natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among the 681 patients with diarrhoea, 104 patients (15%) were managed with treatment interruption and of these 98 (94%) were rechallenged with bosutinib.
Ripulin saaneista 681 potilaasta 104 potilaan (15 %) ripuli hoidettiin keskeyttämällä hoito, ja näistä 98 potilasta (94 %) sai uudelleen bosutinibia.
Among the 75 subjects who received at least one dose of SOC, the total median exposure to SOC was 51 weeks and ranged from 0.4 to 52 weeks.
Niiden 75 potilaan ryhmässä, jotka saivat vähintään yhden annoksen tavanomaista hoitoa, hoidon kesto oli keskimäärin 51 viikkoa (mediaani) ja vaihteluväli oli 0,4– 52 viikkoa.
Among the children who tested positive for antibodies to golimumab, 39% (25/69) had neutralising antibodies.
Neutraloivia vasta-aineita oli 39 %:lla (25/69) niistä lapsista, joille kehittyi golimumabin vasta-aineita.
Among the HBeAg positive subjects randomised to tenofovir disoproxil fumarate, 16 of 65 subjects (25%) experienced HBeAg loss, and 8 of 65 subjects (12%) experienced anti-HBe seroconversion through week 240.
Tenofoviiridisoproksiiliryhmään satunnaistettujen HBeAg-positiivisten joukosta 16 henkilöllä 65:stä (25 %) esiintyi HBeAg:n häviäminen ja 8 henkilöllä 65:sta (12 %) esiintyi anti-HBe-serokonversio viikkoon 240 mennessä.
Among the metabolites, 9.5% to 9.7% of the administered tegafur was excreted in the urine as 5-FU and approximately 70% to 77% as FBAL, accounting for approximately 83% to 91% of the administered Teysuno dose (total tegafur + 5-FU + FBAL).
Metaboliitit: 9,5 % -9,7 % annetusta tegafuurista erittyi virtsaan 5-FU:na ja noin 70 % -77 % FBAL:na, mikä vastaa noin 83 % - 91 %:a annetusta Teysuno-annoksesta (tegafuuri + 5-FU + FBAL yhteensä).
Among the most frequent adverse reactions (at least in 2% of patients) in clinical studies in liver transplant patients receiving Envarsus were tremor, headache, fatigue, hyperkalaemia, hypertension, renal failure, blood creatinine increased, dizziness, hepatitis C, muscle spasms, tinea infection, leukopenia, sinusitis , and URTI, all of which are known to occur in the respective patient population under immunosuppressive treatment.
Kliinisissä tutkimuksissa Envarsus-valmistetta saaneiden maksansiirtopotilaiden yleisimmät haittavaikutukset (vähintään 2 prosentilla potilaista) olivat vapina, päänsärky, väsymys, hyperkalemia, hypertensio, munuaisten vajaatoiminta, veren kreatiniinipitoisuuden nousu, huimaus, C-hepatiitti, lihaskrampit, silsainfektiot, leukopenia, nenän sivuonteloiden tulehdus ja ylempien hengitysteiden infektio, joita kaikkia tiedetään esiintyneen mainitussa potilasryhmässä immunosuppressiivisen hoidon aikana.
Among the patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab in CA209067, 151/313 (48%) had the first onset of Grade 3 or 4 adverse reactions during the initial combination phase.
CA209067-tutkimuksessa nivolumabi–ipilimumabi-yhdistelmähoitoa saaneista potilaista 48 prosentilla (151/313) asteen 3 tai 4 haittavaikutukset puhkesivat ensimmäisen yhdistelmähoitovaiheen aikana.
Among the patients with lymphoma, 60% of those receiving Mozobil achieved the target number of stems cells within four collection days (89 out of 150), compared with 20% of the patients receiving placebo (29 out of 148).
Lymfoomapotilaiden ryhmässä 60 % niistä, jotka saivat Mozobilia, saavuttivat kantasolujen tavoitemäärän neljän keräämispäivän aikana (89 potilasta 150:stä), kun vastaava määrä lumelääkettä saaneilla oli 20 % (29 potilasta 148:sta).
Among the patients with multiple myeloma, 72% of those receiving Mozobil achieved the target number of stem cells (106 out of 148), compared with 34% of the patients receiving placebo (53 out of 154).
Multippelia myeloomaa sairastavien ryhmässä 72 % niistä, jotka saivat Mozobilia, saavuttivat kantasolujen tavoitemäärän (106 potilasta 148:sta), kun vastaava määrä lumelääkettä saaneilla oli 34 % (53 potilasta 154:stä).
