natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The percentage of dogs with protective levels of antibodies for parvovirus ranged from 73 to 100%, for parainfluenza virus 73 to 97%, for leptospira 59 to 96% and for rabies virus 86 to 100%.
Niiden koirien osuus, joilla oli riittävä määrä suojaavia vasta-aineita, oli parvoviruksen osalta 73–100 %, parainfuenssan osalta 73–97 %, leptospiroosin osalta 59-96 % ja vesikauhuviruksen osalta 86–100 %.
The percentage of IgG subclasses is approximately 66.6% IgG1, 27.9% IgG2, 3.0% IgG3 and 2.5% IgG4.
IgG:n alaluokkien prosenttipitoisuudet ovat noin 66,6 % IgG1, 27,9 % IgG2, 3,0 % IgG3 ja 2,5 % IgG4.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA <50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Viikon 24 kohdalla HIV-1-RNA-arvon < 50 kopiota/ml saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus oli lopinaviiri-/ritonaviiritabletteja kerran vuorokaudessa saaneilla pediatrisilla potilailla pienempi (88,2%) kuin tabletteja kahdesti vuorokaudessa saaneilla (96,6%, p = 0,040), mikä johtui pitkälti huonommasta hoitoon sitoutumisesta tabletteja kerran vuorokaudessa saaneiden ryhmässä.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA <50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Viikon 24 kohdalla HIV-1-RNA-arvon < 50 kopiota/ml saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus oli lopinaviiri/ritonaviiritabletteja kerran vuorokaudessa saaneilla pediatrisilla potilailla pienempi (88,2 %) kuin tabletteja kahdesti vuorokaudessa saaneilla (96,6 %, p = 0,040), mikä johtui pitkälti huonommasta hoitoon sitoutumisesta tabletteja kerran vuorokaudessa saaneiden ryhmässä.
The percentage of patients aged 65 or over was not significantly different between the lenalidomide/dexamethasone and placebo/dexamethasone groups.
Vähintään 65-vuotiaiden prosenttiosuus ei eronnut merkittävästi lenalidomidia ja deksametasonia tai lumelääkettä ja deksametasonia saaneissa ryhmissä.
The percentage of patients experiencing at least one bleeding event in the two treatment groups was 10.9% and 6.4%, respectively (p<0.001).
Kummassakin hoitoryhmässä prosenttiluku vähintään yhden vuototapahtuman saaneita potilaita oli 10,9 % drotrekogiini alfaa (aktivoitu) saaneista ja 6,4 % plasebohoidetuista (p  0,001).
The percentage of patients in AUGMENT who achieved a clinically meaningful improvement from baseline in SGRQ total score (defined as a decrease of at least 4 units) was higher with Duaklir Genuair than with placebo (58.2% compared to 38.7%, respectively; p<0.001).
Kliinisesti merkitsevän kohentumisen SGRQ-pisteytyksessä lähtötasoon nähden (määritelmänä nousu vähintään 4 yksiköllä) saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus AUGMENT-tutkimuksessa oli suurempi Duaklir Genuair –valmistetta käyttäneillä (58,2 %) verrattuna lumelääkkeeseen (38,7 %, p < 0,001).
The percentage of patients receiving inhaled antibiotics was 55% in study DPM-CF-301 and 56% in study DPM-CF-302.
Tutkimuksessa DPM-CF-301 inhaloitavia antibiootteja saaneiden potilaiden osuus oli 55 prosenttia ja tutkimuksessa DPM-CF-302 se oli 56 prosenttia.
The percentage of patients who developed antibodies to albiglutide on treatment was 4% (128/2,934).
Albiglutidin vasta-aineita kehittyi hoidon aikana 4 %:lle potilaista (128/2934).
The percentage of patients who developed new positive anti-double-stranded DNA antibodies was also higher by radioimmunoassay (15% of patients treated with Enbrel compared to 4% of placebo-treated patients) and by Crithidia luciliae assay (3% of patients treated with Enbrel compared to none of placebo-treated patients).
Uudet positiiviset DNA-vasta-ainetapaukset olivat myös yleisempiä radioimmunoanalyysissä (15 % Enbrel-ryhmässä ja 4 % plaseboryhmässä) ja Crithidia luciliae-määrityksessä (3 % Enbrel- ryhmässä eikä yhtään plaseboryhmässä).
