natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These effects are more likely at the start of the treatment or after a dose increase.
Tällaisia vaikutuksia ilmenee todennäköisemmin joko hoidon alussa tai annoksen suurentamisen jälkeen.
These effects are much less likely to occur than with oral corticosteroids.
Näiden vaikutusten todennäköisyys on paljon pienempi verrattuna suun kautta otettavien kortikosteroidien käytön aiheuttamiin.
These effects are not relevant with regard to short term administration in the preterm infant population (see section 5.3).
Näillä vaikutuksilla ei ole merkitystä, kun valmistetta käytetään lyhytaikaisesti keskosilla (ks. kohta 5.3).
These effects are reversible after lowering the dose.
Nämä vaikutukset menevät ohi annosta pienentämällä.
These effects are reversible after lowering the dose.
Nämä vaikutukset ovat ohimeneviä ja häviävät annosta pienentämällä.
These effects are unlikely to be observed under clinical conditions.
Nämä vaikutukset eivät todennäköisesti tule ilmi kliinisessä käytössä.
These effects have been assumed to be caused by electrolyte disturbance.
Näiden vaikutusten uskotaan johtuvan elektrolyyttitasapainonhäiriöstä.
These effects included bilateral degeneration of the seminiferous epithelium with retained spermatids and atrophy of interstitial cells in rats at exaggerated exposure levels (150 mg/m2/day), and cell degeneration of the epididymis and degeneration of the seminiferous epithelium in dogs at clinically relevant exposure levels (> 7.5 mg/m2/day clofarabine).
Näitä vaikutuksia ovat olleet molemminpuolinen siementiehyen epiteelin degeneraatio spermatidien retentioon liittyen ja interstitiaalisolujen atrofiaa rotilla erittäin suurilla annoksilla (150 mg/m2/vrk) sekä epididymiksen solujen degeneraatio ja siementiehyen epiteelin degeneraatio koirilla kliinisesti merkittävillä annoksilla (> 7,5 mg/m2/vrk klofarabiinia).
These effects most likely result from its electrophysiological properties belonging to all four Vaughan-Williams classes.
Nämä vaikutukset johtuvat todennäköisesti dronedaronin elektrofysiologisista ominaisuuksista, jotka kuuluvat kaikkiin neljään Vaughan–Williamsin ryhmään.
These effects observed at clinically relevant exposures include closure of bone growth plates, effects on growing teeth, effects on the male and female reproductive tract, atrophy of the hair follicles with alopecia, gastrointestinal toxicity with body weight loss and effects on lymph nodes.
Vaikutuksia, jotka havaittiin kliinisesti merkityksellisellä altistuksella, olivat mm. luiden kasvulevyjen sulkeutuminen, vaikutukset kehittyviin hampaisiin, vaikutukset urosten ja naaraiden sukuelimiin, karvatuppien atrofia ja karvanlähtö, maha- suolikanavan toksisuus ja painon lasku ja imusolmukevaikutukset.
These effects occurred at systemic exposure levels that are equivalent to or less than the clinical exposure at the recommended dose of 2 g/day for renal transplant recipients.
Nämä vaikutukset havaittiin, kun systeeminen altistus oli sama tai pienempi kuin kliininen altistus suositellulla 2 g:n vuorokausiannoksella munuaisensiirtopotilailla.
These effects usually resolve without treatment.
Oireet häviävät yleensä ilman hoitoa.
These effects were fully reversible within 8-18 weeks after the last injection.
Vaikutukset korjautuivat täysin 8–18 viikon kuluttua viimeisestä injektiosta.
These effects were independent of pioglitazone’s effects on glycaemia and were statistically significant different to glibenclamide.
Nämä vaikutukset olivat riippumattomia pioglitatsonin vaikutuksista sokeritasapainoon ja ne olivat tilastollisesti merkitsevästi erilaisia kuin glibenklamidilla.
These effects were independent of pioglitazone’s effects on glycaemia and were statistically significantly different to glibenclamide.
Nämä vaikutukset eivät liittyneet pioglitatsonin glukoositasapainoon kohdistuviin vaikutuksiin ja olivat tilastollisesti merkitsevästi erilaisia glibenklamidiin nähden.
These effects were independent of pioglitazone’s effects on glycaemia and were statistically significantly different to glibenclamide.
Nämä vaikutukset olivat riippumattomia pioglitatsonin vaikutuksista sokeritasapainoon ja ne olivat tilastollisesti merkitsevästi erilaisia kuin glibenklamidilla.
