natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In normal volunteers gender differences were found in the pharmacokinetic parameters of phenylbutyrate and phenylacetate (AUC and Cmax about 30 - 50 % greater in females), but not phenylacetylglutamine.
Terveillä koehenkilöillä havaittiin ero sukupuolten välillä fenyylibutyraatin ja fenyyliasetaatin mutta ei fenyyliasetyyliglutamiinin farmakokineettisissä muuttujissa (AUC ja Cmax noin 30–50 % suurempia naisilla).
In nr-Axial SpA, antibodies to golimumab were detected in 4% (4/93) of golimumab treated patients through week 16 by the EIA method.
Röntgennegatiivisessa aksiaalisessa spondylartriitissa golimumabin vasta-aineita todettiin EIA- menetelmällä 7 %:lla (14/193) golimumabia saaneista potilaista viikkoon 52 mennessä.
In nr-Axial SpA, antibodies to golimumab were detected in 4% (4/93) of golimumab treated patients through week 16.
Röntgennegatiivisessa aksiaalisessa spondylartriitissa golimumabin vasta-aineita todettiin 7 %:lla (14/193) golimumabia saaneista potilaista viikkoon 52 mennessä.
In NSCLC that had spread locally or to other parts of the body, Opdivo has been shown to improve the average time patients survived compared with docetaxel (another cancer medicine).
Paikallisesti levinneen tai muihin kehon osiin levinneen NSCLC:n osalta Opdivon on osoitettu parantavan potilaiden keskimääräistä elinaikaa verrattuna doketakseliin (toinen syöpälääke).
In OAB patients (mean age of 59 years) across three 12-week phase 3 double blind, placebo controlled studies receiving Betmiga 50 mg once daily, an increase in mean difference from placebo of approximately 1 bpm for pulse rate and approximately 1 mm Hg or less in systolic blood pressure/ diastolic blood pressure (SBP/DBP) was observed.
Kolmessa 12 viikkoa kestäneessä vaiheen 3 kaksoissokkoutetussa, lumekontrolloidussa tutkimuksessa havaittiin, että 50 mg Betmigaa kerran vuorokaudessa saaneilla yliaktiivisesta rakosta kärsivillä potilailla (keskimääräinen ikä 59 vuotta) keskimääräinen ero lumelääkkeeseen verrattuna suureni sykkeen osalta 1 lyöntiä/min ja systolisen verenpaineen / diastolisen verenpaineen osalta enintään noin 1 mmHg.
In obese hypertensive patients who did not adequately respond to HCTZ 25 mg, add-on treatment with Rasilez 300 mg provided additional blood pressure reduction that was comparable to add-on treatment with irbesartan 300 mg or amlodipine 10 mg.
Ylipainoisille verenpainetautipotilaille, jotka eivät saaneet riittävää vastetta 25 mg:n hydroklooritiatsidiannoksille, Rasilez 300 mg -lisälääkitys sai aikaan verenpaineen alenemisen entisestään, joka oli verrattavissa 300 mg:n irbesartaani- tai 10 mg:n amlodipiinilisälääkitykseen.
In obese type 2 diabetic patients insufficiently controlled by antidiabetic agents, data from four one- year clinical trials showed that the percentage of responders ( 10 % of body weight loss) was 11.3 % with orlistat as compared to 4.5 % with placebo.
Neljä vuoden kestänyttä kliinistä tutkimusta osoittivat, että diabeteslääkityksestä huolimatta epätyydyttävässä hoitotasapainossa olevien tyypin 2 diabeetikoiden vaste (≥ 10 %:n painonlasku) oli 11,3 % orlistaattiryhmässä verrattuna plaseboryhmän 4,5 %:iin.
In older patients (≥ 65 years old) and in patients with hepatic or renal impairment, glucose monitoring should be intensified and the insulin aspart dose adjusted on an individual basis.
Verenglukoosin seurantaa on tehostettava ja aspartinsuliiniannosta on säädettävä yksilöllisesti, jos potilas on vanhempi (≥ 65-vuotias) ja jos potilaalla munuaisten tai maksan vajaatoiminta.
