natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co-administration of omeprazole (40 mg once daily) with atazanavir 300 mg/ritonavir 100 mg to healthy volunteers resulted in a substantial reduction in atazanavir exposure (approximately 75% decrease in AUC, Cmax and Cmin).
Kun omepratsolia (40 mg kerran päivässä) annettiin yhdessä atatsanaviiri 300 mg/ritonaviiri 100 mg - yhdistelmän kanssa terveille vapaaehtoisille, atatsanaviirille altistuminen pieneni huomattavasti (AUC-, Cmax- ja Cmin-arvot pienenivät noin 75 %).
Co-administration of omeprazole (40 mg qd) reduced mean nelfinavir AUC, Cmax and Cmin by 36–39 % and mean AUC, Cmax and Cmin for the pharmacologically active metabolite M8 was reduced by 75-92%.
Omepratsolin (40 mg päivittäin) samanaikainen anto pienensi nelfinaviirin keskimääräisiä AUC-, Cmax- ja Cmin-arvoja 36–39 % ja farmakologisesti aktiivisen metaboliitti M8:n keskimääräisiä AUC-, Cmax- ja Cmin-arvoja 75–92 %.
Co-administration of ONIVYDE+5-FU/LV does not alter the pharmacokinetics of ONIVYDE based on the population pharmacokinetic analysis.
Samanaikainen ONIVYDE+5-FU/LV-annostelu ei muuta ONIVYDE-valmisteen farmakokinetiikkaa populaatiofarmakokineettisen analyysin perusteella.
Co-administration of oral
Suun kautta annettavia
Co-administration of oral paliperidone prolonged release tablets at steady-state (12 mg once daily) with divalproex sodium prolonged release tablets (500 mg to 2,000 mg once daily) did not affect the steady-state pharmacokinetics of valproate.
Paliperidonidepottablettien (12 mg kerran päivässä) käyttö yhdessä valproaattidepottablettien (500– 2000 mg kerran päivässä) kanssa ei vaikuttanut valproaatin vakaan tilan farmakokinetiikkaan.
Co-administration of oral paliperidone prolonged release tablets at steady-state (12 mg once daily) with divalproex sodium prolonged release tablets (500 mg to 2000 mg once daily) did not affect the steady-state pharmacokinetics of valproate.
Paliperidonidepottablettien (12 mg kerran päivässä) käyttö yhdessä valproaattidepottablettien (500– 2000 mg kerran päivässä) kanssa ei vaikuttanut valproaatin vakaan tilan farmakokinetiikkaan.
Co-administration of other antineoplastic medicinal products contributes to this effect.
Muiden antineoplastisten lääkevalmisteiden samanaikainen anto edistää kyseistä vaikutusta.
Co-administration of other fluoropyrimidines with Teysuno.
Muiden fluoropyrimidiinien samanaikainen anto Teysunon kanssa.
Co-administration of para- aminosalicylic acid and ethionamide may intensify adverse reactions of para-aminosalicylic acid, mainly the gastrointestinal effects, including jaundice, hepatitis, nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain or anorexia.
Para-aminosalisyylihapon ja etionamidin samanaikainen käyttö voi pahentaa para- aminosalisyylihapon haittavaikutuksia ja etenkin maha-suolikanavaan kohdistuvia haittavaikutuksia, kuten keltatautia, hepatiittia, pahoinvointia, oksentelua, ripulia, vatsakipua ja ruokahaluttomuutta.
Co-administration of parecoxib and heparin did not affect the pharmacodynamics of heparin (activated partial thromboplastin time) compared to heparin alone.
Parekoksibin ja hepariinin samanaikainen anto ei vaikuttanut hepariinin farmakodynamiikkaan (aktivoituun partiaaliseen tromboplastiiniaikaan) verrattuna pelkkään hepariiniin.
Co-administration of paritaprevir and fosamprenavir/ritonavir is contraindicated due to the expected increase of paritaprevir exposure and the lack of clinical data assessing the magnitude of this increase (see section 4.5).
