natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the fourth study, previously treated patients with wild-type RAS receiving Vectibix in combination with FOLFIRI lived for 16.2 months compared with 13.9 months in patients receiving FOLFIRI alone.
Neljännessä tutkimuksessa aiemmin hoitoa saaneet potilaat, joilla oli tyypiltään villiä RAS–geeniä ja jotka saivat Vectibixiä yhdistettynä FOLFIRIIN, elivät 16,2 kuukautta verrattuna 13,9 kuukauteen potilailla, jotka saivat yksinomaan FOLFIRIä.
In the fourth study, the average reduction with Bydureon was 1.5 points after 26 weeks, compared with an average reduction of 1.3 points with insulin glargine.
Neljännessä tutkimuksessa Bydureonin aikaansaama lasku 26 viikkoa kestäneen hoidon jälkeen oli keskimäärin 1,5 pistettä ja glargiini-insuliiniin 1,3 pistettä.
In the fourth trial, approximately 800 patients (aged  2 years) received 0.1% tacrolimus ointment intermittently or continuously in an open-label, long-term safety study for up to four years, with 300 patients receiving treatment for at least three years and 79 patients receiving treatment for a minimum of 42 months.
Neljännessä tutkimuksessa noin 800 potilasta (2 –vuotiaita ja sitä vanhempia) saivat 0,1% takrolimuusivoidetta jaksottaisesti tai jatkuvasti avoimessa, pitkäaikaisessa turvallisuustutkimuksessa neljän vuoden ajan, 300 potilasta saivat hoitoa vähintään kolme vuotta ja 79 potilasta vähintään 42 kuukautta.
In the Full Analysis Set (FAS) population, the benefit of the vaccine with respect to the overall incidence of EGL was lower, with a reduction of 59.3% (95% CI: 40.0, 72.9), as Gardasil does not impact the course of infections or disease that are present at vaccination onset.
Täyden analyysin väestöryhmässä (Full Analysis Set, FAS) rokotuksen hyöty ulkoisten genitaalialueiden limakalvomuutosten kokonaisinsidenssiin oli alhaisempi, 59,3 % (95 % CI: 40,0; 72,9), sillä Gardasil ei vaikuta niiden infektioiden tai tautien kulkuun, jotka ovat läsnä rokotusten alkaessa.
In the FUTURE 1 study, the median exposure to study treatment was 13.1 weeks (range: 8.4 to 21.1).
FUTURE 1 -tutkimuksessa tutkimushoitoaltistuksen mediaani oli 13,1 viikkoa (vaihteluväli: 8,4–21,1).
In the future if rabbits are exposed to rabbit haemorrhagic disease type 2 virus, the immune system will be able to produce antibodies more quickly.
Jos kanit altistuvat jäniksen verenvuototaudin tyypin 2 virukselle myöhemmin uudestaan, immuunijärjestelmä voi tuottaa vasta-aineita nopeammin.
In the future, if the
Jos eläimet
In the future, if the
Tämä suojaa sitä sikaruusulta.
In the future, if the animals are exposed to Coxiella burnetii bacteria, the immune system will be able to respond more quickly.
Kun eläin myöhemmin altistuu Coxiella burnetii - bakteerille, immuunijärjestelmä kykenee tuottamaan vasta-aineita nopeammin.
In the future, if the animals are exposed to PCV2, the immune system will be able to produce antibodies more quickly.
Jos eläin altistuu myöhemmin PCV2:lle, immuunijärjestelmä kykenee tuottamaan vasta-aineita nopeammin.
In the future, if the animals are exposed to porcine parvovirus and Erysipelothrix rhusiopathiae bacteria, the immune system will be able to respond more quickly.
Jos eläin altistuu myöhemmin sian parvoviruksille tai Erysipelothrix rhusiopathiae - bakteereille, sen immuunijärjestelmä kykenee reagoimaan nopeasti.
