natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the study in previously treated patients, those treated with Xalkori lived on average for nearly 8 months without their disease getting worse compared with 3 months in patients who were treated with either pemetrexed or docetaxel.
Tutkimuksessa, joka tehtiin aiemmin hoitoa saaneilla potilailla, Xalkori-hoitoa saaneet potilaat elivät keskimäärin lähes 8 kuukautta ilman sairauden pahenemista, kun taas joko pemetreksedi- tai doketakselihoitoa saaneilla vastaava aika oli 3 kuukautta.
In the study in previously untreated patients, those treated with Xalkori lived on average for nearly 11 months without their disease getting worse compared with 7 months in patients who were treated with pemetrexed-containing therapy.
Tutkimuksessa, joka tehtiin aiemmin hoitamattomilla potilailla, Xalkorilla hoidetut potilaat elivät keskimäärin lähes 11 kuukautta ilman sairauden pahenemista, kun taas pemetreksediä sisältävää hoitoa saaneilla vastaava aika oli 7 kuukautta.
In the study in ROS1-positive patients, around 70% of patients (37 out of 53) responded completely or partially to treatment.
ROS1-positiivisilla potilailla tehdyssä tutkimuksessa noin 70 prosenttia potilaista (37 potilasta 53:sta) sai osittaisen tai täydellisen hoitovasteen.
In the study in which NovoSeven was given in the home setting, 90% of the bleeding episodes were controlled effectively.
Tutkimuksessa, jossa NovoSeveniä annettiin kotioloissa, 90 % verenvuodoista saatiin tehokkaasti hallintaan.
In the study in which sitagliptin was added to glimepiride and metformin, the levels of HbA1c were reduced by 0.59% after 24 weeks, compared with an increase of 0.30% in the patients adding placebo.
Tutkimuksessa, jossa sitagliptiinia lisättiin glimepiriidiin ja metformiiniin, HbA1c- pitoisuus laski 0,59 % 24 viikon jälkeen.
In the study looking at booster vaccination, antibody levels against rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection and feline panleucopenia remained stable at a high level or increased slightly.
Tehosterokotetta koskevassa tutkimuksessa todettiin, että rinotrakeiittiherpesviruksen, kalikivirustartunnan ja kissan panleukemian vasta-aineiden määrät pysyivät korkeina tai nousivat hieman.
In the study looking at booster vaccination, antibody levels against rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection and feline panleucopenia remained stable at a high level or increased slightly.
Tehosterokotusta koskeneessa tutkimuksessa rinotrakeiittiherpesviruksen, kalikivirusinfektion ja kissan panleukopenian vasta-aineiden määrä pysyi korkeana tai lisääntyi hieman.
In the study looking at booster vaccination, antibody levels against rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection, feline panleucopenia and C. felis remained stable at a high level or increased slightly.
Tehosterokotteen tutkimuksessa todettiin, että rinotrakeiittiherpesviruksen, kalikivirustartunnan, kissan panleukemian ja C. felis-viruksen vasta- aineiden määrät pysyivät korkeina tai nousivat hieman.
In the study looking at booster vaccination, antibody levels against rhinotracheitis herpesvirus, calicivirus infection, feline panleucopenia and C. felis remained stable at a high level or increased slightly.
Tehosterokotusta koskeneessa tutkimuksessa rinotrakeiittiherpesviruksen, kalikivirusinfektion, kissan panleukopeniaviruksen ja Chlamydophila felis -bakteerin vasta- ainepitoisuudet pysyivät vakaina korkealla tasolla tai lisääntyivät hieman.
In the study looking at diabetic foot infections, Tygacil was less effective than ertapenem: 78% of the patients receiving Tygacil were cured, compared with 83% of those receiving ertapenem.
Diabeettisia jalkainfektioita tarkastelleessa tutkimuksessa Tygacil ei ollut yhtä tehokas kuin ertapeneemi.
In the study looking at otitis media, the investigational vaccine containing the same polysaccharides as Synflorix was more effective than the comparator in preventing otitis media.