Paritapreviirin samanaikainen anto fosamprenaviirin/ritonaviirin kanssa on vasta-aiheista, koska paritapreviirin pitoisuuden oletetaan suurenevan eikä ole kliinisiä tietoja siitä, miten paljon pitoisuus suurenee (ks. kohta 4.5).
Co-administration of pazopanib 400 mg once daily with cetuximab 250 mg/m2 and irinotecan 150 mg/m2 resulted in an approximately 20 % increase in systemic exposure to SN-38.
Kun patsopanibia annettiin 400 mg kerran päivässä samanaikaisesti setuksimabin (annos 250 mg/m2) ja irinotekaanin (annos 150 mg/m2) kanssa, SN-38 systeeminen altistus kohosi noin 20 %.
Co-administration of pazopanib with other strong inhibitors of the CYP3A4 family (e.g., itraconazole, clarithromycin, atazanavir, indinavir, nefazodone, nelfinavir, ritonavir, saquinavir, telithromycin, voriconazole) may increase pazopanib concentrations.
Patsopanibin pitoisuus saattaa suurentua, jos sitä annetaan samanaikaisesti muiden CYP3A4- entsyymiryhmän voimakkaiden estäjien (esim. itrakonatsolin, klaritromysiinin, atatsanaviirin, indinaviirin, nefatsodonin, nelfinaviirin, ritonaviirin, sakinaviirin, telitromysiinin, vorikonatsolin) kanssa.
Co-administration of pioglitazone with rifampicin (an inducer of cytochrome P450 2C8) is reported to result in a 54% decrease in AUC of pioglitazone.
Pioglitatsonin ja rifampisiinin (CYP2C8:n indusori) yhteiskäytön on ilmoitettu johtaneen pioglitatsonin AUC-arvojen pienenemiseen 54%.
Co-administration of pitolisant with paroxetine significantly increases pitolisant mean Cmax and AUC0—72h ratio about 47% and 105%, respectively.
Pitolisantin ja paroksetiinin samanaikainen käyttö kasvattaa huomattavasti pitolisantin keskimääräistä Cmax-arvoa (47 %) ja keskimääräistä AUC0—72h-arvoa (105 %).
Co-administration of pomalidomide with the strong CYP3A4/5 and P-gp inhibitor ketoconazole, or the strong CYP3A4/5 inducer carbamazepine, had no clinically relevant effect on exposure to pomalidomide.
Pomalidomidin samanaikaisella annolla voimakkaan CYP3A4/5:n ja P- glykoproteiinin estäjän ketokonatsolin tai voimakkaan CYP3A4/5:n indusoijan karbamatsepiinin kanssa ei ollut kliinisesti oleellista vaikutusta pomalidomidialtistukseen.
Co-administration of posaconazole and ergot alkaloids is contraindicated (see section 4.3).
Posakonatsolia ei saa antaa samanaikaisesti torajyväalkaloidien kanssa (ks. kohta 4.3).
Co-administration of Possia and CYP3A4 substrates with narrow therapeutic indices (i.e., cisapride or ergot alkaloids) is not recommended, as ticagrelor may increase the exposure to these medicinal products (see section 4.4).
Possia-valmisteen ja kapean terapeuttisen indeksin CYP3A4- substraattien (esim. sisapridin ja torajyväalkaloidien) samanaikaista käyttöä ei suositella, sillä tikagrelori voi lisätä näiden lääkeaineiden altistusta (ks. kohta 4.4).
Co-administration of Possia with tolbutamide resulted in no change in the plasma levels of either medicinal product, which suggest that ticagrelor is not a CYP2C9 inhibitor and unlikely to alter the CYP2C9 mediated metabolism of medicinal products like warfarin and tolbutamide.
