natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the presence of documented resistance that includes Q148 + 2 secondary mutations from G140A/C/S, E138A/K/T, L74I, modelling suggests that an increased dose may be considered for patients with limited treatment options (less than 2 active agents) due to advanced multi class resistance (see section 5.2).
Tapauksissa, joissa dokumentoituun resistenssiin liittyy Q148 + 2 sekundaarimutaatiota kohdissa G140A/C/S, E138A/K/T, L74I mallinnus suosittaa korotetun annoksen harkitsemista potilaille, joiden hoitovaihtoehdot ovat rajalliset (vähemmän kuin kaksi vaikuttavaa ainetta) edenneen moniluokkaresistenssin vuoksi (ks. kohta 5.2).
In the presence of food, the exposure to selexipag after a single dose of 400 micrograms was increased by 10% in Caucasian subjects and decreased by 15% in Japanese subjects, whereas exposure to the active metabolite was decreased by 27% (Caucasian subjects) and 12% (Japanese subjects).
Ruoan yhteydessä 400 mikrog. seleksipagin kerta-annoksen tuottama altistus suureni 10 % valkoihoisilla ja pieneni 15 % japanilaisilla, kun taas altistus aktiiviselle metaboliitille pieneni 27 % (valkoihoiset) ja 12 % (japanilaiset).
In the presence of hypertension or existing cardiovascular, cerebrovascular or peripheral vascular diseases, the weekly increase in Hb and the target Hb should be determined individually taking into account the clinical picture.
Hemoglobiinin viikoittainen nousu ja tavoitearvo tulee määrittää yksilöllisesti kliinisen tilan perusteella potilailla, joilla on kohonnut verenpaine tai sydänsairaus, aivo- tai perifeerinen verisuonisairaus..
in the presence of immune deficiencies AFLUNOV may be administered but a protective immune response may not be elicited.
AFLUNOV-valmistetta voidaan antaa immuunivajetapauksissa, mutta suojaavaa vastetta ei välttämättä saada aikaan.
in the presence of immune deficiencies Prepandemic Influenza vaccine (H5N1) (surface antigen, inactivated, adjuvanted) Novartis Vaccines and Diagnostics may be administered but a protective immune response may not be elicited.
immuunivajetapauksissa Prepandemic Influenza vaccine (H5N1) (surface antigen, inactivated, adjuvanted) Novartis Vaccines and Diagnostics-valmistetta voidaan antaa, mutta välttämättä ei saada aikaan suojaavaa vastetta.
In the presence of integrase inhibitor resistance, there are insufficient data to recommend a dose for Tivicay in children and adolescents.
Tiedot ovat riittämättömät, jotta Tivicaysta voitaisiin antaa annostussuosituksia lapsille ja nuorille, jotka ovat resistenttejä integraasinestäjille.
In the presence of LVDr mutations, combination use of entecavir plus a second antiviral agent (which does not share cross-resistance with either lamivudine or entecavir) should be considered in preference to entecavir monotherapy (see section 4.4.).
Jos potilaalla on LVDr-mutaatioita, on harkittava entekaviirin ja toisen viruslääkkeen (jolla ei ole ristiresistenssiä lamivudiinin eikä entekaviirin kanssa) yhdistelmäkäyttöä mieluummin kuin pelkän entekaviirin käyttöä (ks. kohta 4.4).
In the presence of myelosuppression or its complications, treatment with Dacogen may be interrupted and/or supportive measures instituted (see sections 4.2 and 4.8).
Jos myelosuppressiota tai sen komplikaatioita esiintyy, Dacogen-hoito voidaan keskeyttää ja/tai tukitoimet aloittaa (ks. kohdat 4.2 ja 4.8).
In the presence of ombitasvir, paritaprevir exposures were minimally affected (5% to 27% change) while dasabuvir exposures increase by approximately 30%.
Ombitasviirilla oli erittäin vähäinen vaikutus paritapreviirialtistuksiin (5–27 %:n muutos), kun taas dasabuviirialtistukset suurenivat noin 30 %.
In the presence of paritaprevir/ritonavir, dasabuvir exposures decreased by approximately 50% to 60% while ombitasvir exposures increased by 31-47%.
Paritapreviiria/ritonaviiria saaneilla dasabuviirialtistukset pienenivät noin 50–60 %, kun taas ombitasviirialtistukset suurenivat 31–47 %.
In the presence of renal impairment, mean peak plasma levels and AUC values of hydrochlorothiazide are increased and the urinary excretion rate is reduced.
