natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In male rats, treatment-related benign vascular proliferative lesions (haemangiomas) of the mesenteric lymph node were observed at the highest dose, but not at 300 mg/kg/day, which corresponds to approximately 26-times the maximal clinical exposure to empagliflozin.
Urosrotilla hoitoon liittyviä hyvänlaatuisia vaskulaarisia proliferatiivisia leesioita (hemangioomia) havaittiin mesenteerisessä imusolmukkeessa suurimmilla annoksilla, mutta ei 300 mg/kg/vrk annoksella, joka vastaa noin 26- kertaista maksimaalista kliinistä empagliflotsiinialtistusta.
in males
jen kasvu miehillä
In males Primary Testicular Failure
Miehet Primaarinen kivesten vajaatoiminta
In males, slight decreases of the seminal vesicle weights were observed.
Uroksilla havaittiin vähäistä rakkularauhasten painon laskua.
In mammals toltrazuril is absorbed slowly after oral administration.
Suun kautta annettu toltratsuriili imeytyy hitaasti nisäkkäillä.
In man, about 80% of the circulating memantine-related material is present as the parent compound.
Memantiini on jänniteriippuvainen, kohtalaisen affiniteetin omaava ei-kilpaileva
In man, tacrolimus has been shown to be able to be absorbed throughout the gastrointestinal tract.
Ihmisellä takrolimuusin on osoitettu voivan imeytyä koko maha-suolialikanavan alueelta.
In man, the apparent terminal elimination half-life (T1/2) of 5-FU observed after administration of Teysuno (containing tegafur, a 5-FU prodrug) was longer (approximately 1.6 - 1.9 hours) than that previously reported after intravenous administration of 5-FU (10 to 20 minutes).
Ihmisellä Teysunon (joka sisältää tegafuuria, 5-FU:n aihiolääkettä) annon jälkeen havaittu 5-FU:n eliminaation ilmeinen terminaalinen puoliintumisaika (T1/2) oli pitempi (noin 1,6–1,9 tuntia) kuin aikaisemmin raportoitu 5-FU:n puoliintumisaika laskimonsisäisen annon jälkeen (15–20 minuuttia).
In man, the combination of angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors and non-steroidal anti- inflammatory drugs (NSAIDs) can lead to reduced anti-hypertensive efficacy or impaired renal function.
Ihmisellä ACE:n estäjien ja tulehduskipulääkkeiden (NSAID) yhdistelmä saattaa vähentää verenpainetta alentavaa vaikutusta tai heikentää munuaisten toimintaa.
In mantle cell lymphoma patients, lenalidomide is associated with a higher incidence of grade 3 or 4 neutropenia (43.7% in lenalidomide-treated patients compared with 33.7% in patients in the control arm in the Phase II study).
Manttelisolulymfoomapotilailla esiintyy lenalidomidin käytön yhteydessä yleisemmin asteen 3 tai 4 neutropeniaa (43,7 %:lla lenalidomidihoitoa saaneista potilaista verrattuna 33,7 %:iin verrokkiryhmään vaiheen II tutkimuksessa kuuluneista tutkittavista).
In mantle cell lymphoma patients, the monitoring scheme should be every 2 weeks in Cycles 3 and 4, and then at the start of each cycle.
Manttelisolulymfoomapotilaita on seurattava 2 viikon välein hoitosykleissä 3 ja 4 ja sen jälkeen jokaisen syklin alussa.
In mantle cell lymphoma, AML, B-cell malignancies and non-melanoma skin cancer (NMSC) are potential risks.
Manttelisolulymfoomaan liittyviä mahdollisia riskejä ovat akuutti myelooinen leukemia, B-solusyövät ja ei-melanooma ihosyövät.
In mantle cell lymphoma, patients receiving the approved dose of Torisel lived for an average of 4.8 months without their disease getting worse, compared with 1.9 months in those receiving the alternative treatment.
