natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In adults, different dose levels are indicated in column title. d Vss is reported for paediatric cancer patients, whereas Vz is reported for adult cancer patients.
Aikuisten annokset on ilmoitettu sarakkeen yläosassa. d Pediatrisille syöpäpotilaille on ilmoitettu Vss ja aikuisille syöpäpotilaille Vz.
In adults, distribution of glycopyrronium was rapid following a single 6 µg/kg i.v. dose; distribution half-life was 2.2 ± 1.3 minutes.
Aikuisilla glykopyrroniumin jakautuminen oli nopeaa yhden 6 µg/kg:n laskimonsisäisesti annetun annoksen jälkeen: jakautumisen puoliintumisaika oli 2,2 ± 1,3 minuuttia.
In adults, each dose of Telzir must be given with 100 mg ritonavir, twice a day.
Aikuisille Telzir-annos on annettava yhdessä 100 mg:n ritonaviiri-annoksen kanssa, kahdesti päivässä.
In adults, Edurant in combination with other antiretroviral medicines was as effective as the comparator medicine at reducing the level of HIV-1 in the patients’ blood.
Edurant on aikuisilla yhdessä muiden retroviruslääkkeiden kanssa käytettynä yhtä tehokas kuin vertailulääke tyypin 1 HI-viruspitoisuuksien pienentämisessä potilaan veressä.
In adults, including those aged above 65 years, and children aged three years and older, a full dose of Ixiaro (0.5 ml) should be given, and an additional 0.5 ml dose should be given four weeks later.
Aikuisille, mukaan lukien yli 65 vuotiaat, ja vähintään 3-vuotiaille lapsille annetaan yksi kokonainen Ixiaro-annos (0,5 ml) ja 0,5 ml:n lisäannos neljä viikkoa myöhemmin.
In adults, it can also be used for those patients with liver damage whose liver is not working properly (decompensated liver disease) and those patients who do not respond to treatment with lamivudine (another HIV medicine).
Aikuisilla sitä voidaan käyttää myös sellaisilla maksavaurioisilla potilailla, joiden maksa ei toimi normaalisti (maksan vajaatoiminta), ja sellaisilla potilailla, jotka eivät saa vastetta lamivudiinihoitoon (toinen HIV-lääke).
In adults, it helps to maintain normal body shape and metabolism for example lipid profile and glucose levels.
Aikuisilla lääke auttaa säilyttämään normaalin ruumiinrakenteen ja aineenvaihdunnan (esim. rasva- aine- ja glukoositasot).
In adults, Ixiaro (given as two doses 4 weeks apart) was as effective as the comparator vaccine at triggering the production of antibodies against the Japanese encephalitis virus.
Aikuisilla Ixiaro (2 annosta, joiden välissä 4 viikkoa) oli yhtä tehokas kuin vertailurokote vasta- ainetuotannon käynnistämisessä Japanin aivotulehduksen aiheuttavaa virusta vastaan.
In adults, Ketek is used to treat infections of the throat, infections of the sinuses (hollow cavities in the bones around the nose) and chest infections in patients with long standing breathing difficulties and lung infection (pneumonia).
Aikuisille Ketekiä käytetään nielutulehdusten, poskiontelotulehdusten (onteloissa, jotka ovat nenää ympäröivissä luissa) ja hengitystietulehdusten hoitoon potilaille, joilla on pitkittyneitä hengitysvaikeuksia sekä keuhkokuumeen (pneumonian) hoitoon.
In adults, NutropinAq is used:
NutropinAq-valmistetta käytetään aikuisille:
In adults, the daily dose ranges from 120 to 481 mg per square metre (m2) given for up to five days before transplantation.
Aikuisilla päivittäinen annos on 120–481 mg neliömetriä kohden annettuna enintään viiden päivän ajan ennen solusiirtoa.
In adults, the daily dose should not exceed 500 mg.
Aikuisten päivittäisannos ei saa ylittää 500 mg:aa.
In adults, the most common side effects when taking Abilify by mouth (seen in between 1 and 10 patients in 100) are restlessness, insomnia (difficulty sleeping), anxiety, extrapyramidal disorder (uncontrolled twitching or jerking), akathisia (a constant urge to move), tremor (shaking), dizziness, somnolence (sleepiness), sedation (drowsiness), headache, blurred vision, dyspepsia (heartburn), vomiting, nausea (feeling sick), constipation, salivary hypersecretion (increased production of saliva) and fatigue (tiredness).
