natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
HIV-potilailla, joilla on vaikea immuunikato antiretroviraalisen yhdistelmähoidon aloittamishetkellä, voi ilmetä oireettomien tai residuaalisten opportunististen taudinaiheuttajien aiheuttama tulehdusreaktio, josta seuraa vakavia kliinisiä tiloja tai oireiden pahenemista.
In HIV infected patients, in a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve adult patients, small decreases in bone mineral density (BMD) of the hip and spine were observed in both treatment groups.
144 viikon kontrolloidussa kliinisessä tutkimuksessa, jossa verrattiin lamivudiiniin ja efavirentsiin yhdistettyä tenofoviiridisoproksiilifumaraattia ja stavudiinia aikuispotilailla, joilla on HIV-infektio ja jotka eivät aiemmin olleet saaneet antiretroviraalisia lääkeaineita, todettiin lonkassa ja selkärangassa pientä luutiheyden (bone mineral density, BMD) alenemista kummassakin hoitoryhmässä.
In HIV infected patients, peak efavirenz plasma concentrations were attained by 5 hours and steady-state concentrations reached in 6 to 7 days.
HIV-positiivisilla potilailla efavirentsin huippupitoisuudet plasmassa saavutettiin 5 tunnissa ja vakaan tilan pitoisuudet 6–7 päivässä.
In HIV infection, it blocks the activity of reverse transcriptase, an enzyme produced by HIV that allows it to infect cells and make more viruses.
Se estää HI-viruksen tuottaman käänteiskopioijaentsyymin toimintaa, joka saa viruksen tartuttamaan soluja ja lisääntymään.
in HIV patients enlargement of the spleen (splenomegaly)
HIV-potilaat pernan suurentuminen (splenomegalia)
in HIV patients enlargement of the spleen (splenomegaly)
HIV-potilailla pernan laajeneminen (splenomegalia)
in HIV patients enlargement of the spleen (splenomegaly)
HIV-potilailla pernan laajeneminen (splenomegalia).
in HIV patients enlargement of the spleen (splenomegaly)
HIV-potilailla suurentunut perna (splenomegalia).
in HIV patients pain in your muscles or bones (musculoskeletal pain)
HIV-potilaat lihas- ja luustokipu (muskuloskeletaalinen kipu)
in HIV patients pain in your muscles or bones (musculoskeletal pain)
HIV-potilailla lihas- tai luukipu (muskoloskeletaalinen kipu)
in HIV patients pain in your muscles or bones (musculoskeletal pain)
HIV-potilailla lihas- tai luukipu (muskoloskeletaalinen kipu).
in HIV patients pain in your muscles or bones (musculoskeletal pain)
HIV-potilailla lihas- tai luukipu (muskuloskeletaalinen kipu).
in HIV patients severe pain in the bones, chest, gut or joints (sickle cell crisis)
HIV-potilaat vaikea luu-, rinta-, suolisto- tai nivelkipu (sirppisolukriisi)
in HIV patients severe pain in the bones, chest, gut or joints (sickle cell crisis)
HIV-potilailla vaikea luu-, rinta-, suolisto-, tai nivelkipu (sirppisolukriisi).
in HIV patients severe pain in the bones, chest, gut or joints (sickle cell crisis)
HIV-potilailla voimakas kipu luissa, rintakehässä, suolistossa tai nivelissä (sirppisolukriisi).
In HIV-1 infected adolescents, the BMD Z-scores observed in subjects who received tenofovir disoproxil fumarate were lower than those observed in subjects who received placebo.
HIV-1-tartunnan saaneilla nuorilla BMD Z -pisteet tenofoviiridisoproksiilifumaraattia saaneilla henkilöillä olivat matalampia kuin plaseboa saaneilla henkilöillä.
In HIV-1 infected children, the BMD Z-scores observed in subjects who switched to tenofovir disoproxil fumarate were lower than those observed in subjects who remained on their stavudine- or zidovudine-containing regimen (see sections 4.4 and 5.1).
HIV-1-tartunnan saaneilla lapsilla tenofoviiridisoproksiilifumaraattiin vaihtaneiden henkilöiden BMD Z -pisteet olivat matalampia kuin stavudiinia tai tsidovudiinia sisältävää hoitoa jatkaneilla henkilöillä (ks. kohdat 4.4 ja 5.1).
In HIV-1 infected patients (n = 9) who received efavirenz 200 to 600 mg once daily for at least one month, cerebrospinal fluid concentrations ranged from 0.26 to 1.19 % (mean 0.69 %) of the corresponding plasma concentration.
