natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients with known hypersensitivity to other bisphosphonates
Potilaat, joiden tiedetään olevan yliherkkiä muille bisfosfonaateille
Patients with known hypersensitivity to other bisphosphonates
Yliherkkyys muille bisfosfonaateille
Patients with known IgE mediated hypersensitivity to obinutuzumab must not be treated (see section 4.3).
Potilasta ei saa hoitaa, jos hänellä tiedetään olevan IgE-välitteistä yliherkkyyttä obinututsumabille (ks. kohta 4.3).
Patients with known or suspected hepatic disorder have not been included in long-term clinical trials with degarelix.
Degareliksin pitkäaikaisiin kliinisiin tutkimuksiin ei otettu potilaita, joilla tiedettiin tai epäiltiin olevan maksan toiminnan häiriöitä.
Patients with known or suspected sphincter of Oddi disease or dysfunction and/or biliary tract or pancreatic disease, including a history of pancreatitis, and those who have had a cholecystectomy or are missing a gallbladder due to other reasons must not receive this medicinal product (see section 4.3).
Tätä lääkevalmistetta ei saa antaa potilaille, joilla on tiedetty tai epäilty Oddin sulkijalihaksen sairaus tai toimintahäiriö ja/tai sappitie- tai haimasairaus, mukaan lukien aiempi haimatulehdus, eikä potilaille, joille on tehty sappirakon poistoleikkaus tai joilta sappirakko puuttuu muista syistä (ks. kohta 4.3).
Patients with known risk factors for thromboembolism – including prior thrombosis – should be closely monitored.
Jos potilaalla on tunnettuja tromboembolian riskitekijöitä – aikaisempi tromboosi mukaan luettuna – hänen tilaansa on seurattava huolellisesti.
Patients with known risk factors for thromboembolism – including prior thrombosis – should be closely monitored.
Jos potilaalla tiedetään olevan tromboembolian riskitekijöitä, mukaan lukien aiempi tromboosi, potilasta on seurattava huolellisesti.
Patients with known risk factors – including prior thrombosis – should be closely monitored, and action should be taken to try to minimize all modifiable risk factors (eg. smoking, hypertension, and hyperlipidaemia).
Sen vuoksi potilaita, joilla on tunnettuja riskitekijöitä, kuten aiempi tromboosi, tulee tarkkailla huolellisesti, ja toimenpiteisiin on ryhdyttävä kaikkien muutettavissa olevien riskitekijöiden minimoimiseksi (esim. tupakointi, hypertensio ja hyperlipidemia).
Patients with lamivudine-resistant chronic hepatitis B: No new adverse reactions to tenofovir disoproxil fumarate were identified from a randomised, double-blind study (GS-US-174-0121) in which 280 lamivudine-resistant patients received treatment with tenofovir disoproxil fumarate (n = 141) or emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate (n = 139) for 240 weeks.
Potilaat, joilla on lamivudiiniresistentti krooninen hepatiitti B infektio: Satunnaistetussa kaksoissokkotutkimuksessa (GS-US-174-0121), jossa 280 lamivudiiniresistenttia potilasta sai tenofoviiridisoproksiilifumaraattihoitoa (n = 141) tai emtrisitabiini/tenofoviiridisoproksiili- fumaraattihoitoa (n = 139) 240 viikon ajan, ei todettu uusia tenofoviiridisoproksiilifumaraattiin liittyviä haittavaikutuksia.
Patients with lamivudine-resistant HBV are at higher risk of developing subsequent entecavir resistance than patients without lamivudine-resistance.
Potilailla, joilla on lamivudiiniresistentti HBV, on suurempi riski kehittää myöhemmin resistenssi entekaviirille kuin potilailla, joilla ei ole lamivudiiniresistenssiä.
Patients with left ventricular outflow obstruction (e.g. aortic stenosis, idiopathic hypertrophic subaortic stenosis) and those with severely impaired autonomic control of blood pressure can be particularly sensitive to the actions of vasodilators including avanafil.
Potilaat, joilla on vasemman kammion ulosvirtauseste (esim. aortan ahtauma tai idiopaattinen hypertrofinen subaortaalinen stenoosi) tai joilla verenpaineen autonominen säätely on vakavasti häiriintynyt, voivat olla erityisen herkkiä verisuonia laajentavien lääkkeiden vaikutukselle, avanafiili mukaan lukien.