Manttelisolulymfoomassa hyväksyttyä Torisel-annostusta saaneet potilaat elivät keskimäärin 4,8 kuukautta ilman sairautensa pahenemista, kun vaihtoehtona ollutta hoitoa saaneiden vastaava aika oli 1,9 kuukautta.
In mantle cell lymphoma, Torisel has been studied in 162 patients whose disease had come back after previous treatment or had not responded to other treatments.
Manttelisolulymfooman hoidossa Toriselia on tutkittu 162 potilaalla, joiden sairaus oli uusiutunut aiemman hoidon jälkeen tai joihin muut hoidot eivät olleet tehonneet.
In mdr1 mutant (-/-) Collies the margin of safety appears lower compared to the normal dog population, with mild transient tremor and/or ataxia occasionally observed after twice the recommended dose, in dogs fasted as recommended.
Mdr1 mutaation (-/-) omaavilla skotlanninpaimenkoirilla turvallisuusmarginaali näyttäisi olevan pienempi kuin normaalilla koirapopulaatiolla ja lievää, ohimenevää vapinaa ja/tai haparoivaa liikkumista on havaittu kaksinkertaisella suositusannoksella ohjeen mukaisesti paastonneilla koirilla.
In MDS Del (5q), lenalidomide was shown to selectively inhibit the abnormal clone by increasing the apoptosis of Del (5q) cells.
Myelodysplastisissa oireyhtymissä, joissa potilaalla oli (5q) deleetio, lenalidomidin osoitettiin estävän poikkeavaa kloonia lisäämällä (5q)deleetiosolujen apoptoosia.
In MDS-003, a large proportion of patients with myelodysplastic syndromes achieved transfusion independence (>182 days) on lenalidomide 10 mg (58.1%).
MDS-003-tutkimuksessa suuri osa myelodysplastisia oireyhtymiä sairastaneista potilaista saavutti riippumattomuuden verensiirroista (> 182 vuorokautta) 10 mg:n lenalidomidiannoksia saadessaan (58,1 %).
In MDS-004, a significant larger proportion of patients with myelodysplastic syndromes achieved the primary endpoint of transfusion independence (>182 days) on lenalidomide 10 mg compared with placebo (55.1% vs.
MDS-004-tutkimuksessa huomattavasti suurempi osa myelodysplastisia oireyhtymiä sairastavista potilaista saavutti ensisijaisen päätetapahtuman, joka oli riippumattomuus verensiirroista (> 182 vuorokautta), 10 mg:n lenalidomidihoidon yhteydessä verrattuna lumelääkkeeseen (55,1 % vs.
In melanoma and other cancers, this pathway is often activated by mutated forms of BRAF which activates MEK.
Melanoomassa ja muissa syövissä tämän reitin aktivoivat usein BRAF:n mutatoituneet muodot, mikä puolestaan aktivoi MEK:n.
In melanoma tumours with the BRAF V600 mutation, an abnormal form of BRAF is present which plays a role in the development of the cancer by allowing uncontrolled division of the tumour cells.
Melanoomakasvaimissa, joissa on BRAF V600 -mutaatio, on BRAF:n poikkeava muoto, joka vaikuttaa syövän kehittymiseen kasvainsolujen hallitsemattoman jakautumisen kautta.
In melanoma with the BRAF V600 mutation, an abnormal form of the protein BRAF is present, which switches on another protein called MEK involved in stimulating cell division.
Melanoomassa, jossa on BRAF V600 -mutaatio, on BRAF-proteiinin poikkeava muoto, joka muuttuu toiseksi proteiiniksi nimeltä MEK.
In melanoma with the BRAF V600 mutation, the abnormal form of BRAF plays a role in the development of the cancer by allowing uncontrolled division of the tumour cells.
Melanoomassa, johon liittyy BRAF V600 -mutaatio, BRAF:n poikkeava muoto vaikuttaa syövän kehittymiseen siten, että kasvainsolut jakautuvat hallitsemattomasti.