These effects were independent of pioglitazone’s effects on glycaemia and were statistically significantly different to glibenclamide.
Vaikutukset olivat riippumattomia pioglitatsonin vaikutuksista veren glukoosipitoisuuteen, ja ne erosivat tilastollisesti merkitsevässä määrin glibenklamidilla todetuista vaikutuksista.
These effects were mild and transient.
Haittavaikutukset ovat lieviä ja ohimeneviä.
These effects were mostly mild, with severe (grade 3) cases reported in 17%-19.5%.
Nämä haittavaikutukset olivat enimmäkseen lieviä, vaikeita tapauksia (luokka 3) raportoitiin 17 %– 19,5 %.
These effects were not considered to be clinically relevant.
Muutoksilla ei ole kliinistä merkitystä.
These effects were not seen at doses ≤30 mg/kg.
Annoksilla ≤ 30 mg/kg ei havaittu vastaavaa.
These effects were observed at exposures of 14 and 3 times the human daily dose based on the AUC in rats and dogs respectively.
Boluksena annettu suonensisäinen tigesykliini annos on saanut aikaan histamiinivasteen eläinkokeissa.Nämä vaikutukset havaittiin 14- (rotta) ja 3- (koira) kertaisilla annoksilla ihmisen vuorokausiannokseen verrattuna.
These effects were seen among patients within each of the three pre-study RBC transfusion strata (4 - 14 units; 15 - 25 units; > 25 units).
Tällaisia vaikutuksia ilmeni kaikkien kolmen tutkimusta edeltävän verensiirtoryhmän (4–14 yksikköä, 15–25 yksikköä, > 25 yksikköä) potilailla.
These effects will be investigated in further studies.
Näitä vaikutuksia tutkitaan lisätutkimuksissa.
These elevations have not been associated with signs or symptoms of hepatocellular damage.
Näihin nousuihin ei ole liittynyt merkkejä tai oireita hepatosellulaarisista vaurioista.
These elevations have not been associated with signs or symptoms of hepatocellular damage.
Nämä nousut eivät ole liittyneet hepatosellulaaristen vaurioiden merkkeihin tai oireisiin.
These elevations in aminotransferases may reverse spontaneously while continuing treatment with the maintenance dose of STAYVEER or after dose reduction, but interruption or cessation may be necessary (see section 4.4).
Nämä aminotransferaasiarvojen nousut saattavat korjaantua itsestään jatkettaessa STAYVEER-hoitoa ylläpitoannoksella tai annoksen pienentämisen jälkeen, mutta hoidon keskeyttäminen tai lopettaminen saattaa olla tarpeen (katso kohta 4.4).
These elevations in aminotransferases may reverse spontaneously while continuing treatment with the maintenance dose of Tracleer or after dose reduction, but interruption or cessation may be necessary (see section 4.4).
Nämä aminotransferaasiarvojen nousut saattavat korjaantua itsestään jatkettaessa Tracleer-hoitoa ylläpitoannoksella tai annoksen pienentämisen jälkeen, mutta hoidon keskeyttäminen tai lopettaminen saattaa olla tarpeen (katso kohta 4.4).
These elevations in transaminase occurred mostly within the first 6 months of treatment and were reversible after treatment cessation.
Nämä transaminaasiarvojen nousut esiintyivät useimmiten ensimmäisten 6 kuukauden aikana ja korjaantuivat hoidon lopettamisen jälkeen.
These elevations were not associated with clinically relevant increase in direct bilirubin, nor were they associated with clinical evidence of hepatitis or hepatic impairment.
Näihin kohonneisiin arvoihin ei liittynyt kliinisesti merkitseviä kohonneita konjugoituneen bilirubiinin arvoja eikä maksatulehdukseen tai maksan häiriöihin viittaavia kliinisiä löydöksiä.
These enzymes can be found in certain receptors (such as VEGF, EGF and RET receptors) on the surface of cancer cells, where they activate several processes including cell division and the growth of new blood vessels.
Näitä entsyymejä on tietyissä reseptoreissa (kuten VEGF-, EGF- ja RET-reseptoreissa) syöpäsolujen pinnalla, missä ne aktivoivat monia toimintoja kuten solun jakautumista ja uusien verisuonien kasvua.
These enzymes can be found in certain receptors (such as VEGF, FGFR and RET receptors) in cancer cells, where they activate several processes including cell division and the growth of new blood vessels.
