natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At both Week 26 and Week 78, there were significant reductions in LDL-C, TC, apo B, TG,
Sekä viikolla 26 että viikolla 78 LDL- kolesterolipitoisuus, kokonaiskolesterolipitoisuus, apo B -pitoisuus, triglyseridipitoisuus, non-HDL-kolesteroli ja VLDL-kolesterolipitoisuus olivat pienentyneet merkitsevästi.
At both Week 26 and Week 78, there were significant reductions in LDL-C, TC, apo B, TG,
Sekä viikolla 26 että viikolla 78 LDL-kolesterolipitoisuus, kokonaiskolesterolipitoisuus, apo B -pitoisuus, triglyseridipitoisuus, non-HDL-kolesteroli ja VLDL-kolesterolipitoisuus olivat pienentyneet merkitsevästi.
At clinical cutoff, 1337 deaths were reported.
Kliinisen arviointiaikapisteen kohdalla oli raportoitu
At clinically relevant concentrations of imatinib, binding to plasma proteins was approximately 95 % on the basis of in vitro experiments, mostly to albumin and alpha-acid-glycoprotein, with little binding to lipoprotein.
Kliinisesti merkittävällä konsentraatiolla imatinibi sitoutui plasman proteiineihin 95 %:sesti in vitro - tutkimuksen perusteella, lähinnä albumiiniin ja alfa-happo-glykoproteiiniin ja vähäisessä määrin lipoproteiiniin.
At clinically relevant concentrations of imatinib, binding to plasma proteins was approximately 95% on the basis of in vitro experiments, mostly to albumin and alpha-acid-glycoprotein, with little binding to lipoprotein.
Kliinisesti merkittävällä konsentraatiolla imatinibi sitoutui plasman proteiineihin 95 %:sesti in vitro - tutkimuksen perusteella, lähinnä albumiiniin ja alfa-happo-glykoproteiiniin ja vähäisessä määrin lipoproteiiniin.
At clinically relevant exposures, animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to reproductive toxicity (see section 5.3).
Eläinkokeissa ei ole havaittu kliinisesti olennaisilla altistuksilla suoria tai epäsuoria lisääntymistoksisia vaikutuksia (ks. kohta 5.3).
At clinically relevant plasma concentration, velpatasvir is not an inhibitor of hepatic transporters bile salt export pump (BSEP), sodium taurocholate cotransporter protein (NTCP), OATP2B1, OATP1A2 or organic cation transporter (OCT) 1, renal transporters OCT2, OAT1, OAT3, multidrug resistance-associated protein 2 (MRP2) or multidrug and toxin extrusion protein (MATE) 1, or CYP or uridine glucuronosyltransferase (UGT) 1A1 enzymes.
Kliinisesti merkittävillä pitoisuuksilla plasmassa velpatasviiri ei estä maksan kuljettajaproteiineja, sappisuolapumppua (BSEP), natriumin ja taurokolaatin yhteiskuljettajaproteiinia (NTCP), OATP2B1:tä, OATP1A2:ta tai orgaanisten kationien kuljettajaproteiinia (OCT) 1, munuaisten kuljettajaproteiineja, OCT2:ta, OAT1:tä, OAT3:a, MRP2:ta (monilääkeresistenssiproteiinia 2), tai MATE1:tä (multidrug and toxin extrusion protein 1) tai CYP- tai uridiiniglukuronyylitransferaasin (UGT) 1A1 -entsyymejä.
At concentrations above 5 ml/l stock suspension and up to 75 ml/l stock suspension (15 g fenbendazole/l) and within an administration period of up to 8 hour also no stirring of the stock suspension is required.
Yli 5 ml/l mutta alle 75 ml/l kantaliuoksen pitoisuuksissa (15 g fenbendatsolia/l) jatkuva sekoittaminen ei ole tarpeen, jos kantaliuoksen annostelu tapahtuu 8 tunnin aikana.
At concentrations ranging from 10 to 300 µM, hydroxycarbamide does not stimulate the in vitro ATPase activity of recombinant human P glycoprotein (PGP), indicating that hydroxycarbamide is not a PGP substrate.
