natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main measure of effectiveness was a reduction in the risk of death due to heart problems and non fatal heart attack.
Tehon pääasiallinen mitta oli kuoleman riskin väheneminen sydänongelmien ja muun kuin kuolemaan johtavan sydänkohtauksen takia.
The main measure of effectiveness was a reduction of lameness.
Tehon pääasiallinen mitta oli ontumisen vähentyminen.
The main measure of effectiveness was based on an assessment of the patients’ nerve damage and quality of life after 18 months of treatment.
Tehon pääasiallinen mitta perustui potilaan hermovaurioiden ja elämänlaadun arviointiin 18 kuukautta hoidon aloittamisesta.
The main measure of effectiveness was based on an improvement in lameness and pain.
Pääasiallinen tehon mitta perustui ontumisen ja kivun vähenemiseen.
The main measure of effectiveness was based on changes in patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second) after six months.
Tehon päämittarina oli kuuden kuukauden hoidon jälkeen tapahtunut muutos potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteetissa (FEV1) eli ilmamäärässä, jonka henkilö voi enimmillään hengittää ulos yhden sekunnin aikana.
The main measure of effectiveness was based on changes in the patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second).
Tehon pääasiallinen mitta oli muutos potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteetissa (FEV1) eli ilmamäärässä, jonka henkilö voi enimmillään hengittää ulos yhden sekunnin aikana.
The main measure of effectiveness was based on clinical signs of diarrhoea and the animal’s behaviour, feed intake, body temperature, respiratory rate, heart rate and general condition.
Tehon pääasiallisena mittana olivat ripulin kliiniset merkit ja eläimen käyttäytyminen, rehun syöminen, ruumiinlämpö, hengityksen tiheys, sydämensyke ja yleinen kunto.
The main measure of effectiveness was based on how much the patient’s main brain tumour shrank after six months of treatment.
Tehon pääasiallisena mittana oli se, miten paljon potilaan aivokasvain oli pienentynyt kuusi kuukautta hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was based on improvement in patients’ percent of predicted FEV1 which is a measure of how well the lungs work.
Tehon päämittari perustui siihen, montako prosenttia potilaan keuhkojen toimintaa kuvaava ennustettu FEV1-arvo nousi.
The main measure of effectiveness was based on improvements in mobility, local inflammation and pain.
Tehon pääasiallinen mitta perustui liikuntakyvyn, paikallisten tulehdusten ja kivun parantumiseen.
The main measure of effectiveness was based on improvements in patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second).
Tehon pääasiallinen mitta oli potilaan uloshengityksen sekuntitilavuuden paraneminen (FEV1, suurin ilmamäärä, jonka tutkittava pystyy hengittämään ulos sekunnissa).
The main measure of effectiveness was based on improvements in walking speed along a path of 25 feet (about 7.5 metres).
Tehokkuuden pääasiallisena mittarina olivat kävelynopeudessa tapahtuneet parannukset 25 jalan (noin 7,5 metrin) pituisella radalla kuljettaessa.
The main measure of effectiveness was based on patients’ assessment of how well treatment worked.
Tehon pääasiallinen mitta perustui potilaiden omaan arvioon hoidon tehosta.
The main measure of effectiveness was based on signs of colic.
Tehon pääasiallinen mitta perustui ähkyn merkkeihin.
The main measure of effectiveness was based on signs of lameness.
Tehon pääasiallinen mitta perustui ontumisen merkkeihin.
The main measure of effectiveness was based on the doctor’s and patient’s assessment of how well the treatment worked in preventing and treating bleeding episodes.
Tehon pääasiallinen mitta perustui lääkärin ja potilaan arvioon siitä, miten hyvin verenvuotojen ehkäiseminen ja hoito oli onnistunut.
The main measure of effectiveness was based on the improvement in FEV1, adjusted for the patients’ age and height, after 24 weeks.
Tehon pääasiallinen mitta perustui potilaan iän ja pituuden suhteen säädetyn FEV1-arvon paranemiseen 24 viikon hoidossa.