Näitä entsyymejä voi olla syöpäsolujen tietyissä reseptoreissa (esimerkiksi VEGF-, FGFR- ja RET-reseptoreissa), missä ne aktivoivat useita prosesseja, kuten solun jakautumisen ja uusien verisuonten kasvamisen.
These enzymes can be found in certain receptors (such as VEGF, MET, AXL and RET receptors) in cancer cells, where they activate several processes including cell division and the growth of new blood vessels to supply the cancer.
Näitä entsyymejä on syöpäsolujen tietyissä reseptoreissa (esimerkiksi VEGF-, MET-, AXL- ja RET-reseptoreissa), joissa ne aktivoivat useita prosesseja, kuten solun jakautumista ja uusien verisuonten kasvamista syöpäkasvaimen verensaantia varten.
These enzymes can be found in mast- cell tumours, where they are involved in the growth and spread of cancer cells, and the growth of blood vessels.
Näitä entsyymejä on syöttösoluissa, joissa ne osallistuvat syöpäsolujen kasvuun ja leviämiseen sekä verisuonten kasvuun.
These enzymes enable bacteria to break down beta-lactam antibiotics like ceftolozane, making them resistant to the antibiotic’s action.
Näiden entsyymien ansiosta bakteeri pystyy pilkkomaan beetalaktaamiantibiootteja, kuten keftolotsaania, jolloin bakteerista tulee vastustuskykyinen antibiootille.
These enzymes enable bacteria to break down beta-lactam antibiotics such as ceftazidime, making them resistant to the antibiotic’s action.
Näiden entsyymien ansiosta bakteeri pystyy pilkkomaan beetalaktaamiantibiootteja, kuten keftatsidiimiä, jolloin bakteerista tulee vastustuskykyinen antibiootille.
These enzymes make bacteria resistant to ceftolozane by breaking down the antibiotic before it can act.
Nämä entsyymit tekevät bakteerin vastustuskykyiseksi keftolotsaanille hajottamalla antibiootin ennen kuin se ehtii vaikuttaa.
these ergot derivates is contraindicated (see section 4.3).
kanssa on vasta-aiheista (ks. kohta 4.3).
These estimated doses are approximately 7% of the total daily maternal dose on a mg/kg basis.
Nämä arvioidut annokset ovat noin 7 % äidin saamasta kokonaisvuorokausiannoksesta (mg/kg).
These events are usually transient.
Nämä tapahtumat ovat tavallisesti ohimeneviä.
These events can occur in sedative-hypnotic-naive as well as in sedative-hypnotic experienced persons.
Tällaisia tapauksia voi esiintyä sekä sellaisilla potilailla, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet rauhoittavia tai unilääkkeitä, sekä sellaisilla, jotka ovat niitä saaneet.
These events have been observed in patients receiving Herceptin therapy alone or in combination with paclitaxel or docetaxel, particularly following anthracycline (doxorubicin or epirubicin)–containing chemotherapy.
Tällaisia tapahtumia on havaittu potilailla, joita on hoidettu pelkällä Herceptinillä tai yhdistelmänä paklitakselin tai dosetakselin kanssa erityisesti antrasykliiniä sisältävän (doksorubisiini tai epirubisiini) solunsalpaajahoidon jälkeen.
These events have been observed with another member of the oxazolidinone class when administered over a duration exceeding that recommended for Sivextro.
Näitä tapahtumia on havaittu annettaessa toista oksatsolidinonien luokkaan kuuluvaa lääkeainetta, kun sitä on annettu pidempään kuin Sivextroa suositellaan annettavaksi.
These events have been reported in patients treated with Axura.
Näitä tapahtumia on raportoitu Axura-hoitoa saavilla potilailla.
These events have been reported in patients treated with Memantine LEK.
Näitä tapahtumia on raportoitu memantiinilla hoidetuilla potilailla.
These events have been reported in patients treated with Memantine Merz.
Näitä tapahtumia on raportoitu Memantine Merz-hoitoa saavilla potilailla.
These events included: Wound deepening or desiccation (decomposition) in 5 patients (2.4%) with NexoBrid and 0 with SOC as well as (partial) graft failure in 6 patients (2.9%) with NexoBrid and 2 (1.6%) with SOC (see section 4.4).
