natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A study in four healthy subjects who received a single intravenous dose of a radioiodolabelled analogue of fingolimod demonstrated that fingolimod penetrates into the brain.
Tutkimuksessa, jossa neljälle terveelle vapaaehtoiselle koehenkilölle annettiin laskimonsisäinen kerta- annos radioleimattua fingolimodin analogia, osoitettiin fingolimodin penetroituvan aivoihin.
A study in healthy subjects showed an average increase of 30% in the rate, but not extent, of exposure to repaglinide, a CYP2C8 substrate (see section 4.5).
Terveillä vapaaehtoisilla tehdyssä tutkimuksessa repaglinidin (CYP2C8:n substraatti) imeytymisnopeus suureni keskimäärin 30 %, mutta imeytyneen lääkeaineen määrä ei muuttunut (ks. kohta 4.5).
A study in healthy subjects showed no effect of eslicarbazepine acetate 1,200 mg once daily on digoxin pharmacokinetics, suggesting that eslicarbazepine acetate has no effect on the transporter P- glycoprotein.
Terveille koehenkilöille tehdyssä tutkimuksessa eslikarbatsepiiniasetaattiannoksen 1200 mg kerran vuorokaudessa ei havaittu vaikuttavan digoksiinin farmakokinetiikkaan, mikä viittaa siihen, ettei eslikarbatsepiiniasetaatti vaikuta kuljettajana toimivaan P-glykoproteiiniin.
A study in healthy subjects using a dose of 25 mg, and a less than optimal formulation, showed an average increase of 30 % in the rate, but not the extent, of exposure to repaglinide when co-administered (i.e. given at the same time) with opicapone most likely caused by an inhibition of CYP2C8.
Terveille vapaaehtoisille tehdyssä tutkimuksessa, jossa käytettiin 25 mg:n annosta ja lääkemuotoa, joka ei ollut optimaalinen, opikaponin samanaikainen anto lisäsi repaglinidin imeytymisnopeutta keskimäärin 30 %, todennäköisesti CYP2C8:n eston vaikutuksesta, mutta ei vaikuttanut imeytyneen lääkeaineen määrään.
A study in patients with mild to severe renal impairment showed that clearance is dependent on renal function.
Lievää tai vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastaville potilaille tehty tutkimus osoitti, että puhdistuma on riippuvainen munuaisten toiminnasta.
A study in subjects with severe renal impairment (creatinine clearance <30 ml/min/1.73 m² and not requiring dialysis) revealed that the plasma AUC of brivaracetam was moderately increased (+21 %) relative to healthy controls, while the AUC of the acid, hydroxy and hydroxyacid metabolites were increased 3-, 4-, and 21-fold, respectively.
Tutkimus, johon osallistuneilla tutkittavilla oli vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma < 30 ml/min/1,73 m2 ilman dialyysihoidon tarvetta), osoitti, että brivarasetaamin AUC-arvo plasmassa oli kohtalaisesti suurentunut (+21 %) suhteessa terveisiin verrokkeihin, samalla kun karboksyylihappometaboliitin AUC-arvo oli suurentunut 3-kertaiseksi, hydroksimetaboliitin 4-kertaiseksi ja hydroksihappometaboliitin 21-kertaiseksi.
A study in this group of patients showed that the enoxaparin elimination rate is similar to the corresponding values in the control group, but the area under the curve (AUC) was two-fold higher after a single 0.25 or 0.50 mg/kg bw intravenous dose.
Tämän ryhmän potilaita koskevassa tutkimuksessa todettiin, että enoksapariinin eliminaationopeus oli sama kuin kontrolliryhmän potilailla, mutta pitoisuus-aikakäyrän alle jäävä alue (AUC) oli kaksi kertaa suurempi laskimoon annetun 0,25 tai 0,50 mg/painokilo kerta-annoksen jälkeen.
A study looked at how Flexicam was absorbed and its effects in the body, in comparison with Metacam oral suspension 1.5mg/ml.
Yhdessä tutkimuksessa tutkittiin Flexicamin imeytymistä ja sen vaikutuksia kehossa verrattuna Metacam 1,5 mg/ml oraalisuspensioon.