The main measure of effectiveness was based on the improvement in patients’ forced expiratory volume in one second (FEV1) adjusted for the patients age, height and sex, measured over 26 weeks in both studies.
Tehon päämitta perustui molemmissa tutkimuksissa potilaan iän, pituuden ja sukupuolen suhteen mukautetun FEV1-arvon paranemiseen 26 viikossa.
The main measure of effectiveness was based on the number of new digital ulcers developing during the studies.
Tehokkuuden pääasiallinen mittari perustui tutkimusten aikana kehittyvien uusien sormien haavaumien lukumäärään.
The main measure of effectiveness was based on the number of new digital ulcers developing during the studies.
Tehon pääasiallisena mittana oli uusien sormi- ja varvashaavojen määrän kehittyminen tutkimusten aikana.
The main measure of effectiveness was based on the number of patients having an ‘event’ such as a heart attack or clots in the heart blood vessels requiring intervention, or dying from any cause, in the 48 hours following PCI.
Tehon päämitta oli niiden potilaiden määrä, joilla oli 48 tunnin kuluessa PCI-toimenpiteestä jokin toimenpiteitä vaativa tapahtuma, kuten sydänkohtaus tai hyytymiä sydämen verisuonissa, tai jotka kuolivat mistä tahansa syystä tuon ajan kulussa.
The main measure of effectiveness was based on the number of patients having an ‘event’ such as a heart attack or stroke, or dying from cardiovascular disease (problems affecting the heart and blood vessels).
Tehon pääasiallinen mitta perustui niiden potilaiden määrään, joilla oli ollut jokin ”tapahtuma”, esimerkiksi sydänkohtaus tai halvaus, tai jotka olivat kuolleet kardiovaskulaariseen sairauteen (sydämeen ja verisuoniin kohdistuviin ongelmiin).
The main measure of effectiveness was based on the number of patients who had 20% reductions in the number and severity of symptoms after 14 weeks.
Tehon pääasiallinen mitta oli niiden potilaiden lukumäärä, joiden oireiden toistumiskerrat ja vakavuus vähenivät 20 % 14 viikon jälkeen.
The main measure of effectiveness was based on the number of patients who had 20% reductions in the number and severity of symptoms after 16 weeks.
Tehon pääasiallinen mitta oli niiden potilaiden lukumäärä, joiden oireiden toistumiskerrat ja vakavuus vähenivät 20 % 16 viikon jälkeen.
The main measure of effectiveness was based on the patients’ FEV1 after 24 weeks of treatment.
Tehon pääasiallinen mitta oli potilaiden FEV1-arvo 24 viikon hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was based on the percentage of patients who responded completely or partially to treatment.
Tehon pääasiallisena mittana oli niiden potilaiden osuus, joilla havaittiin täydellinen tai osittainen hoitovaste.
The main measure of effectiveness was based on the percentage of patients who, after two treatment cycles, responded to treatment, measured as resolution of signs of leukaemia and complete or partial normalisation of blood cell counts.
Tehon pääasiallinen mitta perustui niiden potilaiden määrään, jotka vastasivat hoitoon kahden hoitosyklin jälkeen.
The main measure of effectiveness was based on the reduction in symptoms of arthritis 15 days after treatment, as assessed using standard criteria.
Tehon pääasiallinen mitta perustui artriitin oireiden vähenemiseen 15 päivää hoidon jälkeen vakiokriteerein mitattuna.
The main measure of effectiveness was based on the reduction in the length of time that the patients had severe neutropenia.
Tehon pääasiallinen mitta perustui siihen, kuinka paljon potilaiden vakavan neutropenian kesto lyheni.
The main measure of effectiveness was based on the reduction in viral load (the amount of HIV-1 virus in the blood).
Tehokkuuden pääasiallinen mitta perustui viruskuorman pienenemiseen (HIV-1-viruksen pitoisuus veressä).
