natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The product when administered at the recommended treatment dose is ineffective in bitches aged 7 years or older.
Valmiste on suositellulla annoksella käytettynä tehoton 7 vuotta täyttäneillä tai vanhemmilla nartuilla.
The product, when reconstituted, contains polysorbate-80, which is known to increase the rate of di-(2-ethylhexyl) phthalate (DEHP) extraction from polyvinyl chloride (PVC).
Käyttövalmis valmiste sisältää polysorbaatti 80:ta, jonka tiedetään nopeuttavan di-(2- etyyliheksyyli)ftalaatin (DEHP) vapautumista PVC-muovista (polyvinyylikloridi).
The production of factor IX in the body is controlled by the factor IX gene.
Tekijä IX:n tuotantoa kehossa kontrolloi tekijä IX:n geeni.
The product’s efficacy has not been tested in ferrets weighing over 2 kg and therefore the duration of effect might be shorter in these animals.
Valmisteen tehoa ei ole testattu yli 2 kg painavilla freteillä, ja siksi tehon kesto saattaa näillä eläimillä olla lyhyempi.
The profile of adverse reactions in the subgroup of patients with FL was consistent with the overall iNHL population.
Follikulaarista lymfoomaa sairastavien potilaiden osajoukon haittavaikutusprofiili oli yhdenmukainen koko hidaskasvuista non-Hodgkin-lymfoomaa sairastavan potilasjoukon kanssa.
The profile of adverse reactions was comparable to that seen in adults with some additional adverse reactions, marked ♦ in the table below.
Haittavaikutusprofiili oli verrannollinen aikuisilla todettuun profiiliin, mutta lapsipotilailla havaittiin joitakin lisähaittavaikutuksia, jotka on merkitty ♦-koodilla alla olevaan taulukkoon.
The program shall teach the content of the mentioned educational material.
Ohjelman tulee opettaa mainitun koulutusmateriaalin sisältö.
The program was designed to demonstrate the efficacy and safety of apixaban for the prevention of stroke and systemic embolism in patients with non-valvular atrial fibrillation (NVAF) and one or more additional risk factors, such as: prior stroke or transient ischaemic attack (TIA)
Tutkimusohjelman tavoitteena oli osoittaa apiksabaanin teho ja turvallisuus aivohalvauksen ja systeemisen embolian ehkäisyssä potilailla, joilla on ei-läppäperäinen eteisvärinä ja vähintään yksi muu riskitekijä, esim. aiempi aivohalvaus tai ohimenevä aivoverenkiertohäiriö (TIA)
The progression of disability was reduced in patients given Plegridy every two weeks but less clearly so in those given the medicines every four weeks.
Joka toinen tai neljäs viikko Plegridya saaneiden potilaiden toimintakyvyttömyyden eteneminen väheni, mutta ei niin selvästi niillä potilailla, jotka saivat lääkettä neljän viikon välein.
The projected median time to progression (TTP) for responding patients was 13.0 months.
Hoitoon reagoivilla potilailla arvioitu mediaaniaika taudin etenemiseen (TTP) oli
The proliferation of these abnormal B-lymphocytes is the cause of symptoms you may have.
Nämä poikkeavat B-lymfosyytit aiheuttavat niitä oireita, joita sinulla ehkä on.
The prolonged- release tablet should not be divided.
Depottablettia ei saa puolittaa.
The prolonged-release tablet should not be divided.
Depottablettia ei saa puolittaa.
The prolonged-release tablets are approximately 7 mm in diameter, debossed with V5 on one side and company symbol on the other side.
Depottabletin halkaisija on noin 7 mm, ja sen toisella puolella on merkintä V5 ja toisella puolella yhtiön logo.
The prolonged-release tablets are approximately 7 mm in diameter, debossed with V5 on one side and the company logo on the other side.
Depottabletin halkaisija on noin 7 mm, ja siinä on toisella puolella merkintä V5 ja toisella puolella yrityksen logo.