A study of 26-week duration has been conducted, in which prolonged-release exenatide 2 mg is compared to insulin glargine once daily.
26 viikkoa kestäneessä tutkimuksessa depotmuotoista eksenatidivalmistetta 2 mg verrattiin glargiini- insuliiniin kerran päivässä annettuna.
A study of 506 adult patients with cSSTI was conducted with Zinforo (600 mg administered over 120 minutes every 8 hours).
Zinforo-valmisteella tehtyyn tutkimukseen osallistui 506 aikuispotilasta, joilla oli komplisoitunut ihon tai pehmytkudoksen infektio (cSSTI) (600 mg annettiin 120 minuutin aikana 8 tunnin välein).
A study of 7 preterm very low birth weight neonates and 10 healthy adults given i.v. erythropoietin suggested that distribution volume was approximately 1.5 to 2 times higher in the preterm neonates than in the healthy adults, and clearance was approximately 3 times higher in the preterm neonates than in healthy adults.
Seitsemällä ennenaikasesti syntyneellä vastasyntyneellä, joiden syntymäpaino oli hyvin alhainen, ja 10 terveellä aikuisella tehty tutkimus, jossa tutkittaville annettiin erytropoietiinia laskimoon, viittasi siihen, että jakaantumistilavuus oli noin 1,5-2-kertaa suurempi ennenaikaisesti syntyneillä vastasyntyneillä kuin terveillä aikuisilla ja puhdistuma oli noin kolme kertaa suurempi ennenaikaisesti syntyneillä vastasyntyneillä kuin terveillä aikuisilla.
A study of [14C] radiolabelled bosutinib in rats demonstrated excretion of bosutinib-derived radioactivity in breast milk (see section 5.3).
Rotilla tehty tutkimus [14C]- radioisotooppileimatulla bosutinibilla osoitti bosutinibista peräisin olevaa radioaktiivisuutta erittyneen nisämaitoon (ks. kohta 5.3).
A study of a single 400 microgram dose of orally inhaled fluticasone furoate in patients with moderate hepatic impairment (Child-Pugh B) resulted in increased Cmax (42 %) and AUC(0-∞) (172 %) and a modest (on average 23 %) decrease in cortisol levels in patients compared to healthy subjects.
Tutkimuksessa yksittäinen 400 mikrogramman kerta-annos flutikasonifuroaattia suun kautta inhaloituna potilaille, joilla oli kohtalainen maksan toiminnanvajaus (Child-Pugh B), johti Cmax-arvon (42 %) nousuun ja AUC(0-∞) (172 %) -arvon kasvuun ja kohtuulliseen (keskimäärin 23 %) kortisolitason laskuun terveisiin koehenkilöihin verrattuna.
A study of brinzolamide in Japanese versus non-Japanese subjects showed similar systemic pharmacokinetics between the two groups.
Tutkimuksessa, jossa verrattiin japanilaisia ja ei-japanilaisia, Brinzolamidin systeeminen farmakokinetiikka oli samankaltainen molemmissa ryhmissä. .
A study of the co-administration of mycophenolate mofetil (1°g BID) and combined oral contraceptives containing ethinylestradiol (0.02°mg to 0.04°mg) and levonorgestrel (0.05°mg to 0.15°mg), desogestrel (0.15°mg) or gestodene (0.05°mg to 0.10°mg) conducted in 18 non-transplant women (not taking other immunosuppressants) over 3 consecutive menstrual cycles showed no clinically relevant influence of mycophenolate mofetil on the ovulation suppressing action of the oral contraceptives.
Mykofenolaattimofetiilin (1 g kaksi kertaa vuorokaudessa) ja yhdistelmäehkäisyvalmisteiden, jotka sisälsivät etinyyliestradiolia (0,020,04 mg) ja levonorgestreeliä (0,050,15 mg), desogestreeliä (0,15 mg) tai gestodeenia (0,050,10 mg), samanaikaisen annon vaikutusta tutkittiin kolmen peräkkäisen kuukautiskierron ajan 18 naisella, joilla ei ollut siirrettä (eivätkä käyttäneet muita immunosuppressiivisia lääkeaineita), ja tutkimuksessa osoitettiin, ettei mykofenolaattimofetiililla ole kliinisesti merkitsevää vaikutusta suun kautta otettavien ehkäisyvalmisteiden kykyyn estää ovulaatiota.
