natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During the 48-week placebo-controlled studies 1 and 2 in patients aged 6 years and older, the incidence of maximum transaminase (ALT or AST) >8, >5 or >3 x ULN was 3.7%, 3.7% and 8.3% in ivacaftor-treated patients and 1.0%, 1.9% and 8.7% in placebo-treated patients, respectively.
Lumekontrolloiduissa 48 viikon pituisissa tutkimuksissa 1 ja 2, jotka tehtiin vähintään 6-vuotiaille potilaille, >8, >5 tai >3 × ULN suuruisten transaminaasien (ALT tai AST) maksimiarvojen ilmaantuvuus oli 3,7 %, 3,7 % ja 8,3 % ivakaftorihoitoa saaneilla potilailla ja 1,0 %, 1,9 % ja 8,7 % lumelääkettä saaneilla potilailla.
During the 52-week placebo- controlled double blind treatment phase 14.4% of the duloxetine-treated patients and 33.1% of the placebo-treated patients experience a return of their depressive symptoms (p<0.001).
52 viikkoa kestäneen tutkimuksen aikana 14,4 %:lle duloksetiinia ja 33,1 %:lle plaseboa saaneista potilaista ilmaantui uudelleen masennusoireita (p < 0,001).
During the 52-week placebo-controlled double blind treatment phase 14.4% of the duloxetine-treated patients and 33.1% of the placebo-treated patients experience a return of their depressive symptoms (p<0.001).
52 viikkoa kestäneen tutkimuksen aikana 14,4 %:lle duloksetiinia ja 33,1 %:lle plaseboa saaneista potilaista ilmaantui uudelleen masennusoireita (p < 0,001).
During the active treatment period, the incidence of suicide-related events was similar between the varenicline-treated and the placebo-treated subjects (11 vs.
Aktiivisen hoitojakson aikana itsemurhaan liittyvien tapahtumien ilmaantuvuus oli samanlainen varenikliini- ja lumelääkehoitoryhmässä (11 % vs.
During the adjuvant phase of treatment, at the pre-dose Cycle 13 time point, the mean Ctrough values were 90.4 µg/mL and 62.1 µg/mL, respectively.
Adjuvanttihoitojakson aikana keskimääräinen Ctrough ennen syklin 13 annosta oli ihon alle annettavaa Herceptin-lääkemuotoa saaneessa ryhmässä 90,4 mikrog/ml ja laskimoon annettavaa Herceptin- lääkemuotoa saaneessa ryhmässä 62,1 mikrog/ml.
During the clinical development program (N=2,613 treatment-experienced subjects who initiated therapy with PREZISTA/ritonavir 600/100 mg twice daily), 51.3% of subjects experienced at least one adverse reaction.
Valmisteen kliinisen kehitysvaiheen (n = 2613 aiempaa hoitoa saanutta potilasta, joille aloitettiin hoito PREZISTAn ja ritonaviirin yhdistelmällä annoksella 600 mg/100 mg kaksi kertaa vuorokaudessa) aikana 51,3 %:lla potilaista esiintyi vähintään yksi haittavaikutus.
During the clinical development program (N=3,063), hepatitis was reported in 0.5% of patients receiving combination antiretroviral therapy with PREZISTA/ritonavir.
Valmisteen kliinisen kehitysvaiheen (n = 3063) aikana hepatiittia raportoitiin 0,5 %:lla potilaista, jotka saivat antiretroviraalista yhdistelmähoitoa PREZISTAn ja ritonaviirin yhdistelmällä.
During the clinical development program (N=3,063), severe skin reactions, which may be accompanied with fever and/or elevations of transaminases, have been reported in 0.4% of patients.
Valmisteen kliinisen kehitysvaiheen (n = 3063) aikana 0,4 %:lla potilaista raportoitiin vaikeita ihoreaktioita, joihin saattaa liittyä kuumetta ja/tai kohonneita transaminaasiarvoja.