The prolonged-release tablets are approximately 9 mm in diameter, debossed with V01 on one side and company symbol on the other side.
Depottabletin halkaisija on noin 9 mm, ja sen toisella puolella on merkintä V01 ja toisella puolella yhtiön logo.
The Prometax transdermal patches were also more effective than placebo in preventing dementia from getting worse.
Myös Prometax- laastarit estivät lumelääkettä tehokkaammin dementian pahenemista.
The prompt removal of faeces (within 12 hours) reduces the risk of transmission of infection.
Ulosteiden nopea hävittäminen ennen itiöiden muodostumista (12 tunnin kuluessa) vähentää tartunnan välittymisen mahdollisuutta.
The proper patient management as regards the interaction with vaccination;
Asianmukaiset toimintatavat potilaan hoidossa mitä tulee yhteisvaikutuksiin rokotteiden kanssa;
The proper patient management as regards the interaction with vaccination;
Potilaan asianmukainen neuvominen ja mahdollisten yhteisvaikutusten seuranta rokotusten yhteydessä
The prophylactic use of Budesonide/Formoterol Teva Pharma B.V., e.g. before exercise, has not been studied.
Budesonide/Formoterol Teva Pharma B.V.:n profylaktista käyttöä (esim. ennen liikuntaa) ei ole tutkittu.
The prophylactic use of Budesonide/Formoterol Teva, e.g. before exercise, has not been studied.
Budesonide/Formoterol Tevan profylaktista käyttöä (esim. ennen liikuntaa) ei ole tutkittu.
The proportion of eltrombopag-treated patients with any bleeding (Grades 1-4) and clinically significant bleeding (Grades 2-4) was reduced from baseline by approximately 50% from Day 15 to the end of treatment throughout the 6 month treatment period.
Eltrombopagihoitoa saaneessa ryhmässä niiden potilaiden osuus, joilla esiintyi verenvuotoja (vaikeusaste 1–4) ja kliinisesti merkittäviä verenvuotoja (vaikeusaste 2–4), pieneni noin 50 % lähtötasosta ja pysyi tällä tasolla koko 6 kuukauden hoitojakson ajan, 15. hoitopäivästä hoidon loppuun asti.
The proportion of ILD-type events with a fatal outcome was 38.6%.
Kuolemaan johtaneiden ILD-tyyppisten tapausten osuus näistä oli 38,6 %.
The proportion of patients achieving a complete haematological remission was 23.6% on Jakavi compared to 8.9% on BAT (p=0.0028) and the proportion of patients achieving a durable primary response at week 48 was 19.1% on Jakavi and 0.9% on BAT.(p<0.0001).
Täydellisen hematologisen remission saavuttaneiden potilaiden osuudet olivat 23,6 % Jakavi-haarassa ja 8,9 % BAT-haarassa (p = 0,0028) ja sellaisten potilaiden osuudet, jotka olivat saavuttaneet vakaan primaarivasteen viikolla 48, olivat 19,1 % Jakavin osalta ja 0,9 % BAT-hoidon osalta (p < 0,0001).
The proportion of patients achieving a modified PsA Response Criteria (PsARC) response was greater in the Cosentyx-treated patients (38.4%, 62.0% and 63.0% for 75 mg, 150 mg and 300 mg, respectively) compared to placebo (29.6%) at Week 24.
Muokatun PsARC-vasteen (PsA Response Criteria) saavuttaneiden potilaiden osuus oli Cosentyx-valmistetta saaneilla potilailla suurempi (38,4 % 75 mg:n, 62,0 % 150 mg:n ja 63,0 % 300 mg:n annoksella) kuin lumelääkettä saaneilla potilailla (29,6 %) viikolla 24.
The proportion of patients achieving HbA1c < 7 % at week 24 for add-on therapy with dapagliflozin to saxagliptin plus metformin trial was higher in the saxagliptin plus dapagliflozin plus metformin group 35.3 % (95 % CI [28.2, 42.2]) compared to the placebo plus dapagliflozin plus metformin group 23.1 % (95 % CI [16.9, 29.3]).