Possia-valmisteen samanaikainen käyttö tolbutamidin kanssa ei muuttanut kummankaan valmisteen pitoisuuksia plasmassa, mikä viittaa siihen, että tikagrelori ei ole CYP2C9-estäjä eikä se siis todennäköisesti muuta CYP2C9-entsyymin välityksellä tapahtuvaa varfariinin ja tolbutamidin kaltaisten valmisteiden metaboliaa.
Co-administration of pregabalin with the oral contraceptives norethisterone and/or ethinyl oestradiol does not influence the steady-state pharmacokinetics of either substance.
Pregabaliinin samanaikainen käyttö suun kautta otettavan noretisteroni- ja/tai etinyyliestradioliehkäisyvalmisteen kanssa ei vaikuta kummankaan viimeksi mainitun lääkeaineen vakaan tilan farmakokinetiikkaan.
co-administration of PREZISTA
PREZISTAn ja
Co-administration of PREZISTA with these anticoagulants may increase concentrations of the anticoagulant.
PREZISTAn samanaikainen käyttö näiden antikoagulanttien kanssa saattaa suurentaa antikoagulantin pitoisuuksia.
Co-administration of probenecid with mycophenolate mofetil in monkeys raises plasma AUC of MPAG by 3-fold.
Probenesidin samanaikainen käyttö suurensi apinoilla plasman mykofenolihapon fenoliglukuronidin AUC-arvot kolminkertaisiksi.
Co-administration of proton- pump inhibitors had no relevant impact on edoxaban exposure.
Protonipumpun estäjien samanaikainen antaminen ei vaikuttanut merkittävästi edoksabaanille altistukseen.
Co-administration of quetiapine with REYATAZ is contraindicated as REYATAZ may increase quetiapine-related toxicity.
Ketiapiinin käyttö yhdessä REYATAZin kanssa on vasta-aiheista, koska REYATAZ voi lisätä ketiapiiniin liittyvää toksisuutta.
Co-administration of REYATAZ with other hormonal contraceptives or oral contraceptives containing progestogens other than norgestimate or norethindrone has not been studied, and therefore should be avoided (see section 4.5).
REYATAZin samanaikaista käyttöä muiden hormonaalisten ehkäisyvalmisteiden tai jotain muuta progestogeeniä kuin norgestimaattia tai noretisteronia sisältävien oraalisten ehkäisyvalmisteiden kanssa ei ole tutkittu ja sen vuoksi niitä on vältettävä. (ks. kohta 4.5).
Co-administration of REYATAZ with products containing St. John's wort is contraindicated.
REYATAZia ei saa käyttää samanaikaisesti mäkikuismaa sisältävien valmisteiden kanssa
Co-administration of REYATAZ with ritonavir and medicinal products that induce CYP3A4 is not recommended (see sections 4.3 and 4.5).
REYATAZ-valmisteen yhteiskäyttöä CYP3A4-entsyymiä indusoivien lääkkeiden kanssa ei suositella (ks. kohdat 4.3 ja 4.5).
Co-administration of REYATAZ with triazolam or orally administered midazolam is contraindicated (see section 4.3), whereas caution should be used with co- administration of REYATAZ and parenteral midazolam.
REYATAZin ja triatsolaamin tai suun kautta annettavan midatsolaamin samanaikainen käyttö on vasta-aiheista (ks. kohta 4.3), ja varovaisuutta on noudatettava, jos REYATAZia annetaan yhtaikaa parenteraalisesti annettavan midatsolaamin kanssa.
Co-administration of REYATAZ/ritonavir with alfuzosin is contraindicated (see section 4.3)
Alfutsosiinin ja REYATAZin/ritonaviirin samanaikainen käyttö on vasta- aiheista (ks. kohta 4.3).
Co-administration of REYATAZ/ritonavir with other hormonal contraceptives or oral contraceptives containing progestogens other than norgestimate has not been studied, and therefore should be avoided (see section 4.5).
REYATAZin samanaikaista käyttöä muiden hormonaalisten ehkäisyvalmisteiden tai jotain muuta progestogeeniä kuin norgestimaattia sisältävien oraalisten ehkäisyvalmisteiden kanssa ei ole tutkittu ja sen vuoksi niitä on vältettävä. (ks. kohta 4.5).