Efavirentsia 200–600 mg kerran vuorokaudessa vähintään kuukauden ajan saaneilla HIV- 1 -infektiopotilailla (n = 9) pitoisuus aivo-selkäydinnesteessä vaihteli välillä 0,26–1,19 % (keskiarvo 0,69 %) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
In HIV-1 infected patients (n = 9) who received efavirenz 200 to 600 mg once daily for at least one month, cerebrospinal fluid concentrations ranged from 0.26 to 1.19 % (mean 0.69 %) of the corresponding plasma concentration.
Efavirentsia 200–600 mg kerran vuorokaudessa vähintään kuukauden ajan saaneilla HIV-1 -infektiopotilailla (n = 9) pitoisuus aivo-selkäydinnesteessä vaihteli välillä 0,26–1,19 % (keskiarvo 0,69 %) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
In HIV-1 infected patients (n = 9) who received efavirenz 200 to 600 mg once daily for at least one month, cerebrospinal fluid concentrations ranged from 0.26 to 1.19% (mean 0.69%) of the corresponding plasma concentration.
Efavirentsia 200- 600 mg kerran vuorokaudessa vähintään kuukauden ajan saaneilla HIV- 1-infektiopotilailla (n = 9) pitoisuus aivo-selkäydinnesteessä vaihteli välillä 0,26-1,19% (keskiarvo 0,69%) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
In HIV-1 infected patients (n = 9) who received efavirenz 200 to 600 mg once daily for at least one month, cerebrospinal fluid concentrations ranged from 0.26 to 1.19% (mean 0.69%) of the corresponding plasma concentration.
Efavirentsia 200-600 mg kerran vuorokaudessa vähintään kuukauden ajan saaneilla HIV- 1-infektiopotilailla (n = 9) pitoisuus aivo-selkäydinnesteessä vaihteli välillä 0,26-1,19% (keskiarvo 0,69%) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
In HIV-1 infected patients with renal risk factors, the co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with a boosted protease inhibitor should be carefully evaluated.
HIV-1-infektiopotilailla, joilla on heikentyneen munuaisten toiminnan riskitekijä, on huolellisesti harkittava tenofoviiridisoproksiilifumaraatin samanaikaista antoa tehostetun proteaasinestäjän kanssa.
In HIV-1–infected adult subjects following dolutegravir 50 mg once daily, the steady-state pharmacokinetic parameters (geometric mean [%CV]) based on population pharmacokinetic analyses were AUC(0-24) = 53.6 (27) g.h/mL, Cmax = 3.67 (20) g/mL, and Cmin = 1.11 (46) g/mL.
Aikuispotilailla, joilla oli HIV-1-infektio ja jotka käyttivät 50 mg dolutegraviiria kerran vuorokaudessa, populaatiofarmakokineettisiin analyyseihin perustuvat vakaan tilaan farmakokineettiset parametrit (geometrinen keskiarvo [variaatiokerroin, CV, %]) olivat: AUC(0- 24) = 53,6 (27) g.h/ml, Cmax = 3,67 (20) g/ml ja Cmin = 1,11 (46) g/ml.
In HIV-HCV co-infected patients, the clinical adverse reaction profiles reported for Pegasys, alone or in combination with ribavirin, were similar to those observed in HCV mono-infected patients For
Kliinininen haittavaikutusprofiili HIV/HCV-koinfektoituneilla potilailla, jotka käyttivät Pegasysiä joko yksinään tai yhdistettynä ribaviriiniin, oli samankaltainen kuin HCV-monoinfektoituneilla potilailla.
In HIV-infected adult patients (n=33, combined studies) the mean half-life within a dosing interval for atazanavir was 12 hours at steady state following a dose of 300 mg daily with ritonavir 100 mg once daily with a light meal.
Kun annettiin yhdistelmähoitona atatsanaviiria 300 mg vuorokaudessa ja ritonaviiria 100 mg kerran vuorokaudessa kevyen aterian yhteydessä, tasapainotilan aikainen atatsanaviirin puoliintumisaika annosvälin aikana oli aikuisilla HIV-potilailla (n = 33, yhdistetyt tutkimukset) keskimäärin 12 tuntia.
In HIV-infected adults, adding Viread to existing treatment resulted in a fall in viral load of around 75% after four and after 24 weeks, compared with a small rise or fall in viral load of around 5% in the patients taking placebo.