In the future, if the animals are exposed to the bacteria producing the unmodified
Jos eläimet altistuvat muuntelematonta toksiinia tuottavalle
In the future, if the animals are exposed to the same type of bluetongue virus, the immune system will be able to produce antibodies more quickly.
Jos eläin myöhemmin altistuu samalle sinikieliviruksen tyypille, immuunijärjestelmä kykenee tuottamaan vasta-aineita nopeammin.
In the future, if the animals are exposed to the virus or the bacteria the immune system will be able to respond more quickly.
Jos eläimet altistuvat samalle virukselle tai bakteereille myöhemmin uudestaan, immuunijärjestelmä pystyy reagoimaan nopeasti.
In the future, the immune system will be
Tällöin vasta-aineet suojaavat näiden influenssaviruksen kantojen aiheuttamilta taudeilta.
In the future, the immune system will be able to make antibodies more quickly when it is exposed to the hepatitis B virus.
Jatkossa immuunijärjestelmä pystyy muodostamaan vasta-aineita nopeammin, jos elimistö altistuu B- hepatiittivirukselle.
In the future, the immune system will be able to make the antibodies more quickly when it is exposed to the bacteria again.
Lehmän altistuessa myöhemmin bakteereille sen immuunijärjestelmä pystyy kehittämään nopeammin vasta- aineita.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses or bacteria.
Jatkossa immuunijärjestelmä pystyy muodostamaan vasta-aineita nopeammin, jos elimistö altistuu näille viruksille tai bakteereille.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses or bacteria.
Kissan altistuessa myöhemmin näille viruksille tai bakteereille sen immuunijärjestelmä pystyy kehittämään nopeammin vasta- aineita.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses.
Elimistön altistuessa uudelleen näille viruksille immuunijärjestelmä pystyy tuottamaan vasta-aineita nopeammin niitä vastaan.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses.
Jatkossa immuunijärjestelmä pystyy muodostamaan vasta-aineita nopeammin, jos elimistö altistuu näille viruksille.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses.
Kissan altistuessa myöhemmin viruksille sen immuunijärjestelmä pystyy kehittämään nopeammin vasta-aineita.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is exposed to any of these viruses.
Kun elimistö myöhemmin altistuu jollekin näistä viruksista, immuunijärjestelmä pystyy tuottamaan vasta-aineita nopeammin.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is exposed to FeLV.
Myöhemmin FeLV:lle altistuessaan immuunijärjestelmä pystyy tuottamaan vasta-aineita nopeammin.
In the future, the immune system will be able to react against the virus more quickly when it is exposed to the virus.
Elimistön altistuessa uudelleen tälle virukselle immuunijärjestelmä pystyy reagoimaan nopeammin virusta vastaan.
In the GESTURE Study, secukinumab was superior to placebo at Week 16 (33.3% for 300 mg, 22.1% for 150 mg, and 1.5% for placebo) as assessed by significant improvement of ppIGA 0 or 1 response (“clear” or “almost clear”) for patients with moderate to severe palmoplantar plaque psoriasis.
GESTURE-tutkimuksessa sekukinumabi oli lumelääkettä parempi viikolla 16 (33,3% 300 mg annoksella, 22,1% 150 mg annoksella ja 1,5% lumelääkkeellä) arvioitaessa merkitsevää paranemista 0- tai 1-vasteessa ppIGA mod 2011-asteikolla (”oireeton” tai ”lähes oireeton”) potilailla, jotka sairastivat keskivaikeaa tai vaikeaa kämmenten ja jalkapohjien psoriaasia.
In the GLP toxicity studies, with the exception of irreversible peripheral axonal toxicity (observed only in monkeys at  10 mg/kg) and reproductive organ toxicity (observed only in rats at 60 mg/kg), partially or completely reversible dose dependent toxicities were identified in both animal models.