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat HbA1c-arvon < 7 % viikolla 24 dapagliflotsiinia saksagliptiinin ja metformiinin lisälääkkeenä koskevassa tutkimuksessa, oli suurempi saksagliptiinia, dapagliflotsiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (35,3 %, 95 %:n luottamusväli: 28,2, 42,2) kuin lumelääkettä, dapagliflotsiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (23,1 %, 95 %:n luottamusväli: 16,9, 29,3).
The proportion of patients achieving HbA1c < 7.0 % at Week 24 in the add-on therapy with saxagliptin to dapagliflozin plus metformin trial was higher in the saxagliptin plus dapagliflozin plus metformin group 38.0 % (95 % CI [30.9, 45.1]) compared to the placebo plus saxagliptin plus metformin group 12.4 % (95 % CI [7.0, 17.9]).
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat HbA1c-arvon < 7,0 % viikolla 24 saksagliptiinia dapagliflotsiinin ja metformiinin lisälääkkeenä koskevassa tutkimuksessa, oli suurempi saksagliptiinia, dapagliflotsiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (38,0 %, 95 %:n luottamusväli: 30,9, 45,1) kuin lumelääkettä, saksagliptiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (12,4 %, 95 %:n luottamusväli: 7,0, 17,9).
The proportion of patients experiencing adverse events (AE) was similar in the patients aged 65 years and those aged 65 years.
Niiden potilaiden osuus, joilla esiintyi haittavaikutuksia, oli samankaltainen  65-vuotiaiden ja  65-vuotiaiden potilaiden ryhmässä.
The proportion of patients experiencing AEs was similar in those aged <65 years and those aged ≥65 years in both studies.
Haittatapahtuman kokeneiden potilaiden osuus oli molemmissa tutkimuksissa samaa luokkaa < 65 vuoden ikäisillä ja ≥ 65 vuoden ikäisillä.
The proportion of patients maintaining an intragastric pH above 4 for at least 8, 12 and 16 hours respectively were for esomeprazole 20 mg 76%,
Niiden potilaiden osuus, joiden intragastrinen pH-arvo oli 20 mg:n esomepratsoliannoksella jatkuvasti yli 4 vähintään 8 tunnin ajan, oli 76 %, vähintään 12 tunnin ajan 54 % ja vähintään
The proportion of patients on maintenance OCS was 31% and 24%, respectively.
Oraalisia kortikosteroideja sai ylläpitohoitona 31 % potilaista MEA1122997-tutkimuksessa ja 24 % MEA115588- tutkimuksessa.
The proportion of patients treated with Enbrel who developed anticardiolipin antibodies was similarly increased compared to placebo-treated patients.
Niiden Enbrel-ryhmän potilaiden osuus, joille kehittyi kardiolipiiinivasta-aineita, oli niin ikään suurempi kuin plaseboryhmässä.
The proportion of patients treated with Enbrel who developed anticardiolipin antibodies was similarly increased compared to placebo-treated patients.
Niiden Enbrel-ryhmän potilaiden osuus, joille kehittyi kardiolipiiinivasta-aineita, oli niinikään suurempi kuin plaseboryhmässä.
The proportion of patients treated with Enbrel who developed anticardiolipin antibodies was similarly increased compared to placebo-treated patients.
Niiden Enbrel-ryhmän potilaiden osuus, joille kehittyi kardiolipiinivasta-aineita, oli niinikään suurempi kuin plaseboryhmässä.
The proportion of patients treated with etanercept who developed anticardiolipin antibodies was similarly increased compared to placebo- treated patients.
Niiden etanerseptiryhmän potilaiden osuus, joille kehittyi kardiolipiinivasta-aineita, oli niinikään suurempi kuin plaseboryhmässä.
The proportion of patients who achieved a decrease in HbA1c of ≥ 0.7% from baseline was statistically significantly higher in both vildagliptin plus metformin groups (46% and 60%, respectively) versus the metformin plus placebo group (20%).