HIV-tartunnan saaneilla aikuisilla Vireadin lisääminen lääkitykseen alensi viruskuormaa noin 75 prosenttia neljän ja 24 viikon jälkeen, kun lumelääkettä saaneiden viruskuorma kasvoi tai väheni vähän, noin 5 prosenttia.
In HIV-infected patients with atazanavir/ritonavir at the recommended dose of 300/100 mg once daily
HIV-infektiopotilailla atatsanaviiri/ritonaviiri suositellulla annoksella 300/100 mg x 1
In HIV-infected patients with mild to moderate hepatic impairment, an increase of approximately 30% in lopinavir exposure has been observed but is not expected to be of clinical relevance (see section 5.2).
Lopinaviirialtistuksen lisääntymistä noin 30%:lla on todettu HIV-potilailla, joilla on lievä tai keskivaikea maksan vajaatoiminta, mutta sillä ei katsota olevan kliinistä merkitystä (ks. kohta 5.2).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of CART, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
Jos HIV-potilaalla on vaikea immuunivajaus antiretroviruslääkkeiden yhdistelmähoitoa (CART) aloitettaessa, hänelle voi kehittyä oireettomien tai piilevien opportunististen infektioiden aiheuttama tulehdusreaktio.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination anti- retroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Vaikeaa immuunikatoa sairastavilla HIV-infektoituneilla potilailla voi retroviruslääkkeiden yhdistelmähoidon (CART) aloitus laukaista tulehdusreaktion oireettomia tai residuaalisia opportunistisia patogeeneja vastaan, mikä voi aiheuttaa vakavia kliinisiä oireita tai oireiden pahenemista.
In HIV-infected patients, total clearance of stavudine is 594±164 ml/min, and renal clearance is 237±98 ml/min.
HIV-infektoituneilla potilailla stavudiinin kokonaispuhdistuma on 594±164 ml/min ja munuaispuhdistuma 237±98 ml/min.
In HIV–infected paediatric patients, the pharmacokinetic parameters of indinavir in apple sauce were: AUC0–8hr of 26,980 nM*h; peak plasma concentration of 13,711 nM; and plasma concentration at 8 hours post dose of 146 nM.
HIV-tartunnan saaneilla lapsipotilailla omenamehuun sekoitetun indinaviirin farmakokineettiset arvot olivat seuraavat: AUC0-8 h -arvo 26 980 nM*h, huippupitoisuus plasmassa 13 711 nM ja pitoisuus plasmassa 8 tunnin kuluttua annoksesta 146 nM.
In HIVinfected paediatric patients, a dose regimen of indinavir hard capsules, 500 mg/m2 every
HIV-tartunnan saaneilla lapsipotilailla, jotka saivat indinaviiria kovina kapseleina 500 mg/m2 joka
In HL, Adcetris has been studied in one main study in 102 patients with CD30-positive HL, who had previously received an autologous stem cell transplant and whose cancer had come back or had not responded to previous treatment.
HL:n hoidossa Adcetrisia on tutkittu yhdessä päätutkimuksessa 102 potilaalla, joilla oli CD30- positiivinen HL, joille oli tehty autologinen kantasolusiirto ja joiden syöpä oli uusiutunut tai se ei ollut reagoinut aiempiin hoitoihin.
In homocystinuria, betaine reduces homocysteine levels in the blood by facilitating a reaction in the body called ‘methylation’, which converts homocysteine back into methionine.
Homokystinuriassa betaiini alentaa veren homokysteiinipitoisuutta helpottamalla elimistössä metylointi-nimistä reaktiota, jossa homokysteiini muuttuu takaisin metioniiniksi.
In homozygous familial hypercholesterolaemia, Repatha was studied in 2 main studies involving 155 patients, which included 14 children older than 12 years.
Niihin osallistui 155 potilasta, joiden joukossa oli myös 14 yli 12-vuotiasta lasta.
In horses given the granules in sachet and oral suspension, slight urticaria (itchy rash) and diarrhoea were observed in clinical trials.
Annettaessa hevosille pusseihin pakattuja rakeita ja oraalisuspensiota voitiin kliinisissä kokeissa havaita lievää nokkosihottumaa sekä ripulia.
In horses given the oral paste, isolated cases of slight urticarial (itchy rash) and diarrhoea were observed in clinical trials which were reversible.
Annettaessa oraalipastaa hevosille saatettiin kliinisissä kokeissa havaita yksittäisissä tapauksissa lievää ja ohimenevää urtikariaa (kutiava ihottuma) sekä ripulia.