During the clinical development program of raltegravir in treatment-experienced patients, rash, irrespective of causality, was more commonly observed with regimens containing PREZISTA + raltegravir compared to those containing PREZISTA without raltegravir or raltegravir without PREZISTA.
Raltegraviirin kliinisen kehitysohjelman aikana aiempaa hoitoa saaneilla potilailla todettiin ihottumaa syy-yhteydestä riippumatta yleisemmin PREZISTAa ja raltegraviiria sisältävää hoitoa saaneilla potilailla kuin potilailla, jotka saivat PREZISTAa ilman raltegraviiria tai raltegraviiria ilman PREZISTAa.
During the clinical development program, 3,819 women (vaccine = 1,894 vs. placebo = 1,925) reported at least one pregnancy.
Myyntilupaa edeltävän kliinisen tutkimusohjelman aikana 3819 naista (rokote = 1894 vs. lumelääke = 1925) raportoi kuitenkin ainakin yhdestä raskaudesta.
During the clinical trials, children less than 6 years of age on a prophylaxis regimen used an average dose of 50 IU/kg of ReFacto and experienced an average of 6.1 bleeding episodes per year.
Kliinisissä tutkimuksissa estohoitoa saavien alle 6-vuotiaiden lasten keskimääräinen ReFacto-annos oli 50 IU/kg, ja heillä esiintyi keskimäärin 6,1 vuototapausta vuodessa.
During the clinical trials, pigs were only fed with medicated feeding stuff containing valnemulin in different concentrations (depending on the disease) for up to 4 weeks (depending on the disease).
Kliinisten kokeiden aikana sioille syötettiin vain valnemuliinia eri pitoisuuksina (taudin mukaan) sisältävää lääkerehua korkeintaan neljän viikon ajan (taudin mukaan).
During the concomitant phase, your doctor will start Temomedac at a dose of 75 mg/m² (usual dose).
Samanaikaisen vaiheen aikana lääkäri aloittaa Temomedac-hoitosi annoksella 75 mg/m2 (tavanomaionen annos).
During the concomitant phase, your doctor will start Temozolomide Hexal at a dose of 75 mg/m2 (usual dose).
Samanaikaisen vaiheen aikana lääkäri aloittaa Temozolomide Hexal -lääkityksen annoksella 75 mg temotsolomidia kehon pinta-alan m2 kohden (tavanomainen annos).
During the concomitant phase, your doctor will start Temozolomide Teva at a dose of 75 mg/m² (usual dose).
Samanaikaisen vaiheen aikana lääkäri aloittaa Temozolomide Teva -hoitosi annoksella 75 mg/m2 (tavanomainen annos).
During the controlled study of nmDMD, mean total cholesterol and triglycerides were normal at baseline and increased, reaching borderline high or high values.
Nonsense-mutaatiosta johtuvaa Duchennen lihasdystrofiaa koskevassa kontrolloidussa tutkimuksessa kolesterolin ja triglyseridien keskimääräiset pitoisuudet olivat lähtötasossa normaaleja ja nousivat normaalin ylärajoille tai yli.
During the controlled study of nmDMD, small increases in mean serum creatinine, blood urea nitrogen (BUN), and cystatin C were observed.
Nonsense-mutaatiosta johtuvaa Duchennen lihasdystrofiaa koskevassa kontrolloidussa tutkimuksessa havaittiin seerumin kreatiniinin, veren ureatypen (BUN) ja kystatiini C:n vähäistä nousua.
During the course of interferon (standard and pegylated)/ribavirin combination therapy lasting up to 48 weeks in patients ages 3 through 17 years, weight loss and growth inhibition were common (see sections 4.8 and 5.1).
Interferonin (tavallinen ja pegyloitu) ja ribaviriinin jopa 48 viikkoa kestäneen yhdistelmähoidon aikana painon aleneminen ja pituuskasvun hidastuminen olivat yleisiä 3–17-vuotiailla potilailla (ks. kohdat 4.8 ja 5.1).
