natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In schizoaffective disorder clinical trials, a higher percentage of INVEGA-treated subjects (5%) had an increase in body weight of ≥ 7% compared with placebo-treated subjects (1%).
Skitsoaffektiiviseen häiriöön liittyneissä kliinisissä tutkimuksissa suuremmalla osuudella INVEGA- hoitoa saaneista potilaista (5 %) paino lisääntyi vähintään 7 % verrattuna lumelääkettä saaneisiin potilaisiin (1 %).
In schizophrenia clinical trials, there was no difference observed between placebo and the 3 and 6 mg doses of INVEGA.
Skitsofreniaan liittyneissä kliinisissä tutkimuksissa ei havaittu eroa lumelääkkeen ja INVEGA- valmisteen 3 mg:n ja 6 mg:n annosten välillä.
In SCN patients the most frequent undesirable effects attributable to filgrastim were bone pain, general musculoskeletal pain and splenomegaly.
Vaikeaa kroonista neutropeniaa sairastavilla potilailla yleisimmät filgrastiimiin liittyvät haittavaikutukset olivat luukipu, yleinen muskuloskeletaalinen kipu ja splenomegalia.
In SCN patients the most frequent undesirable effects attributable to filgrastim were bone pain, general musculoskeletal pain and splenomegaly.
Vakavaa kroonista neutropeniaa sairastavilla potilailla tavallisimpia filgrastiimista johtuneita haittavaikutuksia olivat luukipu, yleinen lihas- ja luustokipu ja splenomegalia.
In SCN patients, the most frequent undesirable effects attributable to filgrastim were bone pain, general musculoskeletal pain and splenomegaly.
Potilailla, joilla oli vaikeaa kroonista neutropeniaa, yleisimmät filgrastiimiin liittyneet haittavaikutukset olivat luukipu, yleinen muskuloskeletaalinen kipu ja splenomegalia.
In secondary analyses on the subset of patients undergoing allogeneic transplants, Defitelio prophylaxis was also associated with a lower incidence and less Grade 2 to 4 severity of acute graft versus host disease (aGvHD) by Day+100.
Niiden potilaiden alaryhmässä, joille tehtiin allogeeninen siirto, sekundäärianalyyseissä Defitelio- estohoidon yhteydessä ilmaantui myös vähemmän vakavuusasteen 2–4 akuuttia käänteishyljintäsairautta (GvHD) päivänä +100.
In sedated or anaesthetised pigs, a Visudyne dose significantly higher than the recommended dose in patients given as a bolus injection caused severe haemodynamic effects including death, probably as a result of complement activation.
Rauhoittavia aineita saaneille tai nukutetuille sioille bolusinjektiona annettu Visudyne-annos, joka oli merkitsevästi suurempi kuin potilaille suositeltu annos, aiheutti vakavia hemodynaamisia vaikutuksia, myös kuolemia, mahdollisesti komplementtiaktivaation seurauksena.
In September 2011 this indication was restricted to the maintenance of normal heart rhythm in ‘persistent’ or ‘paroxysmal’ atrial fibrillation after normal heart rhythm has been restored.
Syyskuussa 2011 käyttöaihe rajoitettiin sydämen normaalirytmin ylläpitämiseen jatkuvassa tai kohtauksittaisessa eteisvärinässä normaalin sydänrytmin palauttamisen jälkeen.
In seriously ill patients or those with an impaired immune response, a 4-hour infusion time may be more suitable when the MIC of doripenem for the known or suspected pathogen(s) has been shown or is expected to be > 0.5 mg/l, in order to reach a target attainment of 50% T>MIC in at least 95% of the patients (see section 4.2).
Jotta vähintään 95 prosentilla potilaista saavutetaan 50 % T > MIC-arvo, neljän tunnin kestoinen infuusio voi sopia paremmin vakavasti sairaille tai potilaille, joiden immuunivaste on alentunut, kun doripeneemin MIC- arvon tunnetuille tai epäillyille patogeeneille on osoitettu tai sen oletetaan olevan > 0,5 mg/l (ks. kohta 4.2).
In SET, tasimelteon entrained circadian rhythms at month 1 at a significantly higher rate than placebo as measured by aMT6s and cortisol (20% vs.
SET-tutkimuksessa tasimelteoni tahdisti vuorokausirytmiä ensimmäisen kuukauden aikana huomattavasti enemmän kuin lumelääke aMT6- ja kortisoliarvojen perusteella (20 % vs.