In horses with RAO, the immune system (the body’s natural defences) over-reacts to triggering substances (antigens) that are present in dust that the horse breathes in.
Puhkurista kärsivillä hevosilla immuunijärjestelmä (elimistön luonnollinen puolustus) reagoi liian voimakkaasti sairauden laukaiseviin aineisiin (antigeeneihin), joita on hevosen hengittämässä pölyssä.
In horses, a temporary swelling at the injection site can occur but resolves without intervention.
Pistokohdassa esiintyvä ohimenevä turvotus paranee ilman toimenpiteitä.
In horses, a transient swelling at the injection site can occur but resolves without intervention.
Hevosilla saattaa ilmetä ohimenevää turvotusta pistoskohdassa, mutta se katoaa ilman muita toimenpiteitä.
In horses, after intravenous injection meloxicam is eliminated with a terminal half-life of 8.5 hours.
Hevosella laskimonsisäisen injektion jälkeen meloksikaamin eliminaatiopuoliintumisaika on 8,5 tuntia.
In horses, anaphylactoid (allergic) reactions can occur and should be treated according to the signs presented.
Hevosilla voi esiintyä anafylaktoidisia reaktioita (yliherkkyysreaktioita), joita on hoidettava oireenmukaisesti.
In horses, Inflacam is used for the relief of pain associated with colic (abdominal pain) and for the alleviation of inflammation and relief of pain in both acute and chronic musculo-skeletal disorders (disorders affecting the muscles and bones).
Hevosilla Inflacamia käytetään ähkyn (vatsakipujen) aiheuttaman kivun lievittämiseen ja tulehdusten ja kivun lievittämiseen sekä akuuteissa että kroonisissa tuki- ja liikuntaelimistön sairauksissa.
In horses, Metacam is used for the relief of pain associated with colic (abdominal pain) and for the alleviation of inflammation and relief of pain in both acute and chronic (long-term) musculo-skeletal disorders (disorders affecting the muscles and bones).
Hevosilla Metacamia käytetään ähkyn aiheuttaman kivun lievittämiseen ja tulehdusten ja kivun lievittämiseen sekä akuuteissa että kroonisissa tuki- ja liikuntaelimistön sairauksissa.
In horses, Quadrisol 100 mg/ml oral gel is used to relieve pain and reduce inflammation due to problems with and injury to the muscles, bones and joints and also injuries to other non-bony areas of the body(so called soft tissue lesions) including the trauma caused by surgery.
Hevosilla Quadrisol 100 mg/ml oraaligeeliä käytetään lihas-, luusto- ja nivelvaivoista ja vammoista, muiden luuttomien kehon alueiden vammoista (niin kutsutuista pehmytkudosvammoista) sekä kirurgisista vaurioista johtuvan kivun ja tulehduksen lievittämiseen.
In horses, Rheumocam is used for the relief of pain associated with colic (abdominal pain) and for the alleviation of inflammation and relief of pain in both acute and chronic musculo-skeletal disorders (disorders affecting the muscles and bones).
Hevosilla Metacamia käytetään ähkyn (vatsakipujen) aiheuttaman kivun lievittämiseen ja tulehdusten ja kivun lievittämiseen sekä akuuteissa että kroonisissa tuki- ja liikuntaelimistön sairauksissa.
In horses, skin rashes (urticaria) have been reported.
Hevosilla on ilmoitettu ihottumista (urtikaria)..
In horses, transient swellings at the injection site can occur but resolves without intervention.
Hevosilla voi esiintyä pistoskohdassa ohimenevää turvotusta, joka ei vaadi hoitoa.
In households of influenza-infected index cases, there was a reduction in the incidence of influenza from 26 % (23 / 89) in the group not receiving prevention to 11 % (9 / 84) in the group receiving prevention (58.5 % reduction [95 % CI 15.6 – 79.6; p = 0.0114]).
Kotitalouksissa influenssan infektoimilla indeksitapauksilla influenssan esiintyvyys väheni 26 %:sta (23 potilasta 89:stä ryhmässä, joka ei saanut ehkäisyä) 11 %:iin (9 potilasta 84:stä ryhmässä, joka sai ehkäisyä), (58,5 %:n vähennys, [95 %:n luottamusväli 15,6–79,6]; p = 0,0114).