Tällaisia tapahtumia olivat haavan syveneminen tai kuivuminen (hajoaminen) 5 potilaalla (2,4 %:lla) NexoBrid-ryhmässä ja 0 potilaalla tavanomaisen hoidon ryhmässä sekä siirteen (osittainen) toimintahäiriö 6 potilaalla (2,9 %:lla) NexoBrid-ryhmässä ja 2 potilaalla (1,6 %:lla) tavanomaisen hoidon ryhmässä (ks. kohta 4.4).
These events led to rufinamide discontinuation in 20 % of the cases.
Nämä tapahtumat johtivat rufinamidin käytön lopettamiseen 20 prosentissa tapauksista.
These events occurred in about 0.1 to 1.1% of patients.
Näitä haittoja esiintyi noin 0,1 – 1,1 %:lla potilaista.
These events required dose reduction or interruption in 1% of patients and led to discontinuation in 0.2% of patients.
Näistä tapauksista annoksen pienentäminen tai lääkkeen annon keskeyttäminen olivat tarpeen 1 %:lla potilaista ja tapaukset johtivat seritinibihoidon lopettamiseen kokonaan 0,2 %:lla potilaista.
These events required dose reduction or interruption in 1.3% of patients and led to discontinuation in 0.2% of patients.
Nämä tapahtumat vaativat annoksen pienentämistä tai lääkkeen annon keskeyttämistä 1,3 %:lla potilaista ja johtivat seritinibihoidon lopettamiseen kokonaan 0,2 %:lla potilaista.
These events required dose reduction or interruption in 1.9% of patients and led to discontinuation in 1.1% of patients.
Edellä mainitut tapaukset vaativat annoksen pienentämistä tai lääkkeen annon keskeyttämistä 1,9 %:lla potilaista ja johtivat seritinibihoidon lopettamiseen kokonaan 1,1 %:lla potilaista.
These events were generally mild in nature.
Nämä kohtaukset olivat yleensä lieviä.
These events were Grade 4 thrombocytopenia and Grade 3 anxiety, injection-site erythema and urticaria.
Näitä tapahtumia olivat asteen 4 trombosytopenia ja asteen 3 ahdistuneisuus, injektiokohdan punoitus ja urtikaria.
These events were not seen in clinical studies for pulmonary arterial hypertension and therefore frequency is unknown: swelling of the eyelids, eye pain, red eyes, heart attack and stroke.
Koska näitä haittatapahtumia ei ole ollut kohonnutta keuhkoverenpainetta selvittäneissä lääketutkimuksissa, niiden ilmaantuvuus tässä käyttöaiheessa ei ole tiedossa: silmäluomien turvotus, silmäkipu, punaiset silmät, sydänkohtaus ja aivohalvaus.
These events, which may be accompanied by tinnitus and dizziness, have been reported in temporal association to the intake of PDE5 inhibitors.
Tällaisista tapauksista, joihin saattaa liittyä tinnitusta ja huimausta, on ilmoitettu ajallisesti liittyneen PDE5- estäjien ottamiseen.
These exposure changes due to body weight differences are not considered clinically relevant.
Näiden painoeroista johtuvien altistusmuutosten ei katsota olevan kliinisesti merkittäviä.
These factors are known to contribute to the overall anti-thrombotic effect of enoxaparin.
Näiden tekijöiden tiedetään osaltaan vaikuttavan enoksapariinin antitromboottiseen kokonaisvaikutukseen.
These factors include older age, male gender, obesity, smoking, route of administration and some chronic underlying diseases.
Näihin tekijöihin kuuluvat mm. korkea ikä, miessukupuoli, liikalihavuus, tupakointi, rokotteen antoreitti ja eräät krooniset piilevät sairaudet.
These factors need to be monitored while receiving RoActemra.
Näitä riskitekijöitä tulee seurata RoActemra- hoidon aikana.
These factors should be considered when fluticasone furoate/vilanterol is prescribed and treatment should be re-evaluated if pneumonia occurs.
Nämä tekijät on otettava huomioon flutikasonifuroaatti-vilanterolihoitoa määrättäessä, ja hoito on arvioitava uudelleen, jos potilaalle kehittyy keuhkokuume.
These features resolve generally within 2-12 hours of the injection.
Nämä oireet paranevat yleensä 2–12 tunnin kuluessa injektion päättymisen jälkeen.
These field studies involved dogs of different age groups, genders and breeds.
Näissä tutkimuksissa oli eri-ikäisiä ja erirotuisia uros- ja naaraskoiria.