Pitoisuuksina 10–300 μM hydroksikarbamidi ei stimuloi rekombinantin ihmisen P-glykoproteiinin (PGP) ATPaasi-aktiviteettia in vitro, mikä viittaa siihen, ettei hydroksikarbamidi ole PGP:n substraatti.
At day 15, the median change from baseline in the number of joints with active arthritis and limited range of motion were -67% and -73% for Ilaris (N=43), respectively, compared to a median change of 0% and 0% for placebo (N=41).
Päivänä 15 aktiivisen artriitin affisioimien nivelten määrän mediaanimuutos lähtötilanteesta oli Ilaris- ryhmässä -67 % ja liikelaajuudeltaan rajoittuneiden nivelten määrän mediaanimuutos lähtötilanteesta
At Day 15, the treatment difference between lumacaftor 400 mg/ivacaftor 250 mg q12h and placebo for the mean absolute change (95% CI) in ppFEV1 from baseline was 2.51 percentage points in the pooled Trials 1 and 2 (P<0.0001).
Vuorokautena 15 hoitoero ppFEV1- arvon keskimääräiselle absoluuttiselle muutokselle lähtövaiheesta (95 %:n luottamusväli) lumakaftorin ja ivakaftorin yhdistelmän (400 mg ja 250 mg 12 tunnin välein) ja lumelääkkeen välillä oli tutkimusten 1 ja 2 yhteistuloksissa 2,51 prosenttiyksikköä (P < 0,0001).
At Day 168 fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms and vilanterol increased adjusted mean weighted mean FEV1 over 0-4 hours by 193mL (95% CI: 156, 230 mL, p<0.001) and 145 mL (95% CI: 108, 181 mL, p<0.001) respectively compared to placebo.
Päivän 168 mittauksissa flutikasonifuroaatti- vilanteroli 92/22 mikrog suurensi 0–4 tunnin FEV1 korjatun keskiarvon painotettua keskiarvoa 193 ml (95 %:n CI: 156–230 ml, p < 0,001) ja vilanteroli 145 ml (95 %:n CI: 108–181 ml, p < 0,001) lumevalmisteeseen verrattuna.
At Day 169 fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms and vilanterol increased adjusted mean trough FEV1 by 129 mL (95% CI: 91, 167 mL, p<0.001) and 83 mL (95% CI: 46, 121mL, p<0.001) respectively compared to placebo.
Päivän 169 tutkimuksissa flutikasonifuroaatti-vilanteroli 92/22 mikrog suurensi annosta edeltävän FEV1-arvon (jäännösarvon) korjattua keskiarvoa 129 ml (95 %:n CI: 91–167 ml, p < 0,001) ja vilanteroli 83 ml (95 %:n CI: 46–121 ml, p < 0,001) lumevalmisteeseen verrattuna.
At day 42, 100% of subjects aged 18-60 years and 96.4% of subjects aged >60 years had a titre of at least 1:80.
Titteri oli vähintään 1:80 100 %:lla 18−60-vuotiaista ja 96,4 %:lla > 60-vuotiaista päivänä 42.
At day 42, the neutralising antibody responses were as follows:
Päivänä 42 neutrolivien vasta-aineiden vasteet olivat seuraavat:
At dosages ranging from 0.25 to 4 mg/kg, robenacoxib had analgesic, anti-inflammatory and anti-pyretic effects in an inflammation model with a rapid onset of action (1 h).
Robenakoksibi-injetionesteellä oli analgeettisia, anti-inflammatorisia ja antipyreettisiä vaikutuksia koiran tulehdusmallissa annoksina 0,254 mg/kg, jolloin vaikutus alkoi nopeasti (1 tunnissa).
At dose levels of 500 mg/kg/day administered to Wistar Hannover rats, associated with
Kun Wistar Hannover -rotille annettu annos oli
At doses > 400 mg/day, half-lives of 3 to 10 hours have been reported.
Annosten ollessa > 400 mg/vrk on raportoitu 3–10 tunnin puoliintumisaikoja.
At doses greater than 2 mg/kg, free aflibercept clearance was approximately 1.0 L/day with a terminal half-life of 6 days.
Yli 2 mg/kg annoksilla vapaan afliberseptin puhdistuma oli noin 1,0 l/vrk ja terminaalinen puoliintumisaika 6 vrk.