In melanoma, Opdivo used on its own was studied in two main studies in patients with advanced disease.
Melanooman hoidossa Opdivoa yksinään käytettynä tutkittiin kahdessa päätutkimuksessa potilailla, joilla oli pitkälle edennyt sairaus.
In Member States where the EU safety registry will be available, the educational materials should include details on the registry and how to enter patients in it.
Niissä jäsenvaltioissa, joissa EU:n turvarekisteri on saatavissa, koulutusmateriaalin tulee sisältää tiedot rekisteristä ja ohjeet siitä, kuinka potilastiedot siihen lisätään.
In men older than 75 years the concomitant use of vardenafil with itraconazole or ketoconazole is contraindicated (see section 4.3)
Vardenafiilin samanaikainen käyttö itrakonatsolin tai ketokonatsolin kanssa yli 75-vuotiaille miehille on vasta-aiheista (ks. kohta 4.3).
In men receiving treatment for prostate cancer, Prolia was more effective than placebo at treating bone loss.
Eturauhassyöpään hoitoa saaneilla miehillä Prolia oli tehokkaampi kuin lumelääke luukadon hoidossa.
In men with osteoporosis who took Prolia bone density increased by 5.7 % after one year of treatment compared with a 0.9 % increase in men who took placebo.
Osteoporoosia sairastavilla miehillä, jotka saivat Proliaa, luuntiheys oli kasvanut 5,7 % yhden vuoden hoidon jälkeen, kun vastaava osuus lumelääkettä saaneilla miehillä oli 0,9 %.
in men: temporary low sperm count
miehet: tilapäinen siittiöiden määrän väheneminen
In metastatic breast cancer, adding Avastin also increased progression-free survival.
Myös metastoituneen rintasyövän hoidossa Avastinin lisääminen pidensi aikaa, jona sairaus ei edennyt.
In metastatic breast cancer, Avastin has been studied in two main studies.
Avastinia on tutkittu metastoituneen rintasyövän hoidossa kahdessa päätutkimuksessa.
In metastatic cancer of the colon or rectum, Avastin increased both overall and progression-free survival when it was added to fluoropyrimidine-containing chemotherapy.
Paksusuolen tai peräsuolen metastoituneessa syövässä Avastin lisäsi potilaiden kokonaiselossaoloaikaa sekä aikaa ilman taudin etenemistä, kun sitä lisättiin fluoropyrimidiiniä sisältävään solunsalpaajahoitoon.
In metastatic cancer of the colon or rectum, the effects of adding Avastin to chemotherapy including a fluoropyrimidine have been studied in three main studies.
Avastinin tehoa solunsalpaajahoitoon, esimerkiksi johonkin fluoropyrimidiiniin, yhdistettynä on tutkittu metastoituneen paksusuolen tai peräsuolen syövän hoidossa kolmessa päätutkimuksessa.
In metastatic colorectal cancer, Xeloda taken on its own has been compared with the combination of 5- FU and folinic acid in two studies involving 1,207 patients.
Kahdessa tutkimuksessa Xelodaa verrattiin 5-FU:n ja foliinihapon yhdistelmähoitoon, kun molempia annettiin yhdessä oksaliplatiinin (toinen syöpälääke) kanssa.
In metastatic colorectal cancer, Xeloda was as effective as the combination of 5-FU and folinic acid.
Metastaattisen kolorektaalisyövän kohdalla Xeloda oli yhtä tehokas kuin 5-FU:n ja foliinihapon yhdistelmä.
In mice and human beings that lack CCR5 receptors through genetic deletion, no significant adverse consequences have been reported.
Hiirillä ja ihmisillä, joilta CCR5-reseptorit puuttuvat perinnöllisesti, ei ole ilmoitettu mitään merkittäviä haitallisia seurauksia.