These findings collectively indicate that conversion of PAA to PAGN may be impaired in patients with severe hepatic impairment and that a plasma PAA to PAGN ratio > 2.5 identifies patients at risk of elevated PAA levels.
Nämä löydökset yhdessä viittaavat siihen, että PAA:n muuntuminen PAGN:ksi saattaa olla heikentynyt vakavaa maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla, ja että plasman PAA-PAGN- suhde, jonka arvo ylittää 2,5, ilmaisee potilaat, joilla on kohonneiden PAA-pitoisuuksien riski.
These findings do not affect current national recommendations to use antiretroviral therapy in pregnant women to prevent vertical transmission of HIV.
Näillä havainnoilla ei ole vaikutusta tämänhetkisiin kansallisiin suosituksiin antiretroviraalisen hoidon käytöstä raskaana oleville naisille HIV-infektion äidistä lapseen tarttumisen estämiseksi.
These findings don’t affect hearing and are reversible.
Nämä löydökset eivät vaikuta kuuloon, ja ne ovat palautuvia.
These findings have no implications for the posology of esomeprazole.
Esomepratsolin annostelua ei tästä huolimatta tarvitse muuttaa.
These findings in rodents are caused by a non-genotoxic, specific GLP-1 receptor-mediated mechanism to which rodents are particularly sensitive.
Jyrsijöistä tehdyt havainnot johtuvat ei- geenitoksisesta, erityisestä GLP-1-reseptorivälitteisestä mekanismista, jolle jyrsijät ovat erityisen herkkiä.
These findings in rodents are caused by a non­genotoxic, specific GLP­1 receptor­mediated mechanism to which rodents are particularly sensitive.
Jyrsijöistä tehdyt havainnot johtuvat ei-geenitoksisesta, erityisestä GLP-1-reseptorivälitteisestä mekanismista, jolle jyrsijät ovat erityisen herkkiä.
These findings included decreased foetal body weight, foetal oedema, and an increase in skeletal variations/malformations, early intra-uterine deaths and still births.
Havaittuja vaikutuksia olivat sikiön alentunut paino, sikiön turvotus, luustomuutosten ja - epämuodostumien lisääntyminen, varhaisten kohtuun kuolleiden ja kuolleena syntyneiden poikasten määrän lisääntyminen.
These findings included decreased foetal body weight, foetal oedema, and an increase in skeletal variations/malformations, early intra-uterine deaths and still births.
Havaittuja vaikutuksia olivat sikiön alentunut paino, sikiön turvotus, luustomuutosten ja - epämuodostumien lisääntyminen, varhaisten sikiökuolemien ja kuolleena syntyneiden määrien lisääntyminen.
These findings indicate a potential risk for short stature and tooth deformities to infants and children (see section 5.3).
Nämä löydökset viittaavat siihen, että imeväisikäisiin ja vanhempiin lapsiin voi kohdistua mahdollinen lyhytkasvuisuuden ja hampaiden epämuodostumien riski (ks. kohta 5.3).
These findings occurred at clinically-relevant plasma concentrations, were largely reversible within 4 weeks of cessation of dosing and were attributable to inhibition of vascular endothelial growth factor receptor (VEGFR) or EGFR.
Näitä löydöksiä esiintyi kliinisesti merkittävien plasmapitoisuuksien yhteydessä ja ne olivat paljolti palautuvia 4 viikon kuluessa annostelun lopettamisesta, ja ne johtuivat verisuonten endoteelisen kasvutekijäreseptorin (VEGFR) tai EGFR-reseptorin estosta.
These findings occurred at exposures below those seen clinically and were largely reversible within 4 weeks of cessation of dosing.
Näitä löydöksiä todettiin altistuksilla, jotka olivat alhaisempia kuin kliinisesti käytetyt annokset, ja suurimmaksi osaksi ne korjautuivat 4 viikossa annostelun lopettamisen jälkeen.
These findings were maintained at 48 weeks.
Tulokset olivat samat vielä 48 viikon kuluttua.
These findings were mostly mild (Grade 1-2), reversible and not accompanied by clinically significant symptoms that would indicate an impaired liver function.
Nämä muutokset olivat pääasiassa lieviä (1.–2. aste) ja ohimeneviä eikä niihin liittynyt kliinisesti merkittäviä oireita, jotka olisivat viitanneet maksan vajaatoimintaan.