Suun kautta otettuna Abilify-valmisteen yleisimpiä sivuvaikutuksia (1–10 potilaalla 100:sta) aikuisilla ovat levottomuus, unettomuus, ahdistuneisuus, ekstrapyramidaalinen häiriö (hallitsematon nykiminen tai vavahtelu), akatisia (kyvyttömyys pysyä paikallaan), vapina, huimaus, uneliaisuus, verkkaisuus, päänsärky, näön hämärtyminen, dyspepsia (närästys), oksentelu, pahoinvointi, ummetus, syljen liikaeritys sekä väsymys.
In adults, the most common side effects with Eurartesim (seen in between 1 and 10 patients in 100) are anaemia (low red blood cell counts), headache, QTc interval prolongation (an alteration of the electrical activity of the heart, which can cause a life-threatening abnormality of heart rhythm), tachycardia (rapid heartbeat), weakness, and fever.
Aikuisilla yleisimmät Eurartesimiin liittyvät sivuvaikutukset (1–10 potilaalla sadasta) ovat anemia (punaisten verisolujen vähäisyys), päänsärky, QTc-ajan pidentyminen (sydämen sähköisen toiminnan muutos, joka voi aiheuttaa hengenvaarallisia rytmihäiriöitä), takykardia (sydämen taajalyöntisyys), heikkous ja kuume.
In adults, the most common side effects with IntronA used with or without ribavirin (seen in more than 1 patient in 10) are pharyngitis (sore throat), viral infection, leucopenia (low white blood cell counts), loss of appetite, depression, insomnia (difficulty sleeping), anxiety, emotional lability (mood swings), agitation, nervousness, dizziness, headache, impaired concentration, dry mouth, blurred vision, dyspnoea (difficulty breathing), coughing, nausea (feeling sick) or vomiting, abdominal pain (stomach ache), diarrhoea, stomatitis (inflammation of the lining of the mouth), dyspepsia (heartburn), alopecia (hair loss), pruritus (itching), dry skin, rash, increased sweating, myalgia (muscle pain), arthralgia (joint pain), musculoskeletal pain (pain in the muscles and bones), reactions at the site of the injection including inflammation, fatigue (tiredness), rigors (shaking chills), pyrexia (fever), flu-like symptoms, asthenia (weakness), irritability, chest pain, malaise (feeling unwell) and weight loss.
Aikuispotilailla IntronA-valmisteen yleisimmät sivuvaikutukset (useammalla kuin yhdellä potilaalla kymmenestä) ribaviriinin kanssa tai ilman käytettäessä ovat nielutulehdus (kurkkukipu), virusinfektio, leukopenia (valkosolujen vähyys), ruokahaluttomuus, masennus, unettomuus (nukahtamisvaikeudet), ahdistuneisuus, tunnetilojen epävakaisuus (mielialan vaihtelut), kiihtymys, hermostuneisuus, huimaus, päänsärky, keskittymisvaikeudet, suun kuivuminen, sumentunut näkö, dyspnea (hengenahdistus), yskä, pahoinvointi tai oksentelu, vatsakipu, ripuli, suutulehdus, dyspepsia (närästys), hiustenlähtö, kutina, ihon kuivuminen, ihottuma, hikoilu, lihassärky, nivelkipu, luu- ja lihaskipu, pistokohdan reaktiot sekä tulehdus, väsymys, vilunväristykset, kuume, vilustumisen kaltaiset oireet, voimattomuus, ärtyneisyys, rintakipu, huonovointisuus ja painon aleneminen.
In adults, the most common side effects with Prezista are diarrhoea, ‘immune reconstitution syndrome’, nausea (feeling sick), pyrexia (fever) and rash.
Prezistan yleisimpiä sivuvaikutuksia aikuisilla ovat ripuli, immuunireaktivaatio-oireyhtymä, pahoinvointi, kuume ja ihottuma.
In adults, the most common side effects with Reyataz (seen in between 1 and 10 patients in 100) are headache, ocular icterus (yellowing of the eyes), vomiting, diarrhoea, abdominal pain (stomach ache), nausea (feeling sick), dyspepsia (heartburn), rash, fatigue (tiredness) and jaundice (yellowing of the skin and eyes because of liver problems).
Aikuisilla Reyatazin yleisimmät sivuvaikutukset (havaittu 1–10 potilaalla sadasta) ovat päänsärky, silmien keltaisuus, oksentelu, ripuli, mahakipu, pahoinvointi, närästys, ihottuma, väsymys ja keltaisuus (maksaongelmista johtuva ihon ja silmien keltaisuus).
