natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequently occurring (≥5% of patients) adverse reactions were all in the gastrointestinal disorders system organ class.
Kaikki useimmin esiintyneet haittavaikutukset (≥ 5 %:lla potilaista) liittyivät ruoansulatuselimistöön.
The most frequently occurring adverse drug reactions (ADRs) (15%) reported with dabrafenib were hyperkeratosis, headache, pyrexia, arthralgia, fatigue, nausea, papilloma, alopecia, rash and vomiting.
Yleisimpiä ( 15 %) dabrafenibin haittavaikutuksia olivat hyperkeratoosi, päänsärky, kuume, nivelkipu, väsymys, pahoinvointi, papillooma, hiustenlähtö, ihottuma ja oksentelu.
The most frequently occurring adverse events were fatigue; gastrointestinal disorders; haematological disorders; respiratory disorders; nervous system disorders; and pyrexia.
Yleisimmät haittatapahtumat olivat väsymys, ruoansulatuskanavan oireet, hematologiset oireet, hengitystieoireet, hermosto-oireet ja kuume.
The most frequently occurring adverse reactions with a higher incidence in the memantine group than in the placebo group were dizziness (6.3 % vs 5.6 %, respectively), headache (5.2 % vs 3.9 %), constipation (4.6 % vs 2.6 %), somnolence (3.4 % vs 2.2 %) and hypertension (4.1 % vs 2.8 %).
Yleisimpiä haittavaikutuksia, joita esiintyi enemmän memantiiniryhmässä kuin lumeryhmässä, olivat huimaus (6,3 % / 5,6 %), päänsärky (5,2 % / 3,9 %), ummetus (4,6 % / 2,6 %), uneliaisuus (3,4 % / 2,2 %) ja kohonnut verenpaine (4,1% / 2,8%).
The most frequently occurring adverse reactions with a higher incidence in the memantine group than in the placebo group were dizziness (6.3 % vs.
Yleisimpiä haittatapahtumia, joita esiintyi enemmän memantiiniryhmässä kuin lumeryhmässä, olivat huimaus (6,3
The most frequently occurring adverse reactions with a higher incidence in the memantine group than in the placebo group were dizziness (6.3% vs 5.6%, respectively), headache (5.2% vs 3.9%), constipation (4.6% vs2.6%), somnolence (3.4% vs 2.2%) and hypertension (4.1% vs 2.8%).
Yleisimpiä haittavaikutuksia, joita esiintyi enemmän memantiiniryhmässä kuin lumeryhmässä, olivat huimaus (6,3 % / 5,6 %), päänsärky (5,2 % / 3,9 %), ummetus (4,6 % / 2,6 %), uneliaisuus (3,4 % / 2,2 %) ja kohonnut verenpaine (4,1% / 2,8%).
The most frequently occurring side effects when treating the face and scalp:
Yleisimmin ilmenevät haittavaikutukset hoidettaessa kasvoja ja päänahkaa:
The most frequently occurring side effects when treating the trunk and extremities:
Yleisimmin ilmenevät haittavaikutukset hoidettaessa vartaloa ja raajoja:
The most frequently occurring side effects with INCRELEX are: low blood sugar (hypoglycemia), vomiting, injection site reactions, headache and middle ear infections.
Useimmiten esiintyviä INCRELEXin haittavaikutuksia ovat: alhainen verensokeri (hypoglykemia), oksentelu, injektiokohdan reaktiot, päänsärky ja välikorvan tulehdukset.
The most frequently recorded concomitant medicinal products for Parkinson’s disease in randomized patients were dopamine agonists (64%), and MAO inhibitors (37%).
Useimmin kirjattuja samanaikaisesti käytettyjä Parkinsonin taudin hoitoon tarkoitettuja lääkevalmisteita satunnaistetuilla potilailla olivat dopamiiniagonistit (64 %) ja MAO-estäjät (37 %).
The most frequently reported adverse drug reactions (ADRs) (incidence ≥ 10% in the INTELENCE arm) of all intensities occurring in the Phase III studies were rash (19.2% in the INTELENCE arm versus 10.9% in the placebo arm), diarrhoea (18.0% in the INTELENCE arm versus 23.5% in the placebo arm), nausea (14.9% in the INTELENCE arm versus 12.7% in the placebo arm) and headache (10.9% in the INTELENCE arm versus 12.7% in the placebo arm).
