natgillin/translations-raw huggingface dataset:
long QT syndrome§, electrocardiogram abnormal§, palpitations, bradycardia, supraventricular extrasystoles, tachycardia torsade de pointes, sudden death, ventricular tachycardia, cardio-respiratory arrest, cardiac failure, myocardial infarction
pitkän QT-ajan oireyhtymä§, muutokset elektrokardiogrammissa§, sydämentykytys, bradykardia, supraventrikulaariset lisälyönnit, takykardia torsade de pointes, äkkikuolema, ventrikulaarinen takykardia, sydämen ja hengityksen pysähtyminen, sydämen vajaatoiminta, sydäninfarkti
long QT syndrome§, electrocardiogram abnormal§, palpitations, bradycardia, supraventricular extrasystoles, tachycardia torsade de pointes, sudden death, ventricular tachycardia, cardio-respiratory arrest, cardiac failure, myocardial infarction
pitkän QT-ajan oireyhtymä§, muutokset elektrokardiogrammissa§, sydämentykytys, bradykardia, supraventrikulaariset lisälyönnit, takykardia torsades de pointes, äkkikuolema, ventrikulaarinen takykardia, sydämen ja hengityksen pysähtyminen, sydämen vajaatoiminta, sydäninfarkti
Long sleeved top: for upper body/arms.
Pitkähihainen pusero: ylävartalon/käsivarsien suojaamiseksi
Long term booster immune memory
Pitkäaikainen tehosterokotuksen immuunimuisti
Long term data in relation to use of the lower dose of radioiodine are not yet available.
Tietoja pitkäaikaisesta käytöstä pienemmän radiojodiannoksen yhteydessä ei vielä ole saatavilla.
Long term exposure (treatment or prophylaxis) greater than 180 days (6 months) requires careful assessment of the benefit-risk balance and physicians should therefore consider the need to limit exposure to voriconazole (see sections 4.2 and 5.1).
Yli 180 vuorokauden (6 kuukauden) altistus (hoidossa tai profylaksiassa) edellyttää hyöty- riskitasapainon huolellista arviointia ja lääkärin on siksi harkittava tarvetta rajoittaa altistumista vorikonatsolille (ks. kohta 4.2 ja 5.1).
Long term exposure (treatment or prophylaxis) greater than 180 days (6 months) requires careful assessment of the benefit-risk balance and physicians should therefore consider the need to limit the exposure to VFEND (see sections 4.2 and 5.1).
Yli 180 vuorokauden (6 kuukauden) altistus (hoidossa tai profylaksiassa) edellyttää hyöty- riskitasapainon huolellista arviointia ja lääkärin on siksi harkittava tarvetta rajoittaa altistumista VFENDille (ks. kohta 4.2 ja 5.1).
Long term exposure (treatment or prophylaxis) greater than 180 days (6 months) requires careful assessment of the benefit-risk balance and physicians should therefore consider the need to limit the exposure to Voriconazole Accord (see sections 4.2 and 5.1).
Yli 180 vuorokauden (6 kuukauden) altistus (hoidossa tai profylaksiassa) edellyttää hyöty- riskitasapainon huolellista arviointia, ja lääkärin on siksi harkittava tarvetta rajoittaa altistumista Voriconazole Accordille (ks. kohta 4.2 ja 5.1).
Long term follow-up efficacy
Pitkäaikaisseurannan
Long term follow-up**
Pitkäaikaisseuranta
Long term prophylactic treatment of bleeding in adult and paediatric patients with congenital factor XIII A-subunit deficiency.
Pitkäaikainen verenvuotojen ehkäisy aikuisille ja pediatrisille potilaille, joilla on synnynnäinen hyytymistekijä XIII A-alayksikön puutos.
Long term safety data are limited in non-dialysis and peritoneal dialysis (PD) patients (see section 5.1).