In older patients (≥ 65 years old) and in patients with hepatic or renal impairment, glucose monitoring should be intensified and the insulin aspart dose adjusted on an individual basis.
Verenglukoosin seurantaa on tehostettava ja aspartinsuliiniannosta on säädettävä yksilöllisesti, jos potilas on vanhempi (≥ 65-vuotias) ja jos potilaalla on munuaisten tai maksan vajaatoiminta.
In older patients, glucose monitoring should be intensified and the insulin aspart dose adjusted on an individual basis.
Verenglukoosin seurantaa on tehostettava ja aspartinsuliiniannosta on säädettävä yksilöllisesti, jos potilas on vanhempi.
In older patients, glucose monitoring should be intensified and the Levemir dose adjusted on an individual basis.
Verenglukoosin seurantaa on tehostettava ja Levemir-insuliinin annosta on säädettävä yksilöllisesti, jos potilas on vanhempi.
In one 6-month Phase III study, ANORO demonstrated statistically significant improvements in trough FEV1 (primary endpoint) at Week 24 compared with placebo and each monotherapy component treatment arm.
Yhdessä kuusi kuukautta kestäneessä vaiheen III tutkimuksessa ANORO paransi tilastollisesti merkitsevästi jäännös FEV1-arvoa (ensisijainen päätetapahtuma) verrattuna lumevalmisteeseen, ja kumpaankin yksinään annettuun aineosaan viikolla 24.
In one 6-month Phase III study, LAVENTAIR demonstrated statistically significant improvements in trough FEV1 (primary endpoint) at Week 24 compared with placebo and each monotherapy component treatment arm.
Yhdessä kuusi kuukautta kestäneessä vaiheen III tutkimuksessa LAVENTAIR paransi tilastollisesti merkitsevästi jäännös FEV1-arvoa (ensisijainen päätetapahtuma) verrattuna lumevalmisteeseen, ja kumpaankin yksinään annettuun aineosaan viikolla 24.
In one active-comparator study, a higher percentage of patients receiving ANORO responded with a clinically meaningful improvement in SGRQ score at Week 24 (53%) compared to tiotropium (46%).
Yhdessä vaikuttavalla vertailuaineella tehdyssä tutkimuksessa suurempi osa ANORO-valmistetta saaneista potilaista (53 %) verrattuna tiotropiumryhmään (46 %) saavutti kliinisesti merkitsevän paraneman SGRQ-kokonaispistemäärässä viikolla 24.
In one case, this resulted in subclinical hepatitis which resolved after a dose interruption.
Yhdessä tapauksessa tämä johti subkliiniseen hepatiittiin, joka parani hoidon keskeyttämisen myötä.
In one clinical study of women with hypogonadotrophic hypogonadism and an endogenous serum LH concentration below 1.2 IU/l the appropriate dose of r-hLH (lutropin alfa) was investigated.
Sopivaa r-hLH:n (lutropiinialfan) annosta on tutkittu yhdessä kliinisessä tutkimuksessa naisilla, joilla oli hypogonadotrooppinen hypogonadismi ja endogeeninen seerumin LH-pitoisuus <1,2 IU/l.
In one clinical study there was a small (0.38 mmol/l) increase in blood glucose levels at night (3a.m.).
Yhdessä kliinisessä tutkimuksessa veren glukoositaso nousi hieman (0,38 mmol/l) yöllä (klo 3 aamuyöllä).
In one clinical study, baseline white cell cystine levels were 3.73 (range 0.13 to 19.8) nmol hemicystine/mg protein and were maintained close to 1 nmol hemicystine/mg protein with a cysteamine dose range of 1.3 to 1.95 g/m2/day.
Eräässä kliinisessä tutkimuksessa, valkosolujen basaaliarvot kystiinille olivat 3,73 (vaihteluväli 0,13 – 19,8) nmol hemikystiini/mg proteiini ja voitiin pitää tasolla 1 nmol hemikystiinia/mg proteiinia kun kysteamiini hoidon annoksena käytettiin 1,3-1,95 g/m2/vrk.