Välikorvantulehdusta koskevassa tutkimuksessa tutkimusrokote, joka sisälsi samat polysakkaridit kuin Synflorix, oli äkillisen välikorvantulehduksen ehkäisemisessä vertailurokotetta tehokkaampi.
In the study looking at the treatment of patent ductus arteriosus, the approved dose of Pedea led to a closure rate of 75% in babies born 11 to 13 weeks premature (six out of eight) and 33% in babies born 14 to 16 weeks premature (two out of six).
Avoimen valtimotiehyen hoitoa koskevassa tutkimuksessa hyväksytty Pedea-annos sulki valtimotiehyen 75 prosentilla 11–13 viikkoa ennenaikaisesti syntyneillä (kuusi kahdeksasta) ja 33 prosentilla 14–16 viikkoa ennenaikaisesti syntyneillä vauvoilla (kaksi kuudesta).
In the study of accelerated phase CML, 50 (42%) of the 119 patients had a haematological response, after having received Tasigna for an average of 202 days (around seven months).
CML:n kiihtyneen etenemisen vaihetta koskeneessa tutkimuksessa 50:lla 119 potilaasta (42 prosentilla) esiintyi hematologinen vaste, kun Tasignaa oli annettu keskimäärin 202 päivää (noin seitsemän kuukautta).
In the study of adults who had not been treated for HIV before, 79% of the patients taking Kaletra (259 out of 326) had viral loads below 400 copies/ml after 24 weeks, compared with 71% of the patients taking nelfinavir (233 out of 327).
Aiemmin hoitamattomien aikuisten tutkimuksessa Kaletraa saaneista potilaista 79 prosentin (259 potilasta 326:sta) ja nelfinaviiria saaneista potilaista 71 prosentin (233 potilasta 327:stä) viruskuorma alitti 400 kopiota/ml hoidon jatkuttua 24 viikkoa.
In the study of adults who had previously taken a protease inhibitor, 73% of the patients taking Kaletra (43 out of 59) had viral loads below 400 copies/ml after 16 weeks, compared with 54% of the patients taking the comparator medicines (32 out of 59).
Tutkimuksessa aikaisemmin toista proteaasinestäjää saaneista aikuisista viruskuorma alitti 400 kopiota/ml 73 prosentilla Kaletraa saaneesta potilaasta (43 potilasta 59:stä) ja 54 prosentilla vertailulääkettä saaneesta potilaasta (32 potilasta 59:stä) hoidon kestettyä 16 viikkoa.
In the study of Glanzmann’s thrombasthenia, treatment with NovoSeven was successful in 74% of the bleeds (42 out of 57).
Glantzmannin tautia koskevassa tutkimuksessa NovoSeven-hoito tehosi 74 %:ssa verenvuodoista (42 tapausta 57:stä).
In the study of late-onset disease, patients had many of the same side effects, but they were seen less often than in studies of infantile- onset disease.
Tutkimuksessa myöhemmin puhjenneesta taudista havaittiin, että potilailla oli monia samoja sivuvaikutuksia, mutta niitä tavattiin harvemmin kuin tutkimuksissa pikkuvauvana puhjennutta muotoa sairastavilla potilailla.
In the study of Myocet or standard doxorubicin alone, 26% of each group responded.
Tutkimuksessa, jossa annettiin joko pelkkää Myocetia tai pelkkää vakiomuotoista doksorubisiinia, hoitovastetta ilmeni 26 prosentilla kummassakin ryhmässä.
In the study of ovarian, fallopian tube and peritoneal cancer that came back 6 month or more after previous chemotherapy, average progression-free survival was 12.4 months when Avastin was added to carboplatin and gemcitabine, compared with 8.4 months when placebo was added.
Munasarjojen, munanjohtimien ja vatsakalvon uusinutta (vähintään 6 kuukautta aikaisemman solunsalpaajahoidon jälkeen) syöpää koskeneessa tutkimuksessa keskimääräinen aika ilman taudin etenemistä oli 12,4 kuukautta lisättäessä Avastinia karboplatiiniin ja gemsitabiiniin ja 8,4 kuukautta lisättäessä lumevalmistetta.
