutkimuksen ensimmäisessä osassa steroideja tutkimuksen alussa ottaneista potilaista noin 45 %:n steroidiannosta pystyttiin pienentämään (57 potilasta 128:sta).
In the first short- term study, the reductions in Y-MRS score after three weeks were 11.5 and 14.6 points for Sycrest and olanzapine, respectively, compared with 7.8 points for placebo.
Ensimmäisessä lyhytkestoisessa tutkimuksessa Sycrest-hoito laski Y-MRS-pisteitä kolmessa viikossa 11,5 pistettä ja olantsapiini 14,6 pistettä, kun taas lumelääke sai aikaan 7,8 pisteen laskun.
In the first stage of treatment, a sample of cartilage cells is taken from the patient’s joint and grown in a laboratory.
Hoidon ensimmäisessä vaiheessa rustosolunäyte otetaan potilaan nivelestä kasvatettavaksi laboratoriossa.
In the first stage of treatment, a small part of healthy limbal tissue (12 mm2 in size) is taken from the patient in hospital and sent to the manufacturer on the same day.
Hoidon ensimmäisessä vaiheessa potilaalta otetaan sairaalassa vähän tervettä limbuksen kudosta (12 mm2), joka lähetetään valmistajalle samana päivänä.
In the first study (n=18), the median cerebrospinal fluid concentration was 5.8 % (range 1 to 53.5 %) of the corresponding plasma concentration.
Ensimmäisessä tutkimuksessa (n = 18) aivo-selkäydinnesteestä mitattujen pitoisuuksien mediaani oli 5,8 % (vaihteluväli 1–53,5 %) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
In the first study 86% of the patients had a response to treatment.
Ensimmäisessa tutkimuksessa 86% potilaista vastasi hoitoon.
In the first study in 49 patients with moderate to severe COPD, the rate of FEV1 reduction > 15% from baseline was 12% and 6% following Rapiscan and placebo dosing, respectively (p=0.31).
Tutkimuksessa FEV1:n vähenemistä > 15% lähtötasosta esiintyi 12%:lla Rapiscanin ja 6%:lla lumelääkkeen annostelun jälkeen (p=0,31).
In the first study in hip replacement surgery, 1% of the patients who completed treatment with Xarelto either had blood clots or died (18 out of 1,595), compared with 4% of the patients receiving enoxaparin (58 out of 1,558).
Ensimmäisessä lonkkaproteesileikkauksia koskevassa tutkimuksessa 1 %:lla potilaista, joiden Xarelto-hoito saatettiin loppuun, oli verihyytymiä tai he kuolivat (18 potilasta 1595:stä) verrattuna 4 %:iin enoksapariinia saaneista potilaista (58 potilasta 1 558:sta).
In the first study in HL, 75% of patients (76 out of 102) responded partially or completely to treatment.
Ensimmäisessä HL-tutkimuksessa 75 %:lle potilaista (76 potilasta 102:sta) saatiin osittainen tai täydellinen hoitovaste.
In the first study in patients with SEGA, the main brain tumour shrank by half in approximately 30% of patients and by about a third in around 70% of patients.
Ensimmäisessä SEGA-potilailla tehdyssä tutkimuksessa primaarisen aivokasvaimen koosta tuli puolet pienempi noin 30 %:lla potilaista ja suunnilleen kolmanneksen pienempi noin 70 %:lla potilaista.
In the first study in women weighing 60 kg or less, the number of eggs collected from each woman was 13.3 for those treated with Elonva and 10.6 for those treated with follitropin beta.
Ensimmäisessä, alle 60 kg painavilla naisilla suoritetussa tutkimuksessa kultakin naiselta kerättyjen munasolujen määrä oli 13,3 Elonvalla hoidettujen osalta ja 10,6 follitropiini beetalla hoidettujen osalta.
In the first study involving over 2,400 men who have sex with men, 3.9% (48 out of 1,224) individuals taking Truvada tested positive for HIV-1 infection compared with 6.8% (83 out of 1,217) individuals taking placebo.
