natgillin/translations-raw huggingface dataset:
treatment together with radiotherapy (concomitant phase) first followed by treatment with Temozolomide SUN only (monotherapy phase).
ensin hoito yhdessä sädehoidon kanssa (samanaikainen vaihe) sen jälkeen hoito vain Temozolomide SUN -valmisteella (yksilääkevaihe).
Treatment usually continues for between five and 14 days, depending on the type and severity of the infection and the
Hoito jatkuu yleensä 5–14 päivää, mikä vaihtelee infektion tyypin ja vaikeusasteen sekä potilaan vasteen mukaan (nosokomiaalisen keuhkokuumeen hoitoon tarvitaan yleensä 10–14 päivää).
Treatment usually lasts for about 3 to 6 months.
Hoito kestää yleensä noin 3–6 kuukautta.
Treatment usually starts with a low dose.
Hoito aloitetaan tavallisesti pienellä annoksella.
Treatment usually starts with a low dose.
Hoito aloitetaan yleensä pienellä annoksella.
Treatment usually starts with Exelon 4.6 mg/24 h.
Hoito aloitetaan yleensä Exelon 4,6 mg/24 h depotlaastareilla.
Treatment usually starts with Prometax 4.6 mg/24 h.
Hoito aloitetaan yleensä Prometax 4,6 mg/24 h depotlaastareilla.
Treatment usually starts with Rivastigmine 3M Health Care Ltd.
Hoito aloitetaan yleensä Rivastigmine 3M Health Care Ltd.
Treatment was continued as long as clinical benefit was observed or until treatment was no longer tolerated.
Hoitoa jatkettiin niin kauan kuin siitä todettiin olevan kliinistä hyötyä tai kunnes potilas ei enää sietänyt sitä.
Treatment was continued with a vitamin K antagonist dose-adjusted to maintain the PT/INR values within the therapeutic range of 2.0 to 3.0.
Hoidon jatkuessa K-vitamiinin antagonistin annos säädettiin niin, että PT/INR-arvot pysyivät terapeuttisella alueella 2,0–3,0.
Treatment was defined as ‘successful’ when bone could be seen between the affected vertebrae on X-rays, and the patient had shown improvement in disability, with no need for further treatment of the spine, no serious side effects and no worsening of the symptoms caused by pressure on the nerves.
Hoito määriteltiin onnistuneeksi, kun röntgenkuvissa voitiin nähdä luuta kyseisten nikamien välissä ja kun potilaan vamma osoitti paranemisen merkkejä, hän ei tarvinnut selkärangan lisähoitoa, vakavia sivuvaikutuksia ei esiintynyt eivätkä hermoihin kohdistuvan paineen aiheuttamat oireet pahentuneet.
Treatment was discontinued in 5 patients with peripheral neuropathy on teriflunomide 14 mg.
Viiden 14 mg teriflunomidia saaneen potilaan hoito keskeytettiin perifeerisen neuropatian vuoksi.
Treatment was discontinued permanently because of liver laboratory abnormalities in less than 1% of CML patients.
Hoito lopetettiin pysyvästi poikkeavien maksa-arvojen vuoksi alle 1 %:lla KML- potilaista.
Treatment will prevent the spread of Isospora infection but will not be effective against symptoms (e.g. diarrhoea) in already infected animals.
Hoito vähentää Isospora-tartunnan leviämistä, mutta se ei poista oireita jo tartunnan saaneilla eläimillä (esim. ripulia).
Treatment will reduce the spread of Isospora infection but will not be effective against symptoms in already infected animals.
Hoito vähentää Isospora-tartunnan leviämistä, mutta se ei poista oireita jo tartunnan saaneilla eläimillä.
Treatment with 25 mg alogliptin once daily resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and fasting plasma glucose compared to placebo-control at Week 26 (Table 3).