In the study of patients already being treated with an epoetin, haemoglobin levels were maintained at around 11.4 g/dl when the patients were receiving Silapo and when they were receiving Eprex/Erypo.
Tutkimuksessa, joka koski epoetiinilla jo hoidettuja potilaita, hemoglobiinipitoisuus säilyi noin 11,4 g:na/dl, kun potilaat saivat Silapoa sekä silloin, kun he saivat Eprex/Erypoa.
In the study of patients undergoing hip replacement, blood clots were detected in 6% of the patients taking 220 mg Pradaxa (50 out of 880), compared with 7% of the patients receiving enoxaparin (60 out of 897).
Tutkimuksessa, jossa tarkasteltiin lonkan tekonivelleikkauksen läpikäyneitä potilaita, verihyytymiä havaittiin 6 prosentilla potilaista (50 potilaalla 880:stä), joita hoidettiin 220 mg:lla Pradaxaa, verrattuna 7 prosenttiin potilaista (60 potilasta 897:stä), joita hoidettiin enoksapariinilla.
In the study of patients undergoing knee replacement, blood clots were detected in 36% of the patients taking the 220 mg dose of Pradaxa (182 out of 503), compared with 38% of the patients receiving enoxaparin (192 out of 512).
Tutkittaessa potilaita, joille oli tehty polven tekonivelleikkaus, verihyytymiä havaittiin 36 prosentilla potilaista (182 potilaalla 503:sta), joita hoidettiin 220 mg:n annoksella Pradaxaa, verrattuna 38 prosenttiin potilaista (192 potilasta 512:sta), joita hoidettiin enoksapariinilla.
In the study of patients who had been treated before, the patients taking lopinavir had larger reductions in viral loads over the first 48 weeks.
Aikaisemmin hoitoa saaneiden potilaiden tutkimuksessa lopinaviiria saavilla potilailla viruskuorma laski voimakkaammin 48 ensimmäisen hoitoviikon aikana.
In the study of patients who had not previously received methotrexate, adding Orencia and methotrexate to existing treatment for 12 months led to a reduction in symptoms in 61% of the patients (70 out of 115), compared with 42% of the patients on Orencia alone (48 out of 113) and 45% of the patients on methotrexate alone (52 out of 115).
Tutkimuksessa potilailla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet metotreksaattia, Orencian ja metotreksaatin lisääminen käytössä olleeseen hoitoon 12 kuukauden ajan vähensi oireita 61 prosentilla potilaista (70 potilasta 115:sta), kun Orenciaa yksinään saaneiden vastaava osuus oli 42 prosenttia (48 potilasta 113:sta) ja metotreksaattia yksinään saaneiden vastaava osuus oli 45 prosenttia (52 potilasta 115:sta).
In the study of patients whose spleen had been removed, 38% of the patients had a lasting response to treatment with Nplate (16 out of 42), compared with none of the 21 patients receiving placebo.
Tutkimuksessa potilailla, joiden perna oli poistettu, potilaista 38 %:n vaste Nplate-hoitoon oli pysyvä (16 potilasta 42:sta), kun taas kellään lumehoitoa saaneista 21 potilaasta ei tapahtunut pysyvää paranemista.
In the study of patients with a single clinical event suggestive of multiple sclerosis, neutralising activity measured every 6 months was observed at least once in 32% (89) of the patients treated immediately with Betaferon; of these, 60% (53) returned to negative status based on the last available assessment within the 5 year period.
Tutkittaessa potilaita, joilla oli yksittäinen kliininen MS-tautiin viittaava tapahtuma, neutraloivia vasta-aineita havaittiin kuuden kuukauden välein mitattaessa vähintään kerran 32 %:lla (89) välittömästi Betaferonilla hoidetuista potilaista, joista 60 %:lla (53) neutraloiva vaikutus hävisi viiden vuoden aikana suoritetun tutkimuksen perusteella.
