natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The incidence of Abilify Maintena patients with prolactin levels > 1 time the upper limit of normal range (ULN) at any assessment was
Niiden Abilify Maintena - valmistetta saaneiden potilaiden osuus, joiden prolaktiinipitoisuus oli yli viitearvojen ylärajan missä tahansa arvioinnissa, oli 5,4 %.
The incidence of abnormal, but not clinically significant, findings on breast palpation and mammography decreased in the ospemifene 60 mg population during the 1-year study (Trial 3) from 1.6% to 0.6% and from 11.8% to 8.1% respectively.
Epänormaalien mutta ei kliinisesti merkittävien löydösten esiintyvyys rintojen palpaatiossa väheni 60 mg ospemifeenia saaneessa ryhmässä 1-vuotisen tutkimuksen aikana (tutkimus 3) 1,6%:sta 0,6%:iin ja mammografiassa 11,8%:sta 8,1%:iin.
The incidence of adverse events listed above have the potential to occur with a higher frequency in patients who have a poor performance status (see section 4.4).
Yllä olevien haittavaikutusten insidenssi saattaa esiintyä korkeammalla frekvenssillä potilailla, joilla on huono suorituskyky (ks. kohta 4.4)
The incidence of adverse events listed above have the potential to occur with a higher frequency in patients who have a poor performance status (see section 4.4).
Yllä olevien haittavaikutusten insidenssi saattaa ilmaantua korkeammalla frekvenssillä potilailla, joilla on huono suorituskyky (ks. kohta 4.4)
The incidence of adverse events listed above have the potential to occur with a higher frequency in patients who have a poor performance status (see section 4.4).
Yllä olevien haittavaikutusten insidenssi saattaa ilmaantua korkeammalla frekvenssillä potilailla, joilla on huono suorituskyky (ks. kohta 4.4).
The incidence of adverse reactions and laboratory abnormalities (with the exception of elevations of ALT and CPK, see below) were similar between placebo and lamivudine treated patients).
Haittavaikutuksia ja laboratorioarvojen poikkeamia esiintyi yhtä paljon plaseboa ja lamivudiinia saaneilla potilailla (ALAT- ja kreatiinikinaasiarvoja lukuun ottamatta, ks. alla).
The incidence of adverse reactions has been evaluated in one clinical trial (Study V87P6) in children (6 months to 17 years old): Regardless of age, reactogencity was higher after the first dose than after the second vaccination.
Lapsilla (6 kuukauden – 17 vuoden ikäisillä) haittavaikutusten esiintyvyyttä on arvioitu yhdessä kliinisessä tutkimuksessa (tutkimus V87P6): Reaktogeenisuus oli iästä riippumatta suurempaa ensimmäisen annoksen jälkeen kuin toisen rokotuksen.
The incidence of adverse reactions has been evaluated in seven clinical trials in adults (18 years old and above) involving over 4,300 adults and elderly receiving AFLUNOV (at least 7.5 µg HA, adjuvanted).
Haittavaikutusten ilmaantuvuutta on arvioitu aikuisilla (vähintään 18-vuotiailla) seitsemässä kliinisessä tutkimuksessa, joihin on osallistunut yli 4 300 aikuista ja iäkästä henkilöä, jotka saivat AFLUNOV-rokotetta (vähintään 7,5 µg hemagglutiniinia, adjuvantoitu).
The incidence of adverse reactions in 384 subjects exposed to photodynamic therapy with Ameluz in pivotal clinical trials is listed below.
Haittavaikutusten esiintyvyyttä fotodynaamista Ameluz-hoitoa pivotaalisissa kliinisissä tutkimuksissa saaneilla 384 potilaalla on kuvattu seuraavassa taulukossa.
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury (see section 4.4).
Haittavaikutusten yleensä, keskushermostoon liittyvien haittavaikutusten ja erityisesti unisuuden määrä lisääntyi selkäydinvammasta johtuvan sentraalisen neuropaattisen kivun hoidossa (ks. kohta 4.4).