During the course of interferon (standard and pegylated)/ribavirin therapy lasting up to 48 weeks in patients ages 3 through 17 years, weight loss and growth inhibition were common.
Interferonin (tavallinen ja pegyloitu) ja ribaviriinin jopa 48 viikkoa kestäneen yhdistelmähoidon aikana painon aleneminen ja pituuskasvun hidastuminen olivat yleisiä 3–17-vuotiailla potilailla.
During the course of the STPS, placebo recipients were offered ZOSTAVAX, at which time they were considered to have completed the STPS.
STPS-tutkimuksen aikana lumerokotteen saaneille tutkittaville tarjottiin Zostavaxia, jolloin heidän katsottiin suorittaneen STPS-tutkimuksen loppuun.
During the course of therapy lasting up to 48 weeks in patients ages 3 through 17 years, weight loss and growth inhibition were common.
Jopa 48 viikkoa kestäneen hoidon aikana painon aleneminen ja pituuskasvun hidastuminen olivat yleisiä 3–17- vuotiailla potilailla.
During the course of therapy lasting up to 48 weeks in patients ages 3 through 17 years, weight loss and growth inhibition were common.
Jopa 48 viikkoa kestäneen hoidon aikana painon aleneminen ja pituuskasvun hidastuminen olivat yleisiä 3–17-vuotiailla potilailla.
During the course of treatment, appropriate determination of factor IX levels is advised to guide the dose to be administered and the frequency of repeated injections.
Hoidon aikana on suositeltavaa määrittää tekijä IX:n taso riittävän usein oikean annoksen ja injektioiden antotiheyden löytämiseksi.
During the course of treatment, appropriate determination of factor VIII levels is advised to guide the dose to be administered and the frequency of repeated injections.
Hoidon aikana tekijä VIII -tasojen seuranta on suositeltavaa sopivan annoksen ja annostelutiheyden ohjaamiseksi.
During the course of treatment, appropriate determination of FVIII levels is advised to guide the dose to be administered and the frequency of repeated infusions.
Hyytymistekijä VIII:n pitoisuudet suositellaan määrittämään hoidon aikana tarkoituksenmukaisin väliajoin, jotta annettava annos ja toistuvien infuusioiden antotiheys voidaan määrittää.
During the course of treatment, appropriate determination of FVIII levels is advised to guide the dose to be administered and the frequency of repeated infusions.
Hyytymistekijä VIII:n pitoisuudet suositellaan määrittämään hoidon aikana tarkoituksenmukaisin väliajoin, jotta voidaan määrittää annettava annos ja toistettujen infuusioiden antotiheys.
During the day
Päivä
During the double-blind controlled period and with long-term exposure, the pattern and incidence of decreases in platelet counts remained consistent with what was seen in the 6-month controlled clinical trials.
Kaksoissokkoutetussa kontrollivaiheessa ja pitkäaikaisessa altistumisessa havaittiin trombosyyttiarvojen laskeneen vastaavalla tavalla ja ilmaantuvuudella kuin kuusi kuukautta kestäneissä kontrolloiduissa tutkimuksissa.
During the double-blind controlled period and with long-term exposure, the pattern and incidence of elevation in ALT/AST remained consistent with what was seen in the 6-month controlled clinical trials.
Kaksoissokkoutetussa kontrollivaiheessa ja pitkäaikaisessa altistumisessa havaittiin ALAT-/ASAT- arvojen nousseen vastaavalla tavalla ja ilmaantuvuudella kuin kuusi kuukautta kestäneissä kontrolloiduissa tutkimuksissa.
During the double-blind controlled period and with long-term exposure, the pattern and incidence of elevations in lipid parameters remained consistent with what was seen in the 6-month controlled trials.
Kaksoissokkoutetussa kontrollivaiheessa ja pitkäaikaisessa altistumisessa havaittiin veren rasva- arvojen kohonneen vastaavalla tavalla ja ilmaantuvuudella kuin kuusi kuukautta kestäneissä kontrolloiduissa tutkimuksissa.