In the study of patients with advanced Parkinson’s disease, patients taking Mirapexin immediate- release tablets had larger improvements after 24 weeks of steady-dose treatment than those taking placebo.
Pitkälle edennyttä Parkinsonin tautia sairastavia potilaita koskeneessa tutkimuksessa nopeasti vapautuvia Mirapexin-tabletteja vakioannoksena ottavilla potilailla ilmeni enemmän parantumista 24 viikon jälkeen kuin lumelääkettä ottaneilla potilailla.
In the study of patients with advanced Parkinson’s disease, patients taking Sifrol immediate-release tablets had larger improvements after 24 weeks of steady-dose treatment than those taking placebo.
Tutkimuksessa, johon osallistuneilla potilailla oli pitkälle edennyt Parkinsonin tauti, oireet paranivat enemmän potilailla, jotka saivat 24 viikon ajan säännöllisen annoksen nopeasti vapautuvia Sifrol- tabletteja, kuin potilailla, jotka saivat lumelääkettä.
In the study of patients with anaemia caused by kidney problems, patients switching to Abseamed maintained haemoglobin levels to the same extent as those continuing to take Eprex/Erypo.
Kroonisen munuaisten vajaatoiminnan aiheuttamaa anemiaa sairastavia potilaita koskevassa tutkimuksessa Abseamediin vaihtaneiden potilaiden hemoglobiinitaso säilyi samanlaisena kuin Eprex/Erypo-hoitoa jatkaneiden potilaiden.
In the study of patients with anaemia caused by kidney problems, patients switching to Binocrit maintained haemoglobin levels to the same extent as those continuing to take Eprex/Erypo.
Kroonisen munuaisten vajaatoiminnan aiheuttamaa anemiaa sairastavia potilaita koskevassa tutkimuksessa Binocritiin vaihtaneiden potilaiden hemoglobiinipitoisuus säilyi yhtä hyvin kuin Eprex/Erypo-hoitoa jatkaneiden potilaiden.
In the study of patients with anaemia caused by kidney problems, patients switching to Epoetin Alfa Hexal maintained haemoglobin levels to the same extent as those continuing to take Eprex/Erypo.
Kroonisen munuaisten vajaatoiminnan aiheuttamaa anemiaa sairastavia potilaita koskevassa tutkimuksessa Epoetin Alfa Hexaliin vaihtaneiden potilaiden hemoglobiinipitoisuus säilyi yhtä hyvin kuin Eprex/Erypo-hoitoa jatkaneiden potilaiden.
In the study of patients with progressive MS, Rebif had no significant effect on the progression of disability, but the relapse rate was reduced by about 30%.
Etenevää MS-tautia sairastavilla potilailla tehdyssä tutkimuksessa Rebif ei vaikuttanut merkitsevästi toimintakyvyn heikkenemiseen, mutta relapsit vähenivät noin 30 prosenttia.
In the study of rheumatoid arthritis patients with an inadequate response to TNF blockers in the past, adding Orencia to existing treatment led to 50% of the patients having a reduction in symptoms (129 out of 256) after 6 months, compared with 20% of the patients adding placebo (26 out of 133).
Tutkimuksessa nivelreumaa sairastaneilla potilailla, joilla TNF-estäjät eivät olleet aiemmin aikaansaaneet riittävää vastetta, Orencian lisääminen käytössä olleeseen hoitoon vähensi oireita 50 prosentilla potilaista (129 potilasta 256:sta) kuuden kuukauden jälkeen, kun lumelääkelisää saaneiden vastaava osuus oli 20 prosenttia (26 potilasta 133:sta).
In the study of smoke inhalation, the response to Cyanokit was assessed as ‘positive’ in 31 patients (45%), ‘partial’ in 15 (22%) and ‘absent’ in 10 (15%).