Kun kaikki voimakkuudeltaan erilaiset haitat otettiin huomioon, vaiheen III tutkimuksissa yleisimmin raportoituja haittavaikutuksia (esiintyvyys ≥10 % INTELENCE-hoitoryhmässä), olivat ihottuma (19,2 % INTELENCE-hoitoryhmässä ja 10,9 % lumelääkeryhmässä), ripuli (18,0 % INTELENCE- hoitoryhmässä ja 23,5 % lumelääkeryhmässä), pahoinvointi (14,9 % INTELENCE-hoitoryhmässä ja 12,7 % lumelääkeryhmässä) ja päänsärky (10,9 % INTELENCE-hoitoryhmässä ja 12,7 % lumelääkeryhmässä).
The most frequently reported adverse drug reactions (ADRs) were upper respiratory tract infections (most frequently nasopharyngitis, rhinitis).
Yleisimmin ilmoitettuja haittavaikutuksia olivat ylähengitystieinfektiot (yleisimmin nenän ja nielun tulehdus ja nuha).
The most frequently reported adverse drug reactions among patients receiving ritonavir alone or in combination with other antiretroviral drugs were gastrointestinal (including diarrhea, nausea, vomiting, abdominal pain (upper and lower)), neurological disturbances (including paresthesia and oral paresthesia) and fatigue/asthenia.
Yleisimmin raportoidut haittavaikutukset potilailla, jotka saivat ritonaviiria yksin tai yhdessä muiden antiretroviraalisten lääkkeiden kanssa, olivat maha-suolikanavaan liittyviä (mukaan lukien ripuli, pahoinvointi, oksentelu, vatsakipu (ylä- ja alavatsa)), neurologisia häiriötä (mukaan lukien parestesia ja suun parestesia) sekä väsymys tai heikkous.
The most frequently reported adverse drug reactions among patients receiving ritonavir alone or in combination with other antiretroviral drugs were gastrointestinal (including diarrhea, nausea, vomiting, abdominal pain (upper and lower)), neurological disturbances (including paresthesia and oral paresthesia) and fatigue/asthenia.
Yleisimmin raportoidut haittavaikutukset potilailla, jotka saivat ritonaviiria yksin tai yhdessä muiden antiretroviraalisten lääkkeiden kanssa, olivat maha-suolikanavaan liittyviä (mukaan lukien ripuli, pahoinvointi, oksentelu, vatsakipu (ylä-ja alavatsa)), neurologisia häiriötä (mukaan lukien parestesia ja suun parestesia) sekä väsymys tai heikkous.
The most frequently reported adverse drug reactions among patients receiving ritonavir alone or in combination with other antiretroviral drugs were gastrointestinal (including diarrhoea, nausea, vomiting, abdominal pain (upper and lower)), neurological disturbances (including paraesthesia and oral paraesthesia) and fatigue/asthenia.
Yleisimmin raportoidut haittavaikutukset potilailla, jotka saivat ritonaviiria yksin tai yhdessä muiden antiretroviraalisten lääkkeiden kanssa, olivat maha-suolikanavaan liittyviä (mukaan lukien ripuli, pahoinvointi, oksentelu, vatsakipu (ylä- ja alavatsa)), neurologisia häiriötä (mukaan lukien parestesia ja suun parestesia) sekä väsymys tai heikkous.
The most frequently reported adverse reaction during treatment is hypoglycaemia (see section ‘Description of selected adverse reactions’ below).
Hoidon aikana yleisimmin raportoitu haittavaikutus on hypoglykemia (ks. alla oleva kohta "Valikoitujen haittavaikutusten kuvaus").
The most frequently reported adverse reaction during treatment is hypoglycaemia, please see section c below.
Hoidon aikana yleisimmin raportoitu haittavaikutus on hypoglykemia, ks. kohta c alapuolella.
The most frequently reported adverse reaction for linagliptin plus metformin was diarrhoea (1.6%) with a comparable rate on metformin plus placebo (2.4%).
Yleisimmin ilmoitettu linagliptiinin ja metformiinin yhdistelmähoidon haittavaikutus oli ripuli (1,6 %), jonka esiintyvyys oli samaa luokkaa kuin metformiinin ja lumelääkkeen yhdistelmällä (2,4 %).
The most frequently reported adverse reaction for Rasilamlo in clinical trials was peripheral oedema, which occurred at a frequency lower than or equal to that of the corresponding amlodipine doses, but higher than with aliskiren;
Kliinisissä tutkimuksissa Rasilamlolla yleisimmin raportoitu haittavaikutus oli perifeerinen ödeema, jota ilmeni joko vähemmän tai yhtä paljon kuin vastaavilla amlodipiiniannoksilla, mutta enemmän kuin aliskireenilla.