Viikolla 26 hoito 25 mg:n alogliptiiniannoksella kerran päivässä sai aikaan HbA1c-arvossa ja paastoglukoosiarvossa tilastollisesti merkitseviä parannuksia lumelääkekontrolliin verrattuna (taulukko 3).
Treatment with 50 mg twice a week can also be used during the first 12 weeks of treatment for plaque psoriasis.
Läiskäporiaasin hoidossa voidaan antaa myös 50 mg:n annos kahdesti viikossa ensimmäisten 12 hoitoviikon ajan.
Treatment with 50 mg twice a week can also be used during the first 12 weeks of treatment for plaque psoriasis.
Läiskäpsoriaasin hoidossa voidaan antaa myös 50 mg:n annos kahdesti viikossa ensimmäisten 12 hoitoviikon ajan. .
Treatment with 6–mercaptopurine causes bone marrow suppression leading to leucopenia and thrombocytopenia and, less frequently, to anaemia.
Hoito 6-merkaptopuriinilla aiheuttaa luuydinsuppression, joka aiheuttaa leukopeniaa ja trombosytopeniaa sekä harvinaisemmissa tapauksissa anemiaa.
Treatment with [90Y]-radiolabelled Zevalin also leads to depletion of normal CD20+ B-cells.
[90Y]-merkityllä Zevalin-liuoksella toteutettu hoito johtaa myös normaalien CD20+ B-solujen vajeeseen.
Treatment with a 5 mg annual dose of Aclasta significantly reduced BSAP by 30% relative to baseline at 12 months which was sustained at 28% below baseline levels at 36 months.
Kerran vuodessa annettava 5 mg Aclasta-annos oli pienentänyt BSAP- arvoa lähtöarvosta merkitsevästi 30 % 12 kk kohdalla, ja 36 kk kohdalla BSAP oli edelleen 28 % alle lähtöarvon.
Treatment with a high-dose corticosteroid may reduce your body’s ability to fight infection.
Suuriannoksinen kortikosteroidihoito saattaa heikentää elimistösi kykyä torjua infektioita.
Treatment with Abseamed is divided into two stages – correction and maintenance phase.
Abseamed-hoito jakautuu kahteen vaiheeseen: korjausvaihe ja ylläpitovaihe.
Treatment with Abseamed must be started under the supervision of a doctor who has experience in the management of patients with the conditions that the medicine is used for.
Abseamed-hoito on aloitettava sellaisen lääkärin valvonnassa, jolla on kokemusta niiden tautien hoitamisesta, joihin tätä lääkettä käytetään.
Treatment with Aclasta resulted in a 6.7% increase in BMD at the lumbar spine, 6.0% at the total hip, 5.1% at the femoral neck, and 3.2% at the distal radius over 3 years as compared to placebo.
Kolmen vuoden aikana Aclasta- hoito lisäsi lannerangan mineraalitiheyttä 6,9 %, lonkkaluiden mineraalitiheyttä 6,7 %, reisiluun kaulan mineraalitiheyttä 5,1 % ja värttinäluun distaalisen osan mineraalitiheyttä 3,2 % lume- lääkkeeseen verrattuna.
Treatment with Actos should be reviewed after three to six months, and discontinued in patients who are not deriving sufficient benefit.
Actos-hoitoa on arvioitava 3–6 kuukauden kuluttua sen aloittamisesta, ja se on lopetettava niiltä potilailta, jotka eivät hyödy siitä riittävästi.
Treatment with ADVATE will be started by a doctor who is experienced in the care of patients with haemophilia A.
Lääkäri, jolla on kokemusta hemofilia A -sairauden hoidosta, aloittaa hoidon ADVATE -valmisteella.
Treatment with Aerius also significantly reduced interference with sleep and daytime function, as measured by a four-point scale used to assess these variables.
Aerius- hoito vähensi myös merkitsevästi unitilaan ja päivittäisiin toimintoihin kohdistuvia häiriöitä, kun näitä muuttujia arvioitiin 4-pisteisellä asteikolla.