In several controlled studies, epoetins have not been shown to improve overall survival or decrease the risk of tumour progression in patients with anaemia associated with cancer.
Useissakaan kontrolloiduissa tutkimuksissa epoetiinien ei ole osoitettu pidentävän aneemisten syöpäpotilaiden kokonaiselinaikaa eikä vähentävän syövän etenemisen riskiä.
In severe aplastic anaemia, 40% of patients (17 out of 43) responded to treatment after 12 weeks, and 65% of responders (11 out of 17) either had a platelet count increase of at least 20,000 cells per microliter or had a platelet count that was stable without need for blood transfusions.
Vaikean aplastisen anemian kohdalla 40 % potilaista (17 potilasta 43:sta) sai hoitovasteen 12 viikon jälkeen, ja näistä 65 prosentilla (11 potilaalla 17:stä) oli joko vähintään 20 000 solun lisäys mikrolitrassa tai verihiutalemäärä, joka oli vakaa ilman verensiirron tarvetta.
In severe cases, use of activated charcoal or gastric lavage may be useful when performed soon after ingestion.
Vaikeissa tapauksissa lääkehiilen annosta tai mahahuuhtelusta voi olla hyötyä, jos nämä tehdään pian yliannoksen ottamisen jälkeen.
in severe chronic neutropenia patients
potilailla, joilla on vaikea krooninen neutropenia
in severe chronic neutropenia patients
vaikeaa kroonista neutropeniaa sairastavat potilaat
in severe chronic neutropenia patients
Vakavaa kroonista neutropeniaa sairastavilla potilailla
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/F was decreased by 67% compared to normal healthy subjects.
Potilailla, joilla oli vaikea maksan vajaatoiminta (Child–Pugh-luokka C), sirolimuusin AUC-keskiarvot suurenivat 210 %, lääkkeen keskimääräinen t1/2 piteni 170 % ja CL/F pieneni 67 % verrattuna terveisiin henkilöihin.
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/2 were increased 210% and 170%, respectively, and CL/F was decreased by 67% compared to normal healthy subjects.
Potilailla, joilla oli vaikea maksan vajaatoiminta (Child–Pugh-luokka C), sirolimuusin AUC-keskiarvot suurenivat 210 %, lääkkeen keskimääräinen t1/2 piteni 170 % ja CL/F pieneni 67 % verrattuna terveisiin henkilöihin.
In severe renal impairment (creatinine clearance <30 ml/min), plasma clearance is approximately 5 times lower than in normal renal function.
Vaikeassa munuaisten vajaatoiminnassa (kreatiniinipuhdistuma < 30 ml/min) plasmapuhdistuma on noin 5 kertaa pienempi kuin normaalin munuaistoiminnan yhteydessä.
In severe renal insufficiency and end stage renal disease (creatinine clearance < 30 mL/min), mean plasma clearance declined by 70% and 75%, respectively.
Vaikeassa munuaisten vajaatoiminnassa ja loppuvaiheen munuaissairaudessa (kreatiniinipuhdistuma <30 ml/min) keskimääräinen plasmapuhdistuma laski 70 % ja 75 % vastaavasti.
In severe rheumatoid arthritis not previously treated with methotrexate, RoActemra given by infusion has been investigated in one main study involving 1,162 patients.
Infuusiona annetun RoActemran vaikutusta vaikeaan nivelreumaan, jota ei ole aikaisemmin hoidettu metotreksaatilla, tutkittiin yhdessä päätutkimuksessa, jossa oli mukana 1 162 potilasta.
In severely hepatic-impaired subjects, the mean Cmax and AUC adjusted for the 70 mg dose were decreased by 43% and 28%, respectively, compared to subjects with normal hepatic function (see sections 4.2 and 4.4).
Vaikeaa maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla keskimääräinen Cmax –arvo ja keskimääräinen AUC-arvo, jotka asetettiin 70 mg:n annoksen perusteella, pienenivät 43 % ja 28 %, tässä järjestyksessä, verrattuna tutkittaviin, joilla maksan toiminta oli normaali (ks. kohdat 4.2 ja 4.4).
In severely immunocompromised individuals inadvertently vaccinated with measles-containing vaccine, measles inclusion body encephalitis, pneumonitis, and fatal outcome as a direct consequence of disseminated measles vaccine virus infection have been reported (see section 4.3); disseminated mumps and rubella vaccine virus infection has also been reported.