GLP-toksisuustutkimuksissa todettiin kummassakin eläinmallissa osittain tai täysin korjautuvaa annosriippuvaista toksisuutta, mistä poikkeuksen muodostivat korjautumaton perifeerinen aksonaalinen toksisuus (jota havaittiin vain apinalla annoksilla  10 mg/kg) sekä lisääntymiselintoksisuus (havaittiin vain rotalla annoksilla 60 mg/kg).
In the group receiving atazanavir 300 mg co-administered with ritonavir 100 mg, evaluable genotypic data was available for all 12 virologic failures (3%, 12/348) and no subject had emergent resistance to any component of the regimen.
Ryhmässä, jossa potilaille annettiin atatsanaviiria 300 mg yhdessä ritonaviirin 100 mg:n kanssa, genotyyppisiä tietoja oli saatavilla kaikista 12 virologisesta epäonnistumisesta (3 %, 12/348) eikä kenellekään potilaista oli kehittynyt resistenssiä hoidon aineosiin.
In the group treated with Entresto, 21.8% (914 of 4,187) patients either died as a result of heart and circulation problems or were admitted to hospital with heart failure compared to 26.5% (1,117 of 4,212) patients treated with enalapril.
Entrestolla hoidetussa ryhmässä 21,8 prosenttia potilaista (914 potilasta 4 187:stä) joko kuoli sydän- ja verenkierto- ongelmien takia tai joutui sairaalaan sydämen vajaatoiminnan vuoksi.
In the group treated with Neparvis, 21.8% (914 of 4,187) patients either died as a result of heart and circulation problems or were admitted to hospital with heart failure compared to 26.5% (1,117 of 4,212) patients treated with enalapril.
Neparvisilla hoidetussa ryhmässä 21,8 prosenttia potilaista (914 potilasta 4 187:stä) joko kuoli sydän- ja verenkierto- ongelmien takia tai joutui sairaalaan sydämen vajaatoiminnan vuoksi.
In the gut, blockage of the tubes from the pancreas and the liver as well as the production of abnormal digestive juices slows down the digestion of food and causes poor growth.
Haimasta ja maksasta tulevien tiehyiden tukokset ja epänormaalien ruoansulatusnesteiden tuotanto hidastavat ruoansulatusta suolistossa ja aiheuttavat kasvun heikentymistä.
In the HALT-C study, patients with chronic hepatitis C and advanced fibrosis or cirrhosis who were non-responders to previous treatment with interferon alfa or pegylated interferon alfa monotherapy or in combination therapy with ribavirin were treated with Pegasys 180 mcg/week and ribavirin 1000/1200 mg daily.
HALT-C-tutkimukseen osallistui kroonista hepatiitti C:tä sairastavia potilaita, joilla oli edennyt fibroosi tai kirroosi ja jotka eivät olleet vastanneet aiempaan hoitoon interferoni alfan (pegyloidun tai pegyloimattoman) ja ribaviriinin yhdistelmällä tai pelkällä interferoni alfalla.
In the HBeAg positive subjects randomised to emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate, 13 of 68 subjects (19%) experienced HBeAg loss, and 7 of 68 subjects (10%) experienced anti-HBe seroconversion through week 240.
HBeAg-positiivisilla henkilöillä, jotka oli satunnaistettu emtrisitabiini- ja tenofoviiridisoproksiilifumaraattiryhmään, 13 henkilöllä 68:sta (19 %) esiintyi HBeAg:n häviäminen ja 7 henkilöllä 68:sta (10 %) esiintyi anti-HBe-serokonversio viikkoon 240 mennessä.
In the healthy volunteer study, fast acetylators were defined by having a caffeine metabolite ratio >0.3 and slow acetylators with a caffeine metabolite ratio <0.2 .
Tutkittaessa terveitä vapaaehtoisia nopeiksi asetyloijiksi määriteltiin ne, joiden kofeiini-metaboliittisuhde oli > 0,3, ja hitaiksi asetyloijiksi ne, joiden kofeiini- metaboliittisuhde oli < 0,2.