Munuaisten vajaatoiminnassa hydroklooritiatsidin keskimääräiset plasman huippupitoisuudet ja AUC- arvo ovat suurentuneet ja erittyminen virtsaan on hidastunut.
In the presence of significant renal impairment, considering the increased potential for accumulation, a reduced daily maintenance dose of caffeine is required and the doses should be guided by blood caffeine measurements.
Jos lapsella on merkitsevä munuaisten vajaatoiminta, lääkkeen kumuloitumisriski suurenee, joten kofeiinin päivittäistä ylläpitoannosta tulee pienentää ja annokset tulee määrittää veren kofeiini- pitoisuuksien perusteella.
In the presence of symptoms of hyperammonemia (e.g. nausea, vomiting, lethargy, irritation), ammonia levels should be monitored closely.
Jos potilaalla on hyperammonemian oireita (esim. pahoinvointia, oksentelua, uneliaisuutta, ärsytystä), ammoniakkipitoisuutta on seurattava tarkasti.
In the presence of thyroid dysfunction, IntronA treatment may be continued if TSH levels can be maintained in the normal range by medication.
Kilpirauhasen toimintahäiriöissä IntronA- hoitoa voidaan jatkaa, jos TSH-taso saadaan lääkityksellä pidetyksi normaalirajoissa.
In the presence of thyroid dysfunction, Viraferon treatment may be continued if TSH levels can be maintained in the normal range by medication.
Kilpirauhasen toimintahäiriöissä Viraferon-hoitoa voidaan jatkaa, jos TSH
In the presence of thyroid dysfunction, Viraferon treatment may be continued if TSH levels can be maintained in the normal range by medication.
Kilpirauhasen toimintahäiriöissä Viraferon-hoitoa voidaan jatkaa, jos TSH- taso saadaan lääkityksellä pidetyksi normaalirajoissa.
In the presence of viral infections, corticosteroids may worsen or hasten the progress of the disease.
Jos eläimellä on virusinfektio, kortikosteroidit voivat pahentaa tautia tai nopeuttaa sen etenemistä.
In the prevention of flu, Tamiflu must be started within two days of contact with someone who has flu.
Influenssan ehkäisyssä Tamiflun käyttö on aloitettava kahden päivän sisällä henkilön kontaktista influenssan saaneeseen henkilöön.
In the prevention of flu, Tamiflu was studied in patients who had been exposed to the disease when one of their family members contracted flu (962 cases) or during an epidemic (1,562 people aged between 16 and 65 years, and 548 elderly people in nursing homes).
Influenssan ehkäisyn osalta Tamifluta tutkittiin potilailla, jotka olivat altistuneet taudille jonkun perheenjäsenistä sairastuttua influenssaan (962 tapausta) tai epidemian aikana (1 562 16–65- vuotiasta henkilöä sekä 548 iäkästä potilasta laitoshoidossa).
In the prevention of porcine colonic spirochaetosis (colitis), Econor in feed at a dose of 1-1.5 mg valnemulin/kg bodyweight/day (i.e.
Sikojen spirokeettojen aiheuttaman koliitin (colitis) ehkäisyä koskeneissa tutkimuksissa rehun seassa annoksena 1–1,5 mg valnemuliinia/elopainokilo/vrk (so.
In the prevention population discontinuations of therapy due to any adverse reaction occurred in
Yleisyyksien laskennassa ei ole tehty vertailua plaseboryhmässä ilmaantuneiden haittavaikutusten yleisyyteen.
In the prevention studies, Noxafil oral suspension was as effective as fluconazole in stem cell transplant patients, with 5% of patients developing an infection in the Noxafil group, and 9% in the comparator group.
Tutkimuksissa, joissa lääkkeen ehkäisevää vaikutusta tutkittiin kantasolusiirteen saaneilla potilailla, Noxafil-oraalisuspensio oli yhtä tehokas kuin flukonatsoli.
In the prevention studies, Quixidar was compared with other anticoagulants: enoxaparin (in hip or knee surgery; over 8,000 patients) or dalteparin (in abdominal surgery; 2,927 patients).
Ehkäisemistä koskeneissa tutkimuksissa Quixidaria verrattiin muihin antikoagulantteihin: enoksapariiniin (lonkka- ja polvileikkausten yhteydessä yli 8 000 potilaalla) sekä daltepariiniin (vatsaleikkausten yhteydessä 2 927 potilaalla).