In households of influenza-infected index cases, there was a reduction in the incidence of influenza from 26 % (23/89) in the group not receiving prevention to 11 % (9/84) in the group receiving prevention (58.5 % reduction [95 % CI 15.6 – 79.6; p = 0.0114]).
Kotitalouksissa influenssan infektoimilla indeksitapauksilla influenssan esiintyvyys väheni 26 %:sta (23 potilasta 89:stä ryhmässä, joka ei saanut ehkäisyä) 11 %:iin (9 potilasta 84:stä ryhmässä, joka sai ehkäisyä), (58,5 %:n vähennys, [95 %:n luottamusväli 15,6–79,6]; p = 0,0114).
In human clinical studies, a 10 mg oral dose of tenofovir alafenamide in Genvoya resulted in tenofovir diphosphate concentrations > 4-fold higher in PBMCs and > 90% lower concentrations of tenofovir in plasma as compared to a 245 mg oral dose of tenofovir disoproxil (as fumarate) in E/C/F/TDF.
Ihmisellä tehdyissä kliinisissä tutkimuksissa Genvoya- valmisteen sisältämä, suun kautta otettu 10 mg:n tenofoviirialafenamidiannos johti tenofoviiridifosfaattipitoisuuksiin, jotka olivat > 4 kertaa suuremmat perifeerisen veren mononukleaarisoluissa, ja tenofoviiripitoisuuksiin, jotka olivat > 90 % pienemmät plasmassa, verrattuna E/C/F/TDF:n sisältämään, suun kautta annettavaan 245 mg:n tenofoviiridisoproksiiliannokseen (fumaraattina).
In human hepatocytes in culture, levetiracetam had little or no effect on CYP1A2, SULT1E1 or UGT1A1.
Levetirasetaamilla oli vähän tai ei lainkaan vaikutusta CYP1A2-, SULT1E1- tai UGT1A1- maksaentsyymeihin ihmisen maksasoluviljelmässä.
In human liver cytosol, lenvatinib did not inhibit aldehyde oxidase activity.
Lenvatinibi ei estänyt aldehydioksidaasitoimintaa ihmisen maksasolujen sytosolissa.
In human liver microsomes, perampanel (30 µmol/l) had a weak inhibitory effect on CYP2C8 and UGT1A9 among major hepatic CYPs and UGTs.
Ihmisen maksan mikrosomeissa perampaneelilla (30 µmol/l) oli tärkeimpien maksan CYP- ja UGT- entsyymien joukosta heikko estävä vaikutus CYP2C8- ja UGT1A9-entsyymeihin.
In human plasma the unbound fraction is about 2.0% in the therapeutic concentration range.
Ihmisen plasmassa sitoutumaton osuus on n.
In human plasma, A771726 is extensively bound to protein (albumin).
Ihmisen plasmassa A771726 on laajasti sitoutuneenaproteiiniin (albumiiniin).
In humans it is known that itraconazole can inhibit the metabolism of medicinal products that are substrates for cytochrome 3A isoenzymes, for example, chloramphenicol, ivermectin or methylprednisolone.
Ihmisillä itrakonatsolin tiedetään estävän sellaisten lääkevalmisteiden metaboliaa, jotka ovat sytokromi 3A- isoentsyymien substraatteja.
In humans it was found that enzyme-catalyzed metabolic reactions play a negligible role for the metabolism of afatinib.
Ihmisellä todettiin, että entsyymien katalysoimilla metaboliareaktioilla on vain hyvin vähäinen merkitys afatinibin metaboliassa.
In humans the potency is 7 to 10-fold higher than fentanyl and 500 to 1,000-fold higher than morphine (per oral).
Ihmisissä se on 7–10 kertaa fentanyyliä ja 500 – 1 000 kertaa morfiinia voimakkaampi (suun kautta annosteltuna).
In humans, 93.2% to 100% of amifampridine is excreted into the urine within 24 hours after dosing as amifampridine (19%) and its 3-N-acetylated amifampridine metabolite (74.0% to 81.7%).
Ihmisessä 93,2–100 % amifampridiinistä erittyy 24 tunnin kuluessa annosta virtsaan joko amifampridiinina (19 %) tai sen 3-N-asetyloituneena metaboliittina (74,0–81,7 %).
In humans, deferiprone is eliminated mainly via the kidneys; 75% to 90% of the ingested dose is reported as being recovered in the urine in the first 24 hours, in the form of free deferiprone, the glucuronide metabolite and the iron-deferiprone complex.