The main measure of effectiveness was based on the time to disease flare.
Tehon pääasiallinen mitta perustui taudin oireiden uusiutumiseen kuluneeseen aikaan.
The main measure of effectiveness was based on their general condition, milk appearance and signs of udder inflammation.
Tehon pääasialliset mitat perustuivat eläinten yleiseen kuntoon, maidon ulkonäköön ja merkkeihin utaretulehduksesta.
The main measure of effectiveness was blood cortisol levels 30 minutes after surgery.
Tehon pääasiallinen mitta oli veren kortisolipitoisuus 30 minuuttia toimenpiteen jälkeen.
The main measure of effectiveness was how Bretaris Genuair improved patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second) after six months.
Tehon pääasiallisena mittana oli se, miten Bretaris Genuair oli kuuden kuukauden hoidon jälkeen parantanut potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteettia (FEV1) eli ilmamäärää, jonka henkilö voi enimmillään hengittää ulos yhden sekunnin aikana.
The main measure of effectiveness was how Eklira Genuair improved patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second) after six months.
Tutkimuksessa tehokkuuden pääasiallisena mittana oli se, miten tehokkaasti Eklira Genuair paransi kuuden kuukauden hoidon jälkeen potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteettia (FEV1) eli ilmamäärää, jonka henkilö voi enimmillään hengittää ulos yhden sekunnin aikana.
The main measure of effectiveness was how far the patients could walk in six minutes (a way of measuring exercise capacity), but the study in class II disease also looked at the change in the resistance to blood flow in the lungs’ blood vessels (a marker of how narrow the blood vessels are).
Tehokkuuden pääasiallinen mittari oli se, miten pitkän matkan potilas jaksoi kävellä kuudessa minuutissa (kävelytesti on yksi tapa mitata fyysistä suorituskykyä), mutta luokan II sairautta koskevassa tutkimuksessa tarkasteltiin myös keuhkoverisuonten vastuksessa tapahtuvaa muutosta (sillä mitataan sitä, miten kapeita verisuonet ovat).
The main measure of effectiveness was how far the patients could walk in six minutes (a way of measuring exercise capacity), but the study in class II disease also looked at the change in the resistance to blood flow in the lungs’ blood vessels (a marker of how narrow the blood vessels are).
Tehon pääasiallisena mittana oli matka, jonka potilaat pystyivät kävelemään 6 minuutin aikana (tapa mitata fyysistä suorituskykyä), ja luokan II sairautta koskevassa tutkimuksessa tarkasteltiin myös muutosta verenvirtauksen vastuksessa keuhkojen verisuonissa (mittaa sitä, miten ahtaat verisuonet ovat).
The main measure of effectiveness was how Hirobriz Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Tehon pääasiallisena mittana oli Hirobriz Breezhalerin kyky parantaa potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteettia (FEV1-arvoa) 12 kuukauden jälkeen verrattuna lumelääkkeeseen.
The main measure of effectiveness was how long it took before the patients had an episode of atrial fibrillation again or the change in the patients’ heart rate after two weeks.
Tehon pääasiallisena mittana oli eteisvärinän uusiutumiseen kulunut aika tai potilaiden sykkeessä tapahtunut muutos kahden viikon kuluttua.
The main measure of effectiveness was how long it took until the disease got worse.
Tehon pääasiallinen mitta oli kulunut aika ennen sairauden pahenemista.
The main measure of effectiveness was how long it took until the disease got worse.
Tehon pääasiallinen mitta oli se, kuinka pitkään kesti, ennen kuin sairaus paheni.
The main measure of effectiveness was how long it took until the patient’s symptoms were relieved.
Tehon pääasiallisena mittana oli kuluneen ajan pituus siihen, kun potilaan oireet olivat lievittyneet.
The main measure of effectiveness was how long it was before the patient’s disease flared up again.
Tehon pääasiallinen mitta oli kulunut aika ennen sairauden pahenemista.