The percentage of patients who developed new positive anti-double-stranded DNA antibodies was also higher by radioimmunoassay (15% of patients treated with etanercept compared to 4% of placebo-treated patients) and by Crithidia luciliae assay (3% of patients treated with etanercept compared to none of placebo-treated patients).
Uudet positiiviset antinatiivi-DNA-vasta-ainetapaukset olivat myös yleisempiä radioimmunoanalyysissä (15 % etanerseptiryhmässä ja 4 % plaseboryhmässä) ja Crithidia luciliae - määrityksessä (3 % etanerseptiryhmässä eikä yhtään plaseboryhmässä).
The percentage of patients who had not smoked at all during weeks 9-12 was 44% with Champix, 30% with bupropion, and 18% with placebo.
44 %, bupropionia saaneista 30 % ja lumelääkettä saaneista 18 %.
The percentage of patients who lost 5% and 10% of their baseline body weight after 1 year of treatment are given in table 2:
Prosenttiosuus potilaista, joiden painon pudotus oli 5 % ja 10 % lähtöpainosta vuoden kuluttua hoidon alkamisesta, on esitetty taulukossa 2.
The percentage of patients who lost 5% and 10% of their baseline body weight after 1 year of treatment are given in the table 2.
Prosenttiosuus potilaista, joiden painon pudotus oli 5 % ja 10 % lähtöpainosta on esitetty taulukossa 2.
The percentage of patients who lost less than 1.5 lines was 64% for Visudyne and 49% for placebo (p=0.106).
Vähemmän kuin 1,5 riviä näöntarkkuudesta menettäneiden potilaiden osuus oli Visudyne-ryhmässä 64 % ja lumelääkeryhmässä 49 % (p=0,106).
The percentage of patients with an ECOG PS of 1 or  2 was 38.7% and 5.0% in the CT arm, and 29.8% and 9.0% in the
ECOG- toimintakykyluokka oli CT-hoitohaarassa 38,7 %:lla potilaista 1 ja 5,0 %:lla  2.
The percentage of patients with Grades 3-4 neutropenia (neutrophil counts < 0.75 x 109/L) was higher in boceprevir-treated patients (29%) than in placebo-treated patients (17%), in combination with peginterferon alfa-2b and ribavirin.
Bosepreviiria saaneilla potilailla esiintyi yleisemmin (29 %) 3.–4. asteen neutropeniaa (neutrofiiliarvo < 0,75 x 109/l) kuin lumevalmistetta saaneilla (17 %), kun molempia valmisteita annettiin yhdessä peginterferoni alfa-2b:n ja ribaviriinin kanssa.
The percentage of patients with heart rate values <50 bpm on treatment was 11% for patients who received lumacaftor/ivacaftor, compared to 4.9% for patients who received placebo.
Niiden potilaiden osuus, joilla mitattiin sykearvo <50 lyöntiä minuutissa hoidon aikana, oli lumakaftori-/ivakaftorihoitoa saaneilla potilailla 11 % ja lumelääkettä saaneilla potilailla 4,9 %.
The percentage of patients with no disease progression from Week 24 to Week 52 for secukinumab 10 mg/kg intravenous load – followed by either 75 mg or
Niiden potilaiden prosentuaaliset osuudet, joilla tauti ei ollut edennyt viikolta 24 viikolle 52 olivat 85,8 % (sekukinumabilatausannos 10 mg/kg laskimoon ja
The percentage of patients with one or greater than one episodes of clinically-suspected and treated rejections during the 360-day study was 13.8% for the Envarsus group(N=268) and 15.6% for the Prograf group (N=275).
Niiden potilaiden prosentuaalinen osuus, joilla oli vähintään yksi kliinisesti epäilty tai hoidettu hylkimisepisodi 360 vuorokautta kestäneessä tutkimuksessa oli Envarsus-ryhmässä (N=268) 13,8 % ja Prograf-ryhmässä (N=275) 15,6 %.
The percentage of patients with skin impairment before PDT and 12 months after PDT is listed in the table below.
Alla olevassa taulukossa esitellään niiden potilaiden prosenttiosuudet, joilla oli ihovaurioita ennen PDT- hoitoa ja 12 kuukautta PDT-hoidon jälkeen.