Patients with life-threatening arrhythmias
potilaat, joilla on hengenvaarallisia sydämen rytmihäiriöitä
Patients with limited treatment options
Potilaat, joille on tarjolla vähän hoitovaihtoehtoja
Patients with liver and lung toxicity related to the previous use of amiodarone
Aiemmin amiodaronin käytöstä aiheutunut maksa- tai keuhkotoksisuus
Patients with liver impairment
Maksan vajaatoiminta
Patients with liver impairment
Maksan vajaatoimintaa sairastavat potilaat
Patients with liver impairment
Maksan vajaatoimintaa sairastavatpotilaat
Patients with liver impairment
Potilaat, joilla on maksan vajaatoiminta
Patients with liver problems
Potilaat, joilla on maksan toimintahäiriöitä
Patients with liver problems
Potilaat, joilla on maksaongelmia
Patients with liver problems or
Maksan vajaatoimintaa
patients with liver problems, patients with pathological changes in their red blood cells (homozygous sickle cell anaemia).
potilaat, joilla on jokin maksasairaus potilaat, joiden veren punasoluissa on sairauden aiheuttamia muutoksia (homotsygoottinen sirppisoluanemia).
Patients with low antibody production following transplantation of bone marrow cells from another person.
Potilaat, joilla on alhainen vasta-aineiden tuotanto toiselta ihmiseltä saadun kantasolu-siirron jälkeen.
Patients with low body weight (<60 kg)
Alle 60 kg painavat potilaat
Patients with low expression levels of UGT1A1 or genetic glucuronidation disorders (e.g.
Potilailla, joilla UGT1A1:n pitoisuus on alhainen tai joilla on perinnöllinen glukuronidaatiohäiriö (esim.
Patients with low levels of this protein have excessive activity of these two systems, which leads to the symptoms of angioedema.
Potilailla, joilla on vähän C1 esteraasiestäjä -proteiinia, näiden järjestelmien toiminta on liiallista, mistä seuraa angioedeeman oireita.
Patients with low tumour burden (< 50%) responded best to BLINCYTO treatment with CR/CRh* rate of 72.9% (CI 59.7 – 83.6).
Paras vaste Blincyto-hoidolle saatiin niiden potilaiden ryhmässä, joilla oli pieni kasvaintaakka (< 50 %), ja CR/CRh*-osuus oli 72,9 % (CI 59,7–83,6).
Patients with low weight ( 60 kg) (see sections 4.2, 4.8, and 5.2).
Potilaat, joiden paino on alhainen ( 60 kg) (ks. kohdat 4.2, 4.8 ja 5.2).
Patients with LVEF lower than the institutional lower limit of normal were not included in clinical trials with trametinib.
Kliinisiin trametinibitutkimuksiin ei otettu potilaita, joiden vasemman kammion ejektiofraktio alitti hoitolaitoskohtaisen viitearvojen alarajan.
Patients with marked volume depletion or patients with salt depletion (e.g. those receiving high doses of diuretics) or
Potilailla, joilla on ilmeinen nestevaje tai potilailla, joilla on natriumvaje (esim. potilaat, jotka käyttävät diureetteja suurella annoksella) tai
Patients with maximal
Potilaat, joiden suurin
Patients with MDRH&R-TB
Potilaat, joilla monilääkeresistentti Mycobacterium tuberculosis
Patients with measurable disease
Potilaat, joilla mitattavissa oleva tauti
Patients with melanoma driven by BRAF mutations other than V600E were excluded.
Potilaat, joiden kasvaimessa oli muu kuin BRAF V600E-mutaatio, suljettiin pois tutkimuksesta.
Patients with metastases, bilateral breast cancer, clinically important cardiac risk factors (See section 4.4) or LVEF < 55% were not included.
Tutkimukseen ei otettu mukaan potilaita, joilla oli metastasoitunut rintasyöpä, rintasyöpä kummassakin rinnassa, kliinisesti merkittäviä sydämen riskitekijöitä (ks. kohta 4.4) tai vasemman kammion ejektiofraktio oli < 55 %.
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first line or subsequent therapy. patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
metastasoitunut munasarjasyöpä, kun ensivaiheen hoitovaihtoehto tai myöhempi hoito on epäonnistunut relapsivaiheessa oleva pienisoluinen keuhkosyöpä (SCLC) ja joilla ensivaiheen hoitovaihtoehto ei tule kysymykseen uusintahoitona (ks. kohta 5.1).