The main measure of effectiveness was how long the patients lived without the disease getting worse.
Tehon pääasiallisena mittana oli aika, jonka potilaat elivät ilman sairauden pahenemista.
The main measure of effectiveness was how long the patients lived without their disease getting worse.
Tehon pääasiallisena mittana oli sen ajanjakson pituus, jonka potilaat elivät ilman sairauden pahenemista.
The main measure of effectiveness was how long the patients lived without their disease getting worse: in the patients taking Lenvima this was an average of 18.3 months, compared with 3.6 months in those taking placebo.
Tehon päämittari oli se, kauanko potilaat elivät ilman sairauden pahenemista: Lenvimaa saaneilla potilailla tämä aika oli keskimäärin 18,3 kuukautta, kun taas lumelääkettä saaneilla se oli vain 3,6 kuukautta.
The main measure of effectiveness was how long the patients spent in the ‘off’ or in the ‘on’ state.
Tehon pääasiallisena mittana oli se, kuinka kauan potilaat olivat ”off”- tai ”on”-tilassa.
The main measure of effectiveness was how long the patients survived.
Pääasiallinen tehon mitta oli potilaiden elossapysymisen aika.
The main measure of effectiveness was how many patients experienced a new ‘ischaemic event’ (heart attack, ischaemic stroke or death) over one to three years.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli se, kuinka monella potilaalla oli uusia iskeemisiä tapahtumia (sydänkohtaukset, iskeemiset halvaukset ja kuolemantapaukset) 1 – 3 vuoden aikana.
The main measure of effectiveness was how many patients experienced a new ‘ischaemic event’ (heart attack, ischaemic stroke or death) over one to three years.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli se, miten monelle potilaalle tuli 1 – 3 vuoden aikana jokin uusi iskeeminen tapahtuma (sydänkohtaus, iskeeminen aivohalvaus tai kuolema).
The main measure of effectiveness was how many patients experienced a new ‘ischaemic event’ (heart attack, ischaemic stroke or death) over one to three years.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli se, miten monelle potilaalle tuli 1–3 vuoden aikana jokin uusi iskeeminen tapahtuma (sydänkohtaus, iskeeminen aivohalvaus tai kuolema).
The main measure of effectiveness was how much haemoglobin levels rose after 12 weeks of treatment.
Tehon päämittana oli se, miten paljon veren hemoglobiinipitoisuus oli noussut 12 viikon hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was how Onbrez Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Tehon pääasiallisena mittana oli Onbrez Breezhalerin kyky parantaa potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteettia (FEV1-arvoa) 12 kuukauden jälkeen verrattuna lumelääkkeeseen.
The main measure of effectiveness was how Oslif Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Tehon pääasiallisena mittana oli Oslif Breezhalerin kyky parantaa potilaiden uloshengityksen sekuntikapasiteettia (FEV1-arvoa) 12 kuukauden jälkeen verrattuna lumelääkkeeseen.
The main measure of effectiveness was how quickly the patients had pain relief after experiencing breakthrough pain.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli se, kuinka nopeasti läpilyöntikivun tultua potilaiden kipu lievittyi.
The main measure of effectiveness was how the lowest IgG levels (called ‘trough levels’) seen during Hizentra treatment compared with the lowest levels seen during previous immunoglobulin treatment.
Tehon pääasiallisena mittana oli Hizentra-hoidon alhaisimpien IgG-pitoisuuksien (ns. pohja-arvot) vertaaminen aiemman immunoglobuliinihoidon aikana havaittuihin alhaisimpiin pitoisuuksiin.
The main measure of effectiveness was improvement in control of diabetes 6 weeks after starting treatment, which was determined by improvement of blood sugar measurements and at least one of three clinical signs: bodyweight, polyuria and polydipsia.
Tehokkuuden pääasiallinen mittari oli diabeteksen hoitotasapainon parantuminen kuuden viikon kuluttua hoidon aloittamisesta, mikä määritettiin sillä, että verensokerimittausten tulokset ja ruumiinpainon, polyurian tai polydipsian oireet olivat parantuneet.