In the prevention studies, Tamiflu reduced the incidence of flu among the people in contact with a flu patient.
Ehkäisytutkimuksissa Tamiflu vähensi influenssan esiintymistä henkilöillä, jotka olivat kontaktissa influenssapotilaaseen.
In the prevention trials, the percentage of subjects experiencing an increase or decrease in BMD during raloxifene therapy was: for the spine 37 % decreased and 63 % increased; and for the total hip 29 % decreased and 71 % increased.
Ehkäisyhoitotutkimuksissa raloksifeenihoidon aikana selkärangan luun mineraalitiheys laski 37 %:lla ja nousi 63 %:lla ja lonkkaluun mineraalitiheys laski 29 %:lla ja nousi 71 %:lla.
In the previously treated patients, Imbruvica was also shown to be effective when combined with bendamustine and rituximab.
Aikaisemmin hoidetuilla potilailla Imbruvican osoitettiin olevan tehokas myös bendamustiiniin ja rituksimabiin yhdistettynä.
In the previously treated patients, overall, 95% of bleeds responded to one or two injections of Helixate NexGen into a vein.
Aiemmin hoidettujen potilaiden verenvuodoista 95 % reagoi yhteen tai kahteen suonensisäiseen Helixate NexGen -injektioon.
In the previously treated patients, overall, 95% of bleeds responded to one or two injections of Kogenate Bayer into a vein.
Aiemmin hoidettujen potilaiden verenvuodoista kaikkiaan 95 % reagoi yhteen tai kahteen suonensisäiseen Kogenate Bayer -infuusioon.
In the previously untreated patients, about 90% of bleeding episodes responded to treatment with one or two injections into a vein.
Aikaisemmin hoitamattomien potilaiden verenvuodoista noin 90 % reagoi yhtenä tai kahtena suonensisäisenä injektiona annettuun hoitoon.
In the primary 48 weeks analysis, the proportion of patients with virologic suppression in the dolutegravir + ABC/3TC arm , was superior to the EFV/TDF/FTC arm, p=0.003, the same treatment difference was observed in subjects defined by baseline HIV RNA level (< or > 100,000 copies/mL).
Primaarisessa 48 viikon analyysissä dolutegraviiria ja ABC/3TC:tä saaneiden potilaiden hoitohaarassa virologisen vasteen saavuttaneiden potilaiden osuus oli suurempi kuin EFV/TDF/FTC- hoitohaarassa, p = 0,003 ja sama hoitojen välinen ero havaittiin potilaissa, jotka määriteltiin lähtötilanteen HIV-RNA-tason mukaan (< tai > 100 000 kopiota/ml).
In the primary analysis of a study (n = 1,183, 656 patients with wild-type KRAS (exon 2) and 440 patients with mutant KRAS tumours) evaluating panitumumab in combination with infusional
Panitumumabia ja 5-fluorourasiilin ja leukovoriinin (kestoinfuusiona annettuna) sekä oksaliplatiinin yhdistelmää (FOLFOX) verrattiin pelkkään FOLFOX-yhdistelmään metastasoituneen kolorektaalisyövän ensilinjan hoitona (n = 1183, 656 potilaalla oli villin tyypin KRAS (eksonissa 2) ja 440:llä oli KRAS-mutaatioita).
In the primary analysis periods of the three clinical studies, a total of 5 PMs and 5 URMs were treated with Cerdelga.
Kolmen kliinisen tutkimuksen primaaristen analyysivaiheidenaikana viisi hidasta ja viisi erittäin nopeaa metaboloijaa saivat Cerdelga-valmistetta.
In the primary efficacy analysis, global response in the MITT populations at the end of intravenous therapy, anidulafungin was compared to fluconazole in a pre-specified two- step statistical comparison (non-inferiority followed by superiority).
MITT-populaatioiden ensisijaisessa tehoanalyysissa (kokonaisvaste laskimonsisäisen hoidon loputtua) anidulafungiinia verrattiin flukonatsoliin ennalta määritellyssä kaksivaiheisessa tilastollisessa vertailussa (sama teho ja parempi teho).
In the primary efficacy studies, 75% of intercourse attempts were successful in tadalafil treated patients as compared to 32% with placebo.
Tehoa mittaavissa tutkimuksissa 75 % yhdynnöistä onnistui tadalafiililla hoidetuilla potilailla verrattuna plaseboon (32 %).