At doses of 15 mg or greater, 32 of 34 patients (94%) demonstrated a ≥50% reduction of CRK-like (CRKL) phosphorylation, a biomarker of BCR-ABL inhibition, in peripheral blood mononuclear cells.
15 mg:n tai tätä suuremmilla annoksilla 32 potilaalla 34:stä (94 %:lla) todettiin, että CRKL (CRK-like) -fosforylaatio (BCR-ABL:n estymisen biomarkkeri) väheni perifeerisen veren mononukleaarisoluissa ≥ 50 %.
At doses of 15 mg or greater, 32 of 34 patients (94%) demonstrated a ≥50% reduction of CRK-like (CRKL) phosphorylation, a biomarker of BCR-ABL inhibition, in peripheral blood mononuclear cells.
15 mg:n tai tätä suuremmilla annoksilla 32 potilaalla 34:stä (94 %:lla) todettiin, että CRKL (CRK-like) fosforylaatio (BCR-ABL:n estymisen biomarkkeri) väheni perifeerisen veren mononukleaarisoluissa ≥ 50 %.
At doses of 30 to 60 mg spinosad and 0.5 to 1 mg milbemycin oxime per kg bodyweight, lethargy, anorexia/decreased appetite, diarrhoea, pruritus, dermatitis and reddening of the skin and pinna were commonly seen.
Spinosadin (30–60 mg/painokilo) ja milbemysiinioksiimin (0,5–1 mg/painokilo) yleisiä haittavaikutuksia olivat horrostila, ruokahaluttomuus / vähentynyt ruokahalu, ripuli, kutina, ihottuma ja ihon ja ulkokorvan punoitus.
At doses of 30 to 60 mg spinosad and 0.5 to 1 mg milbemycin oxime per kg bodyweight, lethargy, anorexia/decreased appetite, diarrhoea, pruritus, dermatitis and reddening of the skin and pinna were commonly seen.
Spinosadin (30–60 mg/painokilo) ja milbemysiinioksiimin (0,5–1 mg/painokilo) yleisiä haittavaikutuksia olivat letargia, ruokahaluttomuus / vähentynyt ruokahalu, ripuli, kutina, dermatiitti ja ihon ja ulkokorvan punoitus.
At doses of 5 to 25 mg/day, half-life in plasma is approximately 3 hours in healthy volunteers and ranges from 3 to 5 hours in patients with multiple myeloma, myelodysplastic syndromes or mantle cell lymphoma.
Annoksia 5–25 mg/vrk käytettäessä puoliintumisaika plasmassa on noin 3 tuntia terveillä vapaaehtoisilla ja vaihtelee multippelia myeloomaa, myelodysplastisia oireyhtymiä tai manttelisolulymfoomaa sairastavilla potilailla 3–5 tuntiin.
At doses of 5 to 25 mg/day, half-life in plasma is approximately 3 hours in healthy volunteers and ranges from 3 to 5 hours in patients with multiple myeloma, myelodysplastic syndromes or mantle cell lymphoma..
Annoksia 5–25 mg/vrk käytettäessä puoliintumisaika plasmassa on noin 3 tuntia terveillä vapaaehtoisilla ja vaihtelee multippelia myeloomaa, myelodysplastisia oireyhtymiä tai manttelisolulymfoomaa sairastavilla potilailla 3–5 tuntiin.
At doses of 75 to 100 mg/kg bodyweight per day for 5 days, given at monthly intervals for a period of six months, the most commonly observed clinical sign was vomiting.
Kun annokset olivat 75–100 mg/elopainokilo vuorokaudessa 5 päivän ajan, kerran kuukaudessa annettuna kuuden kuukauden jakson ajan, yleisimmin havaittu kliininen oire oli oksentelu.
At doses of approximately 2.5 times the recommended dose, spinosad caused vomiting in the vast majority of dogs.
Kun annokset olivat suositeltua annosta noin 2,5 kertaa suuremmat, spinosadi aiheutti oksentelua suurimmalla osalla koirista.
At doses that were toxic to the mothers (5- to 10-fold the plasma exposure level in patients), a decrease in foetal body weight and viability along with an increase in foetal variations were observed in rats and rabbits.