During the double-blind controlled period, the incidence of indirect bilirubin greater than the upper limit of normal, collected as a routine laboratory parameter, is 6.2% in patients treated with 8 mg/kg tocilizumab + DMARD.
Kaksoissokkoutetun kontrollivaiheen tavanomaisessa laboratorioseurannassa 6,2 %:lla tosilitsumabia 8 mg/kg ja DMARDeja saaneista potilaista todettiin konjugoitumattoman bilirubiinin pitoisuuksia, jotka olivat korkeammat kuin viitevälin yläraja (ULN).
During the double-blind phase of the long-term randomised withdrawal study, elevations of prolactin to above the reference range (> 13.13 ng/ml in males and > 26.72 ng/ml in females) were noted in a higher percentage of males and females in the TREVICTA group than in the placebo group (9% vs.
Pitkäkestoisen satunnaistetun hoidon lopettamista koskeneen tutkimuksen kaksoissokkoutetun vaiheen aikana havaittiiin prolaktiinipitoisuuden kohoamista viitearvoja suuremmaksi (miehillä > 13,13 ng/ml ja naisilla > 26,72 ng/ml) suuremmalla osalla TREVICTA-ryhmän naisista ja miehistä (9 % vs.
During the double-blind treatment a significant positive effect on quality of life was seen with Kentera based on the Incontinence Impact Questionnaire (IIQ).
Incontinence Impact Questionnaire (IIQ) –kyselyn perusteella Kenteralla todettiin olevan merkitsevää positiivista vaikutusta sitä saavien elämän laatuun kaksoissokkoutetun hoidon aikana.
During the double-blind treatment a significant positive effect on quality of life was seen with Kentera based on the Incontinence Impact Questionnaire (IIQ).
Incontinence Impact Questionnaire (IIQ) –kyselyn perusteella Kenteralla todettiin olevan merkitsevää positiivista vaikutusta sitä saavien elämänlaatuun kaksoissokkoutetun hoidon aikana.
During the Double-blind, Active-controlled Phase of the 38-week long-term trial, the incidence of weight gain of  7 % from baseline to last visit was 9.5 % for Abilify Maintena and 11.7 % for the oral aripiprazole tablets 10-30 mg.
38 viikkoa kestäneen pitkäkestoisen tutkimuksen kaksoissokkoutetussa, aktiivikontrolloidussa vaiheessa lähtötason ja viimeisen käynnin välisen  7 %:n painonnousun esiintymistiheys oli 9,5 % Abilify Maintena -valmistetta käytettäessä ja 11,7 % suun kautta otettavia 10–30 mg aripipratsolitabletteja käytettäessä.
During the evaluation period (weeks 15 to 26), the mean and median level of haemoglobin in patients treated with epoetin theta was virtually identical to their baseline haemoglobin level.
Arviointijakson aikana (viikot 15–26) epoetiini theeta -hoitoa saaneiden potilaiden hemoglobiinin keskiarvo ja mediaani olivat käytännössä identtiset lähtötilanteen hemoglobiiniarvoon verrattuna.
During the evaluation phase of 12 weeks, 47% (30 out of 64) of Pexion treated dogs were free from generalised seizures, whilst 58% (51 out of 88) of phenobarbital treated dogs had no seizures.
Tutkimuksen 12 viikkoa kestäneen arviointivaiheen aikana 47 prosenttia Pexionilla hoidetuista koirista (30 koiraa 64:stä) ei saanut yhtään kohtausta, kun fenobarbitaaliryhmässä tämä osuus oli 58 prosenttia (51 koiraa 88:sta).
During the evaluation phase of 12 weeks, the proportion of generalised seizure-free dogs was 47% (30 dogs) in the imepitoin group and 58% (51 dogs) in the phenobarbital group.