Tilastollisesti merkittävästi suurempi osa potilaista saavutti ≥ 0,7 % HbA1c-arvojen laskun lähtötilanteesta molemmissa vildagliptiini plus metformiini -ryhmissä (50 mg annoksella 46 % potilaista ja 100 mg annoksella 60 %potilaista) kuin metformiini plus lumelääke -ryhmässä (20 % potilaista).
The proportion of patients who did not require any ranibizumab treatment during the extension phase was 19%, 25% and 20% in the prior ranibizumab, prior ranibizumab + laser and prior laser groups, respectively.
Osuudet potilaista, jotka eivät saaneet yhtään ranibitsumabihoitoa jatkovaiheen aikana olivat 19 % aiemmin ranibitsumabiryhmään kuuluneista, 25 % aiemmin ranibitsumabia + laserkoagulaatiohoitoa saaneista sekä 20 % aiemmin laserkoagulaatiohoitoa saaneista potilaista.
The proportion of patients who discontinued treatment due to adverse events during the double-blind, controlled portion of Studies I−IX, CLASSIC I, GAIN and CHARM was 5.7% for patients taking Trudexa and 5.3% for control treated patients.
Kontrolloiduissa kaksoissokkotutkimuksissa (I–IX, CLASSIC I, GAIN ja CHARM) hoidon keskeytti haittatapahtumien vuoksi 5,7% Trudexaa ja 5,3% vertailuhoitoa saaneista potilaista.
The proportion of patients who discontinued treatment due to adverse events was 9% for vedolizumab-treated patients and 10% for placebo-treated patients.
Haittavaikutusten takia hoidon keskeyttäneiden osuus oli 9 % vedolitsumabiryhmässä ja 10 % lumeryhmässä.
The proportion of patients who discontinued treatment due to adverse reactions was 7% for both Benlysta-treated and placebo-treated patients.
7 % potilaista lopetti hoidon haittavaikutusten vuoksi sekä Benlystaa että plaseboa saaneissa ryhmissä.
The proportion of patients who discontinued treatment due to ARs was 3.3% for abatacept- treated patients and 2.0% for placebo-treated patients.
Hoidon keskeytti haittavaikutusten vuoksi 3,3 % abataseptia ja 2,0 % lumevalmistetta saaneista potilaista.
The proportion of patients who eliminated corticosteroids by week 54 was greater in the 50 mg group (41%, 32/78) and 100 mg group (33%, 27/82) compared with the placebo group (22%, 19/87).
Niiden potilaiden osuus, jotka lopettivat kortikosteroidihoidon viikkoon 54 mennessä, oli suurempi 50 mg:n annoksia saaneessa ryhmässä (41 %, 32/78) ja 100 mg:n annoksia saaneessa ryhmässä (33 %, 27/82) kuin plaseboryhmässä (22 %, 19/87).
The proportion of patients who experienced a systolic blood pressure value >140 mmHg or a diastolic blood pressure >90 mmHg on at least two occasions was 3.4% and 1.5% in patients treated with lumacaftor/ivacaftor, respectively, compared with 1.6% and 0.5% in patients who received placebo (see section 4.4).
Niiden potilaiden osuus, joilla systolinen verenpaine nousi arvoon >140 mmHg tai diastolinen verenpaine arvoon >90 mmHg vähintään kaksi kertaa, oli lumakaftori-/ivakaftorihoitoa saaneilla potilailla 3,4 % ja 1,5 % ja lumelääkettä saaneilla potilailla 1,6 % ja 0,5 % (ks. kohta 4.4).
The proportion of patients who experienced haemoptysis as an adverse reaction was 7.3% and 2.9% in the Bronchitol arms for studies 301 and 302, respectively vs.
Niiden Bronchitol-ryhmän tutkittavien osuus, joilla ilmeni haittavaikutuksena veriyskä, oli 301-tutkimuksessa 7,3 prosenttia ja 302-tutkimuksessa 2,9 prosenttia.