The most frequently reported adverse reaction with umeclidinium/vilanterol was nasopharyngitis (9%).
Umeklidinium-vilanterolin yleisimmin raportoitu haittavaikutus oli nenänielun tulehdus (9 %).
The most frequently reported adverse reactions (>10%) with brivaracetam treatment were: somnolence (14.3 %) and dizziness (11.0 %).
Brivarasetaamihoidossa useimmiten (> 10 %) ilmoitetut haittavaikutukset olivat uneliaisuus (14,3 %) ja heitehuimaus (11,0 %).
The most frequently reported adverse reactions (occurring in ≥30% of patients) are hypertension (68.6%), diarrhoea (62.8%), decreased appetite (51.5%), weight decreased (49.1%), fatigue (45.8%), nausea (44.5%), proteinuria 36.9%), stomatitis (35.8%), vomiting (34.5%), dysphonia (34.1%), headache (34.1%), and palmar-plantar erythrodysaesthesia syndrome (PPE) (32.7%).
Yleisimmin raportoidut haittavaikutukset (esiintyy ≥ 30 %:lla potilaista) ovat hypertensio (68,6 %), ripuli (62,8 %), ruokahalun heikentyminen (51,5 %), painon lasku (49,1 %), väsymys (45,8 %), pahoinvointi (44,5 %), proteinuria (36,9 %), suutulehdus (35,8 %), oksentelu (34,5 %), ääntöhäiriö (34,1 %), päänsärky (34,1 %) ja palmoplantaarinen erytrodysestesia (PPE, eli ns. käsi- jalkaoireyhtymä) (32,7 %).
The most frequently reported adverse reactions (≥ 5%) among abatacept-treated patients were headache, nausea, and upper respiratory tract infections.
Abataseptia saaneiden potilaiden yleisimmin raportoidut haittavaikutukset ( 5 %) olivat päänsärky, pahoinvointi ja ylähengitystieinfektiot.
The most frequently reported adverse reactions (≥10% of patient with SLE treated with Benlysta plus standard of care and at a rate ≥1% greater than placebo) were nausea, diarrhoea, and pyrexia.
Yleisimmin raportoituja haittavaikutuksia olivat (≥ 10 %:lla Benlystaa ja tavanomaista hoitoa saaneista potilaista ja ≥ 1 % useammin kuin plaseboa saaneista potilaista) pahoinvointi, ripuli ja kuume.
The most frequently reported adverse reactions after Vaxelis administration were irritability, crying, somnolence, injection site reactions (pain, erythema, swelling), pyrexia (≥38oC), decreased appetite, and vomiting.
Yleisimmin raportoituja haittavaikutuksia Vaxelis-rokotteen jälkeen olivat ärtyneisyys, itku, uneliaisuus, pistoskohdan reaktiot (kipu, punoitus, turvotus), kuume (≥38 °C), vähentynyt ruokahalu ja oksentelu.
The most frequently reported adverse reactions are injection site reactions, asthenia, nausea, and increased hepatic enzymes (ALT, AST, ALP).
Yleisimmin raportoituja haittavaikutuksia ovat pistokohdan reaktiot, voimattomuus, pahoinvointi ja maksaentsyymien nousu (ALAT, ASAT, AFOS).
The most frequently reported adverse reactions associated with Resolor 2mg therapy are headache (17.8%) and gastrointestinal symptoms (abdominal pain (13.7%), nausea (13.7%) and diarrhoea (12.0%)).
Yleisimmät 2 mg:n Resolor-hoitoon liittyvät ilmoitetut haittavaikutukset ovat päänsärky (17,8 %) ja maha-suolikanavan oireet (vatsakipu (13,7 %), pahoinvointi (13,7 %) ja ripuli (12,0 %)).
The most frequently reported adverse reactions associated with SevoFlo administration were hypotension, followed by tachypnoea, muscle tenseness, excitation, apnoea, muscle fasciculations and emesis.
Useimmin raportoituja SevoFlon antoon liittyviä haittavaikutuksia olivat alentunut verenpaine, seuraavina tulivat nopeutunut hengitys, lihasjännitys, kiihtyneisyys, hengityspysähdys, lihasten nykiminen ja oksentelu.