Deferiproni eliminoituu ihmisessä pääasiassa munuaisten kautta, ja 75–90 % nautitusta annoksesta on todettu löytyvän virtsasta ensimmäisten 24 tunnin aikana vapaan deferipronin, glukuronidin metaboliitin ja rauta-deferiproniyhdisteen muodossa.
In humans, independently of its action on glycaemia, metformin has favourable effects on lipid metabolism.
Metformiinilla on edullinen vaikutus ihmisen rasva-aineenvaihduntaan sen glykemiavaikutuksesta riippumattomasti.
In humans, less than 1% to 5% of the dose was recovered as parent drug in faeces and urine respectively after 2 weeks of collection indicating that oritavancin is slowly excreted unchanged.
Ihmisillä alle 1–5 % annoksesta löytyi emolääkkeenä ulosteesta ja virtsasta kahden viikon keräyksen jälkeen, mikä viittaa siihen, että oritavansiini erittyy hitaasti muuttumattomana.
In humans, PDE5 inhibitors do not appear to affect bleeding time alone or in combination with acetylsalicylic acid.
Ihmisillä PDE5- estäjät eivät näytä vaikuttavan verenvuotoaikaan yksinään tai yhdessä asetyylisalisyylihapon kanssa.
In humans, studies demonstrated that valdecoxib metabolism is predominantly mediated via CYP3A4 and 2C9 isozymes.
Ihmisellä tehdyt tutkimukset osoittavat, että valdekoksibin metabolia välittyy pääasiassa CYP3A4- ja 2C9- isoentsyymien kautta.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40 – 50 % of the circulating dose.
Loppuvaiheen jakautumistilavuus ihmisillä on ainakin 90 l ja luuhun sitoutuva osuus on arviolta noin 40 - 50 % verenkierrossa olevasta annoksesta.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40 – 50 % of the circulating dose.
Loppuvaiheen jakautumistilavuus ihmisillä on ainakin 90 l ja luuhun sitoutuva osuus on arviolta noin 40–50 % verenkierrossa olevasta annoksesta.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40-50 % of the circulating dose.
Loppuvaiheen jakautumistilavuus ihmisillä on ainakin 90 l ja luuhun sitoutuva osuus on arviolta noin 40–50 % verenkierrossa olevasta annoksesta.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40-50 % of the circulating dose.
Loppuvaiheen jakautumistilavuus ihmisillä on ainakin 90 l, ja luuhun sitoutuva osuus on arviolta 40–50 % verenkierrossa olevasta annoksesta.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40-50% of the circulating dose.
Laskettu loppuvaiheen jakautumistilavuus ihmisillä on vähintään 90 l, ja luuhun päätyy arviolta 40–50 % verenkierrossa olevasta annoksesta.
In humans, the combination of ACE inhibitors and non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) can lead to reduced anti-hypertensive efficacy or impaired kidney function.
Ihmisellä ACE:n estäjien ja tulehduskipulääkkeiden yhdistelmä saattaa vähentää verenpainetta alentavaa vaikutusta tai heikentää munuaisten toimintaa.
In humans, the efficacy of both daily and intermittent administration with a dose-free interval of 9 - 10 weeks of ibandronic acid was confirmed in a clinical trial (MF 4411), in which ibandronic acid demonstrated anti-fracture efficacy.
Ihmisillä ibandronihapon murtumia estävä teho osoitettiin kliinisessä tutkimuksessa (MF 4411) sekä ibandronihapon päivittäisen että jaksoittaisen (9- 10 viikon lääkkeetön jakso) annostelun yhteydessä.
In humans, the efficacy of both daily and intermittent administration with a dose-free interval of 9 - 10 weeks of ibandronic acid was confirmed in a clinical trial (MF 4411), in which ibandronic acid demonstrated anti-fracture efficacy.
Ihmisillä ibandronihapon murtumia estävä teho osoitettiin kliinisessä tutkimuksessa (MF 4411) sekä ibandronihapon päivittäisen että jaksoittaisen (9– 10 viikon lääkkeetön jakso) annostelun yhteydessä.
In humans, the efficacy of both daily and intermittent administration with a dose-free interval of 9-10 weeks of ibandronic acid was confirmed in a clinical trial (MF 4411), in which ibandronic acid demonstrated anti-fracture efficacy.
Ihmisillä ibandronihapon murtumia estävä teho annosteltaessa päivittäin ja jaksoittain (9–10 viikon ibandronihapon lääkkeetön jakso) osoitettiin kliinisessä tutkimuksessa (MF 4411).