Vaikeista immuunijärjestelmän häiriöistä kärsivillä potilailla, jotka on epähuomiossa rokotettu tuhkarokkorokotteella, on raportoitu tuhkarokon aiheuttamaa enkefaliittia (measles inclusion body encephalitis, MIBE), pneumoniittia ja kuolemantapauksia suorana seurauksena laajalle levinneestä tuhkarokkorokotteen aiheuttamasta virusinfektiosta. (katso kohta 4.3); laajalle levinneestä sikotauti- ja vihurirokkorokotteen aiheuttamasta virusinfektiosta on myös ilmoitettu.
In severely immunocompromised individuals inadvertently vaccinated with measles-containing vaccine, measles inclusion body encephalitis, pneumonitis, and fatal outcome as a direct consequence of disseminated measles vaccine virus infection have been reported.
Vaikeaa immuunivajavuustilaa sairastavilla, joita on epähuomiossa rokotettu tuhkarokkoa sisältävällä rokotteella, on raportoitu tuhkarokkoenkefaliittia, pneumoniittia ja kuolemia disseminoituneen tuhkarokkorokotevirusinfektion välittömänä seurauksena.
In severely immunocompromised individuals inadvertently vaccinated with measles-containing vaccine, measles inclusion body encephalitis, pneumonitis, and fatal outcome as a direct consequence of disseminated measles vaccine virus infection have been reported.
Vaikeista immuunijärjestelmän häiriöistä kärsivillä potilailla, jotka on epähuomiossa rokotettu tuhkarokkorokotteella, on raportoitu tuhkarokon aiheuttamaa enkefaliittia (measles inclusion body encephalitis, MIBE), pneumoniittia ja kuolemantapauksia suorana seurauksena laajalle levinneestä tuhkarokkorokotteen aiheuttamasta virusinfektiosta.
In sheep
Lammas
in sheep following administration of a double dose followed by a single dose 5 weeks later and a third vaccination with a single dose 7 weeks after the second dose, in pigs following administration of a double dose followed by a single dose 3 weeks later and a third vaccination with a single dose 7 weeks after the second dose.
lampaalla, kun annettiin kaksinkertainen annos, minkä jälkeen 5 viikon kuluttua kerta-annos ja vielä kolmantena rokotuksena kerta-annos 7 viikon kuluttua toisesta annoksesta sialla, kun annettiin kaksinkertainen annos, minkä jälkeen 3 viikon kuluttua kerta-annos ja vielä kolmantena rokotuksena kerta-annos 7 viikon kuluttua toisesta annoksesta.
In sheep, transient signs of discomfort (head shaking, rubbing injection site, backing away) are very common after intramuscular injection.
Lampailla ohimenevät epämukavuuden tunteen merkit (pään ravistelu, injektiokohdan hankaaminen, peruuttaminen) ovat hyvin yleisiä lihaksensisäisen injektion jälkeen.
In SHEPHERD study, 96 of the 97 enrolled patients completed the study (one patient died following a thrombotic event).
SHEPHERD- tutkimuksessa 96 potilasta 97 mukaan otetusta potilaasta oli mukana tutkimuksen loppuun asti (yksi potilas kuoli tromboottisen tapahtuman seurauksena).
In short term studies in rats,memantine like other NMDA-antagonists have induced neuronal vacuolisation and necrosis (Olney lesions) only after doses leading to very high peak serum concentrations.
Rotilla tehdyissä lyhytaikaisissa tutkimuksissa memantiini on muiden NMDA-antagonistien tapaan aiheuttanut hermojen vakuolisaatiota ja nekroosia (Olney-leesioita) vasta annoksilla, jotka aiheuttavat erittäin korkeita huippupitoisuuksia seerumissa.
In sick or debilitated animals, use only according to the benefit/risk assessment by the responsible veterinarian.
Sairaille tai huonokuntoisille eläimille käytetään vain hoitavan eläinlääkärin tekemän hyöty/riski - arvioinnin perusteella.
In sick or debilitated animals, use only according to the benefit/risk assessment.
Sairaille tai huonokuntoisille eläimille käytetään vain hyöty/riski -arvioinnin perusteella.
In single and repeated dose toxicity studies in cynomolgus monkeys, denosumab doses resulting in 100 to 150 times greater systemic exposure than the recommended human dose had no impact on cardiovascular physiology, male or female fertility, or produced specific target organ toxicity.