The most frequently reported adverse reactions associated with Sevohale administration were hypotension, followed by tachypnoea, muscle tenseness, excitation, apnoea, muscle fasciculations and emesis.
Useimmin raportoituja Sevohale antoon liittyviä haittavaikutuksia olivat alentunut verenpaine, seuraavina tulivat nopeutunut hengitys, lihasjännitys, kiihtyneisyys, hengityspysähdys, lihasten nykiminen ja oksentelu.
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to dolutegravir and abacavir/lamivudine [pooled data from 679 anti retroviral naïve subjects receiving this combination in the Phase IIb to IIIb clinical trials, see section 5.1], were nausea (12%), insomnia (7%), dizziness (6%) and headache (6%).
Yleisimmin raportoidut haittavaikutukset, joiden katsottiin mahdollisesti tai todennäköisesti liittyvän dolutegraviirin ja abakaviiri/lamivudiinin käyttöön [yhdistetyt tiedot 679 tutkittavasta, jotka eivät olleet aiemmin saaneet antiretroviruslääkkeitä ja jotka saivat tätä yhdistelmää vaiheen IIb–IIIb kliinisissä tutkimuksissa. ks. kohta 5.1], olivat pahoinvointi (12 %), unettomuus (7 %), huimaus (6 %) ja päänsärky (6 %).
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to emtricitabine and/or tenofovir disoproxil were nausea (12%) and diarrhoea (7%) in an open-label randomised clinical study (GS-01-934, see section 5.1).
Avoimessa satunnaistetussa kliinisessä tutkimuksessa (GS-01-934) pahoinvointi (12 %) ja ripuli (7 %) olivat useimmin raportoituja haittavaikutuksia, joiden oletetaan mahdollisesti tai todennäköisesti liittyvän emtrisitabiiniin ja/tai tenofoviiridisoproksiiliin (ks. kohta 5.1).
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to Stribild in clinical studies of treatment-naïve patients were nausea (16%) and diarrhoea (12%) (pooled data from Phase 3 clinical studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103, through 144 weeks).
Useimmin raportoituja haittavaikutuksia, joiden oletetaan mahdollisesti tai todennäköisesti liittyvän Stribild-valmisteeseen kliinisissä tutkimuksissa potilailla, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet hoitoa, olivat pahoinvointi (16 %) ja ripuli (12 %) (yhdistetyt tiedot faasin 3 kliinisistä tutkimuksista GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 viikolle 144 mennessä).
The most frequently reported adverse reactions during treatment were headache and nausea, occurring at 5 % or greater.
Hoidon aikana yleisimmin raportoituja haittavaikutuksia olivat päänsärky ja pahoinvointi, joita esiintyi vähintään 5 prosentilla.
The most frequently reported adverse reactions during treatment were headache and nausea, occurring at 5% or greater.
Hoidon aikana yleisimmin raportoituja haittavaikutuksia olivat päänsärky ja pahoinvointi, joita esiintyi vähintään 5 prosentilla.
The most frequently reported adverse reactions during treatment with Elonva in clinical trials (N=2,397) are pelvic discomfort (6.0%), OHSS (4.3%, see also section 4.4), headache (4.0%), pelvic pain (2.9%), nausea (2.3%), fatigue (1.5%), and breast tenderness (1.3%).
Kliinisissä tutkimuksissa (N = 2397) yleisimpiä Elonva-hoidon aikana raportoituja haittavaikutuksia ovat alavatsavaivat (6,0 %), OHSS (4,3 %, ks. myös kohta 4,4), päänsärky (4,0 %), alavatsakipu (2,9 %), pahoinvointi (2,3 %), väsymys (1,5 %) ja rintojen aristus (1,3 %).
The most frequently reported adverse reactions during treatment with Xultophy were hypoglycaemia and gastrointestinal adverse reactions (see section ‘Description of selected adverse reactions’ below).
Xultophy-hoidon aikana yleisimmin raportoidut haittavaikutukset olivat hypoglykemia ja maha- suolikanavan haittavaikutukset (ks. alla oleva kohta "Valittujen haittavaikutusten kuvaus").
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies of treatment-naïve patients taking emtricitabine+tenofovir alafenamide in combination with elvitegravir+cobicistat were nausea (10%), diarrhoea (7%), and headache (6%).
Useimmin raportoituja haittavaikutuksia kliinisissä tutkimuksissa olivat pahoinvointi (10 %), ripuli (7 %) ja päänsärky (6 %) potilailla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa ja jotka saivat emtrisitabiinin ja tenofoviirialafenamidin yhdistelmää yhdessä elvitegraviirin ja kobisistaatin yhdistelmän kanssa.