In the HER2-negative population, there was no benefit in PFS when letrozole plus Tyverb was compared with letrozole plus placebo (see Table 6).
HER2-negatiivisessa ryhmässä PFS:ssä ei havaittu pitenemistä, kun letrotsolia ja Tyverbin yhdistelmähoitoa verrattiin letrotsoliin ja plaseboon (ks. taulukko 6).
In the hip and knee studies, there was some evidence that the 220 mg dose may be more effective than the 150 mg dose.
Lonkan ja polven tekonivelleikkauksia käsitelleistä tutkimuksista saatiin jonkin verran näyttöä siitä, että 220 mg:n annos saattaa olla tehokkaampi kuin 150 mg:n annos.
In the historical controls, most children did not experience similar improvements in their joints or gain in height over a comparable period of time.
Verrokkiryhmän lapsilla vastaavaa parannusta nivelissä ei havaittu, eivätkä he kasvaneet pituutta samalla ajanjaksolla.
In the Hokusai-VTE study (Table 10) edoxaban was demonstrated to be non-inferior to warfarin for the primary efficacy outcome, recurrent VTE, which occurred in 130 of 4,118 subjects (3.2%) in the edoxaban group versus 146 of 4,122 subjects (3.5%) in the warfarin group [HR (95% CI): 0.89 (0.70, 1.13); p < 0.0001 for non-inferiority].
Hokusai-VTE-tutkimuksessa (taulukko 10) osoitettiin edoksabaanin ei-huonommuus varfariiniin nähden ensisijaiselle tehon päätetapahtumalle eli uusiutuneelle laskimotromboembolialle, joka edoksabaaniryhmässä esiintyi 130:llä 4 118:stä koehenkilöstä (3,2 %) ja varfariiniryhmässä 146:lla 4 122:sta koehenkilöstä (3,5 %) [riskisuhde (95 %:n luottamusväli): 0,89 (0,70, 1,13), p < 0,0001 ei- huonommuudelle].
In the HORIZON – Pivotal Fracture Trial [PFT] (see section 5.1), the overall incidence of atrial fibrillation was 2.5% (96 out of 3,862) and 1.9% (75 out of 3,852) in patients receiving Aclasta and placebo, respectively.
HORIZON-nimisessä pivotaalisessa murtumatutkimuksessa [Pivotal Fracture Trial; PFT] (ks. kohta 5.1) eteisvärinän kokonaisesiintyvyys oli Aclastaa saaneilla potilailla 2,5 % (96/3 862) ja lumelääkettä saaneilla potilailla 1,9 % (75/3 852).
In the HORIZON – Pivotal Fracture Trial [PFT] (see section 5.1), the overall incidence of atrial fibrillation was 2.5% (96 out of 3,862) and 1.9% (75 out of 3,852) in patients receiving zoledronic acid and placebo, respectively.
HORIZON-nimisessä pivotaalisessa murtumatutkimuksessa [Pivotal Fracture Trial; PFT] (ks. kohta 5.1) eteisvärinän kokonaisesiintyvyys oli tsoledronihappoa saaneilla potilailla 2,5 % (96/3 862) ja lumelääkettä saaneilla potilailla 1,9 % (75/3 852).
In the HORIZON – Pivotal Fracture Trial [PFT] (see section 5.1), the overall incidence of atrial fibrillation was 2.5% (96 out of 3,862) and 1.9% (75 out of 3,852) in patients receiving zoledronic acid and placebo, respectively.
HORIZON-nimisessä pivotaalisessa murtumatutkimuksessa [Pivotal Fracture Trial; PFT] (ks. kohta 5.1) eteisvärinän kokonaisesiintyvyys oli tsoledronihappopotilailla 2,5 % (96/3 862) ja lumelääkettä saaneilla potilailla 1,9 % (75/3 852).