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury.
Haittavaikutusten yleensä, keskushermostoon liittyvien haittavaikutusten ja erityisesti unisuuden määrä lisääntyi selkäydinvammasta johtuvan sentraalisen neuropaattisen kivun hoidossa.
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury.
Kaikenlaisten haittavaikutusten, keskushermostoon kohdistuvien haittavaikutusten ja erityisesti uneliaisuuden ilmaantuvuus suurentui selkäydinvammasta johtuvan sentraalisen neuropaattisen kivun hoidossa.
The incidence of AEs, including Grade  3 AEs and SAEs, was similar between the two treatment arms.
Haittatapahtumien ilmaantuvuus, mukaan lukien asteen ≥ 3 haittatapahtumat ja vakavat haittatapahtumat, oli hoitoryhmissä samankaltainen.
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was  1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Maksaan ja sappiteihin liittyvien haittatapahtumia oli kaikkiaan <1,5 %:lla potilaista kaikissa hoitoryhmissä ja ilmaantuvuus oli plaseboa saaneilla sama.
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was  1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Maksaan ja sappiteihin liittyviä haittatapahtumia oli kaikkiaan <1,5 %:lla potilaista kaikissa hoitoryhmissä ja ilmaantuvuus oli plaseboa saaneilla sama.
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was 1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Maksaan ja sappiteihin liittyviä haittatapahtumia oli kaikkiaan <1,5 %:lla potilaista kaikissa hoitoryhmissä ja ilmaantuvuus oli plaseboa saaneilla sama.
The incidence of anaemia was increased when ambrisentan was dosed in combination with tadalafil (15% adverse event frequency), compared to the incidence of anaemia when ambrisentan and tadalafil were given as monotherapy (7% and 11%, respectively).
Anemian ilmaantuvuus lisääntyi, kun ambrisentaania annettiin yhdessä tadalafiilin kanssa (haittatapahtumia esiintyi 15 %:lla).Ambrisentaanimonoterapian yhteydessä anemian ilmaantuvuus oli 7 % ja tadalafiilimonoterapian yhteydessä 11 %.
The incidence of anaemia was similar in both treatment groups (7% vs.
Anemian esiintymistiheys oli samankaltainen molemmissa ryhmissä (7 % vs.
The incidence of angioedema in patients not taking concomitant ACE inhibitors was the same in both groups.
Potilailla, jotka eivät käyttäneet samanaikaisesti ACE:n estäjiä, angioedeeman esiintymistiheys oli yhtä suuri kummassakin ryhmässä.
The incidence of antibody formation is highly dependent on the sensitivity and the specificity of the assay and for these reasons, comparison of the incidence of antibodies to dinutuximab with the incidence of antibodies to other products may be misleading.
Vasta-aineiden muodostumisen ilmeneminen on suuresti riippuvainen analyysin herkkyydestä ja tarkkuudesta, minkä vuoksi dinutuksimabin vasta-aineiden esiintymisen vertailu muiden tuotteiden vasta- aineiden esiintymiseen voi olla harhaanjohtavaa.
The incidence of antibody titres in treated dogs under field conditions is low and the puppies will have no or very limited exposure to anti-BMP-2 antibodies due to the potential for limited transfer across the placenta in dogs.
Vasta-ainetitterien ilmaantuvuus hoidetuille koirille on kenttäolosuhteissa vähäistä eivätkä pennut altistu BMP-2-vasta-aineille tai niiden altistus BMP-2- vasta-aineille on hyvin vähäistä, koska vasta-aineet kykenevät läpäisemään koiran istukan vain heikosti.
The incidence of any adverse reactions potentially related to hypotension in a short-term active controlled study was 4.9% with Rasitrio versus up to 3.7% with dual combinations.