In mice dosed subcutaneously with an anti-mouse IL-6 monoclonal antibody, no effects on male or female fertility were observed.
Kun hiirten ihon alle annettiin hiiren monoklonaalista IL-6-vasta-ainetta, vaikutuksia uroksen tai naaraan hedelmällisyyteen ei havaittu.
In mice, a slight reduction in the foetal bodyweight was seen at doses causing maternal toxicity.
Hiirellä havaittiin sikiöiden lievää painonlaskua käytettäessä emolle myrkyllisiä annoksia.
In mice, a slight reduction in the foetal bodyweight was seen at doses causing maternal toxicity.
Hiirillä havaittiin sikiöiden lievää painonlaskua käytettäessä maternaalista toksisuutta aiheuttavia annoksia.
In mice, increased incidences of combined bronchiolar/alveolar adenoma and/or carcinoma were observed at systemic exposures, 144 - 213 times the expected plasma exposure in humans at 1 mg/day.
Hiirillä todettiin tavallista enemmän ilmatiehyiden ja keuhkorakkuloiden adenoomia ja/tai karsinoomia, kun systeeminen altistus oli 144–213 kertaa korkeampi kuin ihmisellä 1 mg:n vuorokausiannoksella odotettavissa oleva plasma-altistus.
In mice, increased incidences of combined bronchiolar/alveolar adenoma and/or carcinoma were observed at systemic exposures, 144-213-times the expected plasma exposure in humans at 1 mg/day.
Hiirillä todettiin tavallista enemmän ilmatiehyiden ja keuhkorakkuloiden adenoomia ja/tai karsinoomia, kun systeeminen altistus oli 144–213 kertaa korkeampi kuin ihmisellä 1 mg:n vuorokausiannoksella odotettavissa oleva plasma-altistus.
In mice, no statistically significant increase in the incidence of tumors was reported at systemic exposures from 7 to 39-times the human exposure (unbound AUC 0-24h measurement) at a dose of 300 mg twice daily.
Kun annos oli 300 mg kahdesti vuorokaudessa, minkä tuottama systeeminen altistus hiirille oli 7–39-kertainen (sitoutumattoman lääkeaineen AUC0-24 h-mittaus) verrattuna altistukseen ihmisellä, maravirokin ei ilmoitettu lisäävän kasvainten ilmaantuvuutta tilastollisesti merkitsevästi.
In mid- to late-stage patients experiencing sudden switches between being “ON” and able to move and being “OFF” and having difficulties moving about, Xadago is added to a stable dose of the medicine called levodopa alone or in combination with other medicines for Parkinson’s disease.
Keski- tai myöhäisvaiheen Parkinsonin tautia sairastaville potilaille, joiden liikuntakyky vaihtelee äkillisesti hyvästä huonoon, annetaan Xadago-valmistetta lisälääkkeenä joko pelkän levodopalääkkeen lisäksi tai yhdessä muiden Parkinsonin taudin hoitoon käytettävien lääkkeiden kanssa.
In mixed infections where Gram negative and/or certain types of anaerobic bacteria are suspected, Cubicin should be co- administered with appropriate antibacterial agent(s).
Sekainfektioissa, joissa epäillään gram-negatiivisia ja/tai tietyn tyyppisiä anaerobisia bakteereja, Cubicinia tulee annostella samanaikaisesti sopivan bakteerilääkkeen (-lääkkeiden) kanssa.
In mixed infections where Gram negative and/or certain types of anaerobic bacteria are suspected, oritavancin should be co- administered with appropriate antibacterial agent(s).
Sekainfektioissa, joiden aiheuttajiksi epäillään gramnegatiivisia ja/tai tiettyjä anaerobisia bakteereja, oritavansiinia on annettava yhdessä sopivien bakteerilääkkeiden kanssa.
in mL
ml
in moderately anaemic adult patients about to undergo major orthopaedic (bone) surgery (for example hip or knee replacement therapy) to reduce the need for blood transfusions.