Annoksilla, jotka olivat myrkyllisiä emoille (5–10-kertainen annos verrattuna altistustason potilailla), havaittiin sikiön ruumiinpainon ja elinkykyisyyden laskua sekä sikiön poikkeamien yleistymistä rotilla ja kaneilla.
At doses that were toxic to the mothers (representing a 5- to 10-fold higher plasma exposure level to patients), a decrease in foetal body weight and embryofoetal viability along with an increase in foetal variations were observed in rats and rabbits.
Rotilla ja kaniineilla havaittiin sikiöiden painon pienenemistä, alkioiden/sikiöiden elinkelpoisuuden heikkenemistä ja sikiöiden epämuodostumien lisääntymistä emolle toksisilla annoksilla (5–10-kertainen plasman dabigatraanialtistus potilaisiin verrattuna).
At doses used for prophylaxis of venous thromboembolism, enoxaparin sodium does not influence bleeding time and general blood clotting parameters, nor does it affect platelet aggregation or binding of fibrinogen to platelets.
Laskimotromboembolian ehkäisemiseksi käytettävillä annoksilla enoksapariininatrium ei vaikuta veren vuotoaikaan eikä yleisiin hyytymisparametreihin, eikä se myöskään vaikuta verihiutaleiden aggregaatioon eikä fibrinogeenin sitoutumiseen verihiutaleisiin.
At doses which were low enough to maintain gestation in the animal species, no teratogenic effects were observed.
Annoksilla, jotka olivat riittävän alhaisia tiineyden säilymiseksi eläinlajeilla, ei havaittu teratogeenisia vaikutuksia.
At doses  25 mg apixaban displays dissolution limited absorption with decreased bioavailability.
Kun annos on  25 mg, apiksabaanin liukeneminen rajoittaa imeytymistä, mikä johtaa pienempään biologiseen hyötyosuuteen.
At each investigation, the need for dose adjustment should be considered.
Jokaisen tutkimuksen yhteydessä tulee harkita annoksen muuttamista.
At each spot part the coat until the skin is visible.
Erottele koiran turkki jakaukselle kustakin hoidettavasta kohdasta, kunnes iho näkyy.
At each spot, part the coat until the skin is visible.
Erottele koiran turkki jakaukselle kustakin hoidettavasta kohdasta, kunnes iho näkyy.
At end of study, individuals enrolled in the two Phase-III studies (Protocol- 013 and Protocol-015), were followed for up to 4 years (median 3.7 years).
Tutkimuksen päätyttyä seurattiin kahteen faasi III -tutkimukseen (tutkimussuunnitelma 013 ja tutkimussuunnitelma otettuja tutkimushenkilöitä enintään neljän vuoden ajan (mediaani 3,7 vuotta).
At end of study, individuals enrolled in the two Phase-III studies (Protocol-013 and Protocol-015), were followed for up to 4 years (median 3.7 years).
Tutkimuksen päätyttyä seurattiin kahteen faasi III -tutkimukseen (tutkimussuunnitelma 013 ja tutkimussuunnitelma otettuja tutkimushenkilöitä enintään neljän vuoden ajan (mediaani 3,7 vuotta).
At enrolment, six patients were between 3 months and 1 year old, 15 children were between 1 and less than 2 years old, and 79 were between 2 and 12 years old.
Tutkimukseenottovaiheessa 6 potilasta oli iältään 3 kk – 1 v, 15 lasta 1– < 2 v ja 79 lasta 2–12 v.
At entry, patients had an Expanded Disability Status Scale (EDSS) score ≤5.5.
Lähtötilanteessa potilaiden EDSS-asteikon (Expanded Disability Status Scale) pisteet olivat ≤5,5.
At entry, patients had an Expanded Disability Status Scale (EDSS) score ≤5.5.
Lähtötilanteessa potilaiden EDSS-pisteet (Expanded Disability Status Scale) olivat ≤5,5.
At equivalent doses, the plasma concentration and AUC values of Caelyx which represent mostly pegylated liposomal doxorubicin hydrochloride (containing 90% to 95% of the measured doxorubicin) are significantly higher than those achieved with standard doxorubicin hydrochloride preparations.