A study of the pharmacokinetics of boosted elvitegravir was performed in non-HIV-1 infected subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh Class B).
Tehostetun elvitegraviirin farmakokinetiikkaa tutkittiin potilailla, joilla ei ollut HIV-1-infektiota, mutta joilla oli kohtalaisesti heikentynyt maksan toiminta (Child–Pugh-luokka B).
A study of the pharmacokinetics of cobicistat was performed in non-HIV-1 infected subjects with moderate hepatic impairment (Child- Pugh Class B).
Kobisistaatin farmakokinetiikkaa tutkittiin potilailla, joilla ei ollut HIV-1-infektiota, mutta joilla oli kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (Child–Pugh-luokka B).
A study to assess the drug-drug interaction effect of a single 1200mg dose of oritavancin on the pharmacokinetics of S-warfarin following a single dose was conducted in 36 healthy subjects.
Lääke-lääke-yhteisvaikutustutkimuksessa, joka tehtiin 36:lle terveelle vapaaehtoiselle, arvioitiin 1 200 mg:n oritavansiinin kerta-annoksen vaikutusta S-varfariinin kerta-annoksen farmakokinetiikkaan.
A study was also carried in 106 adolescents with either ‘HBeAg-negative’ or ‘HBeAg-positive’ hepatitis B, comparing Viread with placebo (a dummy treatment).
Yksi tutkimus suoritettiin 106 nuorella, joilla oli joko HBeAg-negatiivinen tai HBeAg-positiivinen hepatiitti B, ja siinä verrattiin Vireadia lumelääkkeeseen.
A study was also carried out in 19 children aged between three and 15 years, where some improvements were seen in measurements relating to the heart and arteries.
Lisäksi toteutettiin tutkimus, johon osallistui 19 lasta, joiden iät olivat 3–15 vuotta.
A study was also carried out to compare the bioavailability of Xaluprine, which is an oral suspension, with that of the tablet.
Lisäksi suoritettiin hyötyosuustutkimus, jossa verrattiin suun kautta otettavana suspensiona käytettävää Xaluprine –valmistetta ja tablettimuotoista merkaptopuriinia.
A study was also carried out with the film-coated tablets in 19 children aged between three and 15 years.
Kalvopäällysteisistä tableteista tehtiin myös yksi tutkimus, johon osallistui 19 iältään 3–15-vuotiasta lasta.
A study was also performed in patients with moderately reduced kidney function, and one in older patients aged between 55 and 80 years.
Lisäksi tehtiin yksi tutkimus potilailla, joilla oli keskivaikea munuaisten vajaatoiminta, ja toinen iäkkäämmillä, 55–80-vuotiailla potilailla.
A study was also performed in seven children with PNH who had had at least one transfusion in the previous two years.
Solirista tutkittiin myös seitsemällä PNH-lapsella, joille oli tehty vähintään yksi verensiirto edellisten kahden vuoden aikana.
A study will be conducted to investigate this.
Tämän selvittämiseksi aloitetaan tutkimus.
A study with peginterferon alfa–2a in treatment experienced patients gave consistent results as compared to the study P05101 (see section 4.4).
Peginterferoni alfa-2a:lla tehdyn tutkimuksen tulokset aikaisemmin hoidetuilla potilailla vastasivat tutkimuksen P05101 tuloksia (ks. kohta 4.4).
A subcutaneous dose of 5 mg of Omnitrope mg/1.5 ml solution for injection in healthy adults results in plasma Cmax and tmax values of 72 ± 28 µg/l and 4.0 ± 2.0 hours, respectively.