Co-administration of rifabutin, a potent CYP3A inducer, may significantly decrease cobicistat plasma concentrations.
CYP3A-entsyymejä voimakkaasti indusoivan rifabutiinin samanaikainen anto voi merkitsevästi pienentää kobisistaatin plasmapitoisuuksia.
Co-administration of rifampicin (an inhibitor of Organic Anion Transporting Polypeptide [OATP], a strong inducer of CYP3A and 2C19, and inducer of P-gp and uridine-diphospho- glucuronosyltransferases [UGTs]) was associated with a transient (approximately 2-fold) increase in ambrisentan exposure following initial doses in healthy volunteers.
Rifampisiinin (orgaanisen anionikuljettajaproteiinin [OATP:n] estäjä, voimakas CYP3A- ja 2C19- entsyymien indusoija, Pgp:n ja uridiinidifosfoglukuronosyylitransferaasien [UGT:en] indusoija) samanaikaiseen antoon liittyi ohimenevä (noin kaksinkertainen) ambrisentaanin altistuksen kasvu, kun terveille vapaaehtoisille annettiin aloitusannokset.
Co-administration of rifampicin with telaprevir
Rifampisiinin ja telapreviirin
Co-administration of rifampicin with ticagrelor decreased ticagrelor Cmax and AUC by 73% and 86%, respectively.
Rifampisiinin käyttö samanaikaisesti tikagrelorin kanssa alensi tikagrelorin Cmax-arvoa 73 % ja AUC- arvoa 86 %.
Co-administration of rilpivirine and cobicistat is expected to increase the plasma concentration of rilpivirine.
Rilpiviriinin ja kobisistaatin samanaikaisen käytön odotetaan suurentavan rilpiviriinin plasmapitoisuutta.
Co-administration of ritonavir and medicinal products primarily metabolised by CYP3A may result in increased plasma concentrations of the other medicinal product, which could increase or prolong its therapeutic and adverse effects.
Ritonaviirin ja pääasiassa CYP3A- isoentsyymin vaikutuksesta metaboloituvien lääkeaineiden yhteiskäyttö voi suurentaa näiden muiden lääkeaineiden pitoisuuksia plasmassa ja siten voimistaa tai pidentää niiden hoitovaikutusta ja haittavaikutuksia.
Co-administration of ritonavir with fosamprenavir increase plasma amprenavir AUC by approximately 2-fold and plasma C,ss by 4- to 6-fold, compared to values obtained when fosamprenavir is administered alone.
Ritonaviirin antaminen samanaikaisesti fosamprenaviirin kanssa kasvattaa amprenaviirin AUC:n noin kaksinkertaiseksi ja nostaa plasman C,ss-arvon 4–6-kertaiseksi verrattuna arvoihin, joita saadaan, kun fosamprenaviiria annetaan yksinään.
Co-administration of ritonavir with nevirapine does not lead to clinically relevant changes in the pharmacokinetics of either nevirapine or ritonavir.
Ritonaviirin ja nevirapiinin yhteiskäyttö ei aiheuta kliinisesti relevantteja muutoksia kummankaan lääkeaineen farmakokinetiikassa.
Co-administration of rivaroxaban
Rivaroksabaanin ja Kaletran
Co-administration of rivaroxaban and Tybost is not recommended.
Rivaroksabaanin ja Tybost-valmisteen samanaikaista käyttöä ei suositella.
Co-administration of rivaroxaban with ketoconazole (400 mg once a day) or ritonavir (600 mg twice a day) led to a 2.6 fold / 2.5 fold increase in mean rivaroxaban AUC and a 1.7 fold / 1.6 fold increase in mean rivaroxaban Cmax, with significant increases in pharmacodynamic effects which may lead to an increased bleeding risk.