The proportion of patients who had a molecular response of ≤0.01% and ≤0.0032% by IS at different time points are presented in Table 6 and the proportion of patients who had a molecular response of
Taulukossa 6 esitetään niiden potilaiden osuus, joiden molekulaarinen vaste oli kansainvälisellä asteikolla ≤ 0,01 % ja ≤ 0,0032 % eri ajankohtien kohdalla.
The proportion of patients who had both a reduction in weight and HbA1c ranged from 70 to 79 % (the proportion of patients who had a reduction of HbA1c ranged from 88 to 96 %).
70–79 %:lla potilaista sekä paino että HbA1c laskivat (HbA1c laski 88–96 %:lla potilaista).
The proportion of patients who had PFS at 2 years was 86% (95% CI: [78%-93%]) for dasatinib and 65% (95% CI: [43%-87%]) for imatinib.
2 vuoden kuluttua oli elossa 86 % potilaista, joilla tauti ei ollut edennyt (95 % CI: 78–93 %) dasatinibiryhmästä ja 65 % potilaista (95 % CI: 43–87 %) imatinibiryhmästä.
The proportion of patients who maintained CCyR for 1 year was 97% (95% CI: [94%-99%]) and for 2 years was 90% (95% CI: [86%-95%]).
Täydellinen sytogeneettinen vaste säilyi 97 %:lla (95 % CI: 94–99 %) potilaista vuoden ajan ja 90 %:lla (95 % CI: 86–95 %) potilaista 2 vuotta.
The proportion of patients who received Quinsair throughout Study 209 Core and Extension Phases (with a highest levofloxacin MIC P. aeruginosa isolate exceeding 1 µg/ml) was similar at the end of treatment during Cycles 1 and 3 in the Core Phase (76.6% to 83.3%) and at the end of treatment during Cycles 4 to 6 in the Extension Phase (77.8% to 87.5%).
Niiden potilaiden osuus, jotka saivat Quinsair-valmistetta tutkimuksen 209 ydin- ja jatkovaiheiden ajan ja joilla korkein levofloksasiinin MIC-pitoisuus P. aeruginosa -isolaatti ylitti 1 µg/ml, oli samankaltainen hoidon päättyessä jaksojen 1 ja 3 aikana ydinvaiheessa (76,6-83,3%) ja hoidon päättyessä jaksojen 4-6 aikana jatkovaiheessa (77,8-87,5%).
The proportion of patients who responded to treatment was therefore similar in the two groups, but when only the damage to the cornea was considered, Ikervis was significantly better than the vehicle at reducing it.
Näin ollen hoitoon vastanneiden potilaiden määrä oli samankaltainen kummassakin ryhmässä, mutta kun otettiin huomioon vain sarveiskalvovauriot, Ikervis oli niiden vähentämisessä merkitsevästi parempi kuin vehikkeli.
The proportion of patients who responded with at least the MCID in SGRQ score (defined as a decrease of 4 units from baseline) at Week 12 was greater for Incruse 55 micrograms (44%) compared with placebo (26%) in the 12-week study.
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat pienimmän kliinisesti merkittäväksi arvioidun muutoksen (MCID) SGRQ-pistearvossa (4 yksikön lasku lähtöarvosta) viikolla 12, oli suurempi Incruse 55 mikrogramman ryhmässä (44 %), kuin lumeryhmässä (26 %) 12 viikon tutkimuksessa.
The proportion of patients who responded with at least the MCID in SGRQ score (defined as a decrease of 4 units from baseline) at Week 24 was greater for ANORO (49%) compared with placebo (34%) and each monotherapy component (44% for umeclidinium and 48% for vilanterol).
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat vähintään pienimmän kliinisesti merkitseväksi arvioidun muutoksen (MCID) SGRQ-pistearvossa (4 yksikön lasku lähtöarvosta) viikolla 24, oli suurempi ANORO- ryhmässä (49 %), kuin lumeryhmässä (34 %) ja kummassakin yksittäisiä aineosia saaneiden ryhmässä (44 % umeklidinium- ja 48 % vilanteroliryhmässä).