Kun terveille aikuisille annettiin 5 mg:n annos Omnitrope 5 mg/1,5 ml injektionestettä, liuos, ihon alle, oli Cmax-arvo plasmassa 72 ± 28 mikrog/l ja tmax 4,0 ± 2,0 tuntia.
A subcutaneous dose of 5 mg of Omnitrope powder and solvent for solution for injection in healthy adults results in plasma Cmax values of 71 ± 24 µg/l (mean ± SD) and median tmax value of 4 hours (range 2-8 hours), respectively.
Kun terveille vapaaehtoisille koehenkilöille annettiin 5 mg:n annos Omnitrope injektiokuiva-ainetta ja liuotinta, liuosta varten, ihon alle, oli Cmax-arvo plasmassa 71 ± 24 µg/l (keskiarvo ± S.D.) ja keskimääräinen tmax-arvo 4 tuntia (vaihteluväli 2–8) tuntia.
A subcutaneous injection of 50 mg golimumab to healthy subjects produced a mean  standard deviation maximum serum concentration (Cmax) of 3.1  1.4 g/mL.
Terveille vapaaehtoisille ihonalaisena injektiona annetun 50 mg:n golimumabiannoksen jälkeen maksimipitoisuuden (Cmax) keskiarvo ± keskihajonta oli 3,1 ± 1,4 g/ml.
A subcutaneous neonatal/juvenile toxicity study performed in rats 7-55 days of age resulted in a NOAEL of 10mg/kg/day.
7–55 päivän ikäisille rotille suoritetussa ihonalaisessa vastasyntyneiden/pentujen toksisuustutkimuksessa saatiin NOAEL-arvoksi 10 mg/kg/päivä.
a Subgroup analysis for patients on additional background of metformin (FAS, LOCF)
a Alaryhmäanalyysi potilaista, jotka saivat lisäksi metformiinihoitoa (koko analyysijoukko, LOCF)
a Subgroup analysis of full analysis set (FAS) for patients on additional background of metformin - Completers using last observation carried forward (LOCF) prior to glycaemic rescue therapy
a Alaryhmäanalyysi koko analyysijoukosta (FAS), joka sai lisäksi metformiinihoitoa (käyttäen viimeisimmästä havainnosta laskettua arviota [LOCF] ennen diabetestasapainon varahoitoa)
A subgroup analysis of KEYNOTE-002 in patients who were BRAF wild type (n=415; 77%) or BRAF mutant with prior BRAF treatment (n=125; 23%) was performed.
KEYNOTE-002-tutkimuksen alaryhmäanalyysi tehtiin potilailla, joilla oli villityypin BRAF (n = 415; 77 %) tai potilailla, joilla oli BRAF-mutaatio ja jotka olivat aiemmin saaneet BRAF-hoitoa (n = 125; 23 %).
A subgroup analysis of KEYNOTE-002 in patients who were PD-L1 positive (Allred proportion score of ≥ 2 representing PD-L1 membrane expression in ≥ 1% of tumour cells) vs.
KEYNOTE-002-tutkimuksen alaryhmäanalyysissä verrattiin PD-L1-positiivisia potilaita (suhteellinen Allred-pistemäärä vähintään 2, mikä kuvaa PD-L1:n ilmentymistä vähintään 1 %:ssa kasvainsoluista)
A subgroup analysis of the virologic response (< 50 HIV-1 RNA copies/mL) at both 48 weeks and 96 weeks, and virologic failure by baseline viral load (pooled data from the two Phase III clinical studies, C209 and C215, for patients receiving the emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate background regimen) is presented in Table 5.
Aliryhmäanalyysi virologisesta vasteesta (<50 HIV-1 RNA -kopiota/ml) 48. ja 96. viikolla ja virologinen epäonnistuminen lähtötason virustaakan mukaan (yhdistetyt tiedot kahdesta faasin III kliinisestä tutkimuksesta, C209 ja C215, potilailla, jotka saivat taustahoitona emtrisitabiini/tenofoviiridisoproksiilifumaraattia) on esitetty taulukossa 5.
A subgroup of patients with baseline creatinine clearance between 50 and 60 ml/min, receiving once daily dosing, had a 2 – 4-fold increase in tenofovir exposure and worsening renal function.