Tietoja lääkkeen pitkäaikaisesta turvallisuudesta potilailla, jotka eivät saa dialyysihoitoa tai joita hoidetaan peritoneaalidialyysillä, on vähän (ks. kohta 5.1).
Long term survival benefit of treatment with ipilimumab (at 3mg/kg) is demonstrated through a pooled analysis of OS data from clinical trials in patients with previously treated and treatment naive advanced melanoma (N = 965).
Ipilimumabihoidon (3 mg/kg) pitkäaikainen elinaikahyöty on osoitettu aiemmin hoidetuilla ja hoitamattomilla edennyttä melanoomaa sairastavilla potilailla (N=965) tehtyjen kliinisten tutkimusten yhdistettyjen kokonaiselinaikatuloksien analyysissä.
Long term treatment should be under regular veterinary supervision.
Pitkäaikaishoidon tulee tapahtua eläinlääkärin säännöllisessä valvonnassa.
Long term treatment with the maintenance dose up to 1 year shows that 97% of the patients have sustained suppressed testosterone levels (T≤0.5 ng/ml).
Enintään 1 vuoden pituinen pitkäaikaishoito ylläpitoannoksella osoittaa, että testosteronierityksen suppressio (T  0,5 ng/ml) säilyy 97 prosentilla potilaista.
Long trousers: for lower body/legs.
Pitkät housut: alavartalon/jalkojen suojaamiseksi
Long trousers: for lower body/legs.
Valoherkkyytesi alkaa normalisoitua.
Long- acting β2-adrenergic agonists should be used with caution in patients with history of or known prolongation of the QTc-interval or treated with medicinal products affecting the QTc interval (see section 4.5).
Pitkävaikutteisten β2-adrenergisten agonistien käytössä on noudatettava varovaisuutta potilaille, joilla tiedetään olleen QTc-ajan pidentymistä tai joita on hoidettu lääkevalmisteilla, jotka vaikuttavat QTc-aikaan (ks. kohta 4.5).
Long- duration, low-flow sevoflurane anaesthesia should be avoided due to the risks of Compound A accumulation.
Pitkäkestoista, hidasta sevofluraanianestesiaa tulee välttää, koska on olemassa A-yhdisteen kertymisen vaara.
Long- term administration results in pituitary desensitisation to the effects of GnRH resulting in a suppression of LH and FSH secretion by the pituitary.
Pitkäaikaisessa käytössä aivolisäkkeen herkkyys GnRH:n vaikutuksille vähenee johtaen LH:n ja FSH:n erityksen vähentymiseen.
Long- term immunogenicity data were evaluated in 23 children, mean age 14.3 years, range 3 - 18 years).
Pitkän aikavälin immunogeenisuustietoja tutkittiin 23 lapselta (iältään 3–18 vuotta, keski-ikä 14,3 vuotta).
Long- term persistence of antibodies has not been investigated after administration of a primary series in infants plus booster or after administration of single priming doses to older children.
Vasta-aineiden pitkäaikaista säilymistä ei ole tutkittu täydellisen rokotussarjan jälkeen vastasyntyneillä eikä yksittäisten annosten jälkeen vanhemmilla lapsilla.
Long-Acting Opiates
[Yhteisvaikutusmekanismi]
Long-acting β2-adrenergic agonists should be used with caution in patients with history of or known prolongation of the QTc-interval or treated with medicinal products affecting the QTc interval (see section 4.5).
Pitkävaikutteisten β2-adrenergisten agonistien käytössä on noudatettava varovaisuutta potilaille, joilla tiedetään olleen QTc-ajan pidentymistä tai joita on hoidettu lääkevalmisteilla, jotka vaikuttavat QTc-aikaan (ks. kohta 4.5).
long-lasting severe headache or blurred vision
pitkäkestoinen vaikea-asteinen päänsärky tai näön hämärtyminen
Long-term (12-month), uncontrolled, open-label studies were conducted to assess monthly ammonia control and hyperammonaemic crisis over a 12-month period in three studies (Study 2, which also enrolled adults, and extensions of Studies 3 and 4).