The percentage of patients with vitamin D deficiency (serum
Niiden potilaiden osuus, joilla oli D-vitamiinin puutos (seerumin 25-OH-D  22,5 nmol/l
The percentage of patients with vitamin D deficiency (serum 25-hydroxyvitamin D
Niiden potilaiden osuus, joilla oli D-vitamiinin puutos (seerumin 25-OH-D  22,5 nmol/l
The percentage of patients with vitamin D insufficiency (serum 25-hydroxyvitamin D < 37.5 nmol/l
Niiden potilaiden osuus, joilla oli D-vitamiinin vajaus (seerumin
The percentage of patients with vitamin D insufficiency was 5.4 % in the Vitamin D3 2,800 group vs.
Niiden potilaiden prosentuaalinen osuus, joilla oli D-vitamiinin vajaus, oli D3-vitamiinia 2800 IU
The percentage of subjects discontinuing was 25-38% over the first year, 10% in the second year, and 11% in the third year.
Hoidon keskeyttäneiden tutkittavien prosenttiosuus oli 25–38 % ensimmäisen vuoden aikana, 10 % toisen vuoden aikana ja 11 % kolmannen vuoden aikana.
The percentage of subjects reaching neutralising antibody titres of >1/80 were 54.9% and 44.9% at months 12 and 24, respectively.
12 kuukauden kuluttua tutkittavista 54,9 % ja 24 kuukauden kuluttua 44,9 % tutkittavista saavutti seerumin neutraloivan vasta-aineen titterin vähintään 1:80.
The percentage of subjects with OPA titres  8 and GMTs observed post-primary and post-booster were lower in the 2 dose schedule than that in the 3 dose schedule.
Kahden annoksen rokotusohjelmassa niiden henkilöiden osuus, joilla OPA titterit olivat ≥ 8, sekä geometriset keskiarvotiitterit (GMT), jäivät matalammiksi perusrokotussarjan ja tehosteannoksen jälkeen kuin kolmen annoksen rokotusohjelmassa.
The percentage of subjects with OPA titres  8 in 2-dose primed subjects compared to 3-dose primed subjects were lower for serotypes 6B, 18C and 23F (74.4%, 82.8%, 86.3% respectively for the 2-dose schedule and 88.9%, 96.2%, 97.7% respectively for the 3-dose schedule).
Verrattaessa kahden annoksen perusrokotussarjaa saaneita kolmen annoksen perusrokotussarjan saaneisiin, niiden henkilöiden prosentuaalinen osuus, joilla OPA-titterit olivat ≥ 8, oli matalampi serotyypeille 6B, 18C ja 23F (74,4 %, 82,8 %, 86,3 % kahden annoksen rokotusohjelmassa ja 88,9 %, 96,2 % ja 97,7 % vastaavasti kolmen annoksen rokotusohjelmassa).
The percentage of subjects with rSBA titres (measured at GSK’s laboratories) ≥ 128 before vaccination ranged from 45% (group C) to 62% (group Y).
Niiden henkilöiden osuus, joilla rSBA- titteri (mitattu GSK:n laboratorioissa) oli ennen rokotusta ≥ 128, vaihteli välillä 45 % (ryhmä C) ja 62 % (ryhmä Y).
The percentage of subjects with suicidal ideation and/or behaviour based on the Columbia-Suicide Severity Rating Scale (C-SSRS) was similar between the varenicline and placebo groups during treatment and in the non- treatment follow-up, as shown in the following table:
Niiden potilaiden osuus, joilla oli itsetuhoisia ajatuksia tai itsetuhoista käyttäytymistä Columbia- Suicide Severity Rating Scale (C-SSRS) –asteikolla arvioituna, oli samansuuruinen varenikliini- ja lumelääkeryhmissä hoidon aikana ja hoidon jälkeisen seurannan aikana, mikä esitetään seuraavassa taulukossa:
The percentage of vaccinees reaching the threshold for the three additional serotypes in Synflorix (1, 5 and 7F) was respectively 97.3%, 99.0% and 99.5% and was at least as good as the aggregate 7-valent Prevenar response against the 7 common serotypes (95.8%).
Rokotetuista 97,3 %, 99,0 % ja 99,5 % saavutti raja-arvon Synflorixin lisäserotyypeille 1, 5 ja 7F. Vaste oli vähintään yhtä hyvä kuin 7-valenttisen Prevenarin yhdistetty keskimääräinen vaste molempien rokotteiden 7 yhteiselle serotyyppille (95,8 %).
The percentage of women using IOA experiencing intracyclic bleeding after this adaptation period ranged from 15-20 %.
15–20 %:lla IOA-tabletteja käyttävistä naisista esiintyi kierronaikaista vuotoa tämän sopeutumisjakson jälkeen.