Lievästi aneemisille aikuispotilaille valmistauduttaessa suureen tuki- ja liikuntaelinten (esim. lonkan tai polven tekonivelleikkaus) leikkaukseen mahdollisen verensiirron tarpeen vähentämiseksi.
in moderately anaemic patients who are going to donate blood prior to surgery, so that their own blood can be given to them during or after surgery (autologous pre-donation).
Lievästi aneemisille potilaille, jotka luovuttavat verta ennen leikkausta, jotta heille voidaan antaa omaa verta leikkauksen aikana tai sen jälkeen (autologinen verensiirto).
In monkeys, administration of DuoTrav twice–daily was shown to induce increased palpebral fissure and to increase iris pigmentation similar to that observed with ocular administration of prostanoids.
Apinoilla tehdyissä tutkimuksissa kaksi kertaa vuorokaudessa annettu DuoTrav aiheutti luomiraon suurenemista ja lisäsi värikalvon pigmentaatiota samalla tavoin kuin silmään annettujen prostanoidien yhteydessä on todettu.
In monkeys, after administration of 125 µg/eye (68 µg/mL vitreous) the ERG was fully recovered by Day 55.
125 µg/silmä (68 µg/ml lasiaiseen), ERG korjautui täysin päivään 55 mennessä.
In monkeys, CNS signs (prostrate, loss of balance, clumsy movements) occurred at 64 fold the clinical Cmax, these effects being less apparent over time.
Apinoilla keskushermostoon liittyneitä merkkejä (lamautuminen, tasapainon menetys, liikkeiden kömpelyys) ilmeni, kun altistus oli 64 kertaa suurempi kuin kliininen Cmax; nämä vaikutukset lievittyivät ajan myötä.
In monkeys, single oral doses up to 100 mg/kg resulted in prostration and, at higher doses, semi-consciousness.
Apinoilla suun kautta annetut kerta- annokset aina 100 mg/kg asti aiheuttivat syvää uupumusta ja suuret annokset tajunnan tason laskua.
In monkeys, single oral doses up to 100 mg/kg resulted in prostration and, at higher doses, semi-consciousness.
Apinoilla suun kautta annetut peroraaliset kerta-annokset aina 100 mg/kg asti aiheuttivat syvää uupumusta ja suuret annokset tajunnan tason laskua.
In monkeys, treatment with bazedoxifene for 18 months resulted in the partial preservation of cortical and cancellous bone mass as determined by BMD measurements.
Apinalla 18 kuukauden batsedoksifeeni-hoito sai aikaan luumassan tiheysmittausten (BMD) mukaan kortikaali- ja hohkaluun luumassan osittaista säilymistä.
In monotherapy with valsartan, no interactions of clinical significance have been found with the following substances: cimetidine, warfarin, furosemide, digoxin, atenolol, indomethacin, hydrochlorothiazide, amlodipine, glibenclamide.
Valsartaanihoidossa kliinisesti merkitseviä yhteisvaikutuksia ei ole havaittu seuraavien aineiden kanssa: simetidiini, varfariini, furosemidi, digoksiini, atenololi, indometasiini, hydroklooritiatsidi, amlodipiini, glibenklamidi.
In monotherapy, some patients who experience a decrease in their response may benefit from an increase in dose intensity to 40 mg adalimumab every week.
Jos vaste Humiralle heikkenee monoterapiahoidon aikana, voi antotiheyden lisääminen tasolle 40 mg adalimumabia kerran viikossa hyödyttää osaa potilaista.
In more than 95% of dogs, these effects started at six weeks after implantation and between 5 and 14 weeks in treated ferrets after implantation.
Yli 95 prosentilla koirista nämä vaikutukset alkoivat kuusi viikkoa implantoinnin jälkeen ja freteillä 5–14 viikkoa implatoinnin jälkeen.
In most cases it is mild and short lived without requiring treatment.