Pitkän aikavälin (12 kk) ei-kontrolloitujen avointen tutkimusten (tutkimus 2, johon kirjattiin myös aikuisia, sekä tutkimusten 3 ja 4 jatko-osat) tarkoituksena oli arvioida kuukausittain ammoniakin hallintaa ja hyperammoneemisia kriisejä 12 kuukauden pituisen jakson aikana.
Long-term (52 week) data in patients inadequately controlled on metformin alone or in combination with pioglitazone
Pitkän aikavälin (52 viikkoa) tutkimustietoa potilaista, joiden hoitotasapaino oli riittämätön pelkällä metformiinilla tai metformiinin ja pioglitatsonin yhdistelmällä
Long-term androgen deprivation therapy may prolong the QT interval.
Pitkäaikainen androgeenideprivaatiohoito saattaa pidentää QT-aikaa.
Long-term animal studies to evaluate the carcinogenic potential of enzalutamide have not been conducted.
Entsalutamidin mahdollisen karsinogeenisuuden arvioimiseksi ei ole tehty pitkään kestäneitä eläinkokeita.
Long-term antibody levels were similar with both schedules.
Pitkäaikaiset vasta-ainepitoisuudet olivat samanlaiset molemmissa rokotusohjelmissa.
Long-term carcinogenicity studies of lopinavir/ritonavir in mice revealed a nongenotoxic, mitogenic induction of liver tumours, generally considered to have little relevance to human risk.
Pitkäaikaiset karsinogeenisuustutkimukset lopinaviiri/ritonaviirilla hiirillä osoittivat ei- perimämyrkyllisen, mitogeenisen induktion maksatuumoreissa, millä yleisesti katsotaan olevan vähän merkitystä ihmisen riskin kannalta.
Long-term chronic treatment
Pitkäaikaishoito
Long-term clinical outcomes in treatment-naïve GD1 patients – study 304
Pitkän aikavälin hoitotulokset GD1-potilailla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet eliglustaattihoitoa – tutkimus 304
Long-term cumulative radiation exposure may increase your risk for developing cancer (in particular of bone cancer and leukaemia) and hereditary abnormalities.
Pitkäaikaiset kumulatiiviset säteilyaltistukset voivat vaikuttaa syövän (erityisesti luusyöpä ja leukemia) sekä perinnöllisten poikkeavuuksien riskiin.
Long-term cumulative radiation exposure may increase your risk of developing cancer (in particular of bone cancer and leukaemia) and hereditary abnormalities.
Pitkäaikaiset kumulatiiviset säteilyaltistukset voivat vaikuttaa syövän (erityisesti luusyöpä ja leukemia) sekä perinnöllisten poikkeavuuksien kehittymisen riskiin.
Long-term data also show that earlier initiation of lumacaftor/ivacaftor (lumacaftor 400 mg/ivacaftor 250 mg q12h) reduces the rate of pulmonary exacerbations.
Pitkän aikavälin tiedot osoittavat myös, että lumakaftori-/ivakaftorihoidon (400 mg lumakaftoria 12 tunnin välein / 250 mg ivakaftoria 12 tunnin välein) aikaisempi aloittaminen vähentää keuhko- oireiden pahenemisen esiintyvyyttä.
Long-term data and laboratory abnormalities in CAPS patients
Pitkäaikaistiedot ja laboratorioarvojen poikkeavuudet CAPS-potilailla
Long-term data were generated from all 173 patients who were treated with bosentan in the controlled phase and/or were switched from placebo to bosentan in the open-label extension phase of the EARLY study.
Pitkäaikaistulokset kerättiin kaikista 173 potilaasta, jotka saivat bosentaanihoitoa EARLY- tutkimuksen kontrolloidussa osassa ja/tai joiden hoidoksi vaihdettiin bosentaani lumelääkkeen tilalle tutkimuksen avoimessa jatko-osassa.