Kun kerta-annoksen ja toistuvien annosten toksisuutta tutkittiin jaavanmakakeilla (cynomolgus- apinoilla), denosumabiannokset, jotka saivat aikaan 100–150 kertaa suuremman systeemisen altistuksen kuin ihmisille suositeltu annos, eivät vaikuttaneet sydän- ja verisuonijärjestelmän fysiologiaan, urosten tai naaraiden hedelmällisyyteen eivätkä aiheuttaneet spesifistä kohde- elintoksisuutta.
In single and repeated dose toxicity studies in cynomolgus monkeys, denosumab doses resulting in 2.7 to 15 times greater systemic exposure than the recommended human dose had no impact on cardiovascular physiology, male or female fertility, or produced specific target organ toxicity.
Kun kerta-annoksen ja toistuvien annosten toksisuutta tutkittiin jaavanmakakeilla (cynomolgus-apinoilla), denosumabiannokset, jotka saivat aikaan 2,7–15 kertaa suuremman systeemisen altistuksen kuin ihmisille suositeltu annos, eivät vaikuttaneet sydän- ja verisuonijärjestelmän fysiologiaan, urosten tai naaraiden hedelmällisyyteen eivätkä aiheuttaneet spesifistä kohde-elintoksisuutta.
In single dose volunteer studies of oral doses up to 800 mg, adverse reactions were similar to those seen at lower doses, but the incidence rates and severities were increased.
Kerta-annostutkimuksissa, joissa vapaaehtoisille tutkimushenkilöille annettiin enintään 800 mg:n annos suun kautta, haittavaikutukset olivat samankaltaisia kuin pienempiä annoksia saaneilla, mutta niiden ilmaantuvuus ja vaikeusaste lisääntyivät.
In SINGLE, 833 patients were treated with dolutegravir 50 mg once daily plus fixed-dose abacavir- lamivudine (DTG + ABC/3TC) or fixed-dose efavirenz-tenofovir-emtricitabine (EFV/TDF/FTC).
SINGLE-tutkimuksessa 833 potilasta sai dolutegraviiria (50 mg kerran vuorokaudessa) yhdessä joko yhdistelmätablettina annetun abakaviiri-lamivudiiniyhdistelmän kanssa (DTG + ABC/3TC) tai yhdistelmätablettina annetun efavirentsi-tenofoviiri-emtrisitabiiniyhdistelmän kanssa (EFV/TDF/FTC).
In SINGLE, 833 subjects were randomized and received at least one dose of either dolutegravir 50 mg once daily with fixed-dose abacavir-lamivudine (DTG + ABC/3TC) or fixed-dose efavirenz-tenofovir- emtricitabine (EFV/TDF/FTC).
SINGLE-tutkimuksessa 833 potilasta satunnaistettiin, ja he saivat vähintään yhden annoksen joko dolutegraviiria (50 mg kerran vuorokaudessa) yhdistelmätablettina annetun abakaviiri- lamivudiiniyhdistelmän kanssa (DTG + ABC/3TC) tai yhdistelmätablettina annettua efavirentsi-tenofoviiri- emtrisitabiiniyhdistelmää (EFV/TDF/FTC).
In SINGLE, the median time to viral suppression was shorter in the dolutegravir treated patients (28 vs 84 days, (p<0.0001, analysis pre-specified and adjusted for multiplicity).
SINGLE-tutkimuksessa mediaaniaika virologisen vasteen saavuttamiselle oli lyhyempi dolutegraviirilla hoidetuilla potilailla (28 päivää verrattuna 84 päivään, p<0,0001 analyysi ennalta määritelty ja toistuvat havainnot oli huomioitu).
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects no relevant active substance- active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Nuorilla terveillä koehenkilöillä tehdyissä farmakokineettisissä (PK) kerta-annostutkimuksissa ei havaittu olennaisia vaikuttavien aineiden yhteisvaikutuksia memantiinin ja glyburidin/metformiinin tai donepetsiilin välillä.
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects no relevant active substance- active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Nuorilla terveillä koehenkilöillä tehdyissä farmakokineettisissä (PK-)kerta-annostutkimuksissa ei havaittu olennaisia vaikuttavien aineiden yhteisvaikutuksia memantiinin ja glyburidin/metformiinin tai donepetsiilin välillä.