Se on useimmiten lievää ja ohimenevää eikä vaadi hoitoa.
In most cases no specific treatment is required and the symptoms subside after a couple of hours/days.
Useimmissa tapauksissa mitään hoitoa ei ole tarvittu, ja oireet ovat hävinneet muutamassa tunnissa tai päivässä.
In most cases no specific treatment was required and the symptoms subsided after a couple of hours/days.
Useimmissa tapauksissa mitään hoitoa ei ole tarvittu, ja oireet ovat hävinneet muutamassa tunnissa tai päivässä.
In most cases of overdose, people have not reported any side effects.
Useimmissa yliannostustapauksissa ei ole raportoitu haittavaikutuksia.
In most cases these are mild but some serious reactions are possible.
Useimmissa tapauksissa nämä ovat lieviä, mutta vakaviakin infektioita voi esiintyä.
In most cases you may take Baraclude with or without food.
Baraclude-valmiste voidaan useimmiten ottaa joko aterian yhteydessä tai ilman ateriaa.
In most cases you will need a doctor.
Useissa tapauksissa tarvitset lääkärinhoitoa.
In most cases you will talk to a doctor.
Useimmissa tapauksissa tarvitset lääkärinhoitoa.
In most cases, a 10-day treatment course will be sufficient.
Useimmissa tapauksissa 10 päivän hoitojakso on riittävä.
In most cases, an effect was induced within 6-11 days of treatment, and ovulation was generally advanced by 2-3 weeks.
Useimmissa tapauksissa teho saatiin 6–11 päivän kuluessa ja ovulaatio siirtyi yleensä 2–3 viikkoa.
In most cases, blood clot formation was detected using scans of the veins or by looking for signs of blood clots in the lungs.
Useimmissa tapauksissa veritulpan muodostuminen havaittiin laskimoista otettujen kuvien avulla tai etsimällä keuhkoista merkkejä veritulpista.
In most cases, initial signs and symptoms related to this reaction have appeared within 1 hour following injection, and in all cases full recovery was reported to have occurred within 24 – 72 hours after injection.
Useimmissa tapauksissa tapahtumaan liittyneet alkuoireet ja -löydökset kehittyivät 1 tunnin kuluessa injektion antamisesta, ja kaikissa tapauksissa potilaiden ilmoitettiin toipuneen täysin 24–72 tunnin kuluessa injektiosta.
In most cases, Nordimet is used for long-term treatment.
Useimmiten Nordimetia käytetään pitkäaikaisesti.
In most cases, risk factors have been identified, such as pre-existing renal insufficiency, diabetes mellitus, hypovolemia, overweight, concomitant nephrotoxic medicinal products, age over 65, sepsis, hyperviscosity or paraproteinemia.
Useimmissa tapauksissa on tunnistettu riskitekijöitä, kuten munuaisten vajaatoiminta, diabetes mellitus, hypovolemia, ylipaino, samanaikaisesti käytetyt munuaisille haitalliset lääkevalmisteet, yli 65 vuoden ikä, sepsis, hyperviskositeetti ja paraproteinemia.
In most cases, the blood neutrophil count was
Useimmiten veren neutrofiilimäärä oli
In most cases, the infusion can be resumed at a 50 % reduction in rate (e.g. from 100 mg/h to 50 mg/h) when symptoms have completely resolved.
Infuusio voidaan useimmiten aloittaa uudelleen 50 % pienemmällä nopeudella (esim. nopeus lasketaan 100 mg:sta 50 mg:aan tunnissa), kun oireet ovat kokonaan hävinneet.
In most clinical studies afamelanotide plasma levels were below the limit of quantitation by Day 10.