In one clinical study, growth and sexual development of paediatric patients treated with deferasirox for up to 5 years were not affected.
Enintään viiden vuoden ajan annettu deferasiroksihoito ei vaikuttanut lapsipotilaiden kasvuun eikä sukupuoliseen kehitykseen yhdessä kliinisessä tutkimuksessa.
In one clinical trial, the incidence of hypertension of grade ≥ 3 was two fold higher in patients aged > 65 years than in the younger age group (<65 years).
Yhdessä kliinisessä tutkimuksessa asteiden 3–4 verenpaineen esiintyvyys oli yli 65-vuotiailla potilailla kaksinkertainen alle 65-vuotiaiden potilasryhmään verrattuna.
In one comparative trial, combination therapy with nucleoside analogues (triple therapy with zidovudine plus didanosine) conferred protection against the selection of virus expressing at least one resistance– associated amino acid substitution to both indinavir (from 13/24 to 2/20 at therapy week 24) and to the nucleoside analogues (from 10/16 to 0/20 at therapy week 24).
Yhdessä vertailututkimuksessa yhdistelmähoito nukleosidianalogien kanssa (kolmoishoitona tsidovudiinin sekä didanosiinin kanssa) antoi suojan sellaisen viruksen valikoitumista vastaan, jolla oli vähintään yksi aminohapposubstituutio, joka liittyi resistenssiin indinaviirille (13/24:stä 2/20:een hoitoviikolla 24) ja nukleosidianalogeille (10/16:sta 0/20:een hoitoviikolla 24).
In one completed clinical study, there were 37 paediatric subjects (aged 1 to 14 years) enrolled and exposed to Revestive for a duration of 12 weeks.
Yhteen valmistuneeseen kliiniseen tutkimukseen osallistui 37 pediatrista (1–14 vuoden ikäistä) tutkittavaa, jotka altistettiin Revestive-valmisteelle 12 viikon ajan.
in one dose in association with
yksi annos yhdessä
in one dose in association with acetylsalicylic acid
ylläpitoannos: 1 g/painokilo
In one double-masked, randomised, vehicle and active-controlled study, patients treated with NEVANAC had significantly less inflammation than those treated with vehicle.
Kaksoissokkoutetussa, satunnaistetussa, vehikkeli- ja aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa Nevanac- valmisteella hoidetuilla potilailla oli merkitsevästi vähemmän tulehduksia kuin vehikkelillä hoidetuilla potilailla.
In one laboratory safety study, no adverse reactions were observed after the first injection of a single dose of vaccine to calves.
Yhdessä laboratoriotutkimuksessa vasikoilla ei havaittu haittavaikutuksia ensimmäisen kerta- annoksen injisoinnin jälkeen.
In one main study in 130 patients who had or were suspected to have osteomyelitis in their limbs, radiolabelled Scintimun was compared with a standard diagnostic technique using the patients’ own white blood cells that were radiolabelled before being injected back into the patient.
Yhdessä päätutkimuksessa, johon osallistuneilla 130 potilaalla oli tai joilla epäiltiin olevan osteomyelitti raajoissaan, radioleimattua Scintimunia verrattiin vakiodiagnosointimenetelmään käyttämällä potilaan omia valkoisia verisoluja, jotka radioleimattiin ennen kuin ne injisoitiin takaisin potilaaseen.
In one main study involving 1,217 adult patients with locally advanced or metastatic non-small cell lung cancer, Iressa was compared with a combination of carboplatin and paclitaxel (other anticancer medicines).
Iressaa verrattiin karboplatiini- ja paklitakseliyhdistelmään (muita syöpälääkkeitä) yhdessä päätutkimuksessa, johon osallistui 1 217 aikuista, paikallisesti edennyttä tai metastaattista ei- pienisoluista keuhkosyöpää sairastavaa potilasta.
In one main study involving 102 patients with severe VOD following blood stem-cell transplantation, Defitelio was compared with a historical control group of patients who had received standard supportive care.