Kun rivaroksabaania annettiin samanaikaisesti ketokonatsolin (400 mg kerran päivässä) tai ritonaviirin (600 mg kahdesti päivässä) kanssa, rivaroksabaanin keskimääräinen AUC-arvo nousi 2,6-/2,5-kertaiseksi ja rivaroksabaanin keskimääräinen Cmax nousi 1,7-/1,6-kertaiseksi tehostaen merkittävästi farmakodynaamisia vaikutuksia, mikä saattaa johtaa korkeampaan verenvuotoriskiin.
Co-administration of rivaroxaban with the strong CYP3A4 inducer rifampicin led to an approximate 50 % decrease in mean rivaroxaban AUC, with parallel decreases in its pharmacodynamic effects.
Kun rivaroksabaania annettiin samanaikaisesti voimakkaan CYP3A4:n indusoijan rifampisiinin kanssa, rivaroksabaanin keskimääräinen AUC-arvo laski noin 50 % ja sen farmakodynaamiset vaikutukset vähenivät vastaavasti.
Co-administration of robenacoxib tablets with the entire daily food ration produced no delay in Tmax (0.5 h), but a lower Cmax (691 ng/ml) and a slightly lower AUC (1,069 ng·h/ml).
Kun robenakoksibitabletit annettiin päivän koko ruoka-annoksen yhteydessä, Tmax (0,5 h) ei muuttunut, mutta Cmax pieneni (691 ng/ml) ja AUC pieneni hieman (1069 ng.h/ml).
Co-administration of rosiglitazone with rifampicin (an inducer of CYP2C8) resulted in a 66% decrease in rosiglitazone plasma concentrations.
Annettaessa rosiglitatsonia samanaikaisesti rifampisiinin (CYP2C8:n estäjä) kanssa rosiglitatsonin pitoisuus plasmassa laski 66 %.
Co-administration of RotaTeq with a group C meningococcal conjugate vaccine (MenCC, the vaccine studied was a tetanus toxoid conjugate) at 3 and 5 months of age (and mostly at the same time as DTaP-IPV-Hib vaccine), followed by a third dose of RotaTeq at approximately 6 months of age, demonstrated that the immune responses to RotaTeq and MenCC were unaffected.
RotaTeq:in samanaikainen anto ryhmän C meningokokkikonjugaattirokotteen (MenCC, tutkittu rokote oli tetanustoksoidikonjugaatti) kanssa 3 ja 5 kk iässä (ja useimmiten samaan aikaan DTaP-IPV- Hib-rokotteen kanssa), jota seurasi kolmas annos RotaTeqia noin 6 kk iässä, osoitti, että immuunivasteet RotaTeq:lle ja MenCC:lle pysyivät muuttumattomina.
Co-administration of RotaTeq with DTaP-IPV-HBV-Hib vaccine (Infanrix hexa) at approximately 2, 3, and 4 months of age demonstrated that the immune responses and the safety profiles of the co-administered vaccines were unaffected compared to separate administrations.
RotaTeq:in samanaikainen anto DTaP-IPV-HBV-Hib – rokotteen (Infanrix hexa) kanssa noin 2, 3 ja 4 kuukauden iässä osoitti, että samanaikaisesti annettujen rokotteiden immuunivasteet pysyivät muuttumattomina verrattuna kunkin rokotteen erilliseen antoon.
Co-administration of RotaTeq with vaccines containing one or more of the following antigens at approximately 2, 4 and 6 months of age demonstrated that the immune responses and the safety profiles of the administered vaccines were unaffected:
RotaTeq:in anto muiden yhtä tai useampaa seuraavista antigeeniä sisältävien lasten rokotteiden kanssa noin 2, 4 ja 6 kuukauden iässä osoitti, että annettujen rokotteiden immuunivasteet ja turvallisuusprofiilit pysyivät muuttumattomina:
Co-administration of salmeterol with REYATAZ is not recommended (see section 4.4).