Long-term data were generated from all 173 patients who were treated with bosentan in the controlled phase and/or were switched from placebo to bosentan in the open-label extension phase of the EARLY study.
Pitkäaikaistulokset kerättiin kaikista 173 potilaasta, jotka saivat bosentaanihoitoa EARLY-tutkimuksen kontrolloidussa osassa ja/tai joiden hoidoksi vaihdettiin bosentaani lumelääkkeen tilalle tutkimuksen avoimessa jatko-osassa.
Long-term effectiveness study to compare disease progression among children
Pitkäaikainen tehotutkimus, jossa verrataan taudin etenemistä CF:ää sairastavilla
Long-term efficacy appears to be most likely in patients whose nevirapine trough levels exceed 3.5 µg/ml.
Pitkäaikaisteho on todennäköisin potilailla, joilla nevirapiinin pienimmät pitoisuudet ovat yli 3,5 g/ml.
Long-term efficacy data - Adults
Tiedot pitkäaikaistehosta – aikuiset
Long-term efficacy data - Children and adolescents
Tiedot pitkäaikaistehosta – lapset ja nuoret
Long-term efficacy data - Paediatric population
Tiedot pitkäaikaistehosta – pediatriset potilaat
Long-term efficacy data Study 112 (EXTEND)
Tiedot pitkäaikaisesta tehosta Tutkimus 112 (EXTEND)
Long-term efficacy data – Adults
Tiedot pitkäaikaistehosta - aikuiset
Long-term efficacy data- Adults
Tiedot pitkäaikaistehosta - aikuiset
Long-term efficacy data-Adults
Tiedot pitkäaikaistehosta – aikuiset
Long-term efficacy studies
Pitkän aikavälin tehokkuustutkimukset
Long-term experience with Enbrel was generally comparable to the original 48-week study and did not reveal any new safety findings.
Pitkäaikainen kokemus Enbrelistä oli yleisesti verrattavissa alkuperäisestä 48 viikon mittaisesta tutkimuksesta saatuun kokemukseen, eikä uusia turvallisuuslöydöksiä ilmaantunut
Long-term experience with Enbrel was generally comparable to the original 48-week study and did not reveal any new safety findings.
Pitkäaikainen kokemus Enbrelistä oli yleisesti verrattavissa alkuperäisestä 48 viikon mittaisesta tutkimuksesta saatuun kokemukseen, eikä uusia turvallisuuslöydöksiä ilmaantunut.
Long-term exposure to CE/bazedoxifene for up to 2 years was evaluated; 3,322 women were exposed to CE/bazedoxifene for at least 1 year, and 1,999 women were exposed for 2 years.
Pitkäkestoinen enintään 2 vuotta kestävä altistus CE/batsedoksifeeni-yhdistelmälle arvioitiin: 3 322 naista altistui CE/batsedoksifeeni-yhdistelmälle vähintään 1 vuoden ajan ja 1 999 naista altistui 2 vuoden ajan.
Long-term exposure:
Pitkäaikaiskäyttö:
Long-term follow-up studies are currently ongoing to determine the duration of protection (see section 5.1).
Pitkän aikavälin seurantatutkimukset, joilla määritetään tehon kesto, ovat meneillään (ks. kohta 5.1).
Long-term follow-up studies are currently ongoing to determine the duration of protection. (See section 5.1).
Pitkän aikavälin seurantatutkimukset, joilla määritetään tehon kesto, ovat meneillään (ks. kohta 5.1).
Long-term follow-up to a median duration of 67.8 months (range: 4.7 to 83.2) demonstrated sustained efficacy.
Pitkäaikaisseuranta, jonka mediaani oli 67,8 kk (väli: 4,7–83,2), osoitti tehon säilyvän pitkäaikaisesti.
Long-term maintenance efficacy of lurasidone (37 to 148 mg lurasidone once daily (equivalent to 40 -160 mg lurasidone hydrochloride)) was demonstrated in a 12 month non-inferiority trial with quetiapine extended release (XR) (200 to 800 mg once daily).