Potilaiden alaryhmällä, joiden lähtötason kreatiniinin poistuma oli 50–60 ml/min ja jotka saivat päivittäisen kerta-annoksen, tenofoviirialtistus oli 2–4 kertaa suurempi ja munuaisten toiminta heikentyi.
A subject with multiple occurrences of an ADR is counted only once in that ADR category.
Tutkimushenkilö, jolla on ollut tiettyä haittavaikutusta toistuvasti, lasketaan kyseiseen haittatapahtumaluokkaan vain kerran.
a Subjects achieving clinical success (Clinical Response of “Cure” or “Improved”) and microbiological success (pathogen–level response of “Eradicated” or “Presumed Eradicated”) are classified as overall therapeutic success.
a Jos hoito oli kliinisesti onnistunut (kliininen vaste ”parantunut” tai ”lievittynyt”) ja mikrobiologisesti onnistunut (patogeenitason vaste ”eradikaatio” tai ”oletettu eradikaatio”), hoito luokiteltiin kokonaisuutena onnistuneeksi.
a Subjects were from ITT population and received at least one dose of study drug in Study 1 or 2 b Each PDQ assessment required subjects to have had vaginal intercourse in the 3 months prior to completion c Higher scores represent worse symptoms
a Tutkimushenkilöt kuuluivat ITT-populaatioon ja saivat vähintään yhden annoksen tutkimuslääkettä tutkimuksessa 1 tai 2. b Kussakin PDQ-arvioinnissa edellytettiin, että tutkimushenkilöt olivat olleet emätinyhdynnässä 3 kuukauden aikana ennen lomakkeen täyttämistä c Korkeammat pistemäärät merkitsevät pahempia oireita
A subject’s actual body weight at initiation of therapy should be used to calculate dose.
Annoksen laskemiseen käytetään potilaan painoa hoidon alkaessa.
A subsequent analysis of the duration of overall survival, carried out with a median follow-up duration of 60 months, confirmed the benefit of R-CHOP over CHOP treatment (p=0.0071), representing a risk reduction of 32 %.
Kun seuranta-ajan mediaani oli 60 kuukautta, suoritettiin seuraava kokonaiseloonjäämisaikaa koskeva analyysi, joka vahvisti R-CHOP-hoidon paremmuuden verrattuna CHOP-hoitoon (p = 0,0071): riski väheni 32 %.
A subsequent study (NV18209) in patients co-infected with HCV genotype 1 and HIV compared treatment using Pegasys 180 mcg/week and either ribavirin 800 mg or 1000 mg (<75 kg)/1200 mg (75 kg) daily for 48 weeks.
Hoitoannoksia vertailtiin myöhemmässä tutkimuksessa (NV18209), jossa HCV:n genotyyppi 1:llä ja HIV:llä koinfektoituneille potilaille annettiin Pegasysiä 180 mikrogrammaa viikossa 48 viikon ajan yhdessä ribaviriinin kanssa vuorokausiannoksilla 800 mg tai 1000 mg (< 75 kg)/1200 mg (≥ 75 kg).
A subsequent study involving 455 children looked at the longer-term persistence of protective antibodies up to 3 years after a booster dose with Hexyon, and another study in 1,336 children evaluated the response to different lots of the vaccine and what happened when it was given with vaccines for infections caused by the bacterium Streptococcus pneumoniae (Prevenar) and rotavirus (Rotarix).
Myöhemmässä tutkimuksessa, johon osallistui 455 lasta, tarkasteltiin suojaavien vasta-aineiden pitkäaikaista tehoa enintään kolmen vuoden kuluttua Hexyonin tehosteannoksen jälkeen, ja toisessa tutkimuksessa, johon osallistui 1 336 lasta, arvioitiin vastetta erilaisille rokote-erille ja rokotteen antamista yhdessä sellaisten rokotteiden kanssa, jotka suojaavat Streptococcus pneumoniae - bakteerin aiheuttamilta taudeilta (Prevenar) ja rotaviruksen aiheuttamilta taudeilta (Rotarix).