Savun hengittämiseen liittyneessä tutkimuksessa vaste Cyanokitiin arvioitiin positiiviseksi 31 potilaalla (45 %), osittaiseksi 15 potilaalla (22 %) ja olemattomaksi 10 potilaalla (15 %).
In the study of Tarceva used in combination with gemcitabine for pancreatic cancer, the most common side effects were tiredness (seen in 73% of patients), rash (seen in 69% of patients) and diarrhoea (seen in 48% of patients).
Tutkimuksessa, jossa Tarcevaa käytettiin yhdessä gemsitabiinin kanssa haimasyövän hoitoon, yleisimmät sivuvaikutukset olivat väsymys (73 prosentilla potilaista), ihottuma (69 prosentilla potilaista) ja ripuli (48 prosentilla potilaista).
In the study on newly diagnosed Ph+ patients with chronic phase CML, Sprycel was more effective than imatinib: within one year, 77% of patients receiving Sprycel no longer had the Philadelphia chromosome in their blood cells, compared with 66% of patients receiving imatinib.
Tutkimuksessa, joka tehtiin hiljattain diagnosoiduilla Ph+-potilailla, joilla oli kroonisen vaiheen KML, Sprycel oli tehokkaampi kuin imatinibi: yhden vuoden kuluessa 77 prosentilla Spryceliä saaneista potilaista ei enää ollut Philadelphia-kromosomia verisoluissaan, kun vastaava osuus imatinibia saaneista oli 66 %.
In the study published by Skof et al, patients were randomised to receive either FOLFIRI or XELIRI .
Tutkimuksessa, jonka julkaisivat Skof et al., potilaat satunnaistettiin joko FOLFIRI- tai XELIRI- hoitoon.
In the study published by Skof et al, patients were randomised to receive either FOLFIRI or XELIRI.
Tutkimuksessa, jonka julkaisivat Skof et al., potilaat satunnaistettiin joko FOLFIRI- tai XELIRI- hoitoon.
In the study that examined two dose groups (see section 5.1), the increase in body weight of ≥ 7% was 3% in the lower-dose (3-6 mg) group, 7% in the higher-dose (9-12 mg) group, and 1% in the placebo group.
Tutkimuksessa, jossa tutkittiin kahta annosryhmää (ks. kohta 5.1), painon lisääntymistä vähintään 7 % esiintyi 3 %:lla pienemmän annoksen (3–6 mg) ryhmässä, 7 %:lla suuremman annoksen (9–12 mg) ryhmässä ja 1 %:lla lumelääkeryhmässä.
In the study versus insulin glargine, Levemir was allowed to be administered once or twice daily whereas insulin glargine was to be administered once a day, 55% of the Levemir treated patients completed the
Tutkimuksessa, jossa verrattiin glargininsuliiniin, Levemir-insuliinia oli mahdollista antaa kerran tai kaksi kertaa vuorokaudessa, kun taas glargininsuliini annettiin kerran vuorokaudessa.
In the study where Azilect was used alone, patients taking 1 mg of the medicine once a day had an average fall in UPDRS score of 0.13 points over the 26-week study from a starting value of 24.69. This was compared with a rise of 4.07 points in the patients taking placebo from a starting value of 24.54. A fall in the UPDRS score indicates an improvement in symptoms, while a rise indicates a worsening of symptoms.
Tutkimuksessa, jossa Azilectia käytettiin yksinään, niiden potilaiden, jotka saivat 1 mg:n lääkevalmistetta kerran vuorokaudessa, UPDRS-arvo laski 26 viikkoa kestäneen tutkimuksen aikana keskimäärin 0,13 pistettä lähtöarvosta 24,69.
In the study where saxagliptin was taken in addition to insulin (with or without metformin), HbA1c levels fell by around 0.7%, compared with a decrease of around 0.3% in patients who took placebo with insulin.
Tutkimuksessa, jossa otettiin saksagliptiiniä insuliinin lisäksi (metformiinin kanssa tai ilman sitä), HbA1c-pitoisuus laski noin 0,7 prosenttia verrattuna noin 0,3 prosentin laskuun lumelääkettä insuliinin lisäksi saaneilla potilailla.