Caelyxin plasmapitoisuus ja AUC-arvot, jotka edustavat pääasiassa pegyloitua liposomaalista doksorubisiinihydrokloridia (sisältää 90–95 % mitatusta doksorubisiinista), ovat vastaavilla annoksilla merkittävästi korkeampia kuin tavanomaisella doksorubisiinihydrokloridivalmisteilla.
At five years after the initial injection of Xiapex, 92.8% and 93.4% of subjects were seropositive for anti-AUX-I and anti-AUX-II respectively.
Viiden vuoden kuluttua ensimmäisestä Xiapex-injektiosta 92,8 % potilaista oli seropositiivisia AUX-I- komponentille ja 93,4 % oli seropositiivisia AUX-II-komponentille.
At four weeks postvaccination, the VZV- specific immune responses following concomitant use were not similar to the VZV-specific immune responses following nonconcomitant administration.
Neljä viikkoa rokotuksen jälkeen samanaikaisen rokottamisen aiheuttamat varicella zoster spesifit virusvasta-ainevasteet eivät olleet samantasoisia kuin annettaessa rokotteet eri aikaan .
At high ASA doses, the elimination of salicylic acid follows zero-order kinetics (i.e., the rate of elimination is constant in relation to plasma concentration), with an apparent half-life of 6 hours or higher.
Suuria ASA- annoksia käytettäessä salisyylihapon eliminoituminen noudattaa nollannen kertaluvun kinetiikkaa (eli eliminoitumisnopeus on vakio suhteessa plasman pitoisuuteen), ja näennäinen puoliintumisaika on vähintään 6 tuntia.
At high concentrations, where DPP-4 is fully saturated, 70-80% of linagliptin was bound to other plasma proteins than DPP-4, hence 30-20% were unbound in plasma.
Pitoisuuksien ollessa suuria ja DPP-4:n ollessa täysin saturoitunut, 70–80 % linagliptiinista sitoutui muihin plasman proteiineihin kuin DPP-4:ään, ja 30–20 % oli sitoutumattomana plasmassa.
At high doses (≥1,000 mg/kg/day) rats exhibited prolongation of gestation and reduction in foetal viability.
Suuret annokset (≥ 1 000 mg/kg/päivä) pidensivät rottien tiineysaikaa ja heikensivät sikiön elinkelpoisuutta.
At higher doses rivaroxaban displays dissolution limited absorption with decreased bioavailability and decreased absorption rate with increased dose.
Suurempana annoksena rivaroksabaanin liukeneminen rajoittaa imeytymistä johtaen pienempään biologiseen hyötyosuuteen.
At higher doses rivaroxaban displays dissolution limited absorption with decreased bioavailability and decreased absorption rate with increased dose.
Suurempina annoksina rivaroksabaanin liukeneminen rajoittaa imeytymistä johtaen pienempään biologiseen hyötyosuuteen.
At higher doses, ritonavir acts as a ‘protease inhibitor’.
Suurempina annoksina ritonaviiri toimii ns. proteaasinestäjänä.
At higher oral doses, Cmax and AUC increase less than proportionally to the dose.
Suuremmilla suun kautta annettavilla annoksilla Cmax- ja AUC-arvot suurenevat vähemmän kuin suhteessa annokseen.
At hospital, activated charcoal can be administered if the patient’s airways can be adequately protected.
Sairaalassa aktiivihiiltä voidaan antaa, mikäli potilaan hengitystiet voidaan asianmukaisesti suojata.
At initiation of Ventavis treatment or if the patient is switched from an alternative device, the first inhalation should be made with 1 ml ampoule of Ventavis 10 microgram/ml (see section 4.4).
Ventavis-hoitoa aloitettaessa tai jos potilas vaihtaa sumutinta, ensimmäinen inhalaatio tehdään käyttäen 1 ml ampullia Ventavis 10 mikrog/ml –valmistetta (ks. kohta 4.4).
At last follow-up, 6 of 12 patients in the single institution study were alive with a median follow-up time of 28 months (range 25 to 29).
Viimeisimmässä seurannassa 6 potilasta 12:sta yhden laitoksen tutkimuksessa oli elossa kun seuranta- ajan mediaani oli 28 kk ja vaihteluväli 25–29 kk.