In adults, the recommended dose of Intelence is 200 mg (as two 100 mg tablets or one 200 mg tablet) twice a day after a meal.
Aikuisille suositeltava Intelence-annos on kaksi 200 mg (kahtena 100 mg:b tablettina tai yhtenä 200 mg:n tablettina) kahdesti päivässä aterian jälkeen.
In advanced gastric cancer, Xeloda with cisplatin has been compared with a combination of 5-FU and cisplatin in one study involving 316 patients.
Levinneen mahasyövän osalta Xelodan ja sisplatiinin yhdistelmää verrattiin 5-FU:n ja sisplatiinin yhdistelmään yhdessä 316 potilasta käsittäneessä tutkimuksessa.
In advanced or metastatic kidney cancer, Avastin has been studied in 649 patients with advanced or metastatic disease.
Avastinia on tutkittu edenneen tai metastoituneen munuaissyövän hoidossa 649 potilaalla.
In advanced or metastatic kidney cancer, the average progression-free survival was 10.2 months in the patients receiving Avastin and 5.4 months in those receiving placebo.
Edennyttä tai metastoitunutta munuaissyöpää sairastaneista potilasta Avastinia saaneet potilaat elivät ilman taudin etenemistä keskimäärin 10,2 kuukautta ja lumelääkettä saaneet potilaat 5,4 kuukautta.
In advanced Parkinson’s disease, doses higher than 1.1 mg (1.5 mg of salt) per day can be useful in patients where a reduction of the levodopa therapy is intended.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yli 1,1 mg:n (vastaa suolaa 1,5 mg) vuorokausiannoksilla voidaan saavuttaa terapeuttista lisäetua potilailla, joiden levodopa-annosta pyritään pienentämään.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of MIRAPEXIN.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yhdistelmähoito levodopan kanssa saattaa aiheuttaa tahattomia pakkoliikkeitä hoidon alussa, kun MIRAPEXIN annosta suurennetaan.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of Oprymea.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yhdistelmähoito levodopan kanssa saattaa aiheuttaa tahattomia pakkoliikkeitä hoidon alussa, kun Oprymea-annosta suurennetaan.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of Pramipexole Accord.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yhdistelmähoito levodopan kanssa saattaa aiheuttaa tahattomia pakkoliikkeitä hoidon alussa, kun Pramipexole Accord annosta suurennetaan.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of Pramipexole Teva.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yhdistelmähoito levodopan kanssa saattaa aiheuttaa tahattomia pakkoliikkeitä hoidon alussa, kun Pramipexole Teva -annosta suurennetaan.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of SIFROL.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yhdistelmähoito levodopan kanssa saattaa aiheuttaa tahattomia pakkoliikkeitä hoidon alussa, kun SIFROL annosta suurennetaan.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesias can occur during the initial titration of Oprymea.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yhdistelmähoito levodopan kanssa saattaa aiheuttaa tahattomia pakkoliikkeitä hoidon alussa, kun Oprymean annosta suurennetaan.
In advanced Parkinson’s disease, patients using Leganto had a greater decrease in their ‘off’ time than those taking placebo (a decrease of 2.1 to 2.7 h with Leganto compared with 0.9 h with placebo).
Edenneessä Parkinsonin taudissa Legantoa saaneiden potilaiden ns. off-aika lyheni enemmän kuin lumelääkettä saaneiden potilaiden (2,1–2,7 tuntia Legantoa saaneilla verrattuna lumelääkettä saaneiden 0,9 tuntiin).
In advanced Parkinson’s disease, patients using Neupro had a greater decrease in their ‘off’ time than those taking placebo (a decrease of 2.1 to 2.7 h with Neupro compared with 0.9 h with placebo).
Edenneessä Parkinsonin taudissa Neuproa saaneiden potilaiden ns. off-aika lyheni enemmän kuin lumelääkettä saaneiden potilaiden (2,1–2,7 tuntia Neuproa saaneilla verrattuna lumelääkettä saaneiden 0,9 tuntiin).
In advanced Parkinson’s disease, pramipexole doses higher than 1.05 mg of base (1.5 mg of salt) per day can be useful in patients where a reduction of the levodopa therapy is intended.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yli 1,05 mg:n (vastaa suolaa 1,5 mg) pramipeksolivuorokausiannoksilla voidaan saavuttaa terapeuttista lisäetua potilailla, joiden levodopa-annosta pyritään pienentämään.