Treatment with Aerius also significantly reduced interference with sleep and daytime function, as measured by a four-point scale used to assess these variables.
Aerius- hoito vähensi myös merkitsevästi unitilaan ja päivittäisiin toimintoihin liittyviä häiriöitä, kun näitä muuttujia arvioitiin 4-pisteisellä asteikolla.
Treatment with Aerivio Spiromax should not be stopped abruptly in patients with asthma due to risk of exacerbation.
Airexar Spiromax -hoitoa ei pidä lopettaa äkillisesti pahenemisvaiheiden riskin vuoksi.
Treatment with Afinitor should be started and supervised by a doctor who has experience in the use of cancer treatments.
Afinitor-hoito on aloitettava ja toteutettava syöpähoitoihin perehtyneen lääkärin valvonnassa.
Treatment with ALPROLIX will be started by a doctor who is experienced in the care of patients with haemophilia.
ALPROLIX-hoidon aloittamisesta huolehtii lääkäri, jolla on kokemusta hemofilia A:n hoidosta.
Treatment with ambrisentan led to a statistically significant improvement in Borg Dyspnea Index (BDI) at week 12 (placebo-adjusted BDI of -1.1 (95% CI: -1.8 to -0.4; p=0.019; combined dose group)).
Ambrisentaanihoito johti tilastollisesti merkitsevään Borg Dyspnea Indeksin (BDI) paranemiseen viikolla 12(lumekorjattu BDI-arvo oli -1,1 [95 %:n luottamusväli -1,8 - 0,4, p= 0,019, yhdistetyt annosryhmät]).
Treatment with anti-TNF antibodies is not recommended.
Hoitoa anti-TNF-vasta-aineilla ei suositella.
Treatment with apremilast resulted in significant improvement in moderate to severe plaque psoriasis as demonstrated by the proportion of patients with PASI-75 response at Week 16, compared to placebo.
PASI-75-vasteen viikolla 16 saavuttaneiden potilaiden osuus osoitti apremilastihoidon parantavan keskivaikeaa ja vaikeaa läiskäpsoriaasia merkittävästi verrattuna lumelääkkeeseen.
Treatment with apremilast resulted in significant improvements in the signs and symptoms of PsA, as assessed by the ACR 20 response criteria compared to placebo at Weeks 16.
Apremilastihoito vähensi psoriaasiartriitin oireita ja löydöksiä ACR 20 -vasteen kriteereillä arvioituna merkittävästi lumelääkkeeseen verrattuna viikolla 16.
Treatment with Aranesp should be temporarily discontinued if haemoglobin levels exceed 13 g/dl (8.1 mmol/l).
Aranesp-hoito keskeytetään, jos hemoglobiiniarvo ylittää 13 g/dl (130 g/l, 8,1 mmol/l).
Treatment with asparaginase should be discontinued in patients developing acute pancreatitis.
Asparaginaasihoito on keskeytettävä, jos potilaalle kehittyy akuutti haimatulehdus.
Treatment with asparaginase should be interrupted if patients develop severe hepatic impairment (bilirubin > 3 times the upper limit of normal [ULN]; transaminases > 10 times ULN), severe hypertriglyceridaemia, hyperglycaemia or coagulation disorder (e.g. sinus vein thrombosis, severe bleeding).
Asparaginaasihoito on keskeytettävä, jos potilaalle kehittyy vaikea maksan vajaatoiminta (bilirubiiniarvo >3 kertaa normaalin ylärajaa [ULN] korkeampi, transaminaasit >10 kertaa ULN), vaikea hypertriglyseridemia, hyperglykemia tai hyytymishäiriö (esim. sinustromboosi, vaikea verenvuoto).
Treatment with atazanavir
0,79 (0,66–0,94)
Treatment with Atripla should be started by a doctor who has experience in the management of HIV infection.
Atripla-hoidon aloittavan lääkärin on oltava perehtynyt HIV-infektion hoitoon.