Minkä tahansa hypotensioon mahdollisesti liittyvän haittavaikutuksen ilmaantuvuus lyhytaikaisessa, aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa oli Rasitrion osalta 4,9 % ja yhdistelmälääkevalmisteiden osalta
The incidence of binding antibodies (excluding predose positive patients) was 1% as detected by the acid-dissociation ELISA and < 1% as detected by the Biacore assay;
Sitoutuvien vasta-aineiden ilmaantuvuus (kun ennen annosta positiivisiksi todetut potilaat suljettiin pois) oli 1 % happodissosiaatio-ELISA-menetelmällä ja < 1 % Biacore-menetelmällä mitattuna
The incidence of biopsy confirmed acute rejection was higher (p=0.020*) for patients in the sirolimus group (11, 8.4%) compared to the tacrolimus group (2, 1.6%) through 2 years; most rejections were mild in severity (8 of 9 [89%] T-cell BCAR, 2 of 4 [50%] antibody mediated BCAR) in the sirolimus group.
Biopsialla vahvistetun akuutin hyljinnän ilmaantuvuus oli korkeampi (p=0,020*) sirolimuusiryhmän potilailla (11, 8,4 %) kuin takrolimuusiryhmässä (2, 1,6 %) 2 vuoden aikana; sirolimuusiryhmässä useimmat hylkimisreaktiot olivat vakavuudeltaan lieviä (8/9 [89 %] T- solu BCAR, 2/4 [50 %] vasta-ainevälitteinen BCAR).
The incidence of both ACUITY-scale and TIMI-scale bleeding events to day 30 for the per protocol population are presented in Table 7.
Verenvuodon ilmaantuvuus (sekä ACUITY- että TIMI- luokituksen mukaisesti) 30 päivään asti PPT-potilasjoukossa on esitetty taulukossa 7.
The incidence of both ACUITY-scale and TIMI-scale bleeding events up to day 30 for the intent-to- treat population is presented in Table 6.
Verenvuodon ilmaantuvuus (sekä ACUITY- että TIMI-luokituksen mukaisesti) 30 päivään asti ITT- potilasjoukossa on esitetty taulukossa 6.
The incidence of CMV infections was similar in both groups (14.6% vs.
Kaksois- tai kolmoishoidon yhteydessä todettujen CMV-infektioiden ilmaantuvuus oli molemmissa ryhmissä samaa luokkaa (14,6 % vs.
The incidence of CNS bleeds during the 28-day study period was 0.2% and 0.1% for drotrecogin alfa (activated)- treated and placebo-treated patients, respectively.
Intrakraniaalisia (CNS) vuotoja esiintyi 28 tutkimusvuorokauden aikana 0,2 %:lla drotrekogiini alfaa (aktivoitu) saaneista potilaista ja 0,1 %:lla plasebohoitoa saaneista.
The incidence of confirmed hypoglycaemia was uncommon for Onglyza 5 mg (0.8%) and placebo (0.7%).
Varmistettujen hypoglykemioiden ilmaantuvuus oli melko harvinaista 5 mg:n Onglyza-annoksen (0,8 %) ja lumelääkkeen (0,7 %) yhteydessä.
The incidence of congenital malformations after Assisted Reproductive Technologies (ART) may be higher than after spontaneous conceptions.
Avusteiset hedelmöitysmenetelmät saattavat lisätä synnynnäisten epämuodostumien esiintyvyyttä verrattuna luonnolliseen hedelmöitykseen.
The incidence of DAGT seroconversion in patients receiving ceftolozane/tazobactam was 0.2% in the clinical trials.
Tämän serokonversion insidenssi oli 0,2 % kliinisissä tutkimuksissa keftolotsaani/tatsobaktaamia saaneilla potilailla.
The incidence of delayed hip fracture healing was comparable between zoledronic acid (34 [3.2%]) and placebo (29 [2.7%]).
Lonkkamurtuman hidastuneen paranemisen esiintyvyys oli samaa luokkaa sekä tsoledronihappo - ryhmässä (34 [3,2 %]) että lumeryhmässä (29 [2,7 %]).
The incidence of diarrhoea, dizziness, asthenia, weight decrease, and dehydration was increased by ≥5% in older people compared to younger patients.