12 viikon arvioinnin aikana koiria, jotka eivät olleet saaneet yleistyneitä kohtauksia, oli 47 % (30 koiraa) imepitoiiniryhmästä ja 58 % (51 koiraa) fenobarbitaalirymästä.
During the Extension Phase, the LS Mean change for FEV1 percent predicted ranged between 4.83% to 1.46% across the 3 additional treatment cycles.
Jatkovaiheen aikana FEV1prosenttiosuuden viitearvosta LS- keskiarvon muutos vaihteli välillä 4,83-1,46% näiden 3 lisähoitojakson kuluessa.
During the first 12 weeks of the double-blind treatment period, patients received placebo or one of the above three Enbrel doses.
12 ensimmäisen kaksoissokkotutkimusviikon aikana potilaat saivat plaseboa tai yhtä edellä mainituista kolmesta Enbrel-annostuksista.
During the first 12 weeks of the double-blind treatment period, patients received placebo or one of the above three etanercept doses.
12 ensimmäisen kaksoissokkotutkimusviikon aikana potilaat saivat plaseboa tai yhtä edellä mainituista kolmesta etanerseptiannostuksista.
During the first 13 weeks after treatment with Zevalin, patients very commonly developed infections.
Ensimmäisten 13 viikon aikana Zevalin-hoidon jälkeen potilailla esiintyi hyvin yleisesti infektioita.
During the first 18 weeks of treatment with Nevirapine Teva it is very important that you and your doctor watch out for signs of liver or skin reactions.
Hoidon ensimmäisten 18 viikon aikana on erittäin tärkeää, että sinä ja lääkärisi tarkkailette merkkejä maksa- tai ihoreaktioista.
During the first 18 weeks of treatment with Viramune it is very important that you and your doctor watch out for signs of liver or skin reactions.
Viramune-hoidon ensimmäisten 18 viikon aikana on erittäin tärkeää, että sinä ja lääkärisi tarkkailette merkkejä maksa- tai ihoreaktioista.
During the first 3 months of your treatment with GRANUPAS, you must be attentive to any sign of allergic reaction or hepatitis, like skin eruption and/or fever.
GRANUPASn kolmen ensimmäisen käyttökuukauden aikana on tarkkailtava mahdollisia allergisen reaktion tai hepatiitin oireita, kuten ihottumaa ja/tai kuumetta.
During the first 8 weeks riociguat was titrated every 2-weeks based on the patient’s systolic blood pressure and signs or symptoms of hypotension to the optimal individual dose (range 0.5 mg to 2.5 mg three times daily), which was then maintained for a further 4 weeks.
Ensimmäisten 8 viikon ajan riosiguaatti titrattiin 2 viikon välein potilaan systolisen verenpaineen ja hypotension merkkien ja oireiden perusteella optimaaliseen yksilölliseen annokseen (vaihteluväli 0,5 mg–2,5 mg kolmesti vuorokaudessa), jota ylläpidettiin sitten vielä 4 viikon ajan.
During the first infusions, patient’s clinical state, including vital signs, should be closely monitored throughout the infusion period.
Ensimmäisten infuusioiden aikana potilaan vointia, mukaan lukien elintoiminnot, on seurattava tarkasti koko infuusiojakson ajan.
During the first procedure a sample of healthy cartilage cells (a biopsy) will be taken from the affected joint by an arthrotomy or arthroscopy.
Ensimmäisessä toimenpiteessä vaurioituneen nivelen terveistä rustosoluista otetaan näyte (biopsia) artrotomialla tai artroskopialla.
During the first procedure, a sample of healthy cartilage tissue (a biopsy) will be taken from the affected joint by an arthrotomy or arthroscopy.
Vaurioituneen nivelen terveestä rustokudoksesta otetaan ensimmäisen toimenpiteen aikana näyte (biopsia) artrotomialla tai artroskopialla.
During the first week, your doctor will increase the dose of MabCampath slowly to reduce the possibility of you having side effects and to allow your body to tolerate MabCampath better.