The proportion of patients who responded with at least the MCID in SGRQ score (defined as a decrease of 4 units from baseline) at Week 24 was greater for LAVENTAIR (49%) compared with placebo (34%) and each monotherapy component (44% for umeclidinium and 48% for vilanterol).
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat vähintään pienimmän kliinisesti merkitseväksi arvioidun muutoksen (MCID) SGRQ-pistearvossa (4 yksikön lasku lähtöarvosta) viikolla 24, oli suurempi LAVENTAIR-ryhmässä (49 %), kuin lumeryhmässä (34 %) ja kummassakin yksittäisiä aineosia saaneiden ryhmässä (44 % umeklidinium- ja 48 % vilanteroliryhmässä).
The proportion of patients who responded with at least the minimum clinically important difference (MCID) of 1 unit TDI focal score at Week 12 was greater for Incruse (38%) compared with placebo (15%) in the 12- week study.
Niiden potilaiden osuus, joilla todettiin pienin kliinisesti merkittäväksi arvioitu muutos (minumum clinically important difference, MCID), eli vähintään 1 yksikön ero TDI-indeksissä (pistearvo) viikolla 12, oli suurempi Incruse-ryhmässä (38 %), kuin lumeryhmässä (15 %) 12 viikon tutkimuksessa.
The proportion of patients who responded with at least the minimum clinically important difference (MCID) of 1 unit TDI focal score at Week 24 was greater for ANORO (58%) compared with placebo (41%) and each monotherapy component (53% for umeclidinium and 51% for vilanterol).
Niiden potilaiden osuus, joilla todettiin vähintään pienin kliinisesti merkittäväksi arvioitu muutos (MCID), eli vähintään yhden yksikön ero TDI-pistearvoissa viikolla 24, oli suurempi ANORO-valmistetta saaneiden ryhmässä (58 %), kuin lumeryhmässä (41 %) tai kummassakaan yksittäisiä aineosia saaneiden ryhmässä (53 % umeklidiniumia ja 51 % vilanterolia).
The proportion of patients who responded with at least the minimum clinically important difference (MCID) of 1 unit TDI focal score at Week 24 was greater for LAVENTAIR (58%) compared with placebo (41%) and each monotherapy component (53% for umeclidinium and 51% for vilanterol).
Niiden potilaiden osuus, joilla todettiin vähintään pienin kliinisesti merkittäväksi arvioitu muutos (MCID), eli vähintään yhden yksikön ero TDI-pistearvoissa viikolla 24, oli suurempi LAVENTAIR-valmistetta saaneiden ryhmässä (58 %), kuin lumeryhmässä (41 %) tai kummassakaan yksittäisiä aineosia saaneiden ryhmässä (53 % umeklidiniumia ja 51 % vilanterolia).
The proportion of patients who stopped treatment because their pain was not controlled was lower in patients treated with Ionsys (and ranged between 8% and 27%) than in those treated with placebo (where it ranged between 40 and 57%).
Niiden potilaiden määrä, jotka lopettivat hoidon, koska kipu ei lievittynyt, oli pienempi Ionsysillä hoidettujen potilaiden joukossa (määrä vaihteli 8–27 prosentin välillä) kuin lumelääkettä saaneilsta (määrä vaihteli 40–57 prosentin välillä).
The proportion of patients with a favourable clinical response assessment at posttreatment visit in the clinical MITT population is shown below:
Niiden potilaiden suhteellinen osuus, joilla kliininen vaste oli suotuisa hoidon jälkeisellä käynnillä MITT–potilasryhmässä, on lueteltu alla:
The proportion of patients with a tumour response (CR, CRu, PR) was significantly higher (p< 0.0001 Chi-Square test) in the R-CVP group (80.9 %) than the CVP group (57.2 %).
Kasvaimelle hoitovasteen (CR, CRu, PR) saaneiden potilaiden osuus oli merkitsevästi suurempi (p < 0,0001, Chi-Square-testi) R-CVP-ryhmässä (80,9 %) verrattuna CVP- ryhmään (57,2 %).