In advanced Parkinson’s disease, pramipexole doses higher than 1.1 mg of base (1.5 mg of salt) per day can be useful in patients where a reduction of the levodopa therapy is intended.
Pitkälle edenneen Parkinsonin taudin hoidossa yli 1,1 mg:n (vastaa suolaa 1,5 mg) pramipeksolivuorokausiannoksilla voidaan saavuttaa terapeuttista lisäetua potilailla, joiden levodopa-annosta pyritään pienentämään.
In advanced renal cell carcinoma, Opdivo was compared with everolimus in one main study involving 821 patients whose disease advanced despite previous treatment.
Pitkälle edennyttä munuaissolukarsinoomaa sairastavilla Opdivoa verrattiin everolimuusiin yhdessä päätutkimuksessa, johon osallistui 821 potilasta, joiden sairaus oli edennyt aiemmasta hoidosta huolimatta.
In advanced renal cell carcinoma, patients receiving Torisel alone survived for an average of 10.9 months, compared with 7.3 months in those receiving interferon alfa alone.
Pitkälle edenneen munuaissolukarsinooman osalta havaittiin, että pelkästään Toriselia saaneet potilaat elivät keskimäärin 10,9 kuukautta, kun pelkästään alfainterferonia saaneet elivät keskimäärin 7,3 kuukautta.
In advanced renal cell carcinoma, Torisel has been studied in one main study involving 626 patients who had a poor prognosis.
Pitkälle edenneen munuaissolukarsinooman hoidossa Toriselia on tutkittu yhdessä päätutkimuksessa 626 potilaalla, joiden ennuste oli huono.
In advanced, metastatic or recurrent lung cancer, Avastin has been studied in 878 patients whose cancer cells are mainly non-squamous.
Edenneen, metastoituneen tai uusiutuneen keuhkosyövän hoidossa Avastinia on tutkittu 878 potilaalla, joiden syöpäsolut olivat tyypiltään ei-levyepiteelisiä.
In advanced, metastatic or recurrent lung cancer, the average overall survival was 12.3 months in the patients taking Avastin with platinum-based chemotherapy, and 10.3 months for those taking chemotherapy alone.
Edenneessä, metastoituneessa tai uusiutuneessa keuhkosyövässä keskimääräinen kokonaiselossaoloaika oli Avastinia platinapohjaisen solusalpaajahoidon kanssa saaneilla potilailla 12,3 kuukautta ja pelkkää solunsalpaajahoitoa saaneilla potilailla 10,3 kuukautta.
In agreement with these data, no clinically relevant drug interactions have been reported in clinical studies with SANCUSO.
Näiden tietojen kanssa yhdenmukaisesti ei myöskään SANCUSOon liittyvissä kliinisissä tutkimuksissa ole saatu ilmoituksia kliinisesti merkitsevistä lääkkeiden yhteisvaikutuksista.
In aHUS patients, pharmacodynamic activity correlates directly with eculizumab serum concentrations and maintenance of trough levels of approximately 50-100 microgram/ml results in essentially complete blockade of terminal complement activity in all aHUS patients.
Farmakodynaaminen aktiivisuus on PNH-potilailla suoraan verrannollinen seerumin ekulitsumabipitoisuuden kanssa.
In aHUS patients, uncontrolled terminal complement activation and the resulting complement- mediated thrombotic microangiopathy are blocked with Soliris treatment.
Soliris-hoito estää aHUS-potilailla terminaalisen komplementin hallitsemattoman aktivaation ja siitä aiheutuvan komplementtivälitteisen tromboottisen mikroangiopatian.
In aHUS, chronic administration of Soliris resulted in a rapid and sustained reduction in complement- mediated thrombotic microangiopathy.
Solirisin antaminen pitkäaikaisesti johti aHUS-potilailla nopeasti ja pysyvästi komplementin välittämän tromboottisen mikroangiopatian vähenemiseen.
In aHUS, patients aged 18 and over receive an infusion of 900 mg over 25 to 45 minutes once a week for four weeks, followed by 1,200 mg in the fifth week.
Hoidettaessa aHUS-potilaita Solirista annetaan vähintään 18-vuotiaille potilaille 900 mg:n infuusiona 25–45 minuutin ajan kerran viikossa neljän viikon ajan.