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first line or subsequent therapy. patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
metastasoitunut munasarjasyöpä, kun ensivaiheen hoitovaihtoehto tai myöhempi hoito on epäonnistunut. relapsivaiheessa oleva pienisoluinen keuhkosyöpä (SCLC) ja joilla ensivaiheen hoitovaihtoehto ei tule kysymykseen uusintahoitona (ks. kohta 5.1).
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first-line or subsequent therapy patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
metastasoitunut munasarjasyöpä, kun ensivaiheen hoitovaihtoehto tai myöhempi hoito on epäonnistunut relapsivaiheessa oleva pienisoluinen keuhkosyöpä (SCLC) ja joilla ensivaiheen hoitovaihtoehto ei tule kysymykseen uusintahoitona (ks. kohta 5.1).
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first-line or subsequent therapy. patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
metastasoitunut munasarjasyöpä, kun ensivaiheen hoitovaihtoehto tai myöhempi hoito on epäonnistunut. relapsivaiheessa oleva pienisoluinen keuhkosyöpä (SCLC) ja joilla ensivaiheen hoitovaihtoehto ei tule kysymykseen uusintahoitona (ks. kohta 5.1).
Patients with methaemoglobinaemia due to chlorate poisoning
Potilaat, joilla on methemoglobinemia kloraattimyrkytyksen takia.
Patients with microbiologically confirmed invasive candidiasis (MITT population) and neutropenia were identified in an analysis of pooled data from 4 similarly designed prospective, open-label, non- comparative studies.
Potilaat, joilla oli mikrobiologisesti vahvistettu invasiivinen kandidiaasi (MITT-populaatio) ja neutropenia, tunnistettiin neljästä samalla tavoin suunnitellusta prospektiivisesta, avoimesta, ei vertailevasta tutkimuksesta yhdistetyistä tiedoista.
Patients with mild and moderate renal impairment (creatinine clearance 60­90 ml/min and 30–
Potilailla, joilla on lievä tai keskivaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 60
Patients with mild and moderate renal impairment had at steady state an average 1.8-fold and 3.6-fold higher pre-dosedabigatran plasma concentrations compared with patients with CrCL > 80 mL/min, respectively.
Lievää munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla ennen lääkkeenottoa mitatut vakaan tilan dabigatraanipitoisuudet plasmassa olivat keskimäärin 1,8-kertaiset ja keskivaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla keskimäärin 3,6-kertaiset verrattuna potilaisiin, joilla kreatiniinipuhdistuma oli > 80 ml/min.
Patients with mild dementia (MMSE 18-24)
Parkinsonin tautiin liittyvä dementia
Patients with mild dementia (MMSE 18-24)
Potilaat, joilla ei ollut näköaistiharhoja
Patients with mild dementia (MMSE 18-24)
Potilaat, joilla lievä dementia (MMSE 1824)
Patients with mild dementia (MMSE 18-24)
Potilaat, joilla oli lievä dementia (MMSE 18 - 24)
Patients with mild hepatic impairment (Child-Pugh A) should not exceed 40 mg daily.
Lievää maksan vajaatoimintaa (Child–Pugh-luokka A) sairastavien potilaiden annos ei saa olla yli 40 mg päivässä.
Patients with mild liver disease (Child-Pugh-Turcotte (CPT), Class A) may be treated with the normal recommended dose of Atripla (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
Potilaat, joilla on lievä maksasairaus (Child-Pugh-Turcotte (CPT) luokka A), voivat käyttää normaalia Atripla- suositusannosta (ks. kohdat 4.3, 4.4 ja 5.2).
Patients with mild or moderate impairment of liver function should be started at a lower dose.
Hoito aloitetaan pienemmällä annoksella potilailla, joilla on lievä tai kohtalainen maksan toimintahäiriö.
Patients with mild or moderate infusion reaction may receive ipilimumab with close monitoring.
Jos infuusioreaktio on lievä tai keskivaikea, ipilimumabia voidaan antaa tarkassa valvonnassa.
Patients with mild or moderate infusion reaction may receive nivolumab or nivolumab in combination with ipilimumab with close monitoring and use of premedication according to local treatment guidelines for prophylaxis of infusion reactions.