Treatment with Avonex can help to prevent you from getting worse, although it will not cure MS.
Avonex-hoito ei paranna MS- tautia, mutta se voi estää sairauden pahenemista.
Treatment with Azomyr also significantly reduced interference with sleep and daytime function, as measured by a four-point scale used to assess these variables.
Azomyr- hoito vähensi myös merkitsevästi unitilaan ja päivittäisiin toimintoihin kohdistuvia häiriöitä, kun näitä muuttujia arvioitiin 4-pisteisellä asteikolla.
Treatment with Azomyr also significantly reduced interference with sleep and daytime function, as measured by a four-point scale used to assess these variables.
Azomyr- hoito vähensi myös merkitsevästi unitilaan ja päivittäisiin toimintoihin liittyviä häiriöitä, kun näitä muuttujia arvioitiin 4-pisteisellä asteikolla.
Treatment with Bemfola should be initiated under the supervision of a physician experienced in the treatment of fertility disorders.
Bemfola-hoito tulisi aloittaa sellaisen lääkärin valvonnassa, jolla on kokemusta hedelmättömyysongelmien hoidosta.
Treatment with Benepali may result in the formation of autoimmune antibodies (see section 4.8).
Benepali-hoito voi aiheuttaa autoimmuunivasta-aineiden muodostusta (ks. kohta 4.8).
Treatment with Benepali should not be initiated in patients with active infections, including chronic or localised infections.
Benepali-hoitoa ei pidä aloittaa potilaille, joilla on aktiivinen infektio, mukaan lukien krooninen infektio tai paikallisia infektioita.
Treatment with Betaferon should be started under the supervision of a doctor who is experienced in the treatment of multiple sclerosis.
Betaferon-hoito tulee aloittaa multippeliskleroosin hoitoon perehtyneen lääkärin valvonnassa.
Treatment with Binocrit is divided into two stages – correction and maintenance phase.
Binocrit-hoito jakautuu kahteen vaiheeseen: korjausvaihe ja ylläpitovaihe.
Treatment with Binocrit must be started under the supervision of a doctor who has experience in the management of patients with the conditions that the medicine is used for.
Binocrit-hoito on aloitettava sellaisen lääkärin valvonnassa, jolla on kokemusta niiden sairauksien hoitamisesta, joihin tätä lääkettä käytetään.
Treatment with Biopoin is divided into two stages:
Biopoin-hoito jakautuu kahteen vaiheeseen:
Treatment with bosentan has been associated with dose-dependent elevations in liver aminotransferases and decreases in haemoglobin concentration (see section 4.4, Special warnings and precautions for use).
Bosentaanihoitoon on liitetty maksan aminotransferaasiarvojen suureneminen ja hemoglobiinipitoisuuden pieneneneminen, joiden suuruus on suhteessa lääkeannoksen suuruuteen (ks. kohta 4.4 Varoitukset ja varotoimenpiteet).
Treatment with bosentan has been associated with dose-related decreases in haemoglobin concentration (see section 4.8).
Bosentaanihoitoon on liittynyt annosriippuvaista hemoglobiinipitoisuuden pienenemistä (katso kohta 4.8).
Treatment with bosentan led to a WHO functional class improvement in 42.4% of patients (placebo 30.4%).
Bosentaanihoito johti WHO- toimintakykyluokituksen paranemiseen 42,4 % potilaista (lumelääke 30,4 %).
Treatment with bosentan led to a WHO functional class improvement in 42.4% of patients (placebo 30.4%).
Bosentaanihoito johti WHO-toimintakykyluokituksen paranemiseen 42,4 % potilaista (lumelääke 30,4 %).
Treatment with bosentan was associated with a reduction in the rate of clinical worsening, defined as a composite of symptomatic progression, hospitalisation for PAH and death, compared with placebo (proportional risk reduction 77%, 95% CI 20%–94%, p = 0.0114).