Ensimmäisellä hoitoviikolla MabCampath-annosta nostetaan hitaasti, jotta haittavaikutusten mahdollisuus pienenisi, ja kehosi sietäisi MabCampath-valmistetta paremmin.
During the first year, patients treated with Plegridy every two or four weeks experienced fewer relapses on average than patients on placebo: 0.26 and 0.29 relapses versus 0.40, respectively.
Ensimmäisen vuoden aikana joka toinen tai neljäs viikko Plegridya saaneille potilaille kehittyi keskimäärin vähemmän relapseja kuin lumelääkettä saaneille: 0,26 ja 0,29 relapsia vs.
During the first year, patients were given Plegridy every two or four weeks, or placebo (a dummy treatment); during the second year, all patients were given Plegridy every two or four weeks.
Ensimmäisen vuoden aikana potilaille annettiin Plegridya tai lumelääkettä joka toinen tai neljäs viikko, ja toisen vuoden aikana kaikille potilaille annettiin Plegridya joka toinen tai neljäs viikko.
During the INCIVO/placebo treatment phase, the most frequently reported ADRs of at least Grade 2 in severity in the INCIVO group (incidence ≥ 5.0%) were anaemia, rash, pruritus, nausea, and diarrhoea.
INCIVO/lumelääkehoitovaiheessa INCIVO-ryhmässä yleisimmin (esiintyvyys ≥ 5,0 %) raportoidut vaikeusasteeltaan vähintään asteen 2 haittavaikutukset olivat anemia, ihottuma, kutina, pahoinvointi ja ripuli.
During the INCIVO/placebo treatment phase, the most frequently reported ADRs of at least Grade 3 in the INCIVO group (incidence ≥ 1.0%) were anaemia, rash, thrombocytopenia, lymphopenia, pruritus, and nausea.
INCIVO/lumelääkehoitovaiheessa INCIVO-ryhmässä yleisimmin (esiintyvyys ≥ 1,0 %) raportoidut vähintään asteen 3 haittavaikutukset olivat anemia, ihottuma, trombosytopenia, lymfopenia, kutina ja pahoinvointi.
During the infusion at the hospital the following allergic reactions (may affect more than 1 in 10 people) may occur:
Infuusion annon aikana sairaalassa sinulla saattaa esiintyä seuraavia allergisia reaktioita (saattaa esiintyä yli yhdellä henkilöllä 10:stä):
During the infusion at the hospital the following allergic reactions (may affect more than 1 in 10 people):
Infuusion aikana saattaa ilmaantua seuraavia yliherkkyysreaktioita (yli yhdellä 10 potilasta kohti):
During the infusion at the hospital the following allergic reactions (may affect more than 1 in 10 people):
Infuusion aikana saattaa ilmaantua yliherkkyysreaktioita (yli yhdellä 10 potilasta kohti):
During the infusion at the hospital the following allergic reactions (may affect more than 1 in 10 people):
Infuusion aikana seuraavia yliherkkyysreaktioita saattaa esiintyä (yli yhdellä 10 potilasta kohti):
During the infusion at the hospital the following allergic reactions (may affect more than 1 in 10 people): flushing, skin reactions, itching
Infuusion annon aikana sairaalassa sinulla saattaa esiintyä seuraavia allergisia reaktioita (yli yhdellä 10 potilasta kohti):
During the infusion at the hospital the following allergic reactions (may affectmore than 1 in 10 people):
Infuusion aikana saattaa ilmaantua seuraavia yliherkkyysreaktioita (yli yhdellä 10 potilasta kohti):
During the infusion at the hospital the following very common allergic reactions may occur (may affect more than 1 in 10 people):
Infuusion annon aikana sairaalassa sinulla saattaa esiintyä seuraavia hyvin yleisiä allergisia reaktioita (yli yhdellä 10 potilasta kohti):
During the infusion with SYLVANT, you will be monitored for side effects.