Samanaikainen käyttö REYATAZin ja
Co-administration of Samsca with other treatments for hyponatraemia, and medications that increase serum sodium concentration, is not recommended during initial treatment or for other patients with very low baseline serum sodium concentrations (see section 4.5).
Samsca-valmisteen antamista samanaikaisesti muiden hyponatremiahoitojen ja seerumin natriumpitoisuutta suurentavien lääkevalmisteiden kanssa ei suositella hoidon alussa tai muilla potilailla, joiden seerumin natriumpitoisuudet ovat lähtötilanteessa erittäin alhaisia (ks. kohta 4.5).
Co-administration of saquinavir and ritonavir has led to severe adverse events, mainly diabetic ketoacidosis and liver disorders, especially in patients with pre- existing liver disease.
Sakinaviirin ja ritonaviirin samanaikainen käyttö on aiheuttanut vaikeita haittavaikutuksia, pääasiallisesti diabeettista ketoasidoosia ja maksan toimintahäiriöitä etenkin potilailla, joilla jo on maksasairaus.
Co-administration of saxagliptin and metformin
Saksagliptiinin ja metformiinin samanaikainen käyttö
Co-administration of saxagliptin and metformin, to pregnant rats and rabbits during the period of organogenesis, was neither embryolethal nor teratogenic in either species when tested at doses yielding systemic exposures (AUC) up to 100 and 10 times the maximum recommended human doses (RHD; 5 mg saxagliptin and 2000 mg metformin), respectively, in rats; and 249 and 1.1 times the RHDs in rabbits.
Saksagliptiinin ja metformiinin samanaikainen anto tiineille rotille ja kaneille organogeneesin aikana ei aiheuttanut alkiokuolemia eikä teratogeenisuutta kummallekaan lajille, kun testatuilla annoksilla saavutettu systeeminen altistus (AUC) vastasi rotassa enintään 100 ja 10 kertaa ihmisen suurimpia suositusannoksia (5 mg saksagliptiinia ja 2000 mg metformiinia) ja kanissa 249 ja 1,1 kertaa ihmisen suurimpia suositusannoksia.
Co-administration of Senshio with fluconazole
Senshio-valmisteen ja flukonatsolin samanaikainen antaminen
Co-administration of Senshio with strong/moderate CYP3A4 inhibitors should be avoided in patients who are known, or suspected to be CYP2C9 poor metabolizers based on genotyping or previous history/experience with other CYP2C9 substrates.
Senshio-valmistetta ei pidä antaa voimakkaiden/kohtalaisten CYP3A4:n estäjien kanssa sellaisille potilaille, joiden tiedetään tai epäillään olevan hitaita CYP2C9-metaboloijia genotyypityksen tai aiempien tietojen tai muista CYP2C9-substraateista saatujen aiempien kokemusten perusteella.
Co-administration of sildenafil or tadalafil and telaprevir in the treatment of pulmonary arterial hypertension is contraindicated (see section 4.3).
Sildenafiilin tai tadalafiilin ja telapreviirin samanaikainen käyttö keuhkoverenpainetaudin hoitoon on vasta- aiheista (ks. kohta 4.3).
Co-administration of simeprevir with efavirenz is not recommended.
Efavirentsin samanaikaista käyttöä koskevat suositukset
Co-administration of simeprevir with efavirenz is not recommended.)
efavirentsin samanaikaista käyttöä ei
Co-administration of simvastatin or lovastatin with REYATAZ is contraindicated due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis. (see section 4.3).
Simvastatiinia tai lovastatiinia ei saa käyttää samanaikaisesti REYATAZin kanssa suurentuneen myopatian ja myös rabdomyolyysin vaaran vuoksi (ks. kohta 4.3).
Co-administration of single or multiple doses of dexamethasone (40 mg/ day) has no clinically relevant effect on the multiple dose pharmacokinetics of lenalidomide (25 mg/ day).
Kerta-annoksena tai toistuvasti annostellun deksametasonin (40 mg/vrk) samanaikainen antaminen ei vaikuttanut kliinisesti oleellisesti usean lenalidomidiannoksen (25 mg/vrk) farmakokinetiikkaan.