In the study, apixaban achieved statistically significant superiority in the primary endpoint of prevention of stroke (haemorrhagic or ischaemic) and systemic embolism (see Table 4) compared with warfarin.
Tässä tutkimuksessa apiksabaani oli ASAa tilastollisesti merkitsevästi parempi ensisijaisen päätetapahtuman suhteen eli (vuotavan, iskeemisen tai määrittämättömän) aivohalvauksen tai systeemisen embolian ehkäisyssä (ks. taulukko 6).
In the study, apixaban was shown to be non-inferior to enoxaparin/warfarin in the combined primary endpoint of adjudicated recurrent symptomatic VTE (nonfatal DVT or nonfatal PE) or VTE-related death (see Table 8).
Tutkimuksessa molemmat apiksabaaniannokset olivat tilastollisesti parempia kuin lumelääke ensisijaisen päätetapahtuman eli oireisen laskimotromboembolian (kuolemaan johtamattoman syvän laskimotukoksen tai kuolemaan johtamattoman keuhkoembolian) uusiutumisen tai mistä tahansa syystä johtuvan kuoleman suhteen (ks. taulukko 10).
In the study, Jinarc was compared with placebo (a dummy treatment) and the main measure of effectiveness was the change in kidney size after 3 years of treatment (a way of measuring the swelling caused by cyst formation).
Tutkimuksessa Jinarcia verrattiin lumelääkkeeseen, ja tehon pääasiallisena mittana oli muutos munuaisen koossa 3 vuoden hoidon jälkeen (mitattuna kystien muodostumisesta aiheutuvana turvotuksena).
In the study, the incidence in major bleeding for both apixaban doses was not statistically different from placebo.
Merkittävän verenvuodon ilmaantuvuus tutkimuksessa ei eronnut tilastollisesti jompaakumpaa apiksabaaniannoksista saaneiden ja lumelääkettä saaneiden välillä.
In the subgroup aged > 65 years the percentage of vaccinees with rSBA titres ≥ 128 at one month post- vaccination ranged from 90% (group A) to 97% (group Y).
Yli 65-vuotiaiden alaryhmässä niiden henkilöiden osuus, joilla rSBA-titteri oli ≥128 kuukauden kuluttua rokotuksesta, vaihteli välillä 90 % (ryhmä A) ja 97 % (ryhmä Y).
In the subgroup aged > 65 years the percentage of vaccinees with rSBA titres ≥ 128 at one month post-vaccination ranged from 90% (group A) to 97% (group Y).
Yli 65-vuotiaiden alaryhmässä niiden henkilöiden osuus, joilla rSBA-titteri oli ≥128 kuukauden kuluttua rokotuksesta, vaihteli välillä 90 % (ryhmä A) ja 97 % (ryhmä Y).
In the subgroup of patients undergoing PCI, major bleeding was observed commonly, in 9.7 % of eptifibatide -treated patients vs.
PCI-potilaiden alaryhmässä merkittävä verenvuoto oli yleinen havainto,
In the subgroup of patients undergoing PCI, major bleeding was observed commonly, in 9.7 % of Integrilin-treated patients vs.
PCI-potilaiden alaryhmässä merkittävä verenvuoto oli yleinen havainto,
In the subgroup of patients with diabetes mellitus the hazard ratio was 1.64 in favour of placebo (95% Confidence Interval:
Diabetespotilaiden alaryhmässä riskisuhde oli 1,64 plasebon eduksi (95 % luottamusväli: 1,15-2,33), kun ei diabetesta sairastavien potilaiden alaryhmässä riskisuhde oli 0,69 aliskireenin eduksi (95 % luottamusväli:
In the subgroup of patients with history of frequent exacerbations (at least 2 exacerbations during the last year), the rate of exacerbations was
Siinä alaryhmässä, jonka potilailla oli aiemmin ollut usein toistuvia pahenemisvaiheita (vähintään 2 pahenemisvaihetta edeltävän vuoden aikana), pahenemisvaiheiden määrä oli
In the subgroup of patients with HR ≥ 75 bpm (n=4150), a greater reduction was observed in the primary composite endpoint of 24 % (hazard ratio: 0.76, 95%CI [0.68;0.85] – p<0.0001) and for other secondary endpoints, including all cause death (hazard ratio: 0.83, 95%CI [0.72;0.96] – p=0.0109) and CV death (hazard ratio: 0.83, 95%CI [0.71;0.97] – p=0.0166).