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects no relevant active substance-active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Nuorilla terveillä koehenkilöillä tehdyissä farmakokineettisissä (PK-)kerta-annostutkimuksissa ei havaittu olennaisia vaikuttavien aineiden yhteisvaikutuksia memantiinin ja glyburidin/metformiinin tai donepetsiilin välillä.
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects, no relevant active substance – active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Nuorilla terveillä koehenkilöillä tehdyissä farmakokineettisissä (PK) kerta-annostutkimuksissa ei havaittu olennaisia vaikuttavien aineiden yhteisvaikutuksia memantiinin ja glyburidin/metformiinin tai donepetsiilin välillä.
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects, no relevant active substance- active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Nuorilla terveillä koehenkilöillä tehdyissä farmakokineettisissä (PK) kerta-annostutkimuksissa ei havaittu olennaisia vaikuttavien aineiden yhteisvaikutuksia memantiinin ja glyburidin/metformiinin tai donepetsiilin välillä.
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects, no relevant active substance- active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Nuorilla terveillä koehenkilöillä tehdyissä farmakokineettisissä kerta-annostutkimuksissa ei havaittu olennaisia vaikuttavien aineiden yhteisvaikutuksia memantiinin ja glyburidin/metformiinin tai donepetsiilin välillä.
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects, no relevant active substance- active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Nuorilla terveillä koehenkilöillä tehdyissä farmakokineettisissä kerta-annostutkimuksissa ei havaittu olennaista yhteisvaikutusta memantiinin ja glyburidin/metformiinin tai donepetsiilin välillä.
In single-dose pharmacokinetic (PK) studies in young healthy subjects, no relevant active substance-active substance interaction of memantine with glyburide/metformin or donepezil was observed.
Yhteisvaikutukset muiden lääkevalmisteiden kanssa sekä muut yhteisvaikutukset
In situations of excessive physical or mental stress or illness, patients may need further doses of hydrocortisone.
Tilanteissa, joissa potilas kokee huomattavaa fyysistä tai henkistä rasitusta, tai sairauden aikana potilas saattaa tarvita lisäannoksia
In situations where the venipuncture set provided cannot be used (e.g. when infusing into a peripheral or central line), a separate filter compatible with Kovaltry should be used.
Tilanteissa, joissa mukana toimitettua injektiokanyyli-/letkuvälineistöä ei voida käyttää (esim. infusoitaessa ääreis- tai keskuslaskimoon), on käytettävä Kovaltry-valmisteen kanssa yhteensopivaa erillistä suodatinta.
In situations where very high maternally derived antibody levels are expected, the vaccination protocol should be planned accordingly.
Tilanteissa, joissa on odotettavissa erityisen korkeita maternaalisia vasta- ainetasoja, on rokotusohjelma suunniteltava sen mukaisesti.
In situations where very high maternally derived antibody levels are expected, the vaccination protocol should be planned accordingly.
Tilanteissa, joissa on odotettavissa erityisen korkeita maternaalisia vasta-ainetasoja, rokotusohjelma on suunniteltava sen mukaisesti.
In six HIV-infected children from 2 to 13 years of age, zidovudine plasma pharmacokinetics were evaluated while subjects were receiving 120 mg/m2 zidovudine three times daily and again after switching to 180 mg/m2 twice daily.
Tsidovudiinin farmakokinetiikkaa plasmassa tutkittiin kuudella HIV-infektoituneella 2–13-vuotiaalla lapsella, annoksella 120 mg/m2 kolme kertaa vuorokaudessa ja toisen kerran, kun annos oli vaihdettu annokseksi 180 mg/m2 kahdesti vuorokaudessa.
In six Phase 2 and Phase 3 clinical trials, 1588 adult patients were treated with Zavicefta.
Kuudessa vaiheen 2 ja 3 kliinisessä tutkimuksessa 1 588 aikuispotilasta sai Zavicefta-hoitoa.
In sJIA and pJIA patients, ALT and AST levels should be monitored at the time of the second infusion and thereafter according to good clinical practice, see section 4.2.
Yleisoireista lastenreumaa ja polyartriittia sairastavilla potilailla ALAT- ja ASAT-tasoja on seurattava toisen infuusion yhteydessä ja sen jälkeen hyvän hoitokäytännön mukaan, ks. kohta 4.2.
In sJIA patients, the central volume of distribution was 35 ml/kg and the peripheral volume of distribution was 60 ml/kg resulting in a volume of distribution at a steady state of 95 ml/kg.