Lurasidonin teho pitkäkestoisessa ylläpitohoidossa (37–148 mg kerran vuorokaudessa (vastaa 40– 160 mg:aa lurasidonihydrokloridia)) osoitettiin 12-kuukautisessa yhdenvertaisuustutkimuksessa, jossa sitä verrattiin pitkävaikutteiseen ketiapiiniin (200–800 mg kerran vuorokaudessa).
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of ≥ 7 % from baseline body weight in 39.9 % of patients.
Olantsapiinin pitkäaikaiskäyttö (enintään 12 kk) kaksisuuntaisen mielialahäiriön uusiutumisen estoon sai painon nousemaan ≥ 7 % lähtötilanteesta yhteensä 39,9 %:lla potilaista.
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of ≥patie7nt%s. from baseline bo
Olantsapiinin pitkäaikaiskäyttö (enintään 12 kk) kaksisuuntaisen mielialahäiriön uusiutumisen estoon sai painon nousemaan ≥ 7 % lähtöpainosta yhteensä 39,9 %:lla potilaista.
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of ≥patie7nt%s. from baseline bo
Olantsapiinin pitkäaikaiskäyttö (enintään 12 kk) kaksisuuntaisen mielialahäiriön uusiutumisen estoon sai painon nousemaan ≥ 7 % lähtötipainosta yhteensä 39,9 %:lla potilaista.
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of  7% from baseline body weight in 39.9% of patients.
Olantsapiinin pitkäaikaiskäyttö (enintään 12 kk) kaksisuuntaisen mielialahäiriön uusiutumisen estoon sai painon nousemaan ≥ 7 % lähtötilanteesta yhteensä 39,9 %:lla potilaista.
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of 7 % from baseline body weight in 39.9 % of patients.
Olantsapiinin pitkäaikaiskäyttö (enintään 12 kk) kaksisuuntaisen mielialahäiriön uusiutumisen estoon sai painon nousemaan ≥ 7 % lähtöpainosta yhteensä 39,9 %:lla potilaista.
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of 7% from baseline body weight in 39.9% of patients.
Kun pitkäaikaista (enintään 12 kk kestävää) olantsapiinihoitoa käytettiin relapsien ehkäisyyn kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavilla,  7 % painonnousua lähtöpainosta todettiin 39,9 %:lla potilaista.
Long-term persistence of antibodies has not been investigated after administration of a primary series in infants plus booster or after a two-dose priming in older children.
Vasta-aineiden pitkäaikaista säilymistä ei ole tutkittu pikkulapsilla, joille on annettu perusrokotussarja ja tehosteannos eikä vanhemmilla lapsilla, joille on annettu kahden annoksen perusrokotussarja.
Long-term results at 168 weeks of study 006 (160 patients completed study on treatment with EFV+IDV, 196 patients with EFV+ZDV+3TC and 127 patients with IDV+ZDV+3TC, respectively), suggest durability of response in terms of proportions of patients with HIV RNA < 400 copies/ml, HIV RNA < 50 copies/ml and in terms of mean change from baseline CD4 cell count.
Tutkimuksen 006 pitkäaikaistulokset 168 viikon kohdalla (160 potilasta EFV + IDV-ryhmässä, 196 potilasta EFV + ZDV + 3TC-ryhmässä ja 127 potilasta IDV + ZDV + 3TC- ryhmässä olivat tukimuksessa loppuun saakka) viittaavat vaikutuksen pysyvyyteen, kun katsotaan niiden potilaiden osuutta, joilla HIV RNA-määrä oli alle 400 kopiota/ml, HIV RNA-määrä oli alle 50 kopiota/ml ja kun katsotaan keskimääräistä muutosta lähtötason CD4 solumäärästä.