Potilaat, jotka saavat lievän tai keskivaikean infuusioreaktion, voivat saada nivolumabia tai nivolumabi–ipilimumabi- yhdistelmähoitoa huolellisessa seurannassa ja käyttämällä infuusioreaktioita estävää esilääkitystä paikallisten hoitosuositusten mukaisesti.
patients with mild or moderate renal impairment (creatinine clearance between 31 and 90 ml/min; see section 4.4) activated partial thromboplastin time (aPTT) should be monitored.
Lievää tai kohtalaista munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla (kreatiniini-puhdistuma 31 - 90 ml/min; ks. kohta 4.4) tulee aktivoitunutta partiaalista tromboplastiiniaikaa (APTT) tarkkailla.
Patients with mild renal impairment can be expected to have approximately 1.7 to 1.9 times the fampridine concentrations achieved by patients with normal renal function.
Lievää munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla fampridiinipitoisuuksien odotetaan olevan noin 1,7–1,9 kertaa suurempia kuin potilailla, joiden munuaistoiminta on normaali.
Patients with mild renal impairment did not have a clinically meaningful increase in the plasma concentration of sitagliptin as compared to normal healthy control subjects.
Lievää munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla ei esiintynyt kliinisesti merkittävää plasman sitagliptiinipitoisuuden nousua vertailuryhmän terveisiin tutkittaviin verrattuna.
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Lievää tai keskivaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuma 45–79 ml/min) sairastavien potilaiden on vältettävä ei-steroidaalisten tulehduskipulääkkeiden (NSAID-lääkkeiden), kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihapon (> 1,3 g/vrk), käyttöä 2 päivän ajan ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4,5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Potilaiden, joilla on lievä tai kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 45 – 79 ml/min), tulee välttää steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID) kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihapon (> 1,3 g/vrk) ottamista 2 päivää ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Potilaiden, joilla on lievä tai kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 45-79 ml/min), tulee välttää steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID) kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihappon (> 1,3 g/vrk) ottamista 2 päivää ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Potilaiden, joilla on lievä tai kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 45– 79 ml/min), tulee välttää steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID), kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihapon (> 1,3 g/vrk) ottamista 2 päivää ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Potilaiden, joilla on lievä tai kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 45–79 ml/min), tulee välttää steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID) kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihappon (> 1,3 g/vrk) ottamista 2 päivää ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Potilaiden, joilla on lievä tai kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 45-79 ml/min), tulee välttää steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID) kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihappon (> 1,3 g/vrk) ottamista 2 päivää ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), such as ibuprofen, and aspirin (>1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Potilaiden, joilla on lievä tai kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 45– 79 ml/min), tulee välttää steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID), kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihapon (> 1,3 g/vrk), ottamista 2 päivää ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory medicinal product (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Potilaiden, joilla on lievä tai kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 45– 79 ml/min), tulee välttää steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID), kuten ibuprofeenin ja asetyylisalisyylihapon (> 1,3 g/vrk) ottamista 2 päivää ennen pemetreksedin antoa, pemetreksedin antopäivänä ja 2 päivää pemetreksedin annon jälkeen (ks. kohta 4.5).
Patients with mild–to–moderate hepatic insufficiency and clinical evidence of cirrhosis had evidence of decreased metabolism of indinavir resulting in approximately 60 % higher mean AUC following a 400–mg dose.
Potilailla, joilla oli lievä tai keskivaikea maksan vajaatoiminta sekä kliiniset kirroosin löydökset, todettiin merkkejä alentuneesta indinaviirin metaboloitumisesta siten, että 400 mg:n annoksen jälkeen mitattu keskimääräinen AUC oli noin 60 % korkeampi.
Patients with mild–to–moderate hepatic insufficiency due to cirrhosis will require a dose reduction of indinavir due to decreased metabolism of indinavir (see section 4.2).
Potilailla, joilla on kirroosin aiheuttama lievä tai keskivaikea maksan vajaatoiminta, indinaviirin annosta tulee vähentää, sillä indinaviirin metaboloituminen on tällöin hidastunut (ks. kohta 4.2).
Patients with missing cirrhosis status were excluded from this subgroup analysis.
Potilaat, joiden kirroosin tila ei ollut tiedossa, suljettiin pois tästä alaryhmäanalyysistä.