In alignment with the effect on relapse rate, supportive analyses from Study 1 (CAMMS323) showed that LEMTRADA 12 mg/day led to significantly fewer LEMTRADA -treated patients experiencing severe relapses (61% reduction, p=0.0056) and signficantly fewer relapses that led to steroid treatment (58% reduction, p<0.0001) compared to IFNB-1a.
Vaikutuksessa pahenemisvaiheiden määrään, tutkimuksen 1 (CAMMS323) toissijaiset analyysit osoittivat, että 12 mg:n LEMTRADAn vuorokausiannos johti merkitsevästi pienempään vaikeiden pahenemisvaiheiden määrään (61%:n vähenemä, p = 0,0056) ja merkitsevästi pienempään steroidihoitoon johtaneiden pahenemisvaiheiden määrään (58%:n vähenemä, p<0,0001) verrattuna IFNB-1a:an.
In alkylating-failure patients, docetaxel was compared to doxorubicin (75 mg/m² every 3 weeks).
Potilailla, joiden alkyloiva lääkitys ei tuottanut tulosta, dosetakselia verrattiindoksorubisiiniin (75 mg/m2 kolmen viikon välein).
In all adults ≥ 50 years who received a single dose of Prevenar 13, the OPA titers to serotype 6A were significantly greater than in adults ≥ 60 years who received a single dose of 23-valent pneumococcal polysaccharide vaccine.
Kaikkien kerta-annoksen Prevenar 13 -rokotetta saaneiden 50 vuotta täyttäneiden OPA-titterit serotyypille 6A olivat merkittävästi suuremman kuin vähintään 60-vuotiailla, jotka saivat kerta- annoksen 23-valenttista pneumokokkipolysakkaridirokotetta.
In all age goups, the side effects listed above usually disappeared without treatment within 1 to 3 days after onset.
Kaikissa ikäryhmissä edellä luetellut haittavaikutukset hävisivät yleensä ilman hoitoa 1–3 päivässä alkamisestaan.
In all age groups the most frequently reported local adverse reactions after vaccination were pain (24.1% to 41.3%), redness (15.5% to 35.6%), and swelling (11.3% to 19.9%).
Kaikissa ikäryhmissä useimmin raportoidut paikalliset haittavaikutukset rokotuksen jälkeen olivat kipu (24,1−41,3 %), punoitus (15,5−35,6 %) ja turvotus (11,3−19,9 %).
In all age groups, the minimum dose is 50 mg and the dose is adjusted in 50 mg steps.
Kaikissa ikäryhmissä vähimmäisannos on 50 mg, ja annosta säädellään 50 mg:n välein.
In all aHUS patients, eculizumab serum concentrations of approximately 50 - 100 microgram/ml are sufficient for essentially complete inhibition of terminal complement activity.
Seerumin ekulitsumabipitoisuus noin 50–100 mikrogrammaa/ml on kaikilla aHUS-potilailla riittävä estämään terminaalisen komplementin aktivaation jokseenkin täydellisesti.
In all cases of splenic enlargement in HIV patients, this was mild or moderate on physical examination and the clinical course was benign; no patients had a diagnosis of hypersplenism and no patients underwent splenectomy.
Tämä oli kaikissa tapauksissa palpaation perusteella lievää tai keskivaikeaa ja taudinkulku oli hyvänlaatuinen; yhdelläkään potilaalla ei todettu hypersplenismiä eikä pernaa jouduttu poistamaan yhdeltäkään potilaalta.
In all cases the last dose is given at least two weeks before the expected date of farrowing.
Kaikissa tapauksissa viimeinen annos annetaan vähintään kaksi viikkoa ennen odotettua porsimispäivämäärää.
In all cases this was mild or moderate on physical examination and the clinical course was benign; no patients had a diagnosis of hyperplenism and no patients underwent splenectomy.
Tämä oli kliinisen arvion mukaan kaikissa tapauksissa lievää tai kohtalaista ja hyvänlaatuista; yhdelläkään potilaalla ei todettu hypersplenismiä eikä pernaa poistettu yhdessäkään tapauksessa.
In all cases, dose should be adjusted according to therapeutic monitoring (see section 4.4.).
Annos tulee aina säätää terapeuttisen seurannan mukaan. (ks. kohta 4.4.).
In all cases, the main measure of effectiveness was the disappearance of the markers of hepatitis virus infection from the blood after treatment and/or at ‘follow-up’ six months later.