Yleisoireista lastenreumaa sairastavilla potilailla sentraalinen jakautumistilavuus oli 35 ml/kg ja perifeerinen jakautumistilavuus 60 ml/kg, joten jakautumistilavuus oli vakaan tilan aikana 95 ml/kg.
In SJIA, Ilaris has been studied in two main studies.
Systeemisessä juveniilissa idiopaattisessa artriitissa (SJIA) Ilarisia on tutkittu kahdessa päätutkimuksessa.
In sJIA, pJIA and RA patients, assessment of lipid parameters should be performed 4 to 8 weeks following initiation of RoActemra therapy.
Yleisoireista lastenreumaa, polyartriittia ja nivelreumaa sairastavilla potilailla rasva-arvot on määritettävä 4–8 viikon kuluttua RoActemra-hoidon aloittamisesta.
In SLE, some of these antibodies attack the body’s own cells and organs instead (autoantibodies).
SLE:ssä jotkin näistä vasta- aineista hyökkäävät sen sijaan kehon omia soluja ja elimiä vastaan (autovasta-aineet).
In small children this can be 4 to 6 times per day.
Pienten lasten tulee ottaa lääke 4 – 6 kertaa päivässä.
In small children this can be 4 to 6 times per day.
Pienten lasten tulee ottaa lääke 4– 6 kertaa päivässä.
In small children, accidental ingestion increases the risk for NSAID adverse effects.
Jos pikkulapsi nielee valmistetta vahingossa, tulehduskipulääkkeiden aiheuttamat haittavaikutukset ovat suuri riski.
In small children, this may be 4 to 6 times a day.
Pikkulasten on ehkä otettava lääke 4–6 kertaa päivässä.
In smoking cessation therapy, risk for relapse to smoking is elevated in the period immediately following the end of treatment.
Tupakoinnin uudelleen aloittamisen riski on suurimmillaan heti tupakasta vieroitushoidon loputtua.
In smoking cessation therapy, risk of returning to smoking may be elevated in the period immediately following the end of treatment.
.Tupakoinnin uudelleen aloittamisen riski on suurentunut heti lääkehoidon loputtua.
In smoking subjects with mild hepatic dysfunction administered olanzapine orally, mean elimination half-life (39.3 hr) was prolonged and clearance (18.0 l/hr) was reduced analogous to non-smoking healthy subjects (48.8 hr and 14.1 l/hr, respectively).
Lievää maksan vajaatoimintaa potevilla tupakoitsijoilla keskimääräinen suun kautta annetun olatsapiinin eliminaation puoliintumisaika oli pidentynyt (39,3 tuntia) ja puhdistuma pienentynyt (18,0 l/t) samassa suhteessa kuin tupakoimattomilla terveillä henkilöillä (puoliintumisaika 48,4 tuntia ja puhdistuma 14,1 l/t).
In smoking subjects with mild hepatic dysfunction, mean elimination half-life (39.3 hours) of orally administered olanzapine was prolonged and clearance (18.0 l/hr) was reduced analogous to non- smoking healthy subjects (48.8 hours and 14.1 l/hr, respectively).
Tupakoivilla potilailla, joilla oli lievä maksan toimintahäiriö, peroraalisen olantsapiinin keskimääräinen eliminaation puoliintumisaika piteni (39,3 h) ja puhdistuma pieneni (18,0 l/h) samaan tapaan kuin tupakoimattomilla terveillä henkilöillä (joilla vastaavat arvot olivat 48,8 h ja 14,1 l/h).
In smoking subjects with mild hepatic dysfunction, mean elimination half-life (39.3 hrs) was prolonged and clearance (18.0 l/hr) was reduced analogous to non-smoking healthy subjects (48.8 hrs and 14.1 l/hr, respectively).
Lievää maksan vajaatoimintaa potevilla tupakoitsijoilla keskimääräinen eliminaation puoliintumisaika oli pidentynyt (39,3 t) ja puhdistuma pienentynyt (18,0 l/t) samassa suhteessa kuin ei-tupakoivilla terveillä henkilöillä (48,4 t ja 14,1 l/t).
In some case, these reactions have progressed to severe anaphylaxis, and they have occurred in close temporal association with development of factor IX inhibitors (see also 4.4).
Joissakin tapauksissa nämä oireet ovat pahentuneet vaikeaksi anafylaksiksi ja ne ovat ilmenneet lähes samanaikaisesti tekijä IX:n estäjien muodostumisen kanssa (katso myös 4.4).