Bosentaanihoitoon liittyi kliinisten pahenemisjaksojen määrän vähenemistä, mikä määriteltiin sekä oireiden etenemisen, primaarista keuhkovaltimoiden verenpainetaudista johtuvan sairaalahoidon että kuoleman yhdistelmänä, lumelääkehoitoon verrattuna (riskin suhteellinen pieneneminen 77 %, 95 %:n luottamusväli 20–94 %, p = 0,0114).
Treatment with bosutinib is associated with elevations in serum transaminases (ALT, AST).
Bosutinibihoitoon voi liittyä seerumin transaminaasien (ALAT, ASAT) kohoamista.
Treatment with bosutinib may be associated with fluid retention including pericardial effusion, pleural effusion and pulmonary oedema.
Bosutinibihoitoon saattaa liittyä nesteen kerääntymistä elimistöön, mukaan lukien perikardiumeffuusio, pleuraeffuusio ja keuhkoedeema.
Treatment with both TOBI Podhaler and tobramycin 300 mg/5 ml nebuliser solution (TOBI) resulted in relative increases from baseline to day 28 of the third treatment cycle in percent predicted FEV1 of 5.8% and 4.7%, respectively.
Sekä TOBI Podhaler- että tobramysiini 300 mg/5 ml sumutinliuos (TOBI) -hoidot paransivat FEV1- arvoa noin 5,8 %:lla sekä vastaavasti 4,7 %:lla viitearvosta suhteessa lähtötasoon, kun hoitoa oli annettu kolmen 28 vuorokauden hoitojakson verran.
Treatment with BRINAVESS did not affect the response rate to electrical cardioversion (including the median number of shocks or joules required for successful cardioversion) in cases when attempted within 2 to 24 hours of study medicine administration.
BRINAVESS-hoito ei vaikuttanut sähköisellä rytminsiirrolla saavutettuun hoitovasteeseen (ei myöskään onnistuneen rytminsiirron vaatimien iskujen mediaanimäärään tai joulemäärään) tapauksissa, joissa sähköistä rytminsiirtoa yritettiin 2–24 tunnin kuluessa tutkimuslääkkeen antamisesta.
Treatment with BRINAVESS effectively converted atrial fibrillation to sinus rhythm (47.0% BRINAVESS, 14.0% placebo; P value = 0.0001).
BRINAVESS-hoito käänsi eteisvärinän tehokkaasti sinusrytmiin (BRINAVESS 47,0 %, lume 14,0 %, p-arvo = 0,0001).
Treatment with Celsentri should be started by a doctor who has experience in the management of HIV infection.
Celsentri-hoito aloitetaan HIV-infektion hoitoon perehtyneen lääkärin valvonnassa.
Treatment with CEPROTIN should be initiated under the supervision of a physician experienced in substitution therapy with coagulation factors/inhibitors where monitoring of protein C activity is feasible.
CEPROTIN-hoito tulee aloittaa sellaisen lääkärin valvonnassa, jolla on kokemusta hyytymistekijöi- den/inhibiittorien korvaushoidoista, joissa proteiini C -aktiivisuuden mittaaminen on tarkoituksenmu- kaista.
Treatment with Cetrotide is not advised in women with severe allergic conditions.
Cetrotide- hoitoa ei suositeta naisille, joilla on vaikeita allergisia tiloja.
Treatment with Cetrotide should be carried out by a doctor who has experience in this type of fertility treatment.
Cetrotide-hoito on annettava sellaisen lääkärin valvonnassa, jolla on kokemusta tämäntyyppisestä hedelmällisyyshoidosta.
Treatment with cholic acid should be stopped if abnormal hepatocellular function, as measured by prothrombin time, does not improve within 3 months of the initiation of cholic acid treatment.
Koolihappohoito on lopetettava, mikäli maksan toimintakyky ei protrombiiniajalla mitattuna parane kolmen kuukauden kuluessa koolihappohoidon aloittamisesta.