Ensimmäisessä tutkimuksessa, johon osallistui yli 2 400 miestä, jotka ovat sukupuoliyhteydessä miesten kanssa, HIV-1-tartunta todettiin 3,9 prosentilla (48 henkilöä 1 224:stä) Truvadaa ottaneista henkilöistä, kun lumelääkettä ottaneiden vastaava osuus oli 6,8 prosenttia (83 henkilöä 1 217:stä).
In the first study looking at prevention of VTE and PE, blood clots or blood-clot related death occurred in 1.8% (26 out of 1430) of patients treated with Pradaxa, compared with 1.3% (18 out of 1426) of patients treated with warfarin.
Ensimmäisessä tutkimuksessa, jossa tarkasteltiin tromboemboliatapahtumien ja keuhkoveritulpan ehkäisyä, verihyytymiä tai niistä johtuvia kuolemia esiintyi 1,8 prosentilla Pradaxaa saaneista potilaista (26 potilasta 1430:stä), ja vastaava osuus varfariinia saaneista oli 1,3 % (18 potilasta 1426:sta).
In the first study of newly diagnosed multiple myeloma, patients taking Revlimid (plus melphalan and prednisone) lived longer without their disease getting worse (27.4 months) than patients in the placebo group (14.3 month).
Ensimmäisessä vastikään diagnosoitua multippelia myeloomaa koskevassa tutkimuksessa Revlimidiä (sekä melfalaania ja prednisonea) ottaneet potilaat elivät kauemmin ilman sairauden pahenemista (27,4 kuukautta) kuin potilaat lumelääkeryhmässä (14,3 kuukautta).
In the first study of previously untreated patients, the average overall survival was 20.3 months in the patients adding Avastin and 15.6 months in those receiving chemotherapy alone.
Ensimmäisessä aikaisemmin hoitamattomien potilaiden tutkimuksessa kokonaiselossaoloaika oli keskimäärin 20,3 kuukautta potilaiden saatua Avastinia; pelkkää solunsalpaajahoitoa saaneiden potilaiden vastaava aika oli 15,6 kuukautta.
In the first study, 19% of the patients adding Rapamune had failed treatment after six months (53 out of 284), compared with 32% of those adding azathioprine (52 out of 161).
Ensimmäisessä tutkimuksessa 19 prosentilla (53/284) potilaista, joille annettiin Rapamunea, hoito epäonnistui kuuden kuukauden jälkeen verrattuna 32 prosenttiin (52/161) niistä, joille annettiin atsatiopriinia.
In the first study, 21 days after the second injection, around 90% of people aged below 60 years and around 80% of those aged above 60 years had levels of antibodies that would protect them against H5N1.
Ensimmäisessä tutkimuksessa 21 päivää toisen injektion jälkeen noin 90 prosentilla alle 60-vuotiaista ja noin 80 prosentilla yli 60-vuotiaista oli vasta- ainepitoisuudet, jotka suojaavat heitä H5N1-kannalta.
In the first study, 22% of the patients with relapsing MS who were treated with Avonex and 35% of the patients treated with placebo had a worsening of disability by the end of two years.
Ensimmäisessä tutkimuksessa relapsoivaa MS-tautia sairastavien potilaiden toimintakyky heikkeni 22 prosentilla Avonexia saaneista ja 35 prosentilla lumelääkettä saaneista koehenkilöistä.
In the first study, 31% (55 out of 176) of patients receiving Signifor responded to treatment, compared with 19% (35 out of 182) of patients receiving octreotide.
Ensimmäisessä tutkimuksessa 31 prosenttia potilaista (55 potilasta 176:sta), jotka saivat Signiforia, vastasi hoitoon, verrattuna siihen, että okreotidia saaneista potilaista hoitovaste kehittyi 19 prosentille (35 potilasta 182:sta).
In the first study, 43% of the patients receiving Myocet or standard doxorubicin in combination with cyclophosphamide responded to treatment.
Ensimmäisessä kokeessa 43 prosentilla Myocetia tai vakiomuotoista doksorubisiinia yhdessä syklofosfamidin kanssa saaneista potilaista ilmeni hoitovastetta.