The main measure of effectiveness was overall survival (the average length of time the patients lived).
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli kokonaiseloonjääminen (potilaiden elossaoloajan keskiarvo).
The main measure of effectiveness was progression free survival (how long the patients lived without their disease getting worse).
Tehon päämittana käytettiin elinaikaa ilman taudin etenemistä (kuinka kauan potilas elää ilman sairauden pahenemista).
The main measure of effectiveness was progression-free survival (how long a patient lived without the disease getting worse).
Tehon pääasiallisena mittana oli ilman sairauden pahenemista kuluneen elinajan pituus.
The main measure of effectiveness was progression-free survival.
Tehon pääasiallinen mitta oli elinajan pituus ilman sairauden etenemistä.
The main measure of effectiveness was reduction in mobility, posture and pain.
Tehon pääasiallinen mitta perustui liikuntakyvyn, ryhdin ja kivun parantumiseen.
The main measure of effectiveness was reduction in pain sensitivity and the study showed Metacam to have an effect in reducing pain associated with the dehorning procedure.
Tehon pääasiallisena mittana oli kipuherkkyyden väheneminen, ja tutkimus osoitti, että Metacam vaikutti sarvenpoistoleikkaukseen liittyvää kipua vähentävästi.
The main measure of effectiveness was reduction of numbers of worm larvae in faeces at 28 days after single treatment.
Tehon pääasiallinen mitta oli matojen määrän väheneminen ulosteessa 28 päivän kuluttua yhden hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the ability of the treatment to reduce heavy uterine bleeding.
Tehon päämittana oli runsaan kohtuverenvuodon väheneminen hoidon avulla.
The main measure of effectiveness was the ability to reduce proteinuria.
Pääasiallinen tehon mitta oli kyky vähentää valkuaista virtsassa.
The main measure of effectiveness was the average change in haemoglobin levels from 15 to 26 weeks after treatment.
Tehokkuuden pääasiallisin mittari oli keskimääräinen muutos hemoglobiinitasoissa 15–26 viikkoa hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the average length of time that patients survived after treatment.
Tehon pääasiallisena mittarina oli potilaiden keskimääräinen elinaika hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in BCVA over the period of the study.
Tehon pääasiallinen mitta oli BCVA-arvon muutos tutkimuksen aikana.
The main measure of effectiveness was the change in bone density (a measure of how strong the bones are) in the lumbar (lower) spine after a year of treatment.
Tehon pääasiallisena mittana oli muutos lannerangan luuntiheydessä (luun vahvuuden mittari) yhden vuoden hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in bone density in the lumbar spine after a year of treatment.
Tehon pääasiallisena mittana oli muutos lannerangan luuntiheydessä vuoden kestäneen hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in bone density of the lumbar spine after two years.
Tehon pääasiallisena mittana oli muutos lannerangan luuntiheydessä kahden vuoden kuluttua.
The main measure of effectiveness was the change in pain intensity over the first 30 or 60 minutes after taking the tablet.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli muutos kivun voimakkuudessa ensimmäisten 30 – 60 minuutin aikana tabletin ottamisen jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in patients’ kidney function after 18 months of treatment.
Tehon pääasiallinen mitta oli muutos potilaiden munuaisten toiminnassa 18 kuukauden hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in symptoms over 26 weeks, as assessed on a standard scale (Unified Parkinson’s Disease Rating Scale, UPDRS).
Tehon pääasiallisena mittana oli oireissa 26 viikossa tapahtunut muutos arvioituna vakioasteikolla (Unified Parkinson’s Disease Rating Scale, UPDRS).
The main measure of effectiveness was the change in the amount of a substance in the blood called glycosylated haemoglobin (HbA1c) after six months or one year.
Tehon pääasiallisena mittana oli glykosyloitu hemoglobiini (HbA1c) -nimisen aineen pitoisuuden muutos veressä kuuden kuukauden tai vuoden kuluttua.