In the primary endpoint analysis covering the referred period, the age-adjusted rate (number per subject year) of treatment-requiring bleeds during the rFXIII treatment period was 0.053/year (95% CI: 0.010 - 0.272; model-based estimate corresponding to the mean age of 26.4 years for the 41 patients).
Kyseisen ajanjakson ensisijaisen päätetapahtuman analyysissä ikävakioitu, hoitoa vaativa vuotomäärä (määrä/potilasvuosi) rFXIII- hoitojakson aikana oli 0,053/vuosi (95 % CI: 0,010–0,272; malliin perustuva arvio vastaten 41:n potilaan keski-ikää 26,4 vuotta).
In the primary treatment phases of three phase III active-controlled clinical trials in patients with advanced malignancies involving bone, ONJ was confirmed in 1.8% of patients treated with XGEVA (median exposure of 12.0 months; range 0.1 – 40.5) and 1.3% of patients treated with zoledronic acid.
Kolmessa vaikuttavalla vertailuaineella tehdyssä kolmannen vaiheen kliinisessä tutkimuksessa, joihin osallistuneilla potilailla oli pitkälle edennyt luustoon levinnyt tai luukudokseen vaikuttava syöpä, leuan luukuolio diagnosoitiin primaarisessa hoitovaiheessa 1,8 prosentilla Xgevaa saaneista (altistumisajan mediaani 12,0 kuukautta, vaihteluväli 0,1–40,5) ja 1,3 prosentilla tsoledronihappoa saaneista potilaista.
In the printing ink: shellac glaze, black iron oxide (E172), propylene glycol and ammonium hydroxide.
Painomuste: sellakka, musta rautaoksidi (E172), propeeniglykoli ja ammoniumhydroksidi.
In the printing ink: shellac, povidone, titanium dioxide (E171).
Painomuste: sellakka, povidoni, titaanidioksidi (E171).
In the prospective randomized controlled cardiovascular outcomes study, investigator reported events of hypoglycemia were similar in patients receiving placebo (6.5%) and patients receiving alogliptin (6.7%) in addition to standard of care.
Prospektiivisessa, satunnaistetussa, kontrolloidussa sydän- ja verisuonitapahtumia tarkastelevassa tutkimuksessa tutkijan raportoimien hypoglykemiatapahtumien määrä oli samanlainen potilailla, jotka saivat hoitosuositusten lisäksi lumelääkettä (6,5 %), ja potilailla, jotka saivat normaalihoitojensa lisäksi alogliptiinia (6,7 %).
In the prospectively defined primary analysis statistical significance was not reached at the primary efficacy endpoint at week 24.
Potilas toipui eikä pysyviä vaurioita todettu.
In the prospectively defined primary analysis statistical significance was not reached at the primaryefficacy endpoint at week 24.
Etukäteen määritetyssä ensisijaisessa tehoanalyysissä ei saavutettu tilastollista merkitsevyyttä viikolla 24.
In the psoriatic arthritis study, 58% of patients receiving Cimzia 200 mg every two weeks and 52% of patients receiving Cimzia 400 mg every four weeks achieved at least 20% reductions compared with 24% of patients receiving placebo.
Nivelpsoriaasitutkimuksessa oireiden vähintään 20 %:n vähenemisen saavutti 58 % Cimziaa 200 mg kahden viikon välein saaneista potilaista ja 52 % Cimziaa 400 mg neljän viikon välein saaneista potilaista verrattuna 24 %:iin lumelääkettä saaneista potilaista.
In the psychiatric cohort, the percentage of subjects with suicidal ideation and/or behaviour based on the Columbia-Suicide Severity Rating Scale (C-SSRS) was similar between the varenicline and placebo groups during treatment and in the non- treatment follow-up, as shown in the following table:
Psykiatrisessa kohortissa niiden potilaiden osuus, joilla oli itsetuhoisia ajatuksia tai itsetuhoista käyttäytymistä Columbia-Suicide Severity Rating Scale (C-SSRS) –asteikolla arvioituna, oli samanlainen varenikliini- ja lumelääkeryhmissä hoidon aikana ja hoidon jälkeisen seurannan aikana, mikä esitetään seuraavassa taulukossa:
In the pump, the medicine is stable for 45 days at 37°C.
Lääkevalmiste säilyy pumpussa 45 vuorokautta 37 °C:ssa.
In the PURSUE study, 1,390 healthy normal ovulatory women, aged 35 to 42 years with a body weight greater than or equal to 50 kg, were treated for one cycle with 150 micrograms of Elonva and pituitary suppression with a GnRH antagonist as part of an ART program.