Yhdessä päätutkimuksessa, jossa oli mukana 102 potilasta, jotka olivat saaneet vaikean veno-okklusiivisen taudin kantasolusiirron jälkeen, Defiteliota verrattiin historialliseen vertailuryhmään, jonka potilaat olivat saaneet tavanomaista tukihoitoa.
In one main study involving 35 patients (including 9 children) with type 1 Gaucher disease, Vpriv was compared with imiglucerase (another medicine for Gaucher disease).
Vpriv-valmistetta verrattiin imigluseraasiin (toinen Gaucherin taudin hoidossa käytettävä lääke) yhdessä päätutkimuksessa, johon osallistui 35 tyypin 1 Gaucherin tautia sairastavaa potilasta (joista 9 oli lapsia).
In one main study involving 665 patients with advanced gastric or gastro-oesophageal junction cancer which worsened despite treatment with medicines containing platinum and fluoropyrimidine, those treated with Cyramza and paclitaxel lived significantly longer on average than patients treated with paclitaxel and placebo (a dummy treatment): 9.6 months versus 7.4 months respectively.
Yhdessä päätutkimuksessa oli mukana 665 pitkälle edennyttä mahasyöpää tai ruokatorvi- mahalaukkurajan syöpää sairastavaa potilasta, joiden syöpä oli pahentunut platinaa ja fluoropyrimidiiinä sisältävästä hoidosta huolimatta.
In one main study, 178 adult cancer patients with breakthrough pain took one spray of either Instanyl (50, 100 or 200 microgram) or placebo (a dummy treatment) when they experienced breakthrough pain.
Yhdessä päätutkimuksessa 178 läpilyöntikivusta kärsivää aikuista syöpäpotilasta otti läpilyöntikipuun yhden suihkauksen joko Instanyl-valmistetta (50, 100 tai 200 mikrogrammaa) tai lumelääkettä.
In one main study, 65% of patients given Dexdor maintained the required level of sedation compared with 65% of those receiving propofol.
Yhdessä päätutkimuksessa Dexdor ylläpiti haluttua sedaatiotasoa 65 prosentilla potilaista ja propofoli 65 prosentilla.
In one main study, Cinryze and placebo (a dummy treatment) were used to treat angioedema attacks in 71 patients with hereditary angioedema.
Yhdessä päätutkimuksessa Cinryzeä ja lumelääkettä käytettiin angioedeemakohtausten hoitoon 71:llä perinnöllistä angioedeemaa sairastavalla potilaalla.
In one main study, PecFent was compared with placebo (a dummy treatment) in 83 adults with cancer who were being treated with opioids.
Yhdessä päätutkimuksessa PecFentiä verrattiin lumelääkkeeseen (näennäislääkkeeseen) 83 aikuisella syöpäpotilaalla, jotka saivat opioidihoitoa.
In one main study, when dapagliflozin was used at a dose of 5 mg twice a day in addition to metformin (the same combination as in Ebymect), it decreased HbA1c (glycosylated haemoglobin) levels by 0.65% after 16 weeks, compared with a reduction of 0.30% with placebo (a dummy treatment) and metformin.
Kun dapagliflotsiinia käytettiin yhdessä päätutkimuksessa annoksella 5 mg kahdesti päivässä metformiinin lisänä (sama yhdistelmä kuin Ebymectissä), se pienensi HbA1c:n (glykosyloituneen hemoglobiinin) pitoisuutta 0,65 prosenttia 16 viikon jälkeen.
In one main study, when dapagliflozin was used at a dose of 5 mg twice a day in addition to metformin (the same combination as in Xigduo), it decreased HbA1c levels by 0.65% after 16 weeks, compared with a reduction of 0.30% with placebo (a dummy treatment) and metformin.
Yhdessä päätutkimuksessa dapagliflotsiinia annettiin 5 mg kahdesti päivässä metformiinin lisäksi (sama yhdistelmä kuin Xigduossa).