The percentage of women using Zoely experiencing intracyclic bleeding after this adaptation period ranged from 15-20 %.
15–20 %:lla Zoely-tabletteja käyttävistä naisista esiintyi kierronaikaista vuotoa tämän sopeutumisjakson jälkeen.
The percentages of healthy subjects with hSBA ≥1:5 were 98% for antigen fHbp, 99% for antigen NadA, 83% for antigen PorA P1.4, and 99% for antigen NHBA.
Terveillä tutkittavilla prosenttiosuus tutkittavista, joilla hSBA ≥1:5 oli 98 % fHbp antigeenille, 99 % NadA antigeenille, 83 % PorA PI.4. antigeenille ja 99 % NHBA antigeenille.
The percentages of patients with clinically meaningful improvements in TDI focal score (defined as an increase of at least 1 unit) were higher with Brimica Genuair than with placebo in ACLIFORM-COPD (64.8% compared to 45.5%; p<0.001) and AUGMENT (58.1% compared to 36.6%; p<0.0001).
Kliinisesti merkitsevän TDI- pisteytyksen paranemisen (määritelmänä nousu vähintään yhdellä yksiköllä) lähtötasoon nähden saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus oli suurempi Brimica Genuair -valmistetta käyttäneillä kuin lumelääkettä käyttäneillä ACLIFORM-COPD -tutkimuksessa (64,8 % verrattuna 45,5 %:iin, p < 0,001) ja AUGMENT-tutkimuksessa (58,1 % verrattuna 36,6 %:iin, p < 0,0001).
The percentages of patients with clinically meaningful improvements in TDI focal score (defined as an increase of at least 1 unit) were higher with Duaklir Genuair than with placebo in ACLIFORM-COPD (64.8% compared to 45.5%; p<0.001) and AUGMENT (58.1% compared to 36.6%; p<0.0001).
Kliinisesti merkitsevän TDI- pisteytyksen paranemisen (määritelmänä nousu vähintään yhdellä yksiköllä) lähtötasoon nähden saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus oli suurempi Duaklir Genuair -valmistetta käyttäneillä kuin lumelääkettä käyttäneillä ACLIFORM-COPD -tutkimuksessa (64,8 % verrattuna 45,5 %:iin, p < 0,001) ja AUGMENT-tutkimuksessa (58,1 % verrattuna 36,6 %:iin, p < 0,0001).
The percentages of subjects reporting local reactions were higher in the older age groups, mainly due to the higher reports for pain.
Paikallisia reaktioita raportoineiden tutkimushenkilöiden prosenttimäärät olivat korkeammat vanhemmassa ikäluokassa, lähinnä kipuun liittyvien ilmoitusten suuremman määrän vuoksi.
The percentages of subjects with ≥5% or ≥10% body weight loss from baseline were greater with naltrexone / bupropion compared to placebo in all four Phase 3 obesity trials (Table 3).
Kaikissa neljässä faasin 3 lihavuustutkimuksessa niiden henkilöiden prosentuaalinen osuus, joiden paino aleni ≥5 % tai ≥10 % lähtötasosta, oli naltreksoni/bupropioniryhmässä suurempi kuin plasebolla hoidetuilla (taulukko 3).
The percentages of successful injections for the two groups were around 30% and 9%, respectively.
Tulokseen johtaneiden injektioiden prosenttiosuudet kahdessa ryhmässä olivat noin 30 % ja 9%.
The percentages with anti-HBs antibody ≥10 mIU/ml at this time point for subjects aged 1-11 years or 12-15 years at the time of the first dose were 77.3% and 85.9%, respectively.
Vastaavana ajankohtana anti-HBs-vasta- ainetasot olivat ≥ 10 mIU/ml 77,3 %:lla henkilöistä, jotka olivat 1−11-vuotiaita ensimmäisen rokoteannoksen saadessaan ja 85,9 %:lla henkilöistä, jotka olivat 12−15-vuotiaita ensimmäisen rokoteannoksen saadessaan.
The percentages with anti-HBs antibody ≥10 mIU/ml at this time point for subjects vaccinated at the 0, 6 and 0, 12 month schedules were 84.8% and 92.9%, respectively.
Vastaavana ajankohtana anti-HBs-vasta-ainetasot olivat ≥ 10 mIU/ml 84,8 %:lla henkilöistä, jotka olivat saaneet 0, 6 kuukauden rokotussarjan ja 92,9 %:lla henkilöistä, jotka olivat saaneet 0, 12 kuukauden rokotussarjan.