Patients with moderate (total bilirubin >1.5 to ≤3 x ULN) or severe (total bilirubin >3 to ≤5 x ULN) hepatic impairment have a 22% to 26% decrease in the maximum elimination rate of paclitaxel and approximately 20% increase in mean paclitaxel AUC compared with patients with normal hepatic function.
Jos potilaan maksan vajaatoiminta on kohtalaista (kokonaisbilirubiinipitoisuus > 1,5 – ≤ 3 x ULN) tai vaikea-asteista (kokonaisbilirubiinipitoisuus > 3 – ≤ 5 x ULN), paklitakselin suurin eliminaationopeus hidastuu noin 22 % – 26 %, ja paklitakselin keskimääräinen AUC suurenee noin 20 % verrattuna potilaisiin, joiden maksan toiminta on normaali.
Patients with moderate dementia (MMSE 10-17)
Potilaat, joilla kohtalaisen vaikea dementia (MMSE 10- 17)
Patients with moderate dementia (MMSE 10-17)
Potilaat, joilla kohtalaisen vaikea dementia (MMSE 1017)
Patients with moderate dementia (MMSE 10-17)
Potilaat, joilla oli kohtalaisen vaikea dementia (MMSE 10 - 17)
Patients with moderate dementia (MMSE 10-17)
Potilaat, joilla oli näköaistiharhoja
Patients with moderate hepatic impairment (Child Pugh B) showed a higher exposure to this medicine (see section 5.2).
Kohtalaista maksan vajaatoimintaa (Child-Pugh B) sairastaneet potilaat olivat alttiimpia tälle valmisteelle (ks. kohta 5.2).
Patients with moderate or severe hepatic impairment (Child-Pugh B or C) (see sections 4.2 and 5.2).
Kohtalainen tai vaikea maksan vajaatoiminta (Child-Pugh-luokka B tai C) (ks. kohdat 4.2 ja 5.2).
Patients with moderate or severe hepatic impairment and those with unexplained persistent abnormal liver function tests.
Potilaat, joilla on keskivaikea tai vaikea maksan vajaatoiminta, sekä potilaat, joiden maksan toimintakokeiden tulokset ovat pitkäkestoisesti poikkeavat selittämättömästä syystä.
Patients with moderate or severe hepatic impairment should be started on VELCADE at a reduced dose of 0.7 mg/m2 per injection during the first treatment cycle, and a subsequent dose escalation to 1.0 mg/m2 or further dose reduction to 0.5 mg/m2 may be considered based on patient tolerability (see Table 6 and sections 4.4 and 5.2).
Keskivaikeaa tai vaikeaa maksan vajaatoimintaa sairastavien potilaiden VELCADE-hoito on aloitettava pienemmällä annoksella 0,7 mg/m2 injektiota kohti ensimmäisen hoitosyklin aikana, minkä jälkeen annoksen suurentamista tasolle 1,0 mg/m2 tai pienentämistä tasolle 0,5 mg/m2 voidaan harkita potilaan sietokyvyn mukaan (ks. taulukko 6 ja kohdat 4.4 ja 5.2).
Patients with moderate or severe hepatic insufficiency (Child’s-Pugh Class B or C) were excluded from the Phase III studies (Kodiac 4 and 5).
Vaiheen III tutkimuksista (Kodiac 4 ja Kodiac 5) suljettiin pois potilaat, joilla oli keskivaikea tai vaikea maksan vajaatoiminta (Child-Pughin luokitus B tai C).
patients with moderate or severe reduction in kidney function or with acute conditions that could potentially alter kidney function such as dehydration, severe infection or shock;
potilaat, joilla on keskivaikea tai vaikea munuaisten vajaatoiminta tai akuutteja tiloja, jotka voivat vaikuttaa munuaisten toimintaan, kuten elimistön kuivuminen, vakava infektio tai sokki
patients with moderate or severe reductions in kidney function or with acute conditions that could potentially alter kidney function such as dehydration, severe infection or shock;
kohtalainen tai vaikea munuaisten vajaatoiminta tai akuutti tila, joka saattaa vaikuttaa munuaisten toimintaan, kuten nestehukka, vaikea infektio tai sokki
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 5.2).
Jos potilaalla on keskivaikea tai vaikea munuaisten vajaatoiminta, emtrisitabiinin ja tenofoviiridisoproksiilifumaraatin annoksia on muutettava, mikä ei onnistu yhdistelmätabletteja käytettäessä (ks. kohdat 4.2 ja 5.2).