In the HORIZON – Pivotal Fracture Trial [PFT] (see section 5.1), the overall incidence of atrial fibrillation was 2.5% (96 out of 3,862) and 1.9% (75 out of 3,852) in patients receiving zoledronic acid and placebo, respectively.
sHORIZON-nimisessä pivotaalisessa murtumatutkimuksessa [Pivotal Fracture Trial; PFT] (ks. kohta 5.1) eteisvärinän kokonaisesiintyvyys oli tsoledronihappoa saaneilla potilailla 2,5 % (96/3 862) ja lumelääkettä saaneilla potilailla 1,9 % (75/3 852).
In the HORIZONS study, thrombocytopenia was reported in 26 (1. 6%) of bivalirudin-treated patients and in 67 (3.9%) of patients treated with heparin plus a GP IIb/IIIa inhibitor.
HORIZONS-tutkimuksessa trombosytopeniaa raportoitiin 26:lla (1,6 %) bivalirudiinia saavista potilaista ja 67:llä (3,9 %) fraktioimatonta hepariinia ja glykoproteiini IIb/IIIa -reseptorin salpaajaa saavista potilaista.
In the HPV naïve population (naïve to 14 common HPV types and had a negative Pap test at Day 1), Gardasil reduced the proportion of women who experienced a definitive cervical therapy procedure (Loop Electro-Excision Procedure or Cold-Knife Conization) by 41.9% (95% CI: 27.7, 53.5) at end of study.
Tutkimusryhmässä, joilla ei ollut HPV-infektioita (joilla ei ollut 14 tavallisinta HPV-infektiota ja joilla oli normaali löydös Papa-kokeessa päivänä 1), Gardasil vähensi niiden naisten osuutta, joille tehtiin jokin kohdunkaulan hoitotoimenpide (LEEP tai veitsikonisaatio) 41,9 %:lla (95 % CI: 27,7; 53,5) tutkimuksen päätyttyä.
In the HPV naïve population (naïve to 14 common HPV types), Gardasil reduced the proportion of men who had a biopsy by 54.2% (95% CI: 28.3, 71.4) and who were treated by 47.7% (95% CI: 18.4, 67.1) at end of study.
Väestöryhmässä, jolla ei ollut HPV-infektiota (ei 14 yleisintä HPV- tyyppiä), Gardasil vähensi biopsioiden määrää 54,2 %:lla (95 % CI: 28,3; 71,4) ja hoitotoimenpiteiden määrää 47,7 %:lla (95 % CI: 18,4; 67,1) tutkimuksen päätyttyä.
In the HPV naïve population (naïve to 14 common HPV types), Silgard reduced the proportion of men who had a biopsy by 54.2% (95% CI: 28.3, 71.4) and who were treated by 47.7% (95% CI: 18.4, 67.1) at end of study.
Väestöryhmässä, jolla ei ollut HPV-infektiota (ei 14 yleisintä HPV- tyyppiä), Silgard vähensi biopsioiden määrää 54,2 %:lla (95 % CI: 28,3; 71,4) ja hoitotoimenpiteiden määrää 47,7 %:lla (95% CI: 18,4; 67,1) tutkimuksen päätyttyä.
In the iloprost group, the mean change from baseline after 12 weeks of treatment in the 6-minute walking distance was an increase of 22 metres (-3.3 metres in the placebo group, no data imputation for death or missing values).
Iloprostiryhmässä 6 minuutin kävelytestin tulos oli 12 viikon hoidon jälkeen keskimäärin 22 metriä parempi kuin lähtötilanteessa (plaseboryhmässä –3,3 metriä; aineistosta poistettu kuolleet ja puuttuvat arvot).
In the immediate-release exenatide arm the insulin dose increased by 13 units/day compared to 20 units/day on the placebo arm.
Tutkimuksen alusta insuliiniannosta suurennettiin keskimäärin 13 U/vrk välittömästi vapautuvaa eksenatidia saaneiden ryhmässä ja 20 U/vrk lumelääkeryhmässä.
In the immunogenicity study, Synflorix produced a similar response to the comparator vaccine for the majority of the S. pneumoniae polysaccharides they share in common.