Ripulin, huimauksen, voimattomuuden, painon laskun ja nestehukan ilmaantuvuus oli iäkkäillä ihmisillä ≥ 5 % suurempi kuin nuoremmilla.
The incidence of diverticulitis was comparable between treatment groups in postmenopausal women or men with osteoporosis and in women undergoing aromatase inhibitor therapy for nonmetastatic breast cancer.
Postmenopausaalista osteoporoosia sairastavilla naisilla ja osteoporoosia sairastavilla miehillä sekä aromataasinestäjiä saavilla etäpesäkkeetöntä rintasyöpää sairastavilla naisilla divertikuliitin ilmaantuvuus oli molemmissa hoitoryhmissä samalla tasolla.
The incidence of efficacy failure at 12 months (defined as death, graft loss, biopsy-confirmed acute rejection, or lost to follow-up) was 14.0% in the Advagraf group (N=214), 15.1% in the Prograf group (N=212) and 17.0% in the ciclosporin group (N=212).
Hoidon tehon puutteen ilmaantuvuus 12 kuukauden jälkeen (määritelminä kuolema, siirteen irtoaminen, biopsialla vahvistettuakuutti hyljintä, tai potilaan seurannasta poisjääminen) oli Advagraf-ryhmässä 14,0 % (N=214), Prograf-ryhmässä 15,1 % (N=212) ja siklosporiiniryhmässä 17,0 % (N=212).
The incidence of efficacy failure at 12 months (defined as death, graft loss, biopsy-confirmed acute rejection, or lost to follow-up) was 14.0% in the Advagraf group (N=214), 15.1% in the Prograf group (N=212) and 17.0% in the ciclosporin group (N=212).
Hoidon tehon puutteen ilmaantuvuus12 kuukauden jälkeen (määritelminä kuolema, siirteen irtoaminen, biopsialla vahvistettuakuutti hyljintä, tai potilaan seurannasta poisjääminen) oli Advagraf-ryhmässä 14,0 % (N=214), Prograf-ryhmässä 15,1 % (N=212) ja siklosporiiniryhmässä 17,0 % (N=212).
The incidence of endometrial hyperplasia was 0.3% (1 case out of 317 biopsies) after 1 year of treatment with an upper 95% confidence limit of 1.74% (see section 5.1).
Kohdun limakalvon liikakasvun (hyperplasian) esiintyvyys oli 0,3% (1 tapaus 317 biopsiassa) yhden vuoden kuluttua hoidosta, 95%:n luottamusvälin ylärajan ollessa 1,74% (ks. kohta 5.1).
The incidence of erythema multiforme or Stevens- Johnson syndrome was approximately 0.1%.
Erythema multiformen tai Stevens-Johnsonin oireyhtymän ilmaantuvuus oli noin 0,1 %.
The incidence of erythema multiforme or Stevens-Johnson syndrome was approximately 0.1 %.
Erythema multiformen tai Stevens–Johnsonin oireyhtymän insidenssi oli noin 0,1 %.
The incidence of erythema multiforme or Stevens-Johnson syndrome was approximately 0.1%.
Erythema multiformen tai Stevens-Johnsonin oireyhtymän insidenssi oli noin 0,1%.
The incidence of flu-like symptoms (e.g. influenza-like illness, chills, hyperpyrexia, musculoskeletal pain, myalgia, pain, pyrexia) was highest at the initiation of treatment and generally decreased over the first 6 months.
Flunssan kaltaisten oireiden ilmaantuvuus (esim. flunssan kaltaiset oireet, vilunväristykset, hyvin korkea kuume, muskuloskeletaalinen kipu, lihassärky, kipu, kuume) oli suurinta hoidon alkuvaiheessa ja väheni yleensä ensimmäisten 6 kuukauden kuluessa.
The incidence of FN varied according to age (from 14.3 % to 71.4 %), with the highest frequency in the oldest age group.
Kuumeisen neutropenian esiintyminen vaihteli iän mukaan (14,3 % – 71,4 %) ja oli yleisintä vanhimmassa ikäryhmässä.