In one observational study, the incidence of inhibitor development in previously untreated patients with severe haemophilia A was 64/183 (37.7%) with KOGENATE Bayer (followed up to 75 exposure days).
Yhdessä havainnoivassa tutkimuksessa inhibiittorimuodostuksen insidenssi aiemmin hoitamattomilla, vaikeaa hemofilia A:ta sairastavilla potilailla oli 64/183 (37,7 %) KOGENATE Bayer -valmisteella (kun potilaita seurattiin enintään 75 altistuspäivän ajan).
In one of the 3 pivotal studies conducted in which a median follow-up of
Yhdessä keskeisessä tutkimuksessa kolmesta (BCIRG006) saatavilla oleva mediaaniseuranta-aika on 5,5 vuotta.
In one of the studies, two dose regimens were examined: 0.9 mg intramuscular every 24 hours for two doses (0.9 mg x
Toisessa tutkimuksessa tutkittiin kahta annostusta: kaksi
In one of the studies, which also included tamsulosin 0.4 mg as an active comparator, the improvement in total international prostate symptom score with tadalafil 5 mg, tamsulosin and placebo were
Yhdessä tutkimuksista oli mukana tamsulosiini 0,4 mg, jota myös verrattiin plaseboon.
In one of the studies, which involved patients with bone metastases from prostate cancer, the patients’ use of opioid analgesics (such as morphine) was also reduced following treatment with QUADRAMET.
Yhdessä tutkimuksista, jossa tutkittiin eturauhassyövän aiheuttamista luustometastaaseista kärsiviä potilaita, potilaiden opiaattipohjaisten kipulääkkeiden (kuten morfiinin) käyttö väheni QUADRAMET-hoidon jälkeen.
In one of these studies, the patients were treatment-naïve, but in the other study, they had taken HIV treatment including protease inhibitors before.
Toisessa näistä tutkimuksista potilaat eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa, ja toisessa tutkimuksessa potilaat olivat saaneet aiemmin HIV-hoitoa, myös proteaasinestäjiä.
In one of these trials, efficacy was assessed in 211 subjects who received flexible doses of INVEGA (3-12 mg once daily).
Yhdessä tutkimuksessa tehoa arvioitiin 211 potilaalla, jotka saivat joustavat annokset INVEGAa (3 mg – 12 mg kerran vuorokaudessa).
In one of those studies, a telaprevir 1,875 mg every 8 hours regimen was evaluated and the placebo-adjusted maximum mean increase in QTcF was 8.0 msec (90% CI: 5.1-10.9).
Toisessa näistä tutkimuksista arvioitiin 1875 mg:n telapreviiriannoksia 8 tunnin välein annettuna, ja lumelääkekorjattu suurin keskimääräinen QTcF-ajan pidentymä oli 8,0 millisekuntia (90 %:n luottamusväli: 5,1–10,9).
In one of two studies of Mekinist in combination with dabrafenib, 423 patients were given either the combination or dabrafenib alone.
Toisessa kahdesta tutkimuksesta, joissa Mekinistiä annettiin yhdessä dabrafenibin kanssa, Mekinistiä annettiin 423 potilaalle joko dabrafenibin kanssa tai yksinään.
In one of two studies of Tafinlar in combination with trametinib, 423 patients were given either the combination or Tafinlar alone.
Kahdesta tutkimuksesta, joissa Tafinlaria annettiin yhdessä trametinibin kanssa, toisessa Tafinlaria annettiin 423 potilaalle joko trametinibin kanssa tai yksinään.
In one particular in vitro resistance experiment, an HIV-1 isolate that was 87-fold resistant to tipranavir was selected after 9 months, and contained 10 mutations in the protease: L10F, I13V, V32I, L33F, M36I, K45I, I54V/T, A71V, V82L, I84V as well as a mutation in the gag polyprotein CA/P2 cleavage site.
Eräässä in vitro - resistenssikokeessa 9 kuukauden kuluttua valittiin HIV-1-isolaatti, joka oli 87-kertaisesti resistentti tipranaviirille, ja se sisälsi 10 proteaasimutaatiota: L10F, I13V, V32I, L33F, M36I, K45I, I54V/T, A71V, V82L, I84V, sekä mutaation gag-polyproteiini CA/P2:n pilkkoutumiskohdassa.