At least 1 adverse reaction of any toxicity grade was reported for 848 (97.5%) patients.
848 potilaalla (97,5 %) raportoitiin vähintään yksi minkä tahansa vaikeusasteen haittavaikutus.
At least 1 day until the bleeding episode as indicated by pain is resolved or healing is achieved.
Vähintään 1 vrk, kunnes vuotoon liittyvä kipu on ohi tai vuoto parantunut.
At least 1 day,
Vähintään 1
At least 1 day, until the bleeding episode as indicated by pain is resolved or healing is achieved.
Vähintään 1 vuorokauden ajan, kunnes verenvuodosta kertova kipu hellittää tai vuotokohta paranee.
At least 1 Grade 3 or Grade 4 adverse reaction was reported for 531 (61.0%) patients.
531 potilaalla (61,0 %) raportoitiin vähintään yksi vaikeusasteen 3 tai 4 haittavaikutus.
At least 1 mutation
Vähintään 1 mutaatio
at least 10 to < 15 kg
vähintään 10 ja < 15 kg
at least 100 µg
vähintään 100 µg
At least 12 components were observed in the pooled urine and faecal samples in humans with 5 components accounting for
Yhdistetyissä ihmisiltä kerätyistä virtsa- ja ulostenäytteissä havaittiin vähintään 12:ta komponenttia, joista 5:n komponentin osuus oli yli 1 % annoksesta.
At least 14 days before you start treatment with Soliris, your doctor will administer a vaccine against meningitis if it was not previously administered or if your vaccination is outdated.
Lääkäri antaa sinulle viimeistään 14 päivää ennen Soliris-hoidon aloittamista rokotuksen aivokalvontulehdusta vastaan, jos sitä ei ole annettu jo aiemmin tai jos rokotussuojasi on vanhentunut.
At least 14 days old and < 30 kg
Syntymästä* 13 vuorokauden ikäiseksi Vähintään 14 vuorokautta ja < 30 kg
at least 15 to < 25 kg
vähintään 15 ja < 25 kg
At least 15 to less than 35
vähintään 15, alle 35
at least 2 hours after any food; then wait 1 hour before eating again.
kun ruoan nauttimisesta on kulunut vähintään 2 tuntia; ja odota vielä 1 tunti ennen kuin syöt uudelleen.
at least 25 to < 35 kg
vähintään 25 ja < 35 kg
At least 3.6 log10 EID50 (1 dose) per animal by coarse spray, drinking water or intranasal/ocular administration.
Vähintään 3,6 log10 EID50 (1 annos ) eläintä kohti joko karkeana sumutteena, juomavedessä tai intranasaalisesti /okulaarisesti annettuna.
At least 3.6 log10 EID50 (1 dose) per animal by coarse spray, drinking water or intranasal/ocular administration.
Vähintään 3,6 log10 EID50 (1 annos) eläintä kohti joko karkeana sumutteena, juomavedessä tai intranasaalisesti/okulaarisesti annettuna.
At least 30 minutes before Gazyvaro infusion
Vähintään 30 minuuttia ennen Gazyvaro- infuusiota
At least 32.6 kg
Vähintään 32,6 kg
At least 32.6 kgb
Vähintään 32,6 kg
at least 35
vähintään 35
At least 4 points improvement on ADAS- Cog with no worsening on CIBIC-Plus and PDS
ADAS-Cog:n vähintään 4 pisteen paraneminen, eikä CIBIC-Plus:n tai PDS:n heikkenemistä
At least 4 points improvement on ADAS- Cog with no worsening on CIBIC-Plus and PDS
Vähintään 4 pisteen paraneminen ADAS-cog-asteikolla, ei huononemista CIBIC-plus-asteikolla eikä PDS:ssä
At least 4 points improvement on ADAS-Cog with no worsening on ADCS- CGIC and ADCS-ADL
Vähintään 4 pisteen paraneminen ADAS-Cog- pisteissä ja ADCS-CGIG- pistearvon ja ADCS-ADL- pistearvon pysyminen vähintään lähtöarvossa
At least 4 points improvement on ADAS-Cog with no worsening on CIBIC-Plus and PDS
ADAS-Cog:n vähintään 4 pisteen paraneminen, eikä CIBIC-Plus:n tai PDS:n heikkenemistä
at least 5 to < 10 kg (REYATAZ
vähintään 5 ja < 10 kg (REYATAZ
At least 5 years of long-term follow-up was completed after treatment in
Ensin mainitussa tutkimuksessa 462 potilasta oli hoidon jälkeen pitkäaikaisseurannassa vähintään
At least 5 years of long-term follow-up was completed after treatment in 462 patients and327 patients, respectively.