A subset had recurrence of symptoms when rechallenged with the same drug or another bisphosphonate.
Osalla potilaista oireet palasivat, kun hoito aloitettiin uudelleen joko samalla lääkkeellä tai toisella bisfosfonaatilla.
A subset of children in this study were followed until they reached 4 to 5 years of age.
Tässä tutkimuksessa mukana olleiden lasten alaryhmää seurattiin 45 vuoden ikään saakka.
A subset of myeloid derived suppressor cells (CD38+MDSCs), regulatory T cells (CD38+Tregs) and B cells (CD38+Bregs) are susceptible to daratumumab mediated cell lysis.
Osa myelooisista suppressorisoluista (CD38+MDSCs), säätelijä-T-soluista (CD38+Tregs) ja -B-soluista (CD38+Bregs) on herkkiä daratumumabivälitteiselle solulyysille.
A subset of patients in this study experienced acute HAE attacks while receiving androgens, antifibrinolytic agents or Cl inhibitors.
Tässä tutkimuksessa yhdellä potilasryhmällä esiintyi akuutteja HAE-kohtauksia androgeeneillä, antifibrinolyyttisillä aineilla tai C1- estäjillä tehdyn hoidon aikana.
A subset of subjects is currently being followed up for 10 to 14 years after qHPV vaccination for safety, immunogenicity and protection against clinical diseases related to HPV types 6/11/16/18.
Tutkittavista koostuvan alaryhmän turvallisuutta, immunogeenisuutta ja suojausta HPV-tyyppien 6/11/16/18 aiheuttamia sairauksia vastaan seurataan parhaillaan 10-14 vuoden ajan qHPV-rokotuksen jälkeen.
A subset of these patients continued open- label treatment with Kineret for up to 1 year in a companion extension study.
Näiden potilaiden alaryhmä jatkoi avointa Kineret-hoitoa enintään 1 vuoden ajan jatkotutkimuksessa.
A substudy of patients with baseline HbA1c > 10% to ≤ 12% with canagliflozin as monotherapy resulted in reductions from baseline in HbA1c (not placebo-adjusted) of -2.13% and -2.56% for canagliflozin 100 mg and 300 mg, respectively.
Potilaiden osajoukossa, joiden lähtötilanteen HbA1c oli > 10 % – ≤ 12 %, kanagliflotsiini pienensi monoterapiana (ei lumekorjattua) HbA1c-arvoa lähtötilanteesta -2,13 % kanagliflotsiinin 100 mg:n annoksia käytettäessä ja -2,56 % kanagliflotsiinin 300 mg:n annoksia käytettäessä.
A substudy of patients with baseline HbA1c > 10% to ≤ 12% with canagliflozin as monotherapy resulted in reductions from baseline in HbA1c (not-placebo-adjusted) of -2.13% and -2.56% for canagliflozin 100 mg and 300 mg once daily, respectively.
Potilaiden osajoukossa, joiden lähtötilanteen HbA1c oli > 10 % – ≤ 12 %, kanagliflotsiini pienensi monoterapiana (ei lumekorjattua) HbA1c-arvoa lähtötilanteesta -2,13 % kanagliflotsiinin 100 mg:n annoksia kerran vuorokaudessa käytettäessä ja -2,56 % kanagliflotsiinin 300 mg:n annoksia kerran vuorokaudessa käytettäessä.
A successful global response required clinical improvement and microbiological eradication.
Kokonaisvaste määriteltiin onnistuneeksi, silloin kun potilaan kliininen tila parani ja taudinaiheuttajan eradikaatio osoitettiin mikrobiologisesti.
A sudden decrease or loss of vision - this occurs rarely
Näkökykysi heikkenee tai menetät näkökykysi äkillisesti - ilmaantuu harvoin
A sudden decrease or loss of vision - this occurs rarely
Näkökykysi heikkenee tai menetät näkökykysi äkillisesti - ilmaantuu harvoin .
A sudden decrease or loss of vision - this occurs rarely
Näkökykysi heikkenee tai menetät näkökykysi äkillisesti - ilmaantuu harvoin.