Long-term safety and efficacy rollover trial
Pitkäaikaista turvallisuutta ja tehoa koskeva jatkotutkimus
Long-term safety of Enbrel monotherapy (n=103), Enbrel plus methotrexate (n=294), or methotrexate monotherapy (n=197) were assessed for up to 3 years in a registry of 594 children aged 2 to 18 years with juvenile idiopathic arthritis, 39 of whom were 2 to 3 years of age.
Enbrel-monoterapian (n=103), Enbrelin ja metotreksaatin yhdistelmän (n=294) ja metotreksaatti- monoterapian (n=197) pitkäaikaista turvallisuutta arvioitiin enintään 3 vuoden ajan aineistosta, johon kuului 594 idiopaattista juveniilia artriittia sairastavaa lasta (iältään 2 - 18 vuotta), joista 39 oli 2-3- vuotiaita.
Long-term safety of Enbrel monotherapy (n=103), Enbrel plus methotrexate (n=294), or methotrexate monotherapy (n=197) were assessed for up to 3 years in a registry of 594 children aged 2 to 18 years with juvenile idiopathic arthritis, 39 of whom were 2 to 3 years of age.
Enbrel-monoterapian (n=103), Enbrelin ja metotreksaatin yhdistelmän (n=294) ja metotreksaatti- monoterapian (n=197) pitkäaikaista turvallisuutta arvioitiin enintään 3 vuoden ajan aineistosta, johon kuului 594 juveniilia idiopaattista artriittia sairastavaa lasta (iältään 2 - 18 vuotta), joista 39 oli 2-3- vuotiaita.
Long-term safety of Xiapex in Peyronie’s disease is not fully characterised.
Xiapex-valmisteen pitkäaikaista turvallisuutta Peyronien taudin hoidossa ei ole täysin selvitetty.
Long-term safety, including breast cancer
Pitkäaikaisen käytön turvallisuus, mukaan lukien rintasyöpä
Long-term safety: As expected with an extended follow-up period, the cumulative frequency of some adverse events increased in the evaluation of the 3-year follow-up safety data (median duration of exposure of 33.2 months in COMFORT-I and COMFORT-II for patients initially randomised to ruxolitinib) from 457 patients with myelofibrosis treated with ruxolitinib during the randomised and extension periods of the two pivotal phase 3 studies.
Pitkäaikaisturvallisuus: Kuten pitkään jatkuneen seurantajakson vuoksi oli odotettavissa, tiettyjen haittavaikutusten kumulatiivinen frekvenssi kasvoi 457 myelofibroosia sairastavaa, ruksolitinibia sekä satunnaistetun vaiheen että jatkotutkimusvaiheen aikana saanutta potilasta kattaneessa, kahdessa faasin 3 avaintutkimuksen kolme vuotta kestäneessä turvallisuusseurannassa (alun alkaen ruksolitinibille satunnaistettujen potilaiden altistusaika (mediaani) COMFORT-I- ja COMFORT-II- tutkimuksissa oli 33,2 kuukautta).
Long-term safety: Patients had a median duration of exposure to Jakavi of 18.6 months (range 0.3 to
Pitkäaikaisturvallisuus: Potilaiden mediaanialtistus Jakaville oli 18,6 kuukautta (vaihteluväli:
Long-term seroprotection data following a first booster dose administered 12 - 24 months after primary immunization suggest that a second booster should be given 10 years after the first booster dose, prior to potential exposure to JEV.
Pitkän aikavälin immuunisaation seurantatiedot ensimmäisen, 12–24 kuukautta perusrokotuksesta annetun tehosteannoksen jälkeen osoittavat, että toinen tehosteannos tulisi antaa 10 vuoden kuluttua ensimmäisestä tehosteannoksesta ennen mahdollista altistumista JE-virukselle.
Long-term studies in animals have shown convulsions (1.6 to 12.8 times human clinical exposure, based on plasma AUC).
Pitkäaikaistutkimuksissa eläimillä on havaittu kouristuksia (plasman AUC-arvon perusteella altistus oli1,6–12,8-kertainen verrattuna kliiniseen altistukseen ihmisellä).