Among the patients, 59 had autopsies carried out on them to prove conclusively whether or not they had significant amounts of β-amyloid plaques in their brains.
Potilaista 59:lle tehtiin ruumiinavaus sen varmistamiseksi, oliko heidän aivoissaan paljon beeta- amyloidiplakkeja.
Among the subgroup of patients up-titrated at week 12, an additional 10.5% mean reduction in LDL-C was achieved at week 24.
Viikolla 24 niiden potilaiden alaryhmässä, joiden annosta suurennettiin viikolla 12, LDL- kolesterolipitoisuus oli edelleen pienentynyt keskimäärin 10,5 %.
Among the women who received ellaOne in the phase III studies, only 0.4% reported heavy intermenstrual bleeding.
Niistä naisista, jotka saivat ellaOnea vaiheen III tutkimuksessa, vain 0,4 % ilmoitti runsaasta kuukautisvuodosta.
Among them, the incidence of adrenal phaeochromocytomas was increased relative to control in males at all dose levels ( 3 mg/kg/day) and in females receiving 10 mg/kg/day and above.
Muun muassa lisämunuaisten feokromosytoomat lisääntyivät verrattuna vertailuryhmän koiraisiin kaikilla annoksilla (≥ 3 mg/kg/vrk) sekä naaraisiin, jotka saivat vähintään 10 mg/kg/vrk.
Among them, two patients experienced a clinically meaningful decline in estimated GFR which improved after discontinuation of tenofovir disoproxil fumarate.
Heistä kahden arvioitu GFR laski kliinisesti merkittävästi, mutta parani jälleen tenofoviiridisoproksiilifumaraattihoidon lopettamisen jälkeen.
Among these 1,053 women, the safety of repeated intermittent treatment courses (each limited to
Näiden 1 053 naisen joukossa toistuvien jaksottaisten hoitojaksojen (joista kukin kesti enintään
Among these children, the vaccine-related adverse reactions, summarised in section b, were observed in individuals following vaccination with M-M-RVAXPRO (excluding isolated reports with frequency <0.2%).
Näiden lasten keskuudessa havaittiin seuraavat rokotteeseen liittyvät haittavaikutukset M-M-RVAXPRO-rokotteen annon jälkeen (lukuun ottamatta yksittäisiä havaintoja, joita oli < 0,2 %).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Näistä mainittakoon BK- virusinfektioon liittyvä nefropatia ja JC-virusinfektioon liittyvä etenevä multifokaalinen leukoenkefalopatia (PML).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Näistä mainittakoon BK-virusinfektioon liittyvä nefropatia ja JC- virusinfektioon liittyvä etenevä multifokaalinen leukoenkefalopatia (PML).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Näistä mainittakoon BK-virusinfektioon liittyvä nefropatia ja JC-virusinfektioon liittyvä etenevä multifokaalinen leukoenkefalopatia (PML).
Among these conditions are BK virus-associated nephropathy and JC virus-associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Näihin tautitiloihin lukeutuvat BK –virusinfektioon liittyvä nefropatia ja JC –virusinfektioon liittyvä progressiivinen multifokaalinen leukoenkefalopatia (PML).
Among these conditions are BK virus-associated nephropathy and JC virus-associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Näihin tautitiloihin lukeutuvat BK-virusinfektioon liittyvä nefropatia ja JC-virusinfektioon liittyvä progressiivinen multifokaalinen leukoenkefalopatia (PML).
Among these patients, 28% receiving vedolizumab every eight weeks, 27% receiving vedolizumab every four weeks, and 13% receiving placebo achieved clinical remission at Week 52.
Näistä potilaista 28 % vedolitsumabia joka kahdeksas viikko saaneista, 27 % vedolitsumabia joka neljäs viikko saaneista ja 13 % lumevalmistetta saaneista saavutti kliinisen remission viikolla 52.
Among these patients, 36 had chronic phase CML and 16 patients had either accelerated or blast phase CML.
Näistä 36:lla oli kroonisen vaiheen KML, ja 16:lla tauti oli akseleraatiovaiheessa tai blastikriisivaiheessa.
Among these patients, 37% receiving vedolizumab every eight weeks, 35% receiving vedolizumab every four weeks, and 5% receiving placebo achieved clinical remission at Week 52.
Näistä potilaista 37 % vedolitsumabia joka kahdeksas viikko saaneista, 35 % vedolitsumabia joka neljäs viikko saaneista ja 5 % lumevalmistetta saaneista saavutti kliinisen remission viikolla 52.