In one study (n = 157), which used a 6mg fixed dose of pegfilgrastim the mean duration of grade 4 neutropenia for the pegfilgrastim group was 1.8 days compared with 1.6 days in the filgrastim group (difference 0.23 days, 95% CI -0.15, 0.63).
Tutkimuksessa (n = 157), jossa käytettiin pegfilgrastiimia 6 mg:n vakioannoksena, 4. asteen neutropenian kesto (keskiarvo) oli pegfilgrastiimiryhmässä 1,8 vuorokautta ja filgrastiimiryhmässä 1,6 vuorokautta (ero 0,23 vuorokautta, 95 %:n luottamusväli –0,15, 0,63).
In one study (n=157), which used a 6mg fixed dose of pegfilgrastim the mean duration of grade 4 neutropenia for the pegfilgrastim group was 1.8 days compared with 1.6 days in the filgrastim group (difference 0.23 days, 95% CI -0.15, 0.63).
Tutkimuksessa (n = 157), jossa käytettiin pegfilgrastiimia 6 mg:n vakioannoksena, 4. asteen neutropenian kesto (keskiarvo) oli pegfilgrastiimiryhmässä 1,8 vuorokautta ja filgrastiimiryhmässä 1,6 vuorokautta (ero 0,23 vuorokautta, 95 %:n luottamusväli –0,15, 0,63).
In one study 56% of patients given Zykadia (92 of 163) were considered by the treating doctors to have shown a complete or partial response to the medicine at the time of analysis.
Yhdessä tutkimuksessa 56 prosenttia Zykadia-hoitoa saaneista potilaista (92 potilasta 163:sta) oli hoitavien lääkärien mukaan saavuttanut täydellisen tai osittaisen vasteen lääkkeelle analyysin suorittamisen aikaan.
In one study involving 3,372 people, subjects were given either a seasonal flu vaccine followed by two doses of Aflunov three weeks apart, or placebo (a dummy vaccine) followed by two doses of an adjuvanted seasonal vaccine three weeks apart.
Yhdessä tutkimuksessa, johon osallistui 3 372 ihmistä, koehenkilöille annettiin joko kausi-influenssarokote ja sen jälkeen kaksi Aflunov-annosta kolmen viikon välein, tai lumerokotetta ja sen jälkeen kaksi annosta adjuvantoitua kausi- influenssarokotetta kolmen viikon välein.
In one study the AUC of the simvastatin acid (SVA), a major active metabolite of simvastatin, was reduced by 42% (90% CI 24%-56%) when a single dose of 40 mg simvastatin was combined with repeated administration of fenofibrate 160 mg.
Yhdessä tutkimuksessa simvastatiinihapon (SVA), simvastatiinin merkittävän aktiivisen metaboliitin, AUC-arvo pieneni 42 % (90 %:n CI 30–42 %), kun yksi 40 mg:n simvastatiiniannos yhdistettiin toistuvaan 160 mg:n fenofibraattiannokseen.
In one study, 341 patients with type 2 diabetes were randomised to treatment with NovoMix 30 either alone or in combination with metformin, or to metformin together with sulfonylurea.
Yhdessä tutkimuksessa 341 tyypin 2 diabeetikkoa oli satunnaistettu käyttämään joko NovoMix 30 - insuliinia yksinään tai yhdessä metformiinin kanssa, tai metformiinia yhdessä sulfonyyliurean kanssa.
In one study, 66% of patients treated with Yellox (104 out of 158) had no signs of inflammation after two weeks compared with 48% of patients receiving placebo (35 out of 73).
Yhdessä tutkimuksessa 66 prosentilla (104 potilasta 158:sta) Yelloxia saaneista potilaista ei ollut tulehdusoireita kahden viikon jälkeen, kun vastaava luku lumelääkettä saaneilla oli 48 prosenttia (35 potilasta 73:sta).