The incidence of fractures was 8 for Aclasta-treated patients versus 7 for risedronate-treated patients (p=0.8055).
Murtumien esiintyvyys oli Aclasta-potilasryhmässä 8 ja risedronaatti-potilasryhmässä 7 (p=0,8055).
The incidence of fractures was 8 for zoledronic acid- treated patients versus 7 for risedronate-treated patients (p=0.8055).
Murtumien esiintyvyys oli tsoledronihapporyhmässä 8 ja risedronaattipotilasryhmässä 7 (p=0,8055).
The incidence of grade 3 and 4 neutropaenia was higher in the combination therapy group than in the monotherapy group (28% vs.
Luokan 3 ja 4 neutropenian esiintymistiheys oli suurempi yhdistelmähoitoa saaneiden ryhmässä kuin monoterapiaryhmässä (28 % vs.
The incidence of grade 3 and 4 thrombocytopaenia was higher in the combination therapy group than in the monotherapy group (22% vs.
Luokan 3 ja 4 trombosytopenian esiintymistiheys oli suurempi yhdistelmähoitoa saaneiden ryhmässä kuin monoterapiaryhmässä (22 % vs.
The incidence of Grade 3 hand-foot skin reaction in Asians was 28.4% (CRC) and 23.5% (GIST) (see sections 4.2 and 4.4).
3. asteen käsi-jalka -ihoreaktion esiintyvyys oli aasialaisilla 28,4% (CRC) ja 23,5% (GIST) (ks. kohdat 4.2 ja 4.4.).
The incidence of Grade 3 hand-foot skin reaction was 16.6% (CRC) and 22.0% (GIST).
3. asteen käsi-jalka-ihoreaktion esiintyvyys oli 16,6 % CRC- ja 22,0 % GIST-potilailla.
The incidence of Grade 3 hypertension was 7.6% (CRC) and 27.3% (GIST).
3. asteen hypertension esiintyvyys oli 7,6 % CRC- ja 27,3 % GIST-potilailla.
The incidence of grade 3 or 4 adverse reactions in patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30-50 ml/min at baseline) is increased compared to the overall population.
Asteiden III ja IV haittavaikutusten ilmaantuvuus on keskimääräistä suurempi keskivaikeasta munuaisten vajaatoiminnasta (kreatiniinipuhdistuma lähtötilanteessa 30 – 50 ml/min) kärsivillä potilailla.
The incidence of grade 3 or 4 adverse reactions in patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30-50 ml/min at baseline) is increased compared to the overall population.
Asteiden III ja IV haittavaikutusten ilmaantuvuus on keskimääräistä suurempi keskivaikeasta munuaisten vajaatoiminnasta (kreatiniinipuhdistuma lähtötilanteessa 30–50 ml/min) kärsivillä potilailla.
The incidence of grade 3 or 4 adverse reactions in patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30-50 ml/min at baseline) is increased compared to the overall population.
Vaikeusasteiltaan luokkaa III ja IV olevien haittavaikutusten ilmaantuvuus on keskimääräistä suurempi kohtalaisesta munuaisten vajaatoiminnasta (kreatiniinipuhdistuma lähtötilanteessa 30–50 ml/min) kärsivillä potilailla.
The incidence of grade 3 or 4 adverse reactions in patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30-50 ml/min) is increased compared to the overall population (see sections 4.2 and 4.3).
Asteiden III ja IV haittavaikutusten ilmaantuvuus on keskimääräistä suurempi keskivaikeasta munuaisten vajaatoiminnasta (kreatiniinipuhdistuma 30–50 ml/min) kärsivillä potilailla (ks. kohdat 4.2 ja 4.3).
The incidence of grade 3 or 4 adverse reactions in patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30-50 ml/min) is increased compared to the overall population (see sections 4.2 and 4.3).