Treatment with cholic acid should be stopped if in case of abnormal hepatocellular function, as measured by prothrombin time, hepatocellular function does not improve within 3 months of the initiation of cholic acid treatment.
Koolihappohoito on lopetettava, mikäli maksan toimintakyky ei protrombiiniajalla mitattuna parane kolmen kuukauden kuluessa koolihappohoidon aloittamisesta.
Treatment with Cimzia should only be started by a specialist doctor who has experience in diagnosing and treating the diseases that Cimzia is used to treat.
Cimzia-hoidon saa aloittaa vain erikoislääkäri, jolla on kokemusta Cimzialla hoidettavien sairauksien diagnosoinnista ja hoidosta.
Treatment with Cinryze also resulted in a greater than 2-fold decrease in the time to complete resolution of the HAE attack compared to placebo (median 12.3 hours vs.
Lumelääkkeeseen verrattuna Cinryze-hoito lyhensi yli kaksinkertaisesti myös sitä aikaa, joka kului HAE-kohtauksen täydelliseen päättymiseen (mediaani 12,3 tuntia vs.
Treatment with Cinryze should be started under the supervision of a doctor experienced in treating hereditary angioedema.
Cinryze-hoito on aloitettava perinnöllistä angioedeemaa sairastavien potilaiden hoitoon perehtyneen lääkärin valvonnassa.
Treatment with Class I or III antiarrhythmics (such as flecainide, propafenone, quinidine, disopyramide, dofetilide, sotalol, amiodarone) must be stopped before starting MULTAQ
Ryhmän I tai III rytmihäiriölääkkeiden (esim. flekainidi, propafenoni, kinidiini, disopyramidi, dofetilidi, sotaloli, amiodaroni) käyttö on lopetettava ennen MULTAQ-hoidon aloittamista.
Treatment with combination therapy resulted in a 50% risk reduction (hazard ratio [HR] 0.502; 95% CI: 0.384 to 0.724; p=0.0002) of the composite clinical failure endpoint up to final assessment visit when compared to the pooled monotherapy group [Figure 1 and Table 1].
Yhdistelmähoito pienensi riskiä hoidon epäonnistumiseen viimeiseen arviointikäyntiin mennessä 50 % (riskisuhde [HR] 0,502; 95 %:n luottamusväli 0,384–0,724; p = 0,0002) verrattuna yhdistettyihin monoterapiaryhmiin [kuva 1 ja taulukko 1].
Treatment with Competact should be reviewed after three to six months, and discontinued in patients who are not deriving sufficient benefit.
Competact-hoitoa on arvioitava 3–6 kuukauden kuluttua sen aloittamisesta, ja se on lopetettava niiltä potilailta, joille siitä ei ole riittävästi hyötyä.
Treatment with concomitant MTX resulted in a lower proportion of patients with antibodies to golimumab than patients receiving golimumab without MTX (approximately 3% [41/1262] versus 8% [64/853], respectively).
Golimumabin vasta-aineita todettiin pienemmällä osalla niistä potilaista, jotka saivat samanaikaisesti metotreksaattia (noin 3 % [41/1235]), kuin potilaista, jotka saivat golimumabia ilman metotreksaattia (8 % [64/827]).
Treatment with corticosteroids and/or antihistamines can be initiated as clinically indicated.
Kortikosteroidi- ja/tai antihistamiinihoito voidaan aloittaa kliinisen tarpeen mukaan.
Treatment with Cosentyx resulted in significant improvement in measures of disease activity compared to placebo at Week 24 (see Table 5).
Cosentyx-hoito paransi merkittävästi taudin aktiivisuuden mittalukuja lumelääkkeeseen verrattuna viikkoon 24 mennessä (katso taulukko 5).
Treatment with Crixivan should be given by doctors who have experience in the treatment of HIV infection.
Crixivan-hoidon antajien on oltava HIV-infektion hoitamiseen perehtyneitä lääkäreitä.