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies of treatment-naïve patients taking rilpivirine hydrochloride in combination with emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate were nausea (9%), dizziness (8%), abnormal dreams (8%), headache (6%), diarrhoea (5%) and insomnia (5%).
Useimmin raportoituja haittavaikutuksia kliinisissä tutkimuksissa olivat pahoinvointi (9 %), huimaus (8 %), epänormaalit unet (8 %), päänsärky (6 %), ripuli (5 %) ja unettomuus (5 %) potilailla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa ja jotka saivat rilpiviriinihydrokloridia yhdessä emtrisitabiinin ja tenofoviiridisoproksiilifumaraatin yhdistelmän kanssa.
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies through 96 weeks were nausea (10%), diarrhoea (7%), and headache (6%) (pooled data from Phase 3 clinical studies GS-US-292-0104 and GS-US-292-0111 in 866 treatment-naïve adult patients receiving Genvoya).
Useimmin raportoituja haittavaikutuksia kliinisissä tutkimuksissa olivat viikolle 96 mennessä pahoinvointi (10 %), ripuli (7 %) ja päänsärky (6 %) (yhdistetyt tiedot vaiheen 3 kliinisistä tutkimuksista GS-US-292-0104 ja GS-US-292-0111 Genvoya- valmistetta saaneilla 866 aikuisella potilaalla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa).
The most frequently reported adverse reactions in clinical trials were gastrointestinal, including nausea, vomiting and diarrhoea.
Kliinisissä tutkimuksissa yleisimmin ilmoitettuja haittavaikutuksia olivat maha- suolikanavan haitat mukaan lukien pahoinvointi, oksentelu ja ripuli.
The most frequently reported adverse reactions in SPRYCEL-treated patients with resistance or intolerance to prior imatinib therapy were fluid retention (including pleural effusion), diarrhoea, headache, nausea, skin rash, dyspnoea, haemorrhage, fatigue, musculoskeletal pain, infection, vomiting, cough, abdominal pain and pyrexia.
Useimmin raportoidut haittavaikutukset SPRYCELia saaneilla potilailla, joilla aikaisempi imatinibihoito ei tuottanut tulosta tai potilaat eivät sietäneet sitä, olivat nesteretentio (mukaan lukien pleuraeffuusio), ripuli, päänsärky, pahoinvointi, ihottuma, dyspnea, verenvuoto, väsymys, lihas- ja luukipu, infektio, oksentelu, yskä, vatsakipu ja kuume.
The most frequently reported adverse reactions in the ospemifene 60 mg group were hot flushes (7.5%)
Useimmin ilmoitettu haittavaikutus ospemifeeni 60 mg -ryhmässä oli kuumat aallot (7,5%)
The most frequently reported adverse reactions leading to discontinuation were infection and diarrhoea for ONIVYDE+5-FU/LV arm, and vomiting and diarrhoea for the monotherapy arm.
Yleisimmin raportoidut hoidon lopettamiseen johtaneet haittavaikutukset olivat infektio ja ripuli ONIVYDE+5-FU/LV-ryhmässä ja oksentelu ja ripuli monoterapiaryhmässä.
The most frequently reported adverse reactions occurring in the Phase 2b/3 studies were nausea, diarrhoea, fatigue and headache.
Yleisimmin ilmoitetut haittavaikutukset 2b/3 vaiheen tutkimuksissa olivat pahoinvointi, ripuli, väsymys ja päänsärky.
The most frequently reported adverse reactions related to Viramune prolonged-release therapy in treatment naïve patients (including lead-in phase with immediate-release) in clinical study 1100.1486 (VERxVE) were rash, nausea, liver function test abnormal, headache, fatigue, hepatitis, abdominal pain, diarrhoea and pyrexia.
Kliinisessä tutkimuksessa 1100.1486 (VERxVE) yleisimmin ilmoitettuja Viramune- depottablettihoitoon liittyneitä haittavaikutuksia aiemmin hoitamattomilla potilailla (kun huomioon otettiin myös välittömästi vapautuvalla valmistemuodolla toteutettu hoidon aloitusjakso) olivat ihottuma, pahoinvointi, poikkeavat arvot maksan toimintakokeissa, päänsärky, väsymys, hepatiitti, vatsakipu, ripuli ja kuume.