Asteiden III ja IV haittavaikutusten ilmaantuvuus on keskimääräistä suurempi kohtalaisesta munuaisten vajaatoiminnasta (kreatiniinipuhdistuma 30–50 ml/min) kärsivillä potilailla (ks. kohdat 4.2 ja 4.3).
The incidence of Grade 4 neutropenia, febrile neutropenia and neutropenic infection was decreased in patients who received primary G-CSF prophylaxis (see section 4.8).
Gradus 4 neutropenian, kuumeisen neutropenian ja neutropeenisten infektioiden esiintyvyys pieneni potilailla, jotka saivat primäärin G- CSF profylaksian (ks. kohta 4.8.).
The incidence of Grade 4 neutropenia, febrile neutropenia and neutropenic infection was decreased in patients who received primary G-CSF prophylaxis (see section 4.8).
Gradus 4 neutropenian, kuumeisen neutropenian ja neutropeenisten infektioidenesiintyvyys pieneni potilailla, jotka saivat primäärin G- CSF profylaksian (ks. kohta 4.8.).
The incidence of hip fracture was 1.2% in the placebo group compared to 0.7% in the Prolia group at 3 years.
Lonkkamurtumien ilmaantuvuus oli kolmen vuoden kuluttua lumeryhmässä 1,2 % ja Prolia-ryhmässä 0,7 %.
The incidence of hospitalisations and IV anti-infective use associated with a clinical diagnosis of febrile neutropenia was lower in the pegfilgrastim group compared with placebo (1% versus 14%, p0.001; and 2% versus 10%, p0.001)
Kliinisesti diagnosoituun kuumeiseen neutropeniaan liittyvä sairaalahoidon ja laskimonsisäisen mikrobilääkityksen tarve oli pegfilgrastiimiryhmässä vähäisempi kuin lumeryhmässä (1 % ja 14 %, p  0,001; ja 2 % ja 10 %, p  0,001).
The incidence of hyperprolactinaemia or increased serum prolactin in patients treated with aripiprazole (0.3 %) was similar to that of placebo (0.2 %).
(95 % CI: −0,139, −0,047) aripipratsolilla ja −0,06 mmol/l (95 % CI: −0,116, −0,012) plasebolla.
The incidence of hypersensitivity reactions was 1.1% in both Onglyza-treated patients and placebo- treated patients.
Yliherkkyysreaktioiden ilmaantuvuus oli 1,1 % sekä Onglyza- että lumeryhmien potilailla.
The incidence of hypersensitivity reactions was 1.1% in both saxagliptin-treated patients and placebo-treated patients.
Yliherkkyysreaktioiden ilmaantuvuus oli 1,1 % sekä saksagliptiini- että lumeryhmien potilailla.
The incidence of hypoglycaemia was lower in the vildagliptin group than in the placebo group (22.9% vs.
Hypoglykemian ilmaantuvuus oli vähäisempää vildagliptiiniryhmässä (22,9 %) kuin lumeryhmässä (29,6 %).
The incidence of hypoglycaemia was similar across treatment groups (placebo 1.4%, linagliptin 5 mg 0%, metformin 2.1%, and linagliptin 2.5 mg plus metformin twice daily 1.4%).
Hypoglykemian ilmaantuvuus oli samaa luokkaa kaikissa hoitoryhmissä (lume 1,4 %, 5 mg lina- gliptiini 0 %, metformiini 2,1 % ja 2,5 mg linagliptiini + metformiini kahdesti vuorokaudessa 1,4 %).
The incidence of ILD was 6.2% in patients of Japanese ethnicity, 1.2% in patients of Asian ethnicity and 2.4% in non-Asian patients. (See Section 4.8).
ILD:n ilmaantuvuus oli japanilaisilla potilailla 6,2 %, aasialaisilla 1,2 % ja 2,4 % ei-aasialaisilla (ks. kohta 4.8).
The incidence of infection was 38% in the Gazyvaro plus chlorambucil arm and 37% in the rituximab plus chlorambucil arm (with Grade 3-5 events reported in 12% and 14%, respectively and fatal events reported in < 1% in both treatment arms).