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
Sirolimuusin antamista samanaikaisesti voimakkaiden CYP3A4 –estäjien (esim. ketokonatsoli, vorikonatsoli, itrakonatsoli, telitromysiini tai klaritromysiini) tai CYP3A4 –induktorien (esim. rifampisiini, rifabutiini) ei suositella (ks. kohta 4.5).
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 or inducers of CYP3A4 is not recommended (see section 4.4).
Sirolimuusin antamista samanaikaisesti voimakkaiden CYP3A4 –estäjien tai CYP3A4 –induktorien kanssa ei suositella (ks. kohta 4.4).
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 or inducers of CYP3A4 is not recommended (see section 4.4).
Sirolimuusin antamista samanaikaisesti voimakkaiden CYP3A4-estäjien tai CYP3A4-induktorien kanssa ei suositella (ks. kohta 4.4).
Co-administration of Sonata together with inducers of CYP3A4 such as rifampicin, carbamazepine and phenobarbitone, may result in a reduction of zaleplon’s efficacy.
Sonatan samanaikainen annostelu CYP3A4- induktorien kuten rifampisiinin, karbamatsepiinin ja fenobarbitaalin kanssa saattaa alentaa tsaleplonin tehoa.
Co-administration of Sonata with a single 800 mg dose of erythromycin, a strong, selective CYP3A4 inhibitor, produced a 34% increase in zaleplon’s plasma concentrations.
Sonatan samanaikainen annostelu erytromysiinin 800 mg kerta-annoksen kanssa (vahva, selektiivinen CYP3A4 inhibiittori) aiheutti 34 % nousun plasman tsaleplonipitoisuuksiin.
Co-administration of Sovaldi with modafinil is expected to decrease the concentration of sofosbuvir, leading to reduced therapeutic effect of Sovaldi.
Sovaldi-valmisteen samanaikaisen annon modafiniilin kanssa odotetaan laskevan sofosbuviirin pitoisuutta, mikä johtaa Sovaldi- valmisteen terapeuttisen tehon heikkenemiseen.
Co-administration of Sovaldi with oxcarbazepine is expected to decrease the concentration of sofosbuvir, leading to reduced therapeutic effect of Sovaldi.
Sovaldi-valmisteen samanaikaisen annon okskarbatsepiinin kanssa odotetaan laskevan sofosbuviirin pitoisuutta, mikä johtaa Sovaldi- valmisteen terapeuttisen tehon heikkenemiseen.
Co-administration of Sovaldi with rifapentine is expected to decrease the concentration of sofosbuvir, leading to reduced therapeutic effect of Sovaldi.
Sovaldi-valmisteen samanaikaisen annon rifapentiinin kanssa odotetaan laskevan sofosbuviirin pitoisuutta, mikä johtaa Sovaldi- valmisteen terapeuttisen tehon heikkenemiseen.
Co-administration of St. John’s wort, a P-gp inducer, may decrease tenofovir alafenamide plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance.
Samanaikainen käyttö mäkikuisman (P-gp:n indusoija) kanssa saattaa pienentää tenofoviirialafenamidipitoisuuksia plasmassa, mikä saattaa johtaa terapeuttisen vaikutuksen heikkenemiseen ja resistenssin kehittymiseen.
Co-administration of Stribild and other medicinal products primarily metabolised by CYP3A such as amiodarone, quinidine, cisapride, pimozide, alfuzosin and sildenafil for pulmonary arterial hypertension is contraindicated (see section 4.3).
Stribild-valmisteen ja muiden pääasiassa CYP3A:n kautta metaboloituvien lääkevalmisteiden samanaikainen käyttö, joita ovat esimerkiksi amiodaroni, kinidiini, sisapridi, pimotsidi, alfutsosiini ja pulmonaalihypertension hoitoon käytettävä sildenafiili, on vasta-aiheista (ks. kohta 4.3).