Vointiasi seurataan SYLVANTin annon aikana haittavaikutusten havaitsemiseksi.
During the initial 18 weeks and the last 12 weeks, the insulin dose was kept stable, but was adjusted to achieve pre-prandial glucose levels <100 mg/dl [5.5 mmol/l], and post-prandial glucose levels
Ensimmäisten 18 viikon ja viimeisten 12 viikon aikana insuliiniannos pidettiin vakaana, mutta viikoilla 19–40 sitä säädettiin, jotta saavutettiin ateriaa edeltävä glukoosiarvo
During the initial 18 weeks the insulin dose was kept stable, but was adjusted to achieve a FPG <110 mg/dl in the following 60 weeks.
18 viikon aikana insuliiniannos pidettiin vakaana, mutta seuraavien 60 viikon aikana sitä muutettiin, jotta saavutettiin paastoglukoosiarvo < 6,1 mmol/l.
During the initial double blind 6 months period (short- term period), the overall immunogenicity frequency to abatacept was 1.1% (8/725) and 2.3% (16/710) for the subcutaneous and intravenous groups, respectively.
Ensimmäisen kuuden kuukauden kaksoissokkovaiheen (lyhytaikainen vaihe) aikana ihon alle annettava abatasepti sai aikaan vasta-ainetuotantoa yhteensä 1,1 %:lla (8/725) potilaista ja laskimoon annettava abatasepti puolestaan 2,3 %:lla (16/710) potilaista.
During the initial post-transplant period, monitoring of the following parameters should be undertaken on a routine basis: blood pressure, ECG, neurological and visual status, fasting blood glucose levels, electrolytes (particularly potassium), liver and renal function tests, haematology parameters, coagulation values, and plasma protein determinations.
Seuraavia seikkoja tulee seurata rutiininomaisesti heti siirtoleikkauksen jälkeen: verenpaine, EKG, neurologinen status ja näkö, paastoglukoosiarvot, elektrolyytit (eteenkin kalium), maksan- ja munuaisten toimintakokeet, veriarvot, hyytymisarvot ja plasman proteiini.
During the initial post-transplant period, monitoring of the following parameters should be undertaken on a routine basis: blood pressure, ECG, neurological and visual status, fasting blood glucose levels, electrolytes (particularly potassium), liver and renal function tests, haematology parameters, coagulation values, and plasma protein determinations.
Seuraavia seikkoja tulee seurata rutiininomaisesti heti siirtoleikkauksen jälkeen: verenpaine, EKG, neurologinen status ja näkö, paastoglukoosiarvot, elektrolyytit (etenkin kalium), maksan- ja munuaisten toimintakokeet, veriarvot, hyytymisarvo ja plasman proteiini.
During the initiation of therapy and dose adjustment, serum and urine bile acid levels should be monitored intensively using gas chromatography-mass spectrometry (GC-MS) or equivalent technology coupled to mass spectrometry.
Hoidon aloittamisen ja annoksen määrittämisen aikana seerumin ja virtsan sappihappopitoisuutta on seurattava tiheästi kaasukromatografimassaspektrometrin (GC-MS:n) tai vastaavan massaspektrometriin liitetyn tekniikan avulla.
During the initiation of therapy and dose adjustment, serum and/or urine bile acid levels should be monitored intensively (at least every three months during the first year of treatment, every six months during the second year) using gas chromatography-mass spectrometry (GC-MS) or equivalent technology coupled to mass spectrometry.
Hoidon aloittamisen ja annoksen mukauttamisen aikana seerumin ja/tai virtsan sappihappopitoisuutta on seurattava tarkkaan (vähintään kolmen kuukauden välein ensimmäisen hoitovuoden aikana ja kuuden kuukauden välein toisen vuoden aikana) kaasukromatografimassaspektrometrin (GC-MS:n) tai vastaavan massaspektrometriin liitetyn tekniikan avulla.