Infektioiden ilmaantuvuus oli Gazyvaron ja klorambusiilin yhdistelmää saaneessa ryhmässä 38 % ja rituksimabin ja klorambusiilin yhdistelmää saaneessa ryhmässä 37 % (graduksen 3–5 tapahtumia ilmoitettiin Gazyvaron ja klorambusiilin yhdistelmää saaneessa ryhmässä 12 %:lla potilaista ja rituksimabin ja klorambusiilin yhdistelmää saaneessa ryhmässä 14 %:lla potilaista; kuolemaan johtaneita tapahtumia raportoitiin kummassakin hoitoryhmässä < 1 %:lla potilaista).
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent infusions and is <1% of patients by the eighth cycle of MabThera-containing treatment.
Seuraavilla infuusiokerroilla infuusioon liittyvien oireiden esiintyvyys väheni selvästi ja niitä havaittiin < 1 %:lla potilaista kahdeksanteen MabThera-hoitosykliin mennessä.
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent intravenous infusions and is <1% of patients by the eighth cycle of MabThera (containing) treatment.
Seuraavilla laskimoon annetuilla infuusiokerroilla infuusioon liittyvien oireiden esiintyvyys väheni selvästi ja niitä havaittiin < 1 %:lla potilaista kahdeksanteen MabThera- hoitosykliin mennessä.
The incidence of infusion-related symptoms decreases substantially with subsequent infusions and is less than 1 % after eight doses of MabThera.
Infuusioreaktioiden esiintyvyys laskee huomattavasti seuraavien infuusioiden yhteydessä ja on vähäisempi kuin 1 % kahdeksannen MabThera-annoksen jälkeen.
The incidence of injection site reactions may be reduced by the use of an auto-injector.
Pistoskohdan reaktioita voidaan vähentää käyttämällä autoinjektoria.
The incidence of injection site reactions may be reduced by the use of an autoinjector.
Pistoskohdan reaktioita voidaan vähentää käyttämällä autoinjektoria.
The incidence of intracranial bleeding was low in both treatment groups given the significant comorbidity and CV risk factors of the population under study.
Kallonsisäisten verenvuotojen esiintyvyys oli pieni kummassakin hoitoryhmässä, kun otetaan huomioon populaation huomattava komorbiditeetti ja CV- riskitekijät tutkimuksen aikana.
The incidence of investigator-reported cardiovascular APTC events in the combined Phase 3 studies (APEX, FACT and CONFIRMS studies) was 0.7 vs.
Tutkijan ilmoittamia sydämen ja verisuoniston APTC-tapahtumia esiintyi vaiheen 3 yhdistetyissä tutkimuksissa (APEX-, FACT- ja CONFIRMS-tutkimuksissa) 0,7 vs.
The incidence of IRRs in subsequent infusions was comparable in both arms and decreased with each cycle.
Seuraavien infuusioiden yhteydessä infuusioon liittyvien reaktioiden ilmaantuvuus oli kummassakin ryhmässä verrannollinen ja väheni jokaisessa hoitosyklissä.
The incidence of IRRs was 65% with the infusion of the first 1,000 mg of Gazyvaro (20% of patients experiencing a Grade 3-5 IRR, with no fatal events reported).
Infuusioon liittyvien reaktioiden ilmaantuvuus oli ensimmäisen 1000 mg:n Gazyvaro-infuusion yhteydessä 65 % (20 %:lla potilaista esiintyi graduksen 3–5 infuusioon liittynyt reaktio, mutta kuolemaan johtaneita tapahtumia ei raportoitu).
The incidence of ISTH major gastrointestinal bleeds (including upper GI, lower GI, and rectal bleeding) was 0.76%/year with apixaban and 0.86%/year with warfarin.
ISTH-kriteerien mukaan merkittävien maha-suolikanavan (mukaan lukien maha-suolikanavan yläosan, maha-suolikanavan alaosan ja peräsuolen) verenvuotojen ilmaantuvuus oli apiksabaaniryhmässä