Tehon pääasiallisena mittana oli kaikissa tapauksissa se, että hepatiittivirusinfektion merkkiaineet olivat hävinneet verestä hoidon jälkeen ja/tai olivat poissa kuusi kuukautta jälkeenpäin tehdyssä seurantatarkastuksessa.
In all cases, the risks of the radiation should be less than from the disease itself.
Sen vuoksi on aina varmistettava, että säteilystä aiheutuvat riskit ovat hoidettavan sairauden aiheuttamia riskejä pienemmät.
In all clinical assessments parecoxib was administered at a fixed time interval whereas the opioids were administered on as needs basis.
Parekoksibia annettiin kaikissa kliinisissä tutkimuksissa määrätyin väliajoin kun taas opioideja annettiin tarvittaessa.
In all clinical studies 38–40% of patients were > 60 years of age and 10–12% of patients were >70 years of age.
Kaikissa kliinisissä tutkimuksissa 38–40 % potilaista oli  60-vuotiaita ja 10–12 %  70-vuotiaita.
In all clinical trials individuals who had received immunoglobulin or blood products within 3 months prior to the first vaccine dose were excluded.
Kaikista kliinisistä tutkimuksista suljettiin pois henkilöt, jotka olivat saaneet immunoglobuliinia tai verivalmisteita kolmen kuukauden aikana ennen ensimmäistä rokotusta.
In all controlled trials, the discontinuation rate due to adverse reactions was 2.0% for patients receiving Qutenza and 0.9% for patients receiving control.
Kaikissa kontrolloiduissa tutkimuksissa haittavaikutuksista johtuva keskeyttämisaste oli 2,0 prosenttia potilailla, jotka saivat Qutenzaa, ja 0,9 prosenttia potilailla, jotka saivat vertailuvalmistetta.
In all five studies a significantly greater proportion of Xolair treated patients were judged to have achieved either a marked improvement or complete control of their asthma compared to placebo patients.
Kaikissa viidessä tutkimuksessa merkitsevästi suurempi osa Xolair- hoitoa kuin plaseboa saaneista potilaista sai joko astmaoireiden merkitsevän lievittymisen tai täydellisen hallinnan.
In all five studies, patients randomized to the Raptiva dose group achieved statistically significantly better responses than placebo on the primary endpoint (PASI 75 response) (see Table 2 below) and on all the secondary efficacy endpoints.
Kaikissa viidessä tutkimuksessa Raptiva-hoitoon satunnaistettujen potilaiden vaste oli ensisijaisen lopputapahtuman (PASI-vaste 75) ja kaikkien toissijaisten tehokkuuden lopputapahtumien suhteen tilastollisesti merkitsevästi parempi kuin plaseboryhmässä (ks.
In all five studies, the main measure of effectiveness was based on changes in the patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second).
Kaikissa viidessä tutkimuksessa tehon päämittari oli muutos potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteetissa (FEV1) eli ilmamäärässä, jonka henkilö voi enimmillään hengittää ulos yhden sekunnin aikana.
In all four studies, Bydureon was more effective than the comparator treatments at reducing the levels of HbA1c in the blood.
Kaikissa neljässä tutkimuksessa Bydureon laski veren HbA1c-pitoisuutta tehokkaammin kuin vertailuhoidot.
In all four studies, the patients treated with Yentreve had fewer episodes of incontinence after 12 weeks, with about four or five fewer episodes of incontinence per week, in comparison with the number before the study.
Kaikissa neljässä tutkimuksessa Yentreve-hoitoa saaneilla potilailla oli 12 viikon kuluttua vähemmän inkontinenssiepisodeja, joita esiintyi 4–5 vähemmän viikossa, verrattuna tutkimusta edeltävään määrään.
In all infant studies, Prevenar 13 was co-administered with routine paediatric vaccines (see section 4.5).
Kaikissa pikkulapsilla tehdyissä tutkimuksissa Prevenar 13:a annosteltiin samanaikaisesti rutiinisti käytettävien lastenrokotteiden kanssa (ks. kohta 4.5).
In all multiple sclerosis studies Extavia was effective in reducing disease activity (acute inflammation in the central nervous system and permanent tissue alterations) as measured by magnetic resonance imaging (MRI).
Magneettikuvauksen perusteella Extavia vähensi MS-taudin aktiivisuutta (keskushermoston akuutteja tulehduksia ja pysyviä kudosvaurioita) kaikissa tutkimuksissa.
In all of the above cases levetiracetam oral solution should be used.
Kaikissa näistä tapauksissa tulee käyttää levetirasetaamioraaliliuosta.