PURSUE-tutkimuksessa 1390 terveelle, 35–42-vuotiaalle, vähintään 50 kg painavalle naiselle, joilla oli normaali ovulaatio, annettiin yhden hoitokierron aikana 150 mikrogrammaa Elonvaa ja aivolisäkkeen suppressioon GnRH-antagonistia osana hedelmöityshoito-ohjelmaa.
In the PV population, the CTCAE grade 3 and 4 events were reported in 1.8%, while in the MF patients the frequency was 42.56%.
PV-populaatiossa CTCAE-luokituksen asteen 3 ja 4 tapahtumia raportoitiin 1,8 %:lla potilaista vastaavan esiintyvyyden ollessa 42,56 % MF-potilailla.
In the QD group, 6/75 (8%) patients demonstrated new primary protease inhibitor mutations (codons 30, 32, 48, 50, 82, 84, 90), as did 12/77 (16%) patients in the BID group.
Uusia primaarisia proteaasinestäjämutaatioita (kodonit 30, 32, 48, 50, 82, 84, 90) todettiin lääkkeen kerran vuorokaudessa ottaneessa ryhmässä 6 potilaalla 75:stä (8 %) ja lääkkeen kahdesti vuorokaudessa ottaneessa ryhmässä 12 potilaalla 77:stä (16 %).
In the questionnaire, scores for the question on how often the patient was able to achieve intercourse went from about 2 without treatment to 3 or 4 with Viagra 50 mg.
Kyselylomakkeessa vastauspistemäärä kysymykseen siitä, miten usein potilas pystyi seksuaaliseen kanssakäymiseen, vaihteli 2 pisteestä ilman hoitoa 3–4 pisteeseen 50 mg:n Viagra-annoksella.
In the rabbit embryofoetal development study, following administration of Myozyme (10-40 mg/kg/day) with coadministration of diphenhydramine, a treatment-related increase in the incidence of abortions and early delivery was observed.
Kanien alkio- ja sikiöaikaista kehitystä koskevassa tutkimuksessa havaittiin hoitoon liittyen keskenmenojen ja ennenaikaisten synnytysten lisääntymistä, kun Myozymea (10– 40 mg/kg/vrk) annettiin samanaikaisesti difenhydramiinin kanssa.
In the rabbit, sodium aminosalicylate had no effects on embryofetal development; however, the doses evaluated were below those proposed clinically.
Kaneilla natriumaminosalisylaatti ei vaikuttanut sikiön ja alkion kehitykseen, mutta arvioidut annokset olivat pienempiä kuin kliiniseen käyttöön ehdotetut annokset.
In the RAISE study, in mCRC patients treated with ramucirumab plus FOLFIRI, the most frequent (≥1%) ADR that led to the discontinuation of ramucirumab was proteinuria (1.5%).
RAISE-tutkimuksessa ramusirumabin ja FOLFIRIn yhdistelmällä hoidetuilla metastasoitunutta kolorektaalisyöpää sairastavilla potilailla yleisin (≥1%) haittavaikutus, joka johti ramusirumabihoidon keskeyttämiseen oli proteinuria (1,5 %).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21 % vs 8 %, respectively – chi-square p=0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p=0.0063).
Satunnaistetussa aktiivi-kontrolloidussa tutkimuksessa 6 kuukauden PFS oli merkittävästi suurempi temotsolomidilla (21 %) kuin prokarbatsiinilla (8 %, khiin neliö - testin p = 0,008) PFS:n mediaanin ollessa temotsolomidilla 2,89 ja prokarbatsiinilla 1,88 kuukautta (log rank - testin p = 0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21% vs 8%, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p = 0.0063).
Satunnaistetussa aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa 6 kuukauden PFS oli merkittävästi suurempi temotsolomidilla (21 %) kuin prokarbatsiinilla ( 8 %, khiin neliö -testin p=0,008) PFS:n mediaanin ollessa temotsolomidilla 2,89 ja prokarbatsiinilla 1,88 kuukautta (log rank –testin p=0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21% vs 8%, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p = 0.0063).
Satunnaistetussa aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa 6 kuukauden PFS oli merkittävästi suurempi temotsolomidilla (21 %) kuin prokarbatsiinilla (8 %, khiin neliö -testin p=0,008) PFS:n mediaanin ollessa temotsolomidilla 2,89 ja prokarbatsiinilla 1,88 kuukautta (log rank -testin p=0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21% vs 8%, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p = 0.0063).