The performance status (ECOG) was similar between the pazopanib and placebo groups (ECOG 0: 42 % vs.
Toimintakyky (ECOG) oli patsopanibi- ja plaseboryhmässä samantasoinen (ECOG 0: 42 % vs.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favor of TPF as compared to PF.
Toimintakykyä mittaavissa pään- ja kaulan (PSS-HN)-testeissä, jotka on suunniteltu mittaamaan puheen ymmärrettävyyttä, kykyä syödä julkisella paikalla ja ruokavalion laatua, tulokset olivat merkitsevästi paremmat TPF-ryhmässä verrattuna PF-ryhmään.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favor of TPF as compared to PF.
Toimintakykyä mittaavissa pään- ja kaulan syöpäpotilaiden PSS-HN-testeissä, jotka on suuniteltu mittaamaan puheen ymmärretävyyttä, kykyä syödä julkisella paikalla ja ruokavalion laatua, tulokset olivat merkitsevästi paremmat TPF-ryhmässä verrattuna PF-ryhmään.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favor of TPF as compared to PF.
Toimintakykyä mittaavissa pään- ja kaulan syöpäpotilaiden PSS-HN-testeissä, jotka on suunniteltu mittaamaan puheen ymmärrettävyyttä, kykyä syödä julkisella paikalla ja ruokavalion laatua, tulokset olivat merkitsevästi paremmat TPF-ryhmässä verrattuna PF-ryhmään.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favour of TPF as compared to PF.
Toimintakykyä mittaavan pään-ja kaulan (PSS-HN)-testeissä, jotka on suunniteltu mittaamaan puheen ymmärrettävyyttä, kykyä syödä julkisella paikalla ja ruokavalion laatua, tulokset olivat merkitsevästi paremmat TPF-ryhmässä verrattuna PF-ryhmään.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favour of TPF as compared to PF.
Toimintakykyä mittaavissa pään- ja kaulan syöpäpotilaiden PSS-HN-testeissä, jotka onsuunniteltu mittaamaan puheen ymmärrettävyyttä, kykyä syödä julkisella paikalla ja ruokavalion laatua, tulokset olivat merkitsevästi paremmat TPF-ryhmässä verrattuna PF-ryhmään.
The perfusion should be terminated if the cumulative leakage into the systemic circulation is > 10%.
Perfuusio tulee lopettaa, jos kumulatiivinen vuoto systeemiseen verenkiertoon on yli 10 %.
The perfusion tubing is connected to the Y-connection.
Perfuusioletku kytketään Y-liitäntään.
The perfusor syringe must be changed at least every 12 hours after the start of the infusion.
Perfuusioruisku on vaihdettava vähintään 12 tunnin välein infuusion aloittamisesta.
The period during which the disease did not get worse in this group of patients was also higher with Keytruda: around 5 months versus 4 months with docetaxel.
Se oli noin 5 kuukautta, kun se doksetalia saaneilla oli 4 kuukautta.
The period of enrolment to the study (December 2003 – December 2006) preceded the adoption of trastuzumab in combination with an aromatase inhibitor.
Kun potilaita otettiin tutkimukseen (joulukuu 2003 – joulukuu 2006), trastutsumabia ei vielä käytetty yhdessä aromataasi-inhibiittorin kanssa.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be re-started for submission of 6-monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for the next two years, followed by yearly reports for the subsequent two years, and thereafter at 3 yearly intervals.
Määräaikaiset turvallisuuskatsaukset (PSUR) tulisi toimittaa kuuden kuukauden välein seuraavan kahden vuoden ajan (sisältäen kaikki hyväksytyt pakkauskoot), jonka jälkeen vuosittaiset raportit kahden vuoden ajan, ja sen jälkeen kolmen vuoden välein.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be restarted for submission of 6 monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for the next two years, followed by yearly reports for the subsequent two years and thereafter at 3 yearly intervals, unless otherwise required.
Määräaikaiset turvallisuuskatsaukset (PSUR) tulisi toimittaa kuuden kuukauden välein seuraavan kahden vuoden ajan (sisältäen kaikki hyväksytyt pakkauskoot), jonka jälkeen vuosittaiset raportit kahden vuoden ajan, ja sen jälkeen kolmen vuoden välein, jollei muita vaatimuksia ole.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be restarted for submission of 6 monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for the next two years, followed by yearly reports for the subsequent two years and thereafter at 3 yearly intervals. .