Useimmissa kliinisissä tutkimuksissa afamelanotidin plasmapitoisuudet olivat määritysrajaa pienemmät päivänä 10.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased
Useimmissa kliinisissä tutkimuksissa plasman triglyseridien ja vapaiden rasvahappojen kokonaismäärän pienenemistä ja HDL- kolesterolipitoisuuksien suurenemista havaittiin verrattuna lumelääkkeeseen.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased
Useimmissa kliinisissä tutkimuksissa plasman triglyseridien ja vapaiden rasvahappojen pitoisuudet laskivat ja
In most fistulising Crohn’s disease patients, infliximab was detected in serum for 12 weeks (range 4-28 weeks) after administration of the regimen.
Useimmilla fistuloivaa Crohnin tautia sairastavilla potilailla infliksimabi oli määritettävissä seerumista 12 viikon ajan (vaihteluväli 4-28 viikkoa) annoksen ottamisen jälkeen.
In most fistulising Crohn’s disease patients, infliximab was detected in serum for 12 weeks (range 4-28 weeks) after administration of the regimen.
Useimmilla fistuloivaa Crohnin tautia sairastavilla potilailla infliksimabi oli määritettävissä seerumista 12 viikon ajan (vaihteluväli 4–28 viikkoa) annoksen ottamisen jälkeen.
In most of the publications the maintenance dose varied between 600 mg/day and 800 mg/day;
Useimmissa julkaisuissa ylläpitoannos on 600–800 mg/vrk.
In most of the studies, the main measure of effectiveness was the amount of virus in the blood before and after six months or a year of treatment, and at ‘follow-up’, six months later.
Useimmissa tutkimuksissa pääasiallinen tehon mitta oli virusten määrä veressä ennen hoitoa ja kuusi kuukautta tai vuosi hoidon jälkeen sekä seurannan yhteydessä (kuusi kuukautta myöhemmin).
In most of these studies, Docetaxel Winthrop was combined with other anticancer treatments and compared either with combinations of different treatments or with the same treatments but without Docetaxel Winthrop.
Useimmissa näistä tutkimuksista Docetaxel Winthrop yhdistettiin muihin syöpähoitoihin ja sitä verrattiin eri hoitoyhdistelmiin tai samaan hoitoon ilman Docetaxel Winthrop - valmistetta.
In most of these studies, Taxotere was combined with other anticancer treatments and compared either with combinations of different treatments or with the same treatments but without Taxotere.
Useimmissa näistä tutkimuksista Taxoterea annettiin yhdessä muiden syöpähoitojen kanssa, ja sitä verrattiin joko eri hoitoyhdistelmiin tai samaan hoitoon ilman Taxotere-valmistetta.
In most patients who had a response, there was no evidence of cancer cells left.
Useimmilla hoitoon vastanneilla potilailla ei ollut enää merkkejä jäljellä olevista syöpäsoluista.
In most patients with severe hypercalcaemia (albumin-corrected serum calcium*
Useimmille potilaille, joilla on vakava hyperkalsemia (albumiinipitoisuudella korjattu seerumin kalsiumpitoisuus
In most patients with severe hypercalcaemia (albumin-corrected serum calcium* ≥3 mmol/l or
Useimmille potilaille, joilla on vakava hyperkalsemia (albumiinipitoisuudella korjattu seerumin kalsiumpitoisuus
In most patients with severe hypercalcaemia (albumin-corrected serum calcium* ≥3 mmol/l or ≥12 mg/dl) 4 mg is an adequate single dose.
Useimmille potilaille, joilla on vakava hyperkalsemia (albumiinipitoisuudella korjattu seerumin kalsiumpitoisuus * ≥ 3 mmol/l tai ≥ 12 mg/dl), 4 mg:n kerta-annos on riittävä.
In most patients with severe hypercalcaemia (albumin-corrected serum calcium* ≥3 mmol/l or ≥12 mg/dl) 4 mg is an adequate single dose.
Useimmille potilaille, joilla on vakava hyperkalsemia (albumiinipitoisuudella korjattu seerumin kalsiumpitoisuus *  3 mmol/l tai  12 mg/dl), 4 mg:n kerta- annos on riittävä.