A sudden decrease or loss of vision - this occurs rarely
Näkökyvyn heikkeneminen tai äkillinen menetys - ilmaantuu harvoin
A sudden decrease or loss of vision - this occurs rarely.
Näkökykysi heikkenee tai menetät näkökykysi äkillisesti - ilmaantuu harvoin.
A sudden drop in blood pressure or heart rate, with or without symptomatic hypotension or bradycardia
Äkillinen verenpaineen tai syketiheyden aleneminen, johon liittyy tai on liittymättä oireinen hypotensio tai bradykardia
A sudden fall in blood pressure and, in isolated cases, anaphylactic shock (which symptoms or signs are rash, hypotension, palpitation, wheezing, coughing, sneezing and difficulty breathing among others), even if you have shown no hypersensitivity to previous administration.
äkillinen verenpaineen lasku ja yksittäisissä tapauksissa anafylaktinen sokki (jonka oireita tai merkkejä ovat ihottuma, hypotensio, sydämen tykytykset, hengityksen pihinä, yskä, aivastelu ja hengitysvaikeudet), vaikka et olisi ollut aiemmilla hoitokerroilla yliherkkä
A sudden stop could cause you to develop a medical condition called neuroleptic malignant syndrome which may represent a major health risk.
Hoidon äkillinen lopettaminen saattaa johtaa maligniksi neuroleptioireyhtymäksi kutsutun tilan kehittymiseen, joka on merkittävä riski terveydelle.
A sufficient number of vials of Mycamine must be reconstituted to obtain the required dose in mg (see table below).
Riittävä määrä Mycamine- injektiopulloja sekoitetaan käyttövalmiiksi, jotta saadaan vaadittava annos mg:na (katso alla oleva taulukko).
A sufficient number of vials of Mycamine must be reconstituted to obtain the required dose in mg (see table below).
Riittävä määrä Mycamine-injektiopulloja sekoitetaan käyttövalmiiksi, jotta saadaan vaadittava annos mg:na (katso alla oleva taulukko).
A sufficient quantity of sodium chloride 9 mg/mL (0.9 %) solution for injection should be added to the container to make the total volume 250 mL.
Riittävä tilavuus 9 mg/ml (0,9 %) NaCl-injektionestettä lisätään pakkaukseen, jotta kokonaistilavuudeksi tulee 250 ml.
A suggested treatment in case of overdose would be the reestablishment of fluid balance and administration of an antiemetic may also be considered.
Yliannostuksen hoidoksi suositellaan nestetasapainon palauttamista; lisäksi voidaan myös harkita pahoinvointilääkkeen antamista.
A suitable injection syringe should be used to withdraw the calculated volume of the concentrate from the vial(s).
Vedä laskettu tilavuus konsentraattia injektiopullo(i)sta asianmukaiseen injektioruiskuun.
A suitably sensitive clinical model should be selected in which to evaluate the above risks.
Edellä mainittujen riskien arviointiin on valittava riittävän herkkä kliininen malli.
a sulphonylurea and metformin when diet and exercise plus dual therapy with these medicinal products do not provide adequate glycaemic control.
sulfonyyliurean ja metformiinin kanssa, kun veren glukoosipitoisuus ei pysy riittävän hyvin hallinnassa ruokavaliolla, liikunnalla ja näiden kahden lääkevalmisteen yhdistelmähoidolla.
a sulphonylurea and one of the components of Qtern;
sulfonyyliurea ja toinen Qternissa olevista lääkeaineista
a sulphonylurea when diet and exercise plus maximal tolerated dose of a sulphonylurea alone do not provide adequate glycaemic control and when metformin is inappropriate due to contraindications or intolerance.
sulfonyyliurean kanssa, kun veren glukoosipitoisuus ei pysy riittävän hyvin hallinnassa ruokavaliolla, liikunnalla + sulfonyyliurean suurimmalla siedetyllä annoksella yksinään, ja kun metformiinin käyttö ei ole tarkoituksenmukaista vasta-aiheiden vuoksi tai kun metformiini ei ole siedetty.