Immunogeenisyystutkimuksessa Synflorix tuotti samanlaisen vasteen kuin vertailurokote useimpien rokotteille yhteisten Streptococcus pneumoniae –polysakkaridien osalta.
In the ImproveR registry bolus dosing (without subsequent infusion) was observed in EU clinical practice.
ImproveR-arkistossa havaittiin pelkkä bolusannostus (ilman sitä seuraavaa infuusiota) EU:n kliinisessä käytännössä.
In the in vitro mouse lymphoma assay, eltrombopag was marginally positive (< 3-fold increase in mutation frequency).
Hiiren lymfoomasoluilla tehdyssä in vitro -testissä eltrombopagilla saatiin heikosti positiivinen tulos (< 3-kertainen mutaatiofrekvenssin lisääntyminen).
In the incontinent female dog it has a beneficial effect on the urinary incontinence.
Se parantaa virtsanpidätyskyvyttömien narttujen virtsanpidätyskykyä.
In the indication HIT type II with thromboembolic disease (125 patients) the overall mortality during the study period was approximately 9 % while amputations and new thromboembolic complications were recorded in 6 % and 10 %, respectively.
Indikaatiolla tyypin 2 HIT ja tromboembolinen sairaus (125 potilasta), kokonaiskuolleisuus oli noin 9 % tutkimuksen aikana, kun taas amputaatioita kirjattiin 6 %:lla sekä uusia tromboembolisia komplikaatioita vastaavasti 10 %:lla potilaista.
In the indication of major elective orthopaedic surgery: severe coronary, peripheral arterial, carotid or cerebral vascular disease, including patients with recent myocardial infarction or cerebral vascular accident.
Käyttöaiheessa ”Suuret elektiiviset ortopediset leikkaukset”: vakava sepelvaltimoiden, ääreisvaltimoiden, kaulavaltimoiden tai aivoverisuoniston sairaus sekä äskettäinen sydän- tai aivoinfarkti
In the individual studies, the percentage of patients with antibodies ranged from 4.5% and 5.2% in the Phase 3 studies to 11.8% in the long-term extension of the Phase 2 study.
Yksittäisissä tutkimuksissa vasta-aineita muodostui 4,5–5,2 %:lle potilaista kolmannen vaiheen tutkimuksissa ja 11,8 %:lle toisen vaiheen tutkimuksen pitkäkestoisessa jatkotutkimuksessa.
In the individualised prophylaxis arm, subjects started with a twice weekly regimen consisting of 25 IU/kg on the first day followed by 50 IU/kg on the fourth day.
Yksilöllisen estohoidon haarassa potilaiden hoito aloitettiin antamalla valmistetta kahdesti viikossa: 25 IU/kg ensimmäisenä päivänä ja 50 IU/kg neljäntenä päivänä.
In the iNHL pivotal trial, GAO4753g, two patients in the G+B arm had a positive HAHA (Human Anti-Human Antibody) assessment at baseline and experienced IRRs.
Hidaskasvuista non-Hodgkin-lymfoomaa koskeneessa pivotaalitutkimuksessa GAO4753g todettiin, että Gazyvaron ja bendamustiinin yhdistelmää saaneen ryhmän potilaista kaksi oli lähtötilanteessa ihmisen antihumaanivasta-ainepositiivisia (HAHA), ja heille ilmaantui infuusioon liittynyt reaktio.
In the initial study comparing Ferriprox with deferoxamine, the average blood ferritin levels were similar in the two treatment groups.
Ensimmäisessä tutkimuksessa, jossa Ferriproxia verrattiin deferoksamiiniin, veren keskimääräiset ferritiinipitoisuudet olivat samanlaiset kummassakin hoitoryhmässä.
In the initial three-year, randomised, double-blind, placebo-controlled, fracture study (MF 4411), a statistically significant and medically relevant decrease in the incidence of new radiographic morphometric and clinical vertebral fractures was demonstrated (table 3).