Määräaikaiset turvallisuuskatsaukset (PSUR) tulisi toimittaa kuuden kuukauden välein seuraavan kahden vuoden ajan (sisältäen kaikki hyväksytyt pakkauskoot), jonka jälkeen vuosittaiset raportit kahden vuoden ajan, ja sen jälkeen kolmen vuoden välein.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be restarted for submission of 6 monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for two years, followed by yearly reports for the subsequent two years and thereafter at 3 yearly intervals.
Määräaikaiset turvallisuuskatsaukset (PSUR) tulisi toimittaa kuuden kuukauden välein seuraavan kahden vuoden ajan (sisältäen kaikki hyväksytyt pakkauskoot), jonka jälkeen vuosittaiset raportit kahden vuoden ajan, ja sen jälkeen kolmen vuoden välein.
The peripheral oedema usually starts at the lower extremities and may become generalised with a weight gain of 3 kg or more.
alaraajoista ja se voi yleistyä painon noustessa 3 kg tai enemmän.
The peripheral oedema usually starts at the lower extremities and may become generalised with a weight gain of 3 kg or more.
Perifeerinen turvotus alkaayleensä alaraajoista ja se voi yleistyä painon noustessa 3 kg tai enemmän.
The persistence of antibody response following a complete schedule of vaccination with Gardasil 9 is being studied in a subset of individuals who will be followed up for at least 10 years after vaccination for safety, immunogenicity and effectiveness.
Gardasil 9:n immuunivasteen pysyvyyttä koko rokotussarjan jälkeen tutkitaan joillakin tutkimukseen otetuilla henkilöillä, joiden turvallisuutta, immunogeenisuutta ja vaikuttavuutta seurataan vähintään 10 vuoden ajan rokotuksen jälkeen.
The persistence of JEV neutralizing antibodies after primary immunisation and safety and immunogenicity of an IXIARO booster dose 12 months after primary immunization were evaluated in a randomized, controlled, open-label clinical trial conducted in the Philippines, where JEV is endemic (300 children, mean age 5.3 years, range 1.2 - 17.3 years).
JE-virusta neutralisoivien vasta-aineiden pysyvyyttä perusrokotuksen jälkeen sekä yksi vuosi perusrokotuksesta annetun IXIARO-tehosteannoksen turvallisuutta ja immunogeenisuutta arvioitiin satunnaistetussa, kontrolloidussa avoimessa kliinisessä tutkimuksessa Filippiineillä, jossa JE-virus on endeeminen (300, keski-iältään 5,3-vuotiasta lasta, ikäjakauma 1,2–17,3 vuotta).
The persistence of postvaccination antibodies to strains included in the vaccine is usually 6-12 months, as shown by studies performed during the clinical development of this vaccine.
Rokotuksen antama suoja rokotteen sisältämiä kantoja vastaan kestää yleensä 6–12 kuukautta, kuten tämän rokotteen kliinisen kehitystyön aikana suoritetut tutkimukset ovat osoittaneet.
The persistence of protection against B- CAP and C-CAP beyond the age of 36 months is currently not established.
Suojan säilymistä 36 kuukauden iän jälkeen B-CAP- ja C-CAP-episodeja vastaan ei ole vahvistettu.
The persistence of protection following vaccination has been evaluated through longer-term follow-up in Short-term Persistence Substudy (STPS) and Long-term Persistence Substudy (LTPS) and supports the continued benefit of ZOSTAVAX throughout the follow-up periods studied.
Rokotteen jälkeisen suojan säilyvyyttä on arvioitu pidempiaikaisessa seurannassa Short-term Persistence Substudy (STPS)- ja Long-term Persistence Substudy (LTPS) -tutkimuksissa, ja tulokset tukevat Zostavaxin hyödyn säilyvyyttä koko tutkittujen seurantajaksojen ajan.
The persistence of simeprevir-resistant NS3 amino acid substitutions was assessed following treatment failure.
Simepreviiriresistenttien NS3-aminohapposubstituutioiden pysyvyyttä arvioitiin hoidon epäonnistuttua.
The persistence of the immune response elicited by Nimenrix was evaluated up to 60 months after vaccination in subjects aged 12 months to 55 years.
Nimenrixin immuunivasteen säilymistä tutkittiin rokotuksesta 60 kuukauteen asti 12 kuukauden – 55 vuoden ikäisillä henkilöillä.