In one study, 90% of those taking Crixivan in combination with zidovudine and lamivudine had viral loads below 500 copies/ml after 24 weeks, compared with 43% of those taking Crixivan alone and none of those taking zidovudine and lamivudine without Crixivan.
Yhdessä tutkimuksessa Crixivania yhdessä tsidovudiinin ja lamivudiinin kanssa saaneista potilaista 90 prosentilla virustaakka oli alle 500 kopiota/ml 24 viikon jälkeen, kun pelkkää Crixivania saaneista potilaista vastaava osuus oli 43 prosenttia; kenenkään tsidovudiinia ja lamivudiinia ilman Crixivania saaneen virustaakka ei laskenut kyseiselle tasolle.
In one study, Abasaglar was compared with Lantus when added to short-acting insulin treatment in 536 patients with type 1 diabetes.
Yhdessä tutkimuksessa Abasaglara verrattiin Lantukseen lisättynä lyhytvaikutteiseen insuliinihoitoon 536:lla tyypin 1 diabetesta sairastavalla potilaalla.
In one study, amenorrhea was reported in 97% of the women who received CE 0.45 mg/bazedoxifene 20 mg during months 10 to 12.
Yhdessä tutkimuksessa CE 0,45 mg/batsedoksifeeni 20 mg -yhdistelmää saaneista naisista 97 %:lla ilmoitettiin amennorreaa 10.–12. kuukautena.
In one study, at week 24, the proportion of patients with plasma viral RNA below
Toisessa näistä tutkimuksista 24 viikon hoidon jälkeen plasman virus
In one study, healthy volunteers received a single dose of 1250 mg of VIRACEPT (5x 250 mg tablets) under fasted or fed conditions (three meals with different caloric and fat contents).
Eräässä tutkimuksessa terveet vapaaehtoiset saivat VIRACEPTia 1250 mg:n kerta- annoksen (viisi 250 mg:n tablettia) joko paastotilassa tai ruokailun yhteydessä (kolme ateriaa, joissa eri kalori- ja rasvasisältö).
In one study, hypothyroidism was reported in 15 (13.6%) subjects on sunitinib and 3 (2.9%) subjects on standard of care.
Toisessa tutkimuksessa kilpirauhasen vajaatoimintaa raportoitiin 15:lla sunitinibia saaneista (13,6 %) ja kolmella tavanomaista hoitoa saaneista tutkimushenkilöistä (2,9 %).
In one study, nervous system symptoms often occurred during the first 1-3 hours after taking a dose.
Eräässä tutkimuksessa hermosto-oireita esiintyi usein 1–3 tunnin kuluessa annoksen ottamisesta.
In one study, the average reduction in pain during the first 30 minutes after use was 6.6 points in patients receiving PecFent compared with 4.5 in those receiving placebo.
Yhdessä tutkimuksessa kivun voimakkuus väheni 30 minuutin kuluessa annostelusta keskimäärin 6,6 pistettä PecFentiä saaneilla ja 4,5 pistettä lumelääkettä saaneilla.
In one subject, treatment-emergent anti- idarucizumab antibodies were detected after the second administration.
Yhdellä henkilöllä havaittiin hoidon myötä syntyneitä anti-idarusitsumabivasta-aineita toisen annostelun jälkeen.
In one year clinical trials, pioglitazone consistently gave a statistically significant reduction in the albumin/creatinine ratio compared to baseline.
Vuoden kestäneissä tutkimuksissa pioglitatsonilla saavutettiin johdonmukaisesti lähtöarvoon verrattuna tilastollisesti merkitsevä aleneminen albumiini/kreatiniini suhteessa.
In one-year clinical trials, pioglitazone consistently gave a statistically significant reduction in the albumin/creatinine ratio compared to baseline.
Yhden vuoden kliinisissä tutkimuksissa pioglitatsonilla saavutettiin johdonmukaisesti lähtöarvoon verrattuna tilastollisesti merkitsevä aleneminen albumiini/kreatiniini-suhteessa.