Satunnaistetussa aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa 6 kuukauden PFS oli merkittävästi suurempi temotsolomidilla (21 %) kuin prokarbatsiinilla (8 %, khiin neliö -testin p=0,008) PFS:n mediaanin ollessa temotsolomidilla 2,89 ja prokarbatsiinilla 1,88 kuukautta (log rank –testin p=0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21% vs 8%, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p = 0.0063).
Satunnaistetussa aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa 6 kuukauden PFS oli merkittävästi suurempi temotsolomidilla (21 %) kuin prokarbatsiinilla (8 %, khiin neliö -testin p=0,008) PFS:n mediaanin ollessa temotsolomidilla 2,89 ja prokarbatsiinilla1,88 kuukautta (log rank -testin p=0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than for procarbazine (21% vs 8%, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p = 0.0063).
Satunnaistetussa aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa 6 kuukauden PFS oli merkittävästi suurempi temotsolomidilla (21 %) kuin prokarbatsiinilla (8 %, khiin neliö -testin p=0,008) PFS:n mediaanin ollessa temozolomidilla 2,89 ja prokarbatsiinilla 1,88 kuukautta (log rank-testin p=0,0063).
In the randomised active-controlled trial, the PFS at 6 months was significantly greater for TMZ than forprocarbazine (21% vs 8%, respectively – chi-square p = 0.008) with median PFS of 2.89 and 1.88 months respectively (log rank p = 0.0063).
Satunnaistetussa aktiivi-kontrolloidussa tutkimuksessa 6 kuukauden PFS oli merkittävästi suurempi temotsolomidilla (21 %) kuin prokarbatsiinilla ( 8 %, khiin neliö -testin p=0,008) PFS:n mediaanin ollessa temotsolomidilla 2,89 ja prokarbatsiinilla 1,88 kuukautta (log rank -testin p=0,0063).
In the randomised period of the pivotal studies, anaemia was less frequent in PV patients than in MF patients (43.6% versus 82.4%).
Avaintutkimusten satunnaistetuissa vaiheissa anemiaa ilmeni harvemmin PV-potilailla kuin MF- potilailla (43,6 % vs 82,4 %).
In the randomised period of the pivotal studies, the rate of patients experiencing thrombocytopenia was lower in PV (24.5%) patients compared to MF (69.8%) patients.
Avaintutkimusten satunnaistetuissa vaiheissa trombosytopeniaa kokeneiden potilaiden osuus oli pienempi PV-potilailla (24,5 %) kuin MF-potilailla (69,8 %).
In the randomised period of the pivotal study in PV patients, bleeding events (including intracranial and gastrointestinal, bruising and other bleeding events) were reported in 20% of patients treated with Jakavi and 15.3% patients receiving best available therapy.
PV-potilailla suoritetun avaintutkimuksen satunnaistetussa vaiheessa verenvuototapahtumia (mukaan lukien kallonsisäiset ja ruoansulatuskanavan verenvuodot, mustelmat ja muut verenvuototapahtumat) raportoitiin 20 %:lla Jakavi-hoitoa saaneista potilaista ja 15,3 %:lla parasta saatavilla olevaa hoitoa saaneista potilaista.
In the randomised period of the pivotal study in PV patients, neutropenia was reported in two patients (1.8%) of which one patient developed CTCAE grade 4 neutropenia.
PV-potilailla suoritetun avaintutkimuksen satunnaistetussa vaiheessa neutropeniaa raportoitiin kahdella potilaalla (1,8 %), joista toiselle kehittyi CTCAE-luokituksen asteen 4 neutropenia.
In the randomised period of the pivotal study in PV patients, one (0.9%) CTCAE grade 3 and no grade 4 urinary tract infection was reported.
Avaintutkimuksen satunnaistetussa vaiheessa PV-potilailla raportoitiin yksi (0,9 %) CTCAE- luokituksen asteen 3, mutta ei ainuttakaan asteen 4 virtsatieinfektiota.
In the randomised period of the pivotal study in PV patients, the mean systolic blood pressure increased by 0.65 mmHg in the Jakavi arm versus a decrease of 2 mmHg in the BAT arm.
PV-potilailla suoritetun avaintutkimuksen satunnaistetussa vaiheessa systolinen verenpaine nousi Jakavi-haarassa keskimäärin 0,65 mmHg ja laski BAT-haarassa keskimäärin 2 mmHg.