Long-term studies in animals to evaluate carcinogenic potential have not been conducted with retapamulin.
Retapamuliinilla ei ole tehty pitkäkestoisia eläinkokeita karsinogeenisuuden arvioimiseksi.
Long-term studies to assess the safety of the combination are on-going.
Pitkäaikaistutkimukset yhdistelmähoidon turvallisuudesta ovat meneillään.
Long-term studies to evaluate the benefit/risk of bitherapy with emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate in HBV monoinfected patients are ongoing.
Pitkäaikaisia tutkimuksia emtrisitabiinilla ja tenofoviiridisoproksiilifumaraatilla suoritetun kaksoishoidon hyödyn/riskin arvioimiseksi potilailla, joilla on vain HBV-infektio, on meneillään.
Long-term Survival Data in the background epoprostenol study
Epoprostenolitaustatutkimuksen pitkän aikavälin eloonjäämistiedot
long-term therapy (longer than 3 months)
Tuntematon: Osteoporoosi pitkäaikaisen hoidon jälkeen (yli 3 kk)
Long-term treatment of children (2 to 11 years old) and adolescents (12 to 18 years old) with growth failure due to an inadequate secretion of normal endogenous growth hormone.
Riittämättömästä normaalin endogeenisen kasvuhormonin erityksestä johtuvan lyhytkasvuisuuden pitkäaikaishoitoon lapsille (2–11-vuotiaille) ja nuorille (12–18-vuotiaille).
Long-term treatment of children with growth disturbance due to born small for gestational age
Pitkäaikaishoito lasten kasvuhäiriöissä, jotka johtuvat syntymisestä pienenä gestaatioikään nähden
Long-term treatment of children with growth disturbance due to chronic renal insufficiency
Pitkäaikaishoito lasten kasvuhäiriöissä, jotka johtuvat kroonisesta munuaisten vajaatoiminnasta
Long-term treatment of children with growth disturbance due to Turner syndrome
Pitkäaikaishoito lasten kasvuhäiriöissä, jotka johtuvat Turnerin oireyhtymästä
Long-term treatment of children with growth failure due to inadequate endogenous growth hormone secretion.
Pitkäaikaishoito lasten kasvuhäiriöissä, jotka johtuvat endogeenisen kasvuhormonin riittämättömästä erityksestä.
Long-term treatment of girls from 2 years old with growth failure associated with Turner syndrome.
Turnerin oireyhtymään liittyvien kasvuhäiriöiden pitkäaikaishoito vähintään 2 vuotta täyttäneille tytöille.
Long-term treatment with Esmya has been investigated in a main study involving 451 women with symptomatic uterine fibroids who were given 4 three-month courses of Esmya.
Esmyaa pitkäaikaishoitona käytettynä on tutkittu yhdessä päätutkimuksessa 451 naisella, joilla oli oirehtivia kohdun sileälihaskasvaimia ja joille annettiin neljä kolmen kuukauden mittaista hoitokokuuria.
Long-term treatment with metformin has been associated with a decrease in vitamin B12 absorption (table 3) which may very rarely result in clinically significant vitamin B12 deficiency (e.g. megaloblastic anaemia).
Pitkäaikaiseen metformiinihoitoon on liittynyt B12-vitamiinin imeytymisen heikkenemistä (taulukko 3), joka voi hyvin harvinaisissa tapauksissa johtaa kliinisesti merkittävään B12-vitamiinipuutokseen (esim. megaloblastinen anemia).
Long-term treatment with metformin has been associated with a decrease in vitamin B12 absorption and appears generally to be without clinical significance.
Pitkäkestoiseen metformiinihoitoon on liittynyt B12-vitamiinin imeytymisen heikentyminen, jolla ei vaikuta olevan kliinistä merkitystä.
Long-term treatment with Ratiograstim is required for neutropenia.
Neutropenian hoito edellyttää pitkäaikaista Ratiograstim-hoitoa.