Kolme vuotta kestäneessä, satunnaistetussa, kaksoissokkoutetussa, plasebokontrolloidussa murtumien estotutkimuksessa (MF 4411, taulukko 3) havaittiin tilastollisesti merkitsevä ja lääketieteellisesti merkityksellinen väheneminen uusien nikamaluhistumien ja kliinisten nikamamurtumien ilmaantuvuudessa.
In the INPULSIS trials no increased risk of gastrointestinal perforation was observed in nintedanib treated patients.
INPULSIS-tutkimuksissa nintedanibihoitoa saaneilla potilailla ei havaittu kohonnutta maha- suolikanavan perforaation riskiä.
In the insulin degludec + liraglutide arm, the insulin dose was reduced by 20% in order to minimize the risk of hypoglycaemia.
Degludekinsuliini + liraglutidi - ryhmässä insuliinin annosta pienennettiin 20 %:lla hypoglykemiariskin minimoimiseksi.
In the integrated analyses, 243 patients were treated with EVARREST and 110 patients were treated with control treatment.
Yhdistetyissä analyyseissä 243 potilasta hoidettiin EVARREST-liimamatriksilla ja 110 potilasta hoidettiin kontrollihoidolla.
In the integrated analysis of the National Eye Institute Visual Function Questionnaire-25 (VFQ-25), a numerical favour of JETREA over placebo was shown in each sub-scale score, as well as the composite score.
National Eye Institute Visual Function Questionnaire-25 (VFQ-25) -kyselyn yhdistetyssä analyysissä jokaisen ala-asteikon pistemäärä sekä yhdistetty pistemäärä olivat numeerisesti paremmat JETREA- valmistetta saaneilla kuin lumelääkettä saaneilla.
In the integrated data, 106 (22.8%) and 47 (25%) in the JETREA and placebo groups respectively had full thickness macular hole (FTMH) at baseline.
Yhdistetyissä tiedoissa 106 potilaalla (22,8 %) JETREA-ryhmässä ja 47 potilaalla (25 %) lumelääkeryhmässä oli lähtötilanteessa täysimittainen makulareikä (full thickness macular hole, FTMH).
In the integrated data, the VMA resolution rate at Day 28 was higher in patients treated with JETREA compared to placebo in both the subgroup without ERM (37.4% vs.
Yhdistetyissä tiedoissa vitreomakulaarinen kiinnike oli hävinnyt 28. hoitovuorokautena useammin JETREA-valmistetta saaneilla potilailla kuin lumelääkeryhmän potilailla sekä niillä potilailla, joilla ei ollut epiretinaalista kalvoa (37,4 % vs.
In the integrated safety population decreased LVEF has been reported in 1% of patients treated with dabrafenib as monotherapy, and 6 to 8% of patients treated with dabrafenib in combination with trametinib in two Phase III clinical trials, with most cases being asymptomatic and reversible.
Kahdessa vaiheen III kliinisessä tutkimuksessa vasemman kammion ejektiofraktion pienenemistä raportoitiin 1 %:lla dabrafenibihoitoa saaneista yhdistetyn turvallisuuspopulaation potilaista ja 6– 8 %:lla dabrafenibin ja trametinibin yhdistelmähoitoa saaneista potilaista, ja se oli useimmissa tapauksissa oireeton ja korjautuva.
In the intent to treat (all randomised) population, the median age was 63 years (range 31-87 years), 57 % were males, and 61% were White and 33% were Asian.
ITT- eli hoitoaiepopulaatiossa (kaikki satunnaistetut tutkittavat) mediaani-ikä oli 63 vuotta (vaihteluväli 31–87 vuotta), 57 % oli miehiä, 61 oli % valkoisia ja 33 % aasialaisia.
In the intent to treat and on treatment analyses the proportion of patients with HIV RNA of
Niiden potilaiden osuus, joiden HIV-RNA-arvot olivat < 50 kopiota/ml, oli ITT-analyysissä