The main measure of effectiveness was the change in the blood levels of LDL cholesterol after 12 weeks.
Tehokkuuden päämittarina oli muutos veren LDL- kolestrolipitoisuudessa 12 viikon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in the distance the patient could walk in six minutes after 48 weeks of treatment.
Tehon pääasiallisena mittarina oli muutos sen matkan pituudessa, jonka potilas pystyi kävelemään kuudessa minuutissa 48 hoitoviikon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in the distance the patients could walk in six minutes after 12 weeks of treatment.
Tehon pääasiallisena mittana olivat muutokset potilaiden 6 minuutin kävelemän matkan pituudessa 12 viikon hoidon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in the level of a substance in the blood called glycosylated haemoglobin (HbA1c), which gives an indication of how well the blood glucose is controlled, after 24 weeks of treatment.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli 24 viikon jälkeen tapahtunut muutos veren glykoituneen hemoglobiinin eli sokerihemoglobiinin (HbA1c) pitoisuudessa, joka ilmaisee, miten hyvin verensokerin hallinta toimii.
The main measure of effectiveness was the change in the levels of haemoglobin between the start of the study and the evaluation period, between weeks 25 and 29.
Tehon pääasiallisena mittana oli tutkimuksen alun ja arviointijakson (25–29 viikkoa) välinen muutos hemoglobiinipitoisuudessa.
The main measure of effectiveness was the change in the levels of HIV in the patients’ blood (viral load).
Tehon pääasiallisena mittana oli muutos potilaan veren HI-viruskuormassa.
The main measure of effectiveness was the change in the number of letters that could be read in an eye test after 24 weeks of treatment.
Tehon pääasiallinen mitta oli tapahtunut muutos niiden kirjainten lukumäärässä, jotka potilaat pystyivät lukemaan 24 viikkoa hoidon jälkeen suoritetussa silmätarkastuksessa.
The main measure of effectiveness was the change in the number of seizures after 11 to 12 weeks; for generalised anxiety disorder, there were eight studies involving over 3,000 patients.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli muutos kohtausten määrässä 11–12 viikon jälkeen. yleistyneen ahdistuneisuushäiriön osalta tehtiin kahdeksan tutkimusta, joissa oli yli 3 000 potilasta.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ blood levels of ‘low density lipoprotein’ (LDL) cholesterol, commonly known as ‘bad cholesterol’, after 26 weeks of treatment.
Tehon pääasiallisena mittana oli muutos potilaiden veren LDL- kolesterolipitoisuudessa (tätä kolesterolia kutsutaan ”huonoksi kolesteroliksi”) 26 hoitoviikon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ symptoms of mania after six weeks on a standard scale.
Tehon pääasiallisena mittana oli muutos potilaiden maanisissa oireissa vakioasteikolla mitattuna kuuden viikon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ symptoms using a standard scale for schizophrenia after six weeks.
Pääasiallisena tehon mittana oli muutos potilaiden oireissa tavanomaisella skitsofrenian arviointiin tarkoitetulla asteikolla mitattuna 6 viikon jälkeen.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ ‘Young mania rating scale’ (Y-MRS) score.
Pääasiallinen tehon mitta oli potilaan pistearvojen muutos Youngin mania-asteikolla (Y-MRS) mitattuna.
The main measure of effectiveness was the change in the patient’s symptoms, measured using a standard scale for schizophrenia called ‘positive and negative syndrome scale’ (PANSS).
Tehon päämittana oli potilaan oireiden muutos, jota mitattiin positiivisten ja negatiivisten oireiden PANSS-asteikolla.
The main measure of effectiveness was the change in the severity of Parkinson’s disease.
Tehokkuuden pääasiallisena mittana oli muutos Parkinsonin taudin vaikeusasteessa.
The main measure of effectiveness was the change in the severity of Parkinson’s disease.
Tehon pääasiallisena mittana oli muutos Parkinsonin taudin vaikeudessa.