The most frequently reported adverse reactions related to Viramune therapy, across all clinical studies, were rash, allergic reactions, hepatitis, abnormal liver function tests, nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain, fatigue, fever, headache and myalgia.
Useimmin ilmoitetut Viramune hoitoon liittyvät haittavaikutukset kaikissa kliinisissä tutkimuksissa olivat ihottuma, allergiset reaktiot, hepatiitti, epänormaalit arvot maksan toimintakokeissa, pahoinvointi, oksentelu, ripuli, vatsakipu, uupumus, kuume, päänsärky ja lihassärky.
The most frequently reported adverse reactions to elvitegravir were diarrhoea (7.1%) and nausea (4.0%) (see Table 3).
Useimmin raportoituja haittavaikutuksia elvitegraviirin käytön yhteydessä olivat ripuli (7,1 %) ja pahoinvointi (4,0 %) (ks. taulukko 3).
The most frequently reported adverse reactions were bone pain (very common [ ≥ 1/10]) and musculoskeletal pain (common).
Useimmin raportoidut haittavaikutukset olivat luukipu (hyvin yleinen [≥ 1/10]) ja lihas- ja luustokipu (yleinen).
The most frequently reported adverse reactions were fatigue, anaemia (see section 4.4), nausea, headache, and dysgeusia.
Yleisimmin raportoidut haittavaikutukset olivat väsymys, anemia (ks. kohta 4.4), pahoinvointi, päänsärky ja makuhäiriö.
The most frequently reported adverse reactions were fatigue, headache, pruritus, anaemia, influenza- like illness, nausea, insomnia, neutropenia, asthenia, rash, decreased appetite, dry skin, alopecia, pyrexia, myalgia, irritability, cough, diarrhoea, dyspnoea and arthralgia.
Useimmin ilmoitetut haittavaikutukset olivat väsymys, päänsärky, kutina, anemia, influenssan kaltainen sairaus, pahoinvointi, unettomuus, neutropenia, voimattomuus, ihottuma, ruokahalun heikkeneminen, ihon kuivuminen, hiustenlähtö, kuume, lihaskipu, ärtyneisyys, yskä, ripuli, hengenahdistus ja nivelkipu.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache ,fatigue and dizziness.
Yleisimmin ilmoitetut haittavaikutukset ovat nenänielun tulehdus, uneliaisuus, päänsärky, väsymys ja huimaus.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache, fatigue and dizziness.
Yleisimmin ilmoitetut haittavaikutukset olivat nenänielun tulehdus, uneliaisuus, päänsärky, väsymys ja huimaus.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache, fatigue and dizziness.
Yleisimmin ilmoitetut haittavaikutukset ovat nenänielun tulehdus, uneliaisuus, päänsärky, väsymys ja huimaus.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence, headache, fatigue and dizziness.
Yleisimmin raportoidut haittavaikutukset olivat nenänielun tulehdus, uneliaisuus, päänsärky, väsymys ja heitehuima.
The most frequently reported adverse reactions with dexmedetomidine are hypotension, hypertension and bradycardia, occurring in approximately 25%, 15% and 13% of patients respectively.
Deksmedetomidiinin käytön yhteydessä yleisimmin ilmoitettuja haittavaikutuksia ovat hypotensio (noin 25 %:lla potilaista), hypertensio (noin 15 %:lla) ja bradykardia (noin 13 %:lla).
The most frequently reported adverse reactions with Incruse were nasopharyngitis and upper respiratory tract infection.
Incruse-hoidon yleisimmin raportoidut haittavaikutukset olivat nenänielutulehdus ja ylähengitystieinfektio.
The most frequently reported adverse reactions with lacosamide treatment were dizziness, headache, nausea and diplopia.
Lakosamidihoidon yhteydessä yleisimmin raportoituja haittavaikutuksia olivat huimaus, päänsärky, pahoinvointi ja kaksoiskuvat.
The most frequently reported adverse reactions with Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orionin yleisimmin raportoidut haittavaikutukset ovat dyskinesiat, joita ilmenee noin 19 %:lla potilaista; ruuansulatuskanavan oireet, mukaan lukien pahoinvointi ja ripuli, noin 15 %:lla ja 12 %:lla; lihasten, luuston ja sidekudoksen kipu esiintyen noin 12 %:lla potilaista; sekä harmiton virtsan värjäytyminen punaruskeaksi (kromaturia) esiintyen noin 10 %:lla potilaista.