Ensin mainitussa tutkimuksessa 462 potilasta oli hoidon jälkeen pitkäaikaisseurannassa vähintään 5 vuotta ja toisessa tutkimuksessa 327 potilasta.
At least 500 IU
Vähintään 500 IU
At least 6 cases had a positive rechallenge.
Ainakin kuudessa tapauksessa oireet uusiutuivat, kun lääkehoito aloitettiin uudestaan (positive rechallenge).
At least 6 months after prior therapy, bortezomibwas started at the last tolerated dose of 1.3 mg/m2 (n=93) or ≤ 1.0 mg/m2 (n=37) and given on days 1, 4, 8 and 11 every 3 weeks for maximum of 8 cycles either as single agent or in combination with dexamethasone in accordance with the standard of care.
Bortetsomibi-hoito aloitettiin vähintään 6 kuukautta aiemman hoidon jälkeen potilaan viimeksi sietämällä annoksella, 1,3 mg/m2 (n = 93) tai ≤ 1,0 mg/m2 (n = 37), jota annettiin kolmen viikon välein päivinä 1, 4, 8 ja 11 enintään 8 hoitosyklin ajan joko ainoana lääkevalmisteena tai yhdistelmänä deksametasonin kanssa tavanomaisen hoitotavan mukaan.
At least 6 months after prior therapy, VELCADE was started at the last tolerated dose of 1.3 mg/m2 (n=93) or ≤ 1.0 mg/m2 (n=37) and given on days 1, 4, 8 and 11 every 3 weeks for maximum of 8 cycles either as single agent or in combination with dexamethasone in accordance with the standard of care.
VELCADE- hoito aloitettiin vähintään 6 kuukautta aiemman hoidon jälkeen potilaan viimeksi sietämällä annoksella, 1,3 mg/m2 (n = 93) tai ≤ 1,0 mg/m2 (n = 37), jota annettiin kolmen viikon välein päivinä 1, 4, 8 ja 11 enintään 8 hoitosyklin ajan joko ainoana lääkevalmisteena tai yhdistelmänä deksametasonin kanssa tavanomaisen hoitotavan mukaan.
At least 64% of the patients treated were classified as ‘responders’, since their HbA1c levels either fell by at least 0.6% from the baseline value over the course of the studies, or their HbA1c levels were 6.1% or less at the end of the studies.
Ainakin 64 % hoidetuista potilaista luokiteltiin "hoitoon vastanneiksi”, koska heidän HbA1c-pitoisuutensa joko laski vähintään 0,6 % perustasosta tutkimusten aikana tai oli 6,1 % tai alhaisempi tutkimusten lopussa.
At least 65% of the patients had mild-moderate renal impairment (with creatinine clearance of 30-89 mL/min).
Potilaista vähintään 65 %:lla oli lievä tai keskivaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 30–89 ml/min).
at least 7 days before starting treatment – to make sure that you are not already pregnant every month during treatment.
aikaisintaan 7 vuorokautta ennen hoidon alkamista – näin varmistetaan, että et ole raskaana kerran kuukaudessa hoidon aikana.
at least 7 days before starting treatment – to make sure that you are not already pregnant every month during treatment.
hoidon aloittamista edeltävien 7 päivän aikana varmistaakseen, että et ole raskaana joka kuukausi hoidon aikana.
At least 7 days must elapse between discontinuation of Xadago and initiation of treatment with MAO inhibitors or pethidine (see section 4.3 and 4.5).
MAO:n estäjän tai petidiinin käytön saa aloittaa aikaisintaan seitsemän päivän kuluttua Xadago- hoidon lopettamisesta (ks. kohdat 4.3 ja 4.5).