Treatment with crizotinib should be used with caution in patients with mild and moderate hepatic impairment.
Kritsotinibihoitoa tulee käyttää varoen, jos potilaalla on lievä tai keskivaikea maksan vajaatoiminta.
Treatment with Cystadane should be supervised by a doctor who has experience in the treatment of patients with homocystinuria.
Cystadane-hoito tulee toteuttaa homokystinuriapotilaiden hoitoon perehtyneen lääkärin valvonnassa.
Treatment with daily application should continue for two weeks.
Emulsiovoiteen päivittäistä käyttöä jatketaan kahden viikon ajan.
Treatment with dapagliflozin 10 mg as a monotherapy or as an add-on to either metformin, glimepiride, metformin and a sulphonylurea, sitagliptin (with or without metformin) or insulin resulted in statistically significant reductions in fasting plasma glucose (-1.90 to -1.20 mmol/l
Dapagliflotsiini 10 mg monoterapiana tai yhdistettynä joko metformiiniin, glimepiridiin, metformiiniin ja sulfonyyliureaan, sitagliptiiniin (metformiinin kanssa tai ilman sitä) tai insuliiniin laski plasman paastoglukoosiarvoa tilastollisesti merkitsevästi (-1,90 - -1,20 mmol/l [-34,2
Treatment with dapagliflozin 10 mg as a monotherapy or as an add-on to either metformin, glimepiride, metformin and a sulphonylurea, sitagliptin (with or without metformin) or insulin resulted in statistically significant reductions in fasting plasma glucose (-1.90 to -1.20 mmol/l
Dapagliflotsiini 10 mg monoterapiana tai yhdistettynä joko metformiiniin, glimepiridiin, metformiiniin ja sulfonyyliureaan, sitagliptiiniin (metformiinin kanssa tai ilman sitä) tai insuliiniin laski plasman paastoglukoosiarvoa tilastollisesti merkitsevästi (-1,90 – -1,20 mmol/l [-34,2
Treatment with darunavir
0,54 (0,49–0,61)
Treatment with dasatinib is associated with anaemia, neutropaenia and thrombocytopaenia.
Dasatinibihoitoon voi liittyä anemiaa, neutropeniaa ja trombosytopeniaa.
Treatment with deferiprone should not be initiated if the patient is neutropenic.
Deferiproni-hoitoa ei pidä aloittaa, jos potilaalla on neutropenia.
Treatment with desirudin is then continued twice daily post-operatively for 9 to a maximum of 12 days or until the patient is fully mobile, whichever occurs first.
Desirudiinihoitoa jatketaan leikkauksen jälkeen kahdesti vuorokaudessa 9 tai enintään 12 vuorokauden ajan, tai kunnes potilas on täysin jalkeilla, riippuen siitä kumpi tapahtuu ensin.
Treatment with duloxetine showed a statistically significantly greater improvement in GAD symptoms, as measured by PARS severity score for GAD (mean difference between duloxetine and placebo of
Duloksetiinihoidolla osoitettiin tilastollisesti merkitsevästi suurempi parannus yleistyneen ahdistuneisuushäiriön oireissa PARS (Pediatric Anxiety Rating Scale) -asteikolla mitattuna 10 viikon kohdalla (duloksetiinin ja plasebon keskimääräinen ero
Treatment with duloxetine showed a statistically significantly greater improvement in GAD symptoms, as measured by PARS severity score for GAD (mean difference between duloxetine and placebo of 2.7 points [95% CI 1.3-4.0]), after 10 weeks of treatment.
Duloksetiinihoidolla osoitettiin tilastollisesti merkitsevästi suurempi parannus yleistyneen ahdistuneisuushäiriön oireissa PARS (Pediatric Anxiety Rating Scale) -asteikolla mitattuna 10 viikon kohdalla (duloksetiinin ja plasebon keskimääräinen ero 2,7 pistettä [95 % CI 1,3–4,0]).