Niiden potilaiden alaryhmässä, joiden sydämen syketaajuus oli ≥ 75 lyöntiä minuutissa (n = 4150), havaittiin suurempi väheneminen ensisijaisen yhdistetyn päätetapahtuman (24 %) (riskisuhde: 0,76, 95 %:n luottamusväli [0,68;0,85] – p < 0,0001) ja muiden toissijaisten päätetapahtumien osalta, mukaan lukien mistä tahansa syystä aiheutunut kuolema (riskisuhde: 0,83, 95 %:n luottamusväli [0,72;0,96] – p = 0,0109) ja kardiovaskulaarikuolema (riskisuhde: 0,83, 95 %:n luottamusväli [0,71;0,97] – p = 0,0166).
In the subgroup of patients with non-measurable disease (n=205), based on IRC assessments, the hazard ratios for PFS and OS were 0.91 (95% CI: 0.59, 1.42) and 0.96 (95% CI: 0.54, 1.68), respectively.
Potilasryhmässä, joiden tauti ei ollut mitattavissa (n = 205), taudin etenemisvapaan ajan riskisuhde oli riippumattoman arviointilautakunnan arvion perusteella 0,91 (95 %:n luottamusväli: 0,59, 1,42) ja kokonaiselossaolon riskisuhde oli 0,96 (95 %:n luottamusväli: 0,54, 1,68).
In the subjects aged 3 to 5 and 6 to 9 years old who received two doses of either a full or a half dose of AS03-adjuvanted vaccine containing 3.75 µg HA derived from A/Vietnam/1194/2004 (H5N1), the anti-HA antibody responses against A/Indonesia/5/2005 at day 42 were as follows:
3–5-vuotiailla ja 6–9-vuotiailla lapsilla, jotka saivat joko kaksi kokonaista tai kaksi puolikasta annosta rokotetta, joka sisälsi AS03-adjuvanttia ja 3,75 µg A/Vietnam/1194/2004 (H5N1) -kannasta peräisin olevaa HA:ta, anti-HA-vasta-aineen vasteet A/Indonesia/5/2005-kannalle päivänä 42 olivat seuraavat:
In the subjects aged 3 to 5 and 6 to 9 years old who received two doses of either a full or a half dose of AS03-adjuvanted vaccine containing 3.75 µg HA derived from A/Vietnam/1194/2004 (H5N1), the anti-HA antibody responses at day 42 were as follows:
3–5-vuotiailla ja 6–9-vuotiailla lapsilla, jotka saivat joko kaksi kokonaista tai kaksi puolikasta annosta rokotetta, joka sisälsi AS03-adjuvanttia ja 3,75 µg A/Vietnam/1194/2004 (H5N1) -kannasta peräisin olevaa HA:ta, anti-HA-vasta-aineen vasteet päivänä 42 olivat seuraavat:
In the submitted studies, as with other NSAIDs, an increased risk of gastrointestinal ulceration or other gastrointestinal complications compared to use of parecoxib alone was shown for concomitant administration of low-dose acetylsalicylic acid (see section 5.1).
Kuten muillakin ei-steroidisilla tulehduskipulääkkeillä, tutkimuksissa on todettu maha-suolikanavan haavaumien tai muiden maha- suolikanavan komplikaatioiden riskin suurenevan samanaikaisessa parekoksibin ja pieniannoksisen asetyylisalisyylihapon annossa verrattuna pelkkään parekoksibihoitoon (ks. kohta 5.1).