These findings were observed across species at plasma concentrations ≤ 4 times the clinical exposure.
≤ 4-kertaiset kliiniseen altistukseen verrattuna.
These findings were observed in mice at exposure levels approximately 12-fold the expected human exposure, and in dogs at exposure levels below the expected human exposure.
Tämä havaittiin hiirillä noin 12- kertaisella altistuksella ihmisen odotettavissa olevaan altistukseen verrattuna ja koirilla ihmisen odotettavissa olevaa altistusta pienemmillä altistuksilla.
These findings were seen in dogs at systemic exposure equivalent to 0.8 times the steady state AUC in patients administered Translarna at respective morning, midday, and evening doses of 10-, 10-, 20- mg/kg and higher.
Näitä löydöksiä todettiin koirilla, kun systeeminen altistus oli 0,8 kertaa suurempi kuin vakaan tilan AUC potilailla, jotka saavat Translarnaa 10 mg painokiloa kohden aamulla, 10 mg painokiloa kohden päivällä ja 20 mg painokiloa kohden illalla tai enemmän.
These fluctuations occur when the effect of levodopa wears off and the patient suddenly switches from being ‘on’ and able to move about to being ‘off’ and having difficulty moving about.
Vaihtelua ilmenee, kun levodopan vaikutus vähenee ja potilaan tila muuttuu äkillisesti ns. on-tilasta, jolloin potilas liikkuu vaivattomasti, off-tilaan, jolloin potilaan on taas vaikea liikkua.
These generally occur within the first week of treatment and usually disappear once treatment has stopped.
Näitä esiintyy yleensä ensimmäisen hoitoviikon aikana ja ne katoavat yleeensä hoidon päättyessä.
These Grade III rejections occurred in patients with 4 to 6 HLA mismatches (See sections 4.2 and 5.1).
III luokan hyljintäreaktioita on ilmennyt, kun vastaanottajan ja luovuttajan välillä on ollut yhteensopimattomuutta 4–6:ssa HL-antigeenissa (ks. kohdat 4.2 ja 5.1).
These haematological effects are not usually observed before four to six weeks therapy.
Näitä hematologisia vaikutuksia ei yleensä esiinny ennen kuin 4–6 viikon hoidon jälkeen.
These haematological effects are not usually observed before four to six week’s therapy.
Hematologisia haittavaikutuksia havaitaan yleensä aikaisintaan 4 – 6 viikon hoidon jälkeen.
These have been reported rarely and may affect up to 1 in 1,000 people taking CELSENTRI.
Näitä on raportoitu harvoin ja niitä voi esiintyä enintään yhdellä tuhannesta CELSENTRIä saaneesta potilaasta.
These have generally occurred in patients suffering from advanced malignant diseases, having sepsis, taking multiple chemotherapy medications or undergoing apheresis (see section 4.4).
Sitä on esiintynyt yleensä potilailla, joilla on pitkälle edennyt pahanlaatuinen sairaus tai sepsis tai jotka saavat useita solunsalpaajia tai joille on tehty afereesi (ks. kohta 4.4).
These have included cases of Stevens-Johnson syndrome, toxic epidermal necrolysis and hypersensitivity reactions characterised by rash, constitutional findings and visceral involvement.
Tällaisia haittavaikutuksia ovat olleet Stevens–Johnsonin syndrooma, toksinen epidermaalinen nekrolyysi ja yliherkkyysreaktioina ihottuma, johon liittyy monia yleisoireita sekä sisäelimiin liittyviä löydöksiä.
These hormones are released after a meal and stimulate the pancreas to produce insulin.
Näitä hormoneja erittyy aterian jälkeen, ja ne stimuloivat haimaa tuottamaan insuliinia.
These hypersensitivity reactions were characterised by rash, fever and sometimes organ involvement (including, but not limited to, severe rash or rash accompanied by fever, general malaise, fatigue, muscle or joint aches, blisters, oral lesions, conjunctivitis, hepatitis and eosinophilia) (see section 4.4).
Yliherkkyysreaktioille oli ominaista ihottuma, kuume ja toisinaan elimen toimintahäiriö (mukaan lukien muun muassa vaikea ihottuma tai ihottuma, johon liittyy kuumetta, yleistä huonovointisuutta, väsymystä, lihas- tai nivelsärkyä, rakkuloita, suun leesioita, sidekalvontulehdusta, maksatulehdusta ja eosinofiliaa) (ks kohta 4.4).