The proportion of patients with ACR 20/50/70 (responses in Studies PALACE 1, PALACE 2 and PALACE 3, and the pooled data for studies PALACE 1, PALACE 2 and PALACE 3) for apremilast 30 mg twice daily at Week 16 are shown in Table 3.
ACR 20/50/70 -vasteen viikolla 16 saavuttaneiden 30 mg apremilastia kahdesti vuorokaudessa saaneiden potilaiden osuudet (PALACE 1-, PALACE 2- ja PALACE 3 -tutkimuksissa sekä PALACE 1-, PALACE 2- ja PALACE 3 -tutkimusten yhdistetyt tulokset) on esitetty taulukossa 3.
The proportion of patients with an average weekly frequency of ≥3 Spontaneous Complete Bowel Movements (SCBMs) per week (ie, responders) over the 24-week double-blind treatment phase was not statistically different (p=0.367) between the prucalopride (25.1%) and placebo (20.7%) treatment groups.
Niiden potilaiden osuudella, joilla oli keskimäärin ≥ 3 spontaania täydellistä ulostuskertaa (SCBM, spontaneous complete bowel movement) viikossa (eli vasteen saaneilla) 24 viikon kaksoissokkoutetun hoitovaiheen aikana, ei ollut tilastollisesti merkitsevää eroa (p=0,367) Resolorilla (25,1 %) ja lumelääkkeellä (20,7 %) hoidettujen ryhmien välillä.
The proportion of patients with an average weekly frequency of ≥3 Spontaneous Complete Bowel Movements (SCBMs) per week (ie, responders) over the 24-week double-blind treatment phase was not statistically different (p=0.367) between the Resolor (25.1%) and placebo (20.7%) treatment groups.
Niiden potilaiden osuudella, joilla oli keskimäärin ≥ 3 spontaania täydellistä ulostuskertaa (SCBM, spontaneous complete bowel movement) viikossa (eli vasteen saaneilla) 24 viikon kaksoissokkoutetun hoitovaiheen aikana, ei ollut tilastollisesti merkitsevää eroa (p=0,367) Resolorilla (25,1 %) ja lumelääkkeellä (20,7 %) hoidettujen ryhmien välillä.
The proportion of patients with at least 15 letters improvement from baseline BCVA in the study eye at week 8 was more than 6-fold higher with OZURDEX (42.9%) compared to
Niiden potilaiden osuus, joiden tutkittavan silmän näöntarkkuus parani vähintään 15 kirjainta lähtötason BCVA-arvosta viikolla 8, oli yli kuusi kertaa suurempi OZURDEX-ryhmässä (42,9 %) kuin lumeryhmässä (6,6 %), p < 0,001.
The proportion of patients with detectable talimogene laherparepvec DNA in blood and urine was highest during the second cycle.
Niiden potilaiden osuus, joiden veressä ja virtsassa oli havaittavia määriä talimogeenilaherparepveekin DNA:ta, oli suurin toisen hoitojakson aikana.
The proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ml were 53% and 43% for ATV/RTV and 54% and 46% for LPV/RTV at weeks 48 and 96 respectively.
Niiden potilaiden osuus, joilla HIV- RNA-määrä oli < 400 kopiota/ml ATV/RTV oli 53 % ja 43 % ja LPV/RTV oli 54 % ja 46 % viikoilla 48 ja 96.
The proportion of patients with infections in C0168T72 was similar to that in the paediatric Crohn’s disease study (REACH) but higher than the proportion in the adults ulcerative colitis studies (ACT 1 and ACT 2).
Infektioita saaneiden potilaiden osuus C0168T72-tutkimuksessa oli samanlainen kuin Crohnin tautia sairastavien lapsipotilaiden tutkimuksessa (REACH), mutta suurempi kuin aikuispotilaiden haavaisen koliitin tutkimuksissa (ACT 1 ja ACT 2).