Among these patients, the median time to first event was 28 days (range, 1 to 658 days) and the median duration per event was 12 days (range, 1 to 502 days).
Mediaaniaika tapahtuman ensimmäiseen ilmaantumiskertaan oli 28 vuorokautta (vaihteluväli 1−658 vuorokautta) ja mediaanikesto esiintymiskertaa kohden oli 12 vuorokautta (vaihteluväli 1−502 vuorokautta).
Among these patients, the OS benefit with Lonsurf was maintained (hazard ratio: 0.69, 95% CI [0.45 to 1.05]).
Näiden potilaiden kokonaiselossaoloa koskeva hyöty säilyi Lonsurf- hoidossa (riskisuhde: 0,69, 95 %:n luottamusväli [0,45–1,05]).
Among these patients, the OS benefit with Lonsurf was maintained (hazard ratio: 0.75, 95% CI [0.59 to 0.94]).
Näiden potilaiden kokonaiselossaoloa koskeva hyöty säilyi Lonsurf-hoidossa (riskisuhde: 0,75, 95 %:n luottamusväli [0,59–0,94]).
Among those 56 patients, 25 (44.6%) also showed the presence of neutralizing antibodies.
Näistä 56 potilaasta 25:llä (44,6 %) esiintyi myös neutraloivia vasta-aineita.
Among those patients treated with the ZALTRAP/FOLFIRI regimen developing grade 3-4 hypertension, 54% had onset during the first two cycles of treatment (see section 4.4).
ZALTRAP-/FOLFIRI-hoitoa saaneille potilaille kehittynyt asteen 3–4 hypertensio alkoi 54 %:ssa tapauksista kahden ensimmäisen hoitojakson aikana (ks. kohta 4.4).
Among those, 85, 66 and 53 patients had ACR 20/50/70 response, respectively, at week 104.
85 potilasta sai ACR20-vasteen, 66 sai ACR50-vasteen ja 53 sai ACR70-vasteen viikolla 104.
Among treated patients, the median age was 39 years (range: 18 to 79 years, including 25 patients ≥ 65 years of age), 64 of 189 (33.9%) had undergone HSCT prior to receiving BLINCYTO and 32 of 189 (16.9%) had received more than 2 prior salvage therapies.
Hoitoa saaneiden potilaiden mediaani-ikä oli 39 vuotta (vaihteluväli: 18–79 vuotta; 25 potilasta oli ≥ 65-vuotiaita), 189 potilaasta 64 (33,9 %) oli saanut kantasolusiirron ennen Blincyto-hoitoa ja 189 potilaasta 32 (16,9 %) oli saanut aikaisemmin enemmän kuin kaksi salvage-hoitoa.
Among women who were naïve to 14 common HPV types and had a negative Pap test at Day 1, administration of Gardasil reduced the incidence of CIN 2/3 or AIS caused by vaccine- or non-vaccine HPV types by 42.7% (95% CI: 23.7, 57.3) and of genital warts by 82.8% (95% CI: 74.3, 88.8) at end of study.
Niiden naisten joukossa, joilla ei ollut 14 yleisen HPV-tyypin aiheuttamaa infektiota ja joilla Papa-kokeen oli SIL- negatiivinen (Squamous Intraepithelial Lesion) päivänä 1, Gardasilin antaminen vähensi rokotteen tai muun HPV-tyypin aiheuttamaa CIN 2/3:a tai AIS:ia 42,7 %:lla (95 % CI: 23,7; 57,3) ja genitaalialueen kondyloomia 82,8 %:lla (95 % CI: 74,3; 88,8) tutkimuksen päätyttyä.
Among women who were naïve to 14 common HPV types and had a negative Pap test at Day 1, administration of Silgard reduced the incidence of CIN 2/3 or AIS caused by vaccine- or non-vaccine HPV types by 42.7% (95% CI: 23.7, 57.3) and of genital warts by 82.8% (95% CI: 74.3, 88.8) at end of study.
Niiden naisten joukossa, joilla ei ollut 14 yleisen HPV-tyypin aiheuttamaa infektiota ja joilla Papa-kokeen oli SIL-negatiivinen (Squamous Intraepithelial Lesion) päivänä 1, Silgardin antaminen vähensi rokotteen tai muun HPV- tyypin aiheuttamaa CIN 2/3:a tai AIS:ia 42,7 %:lla (95% CI: 23,7; 57,3) ja genitaalialueen kondyloomia 82,8 %:lla (95% CI: 74,3; 88,8) tutkimuksen päätyttyä.
Among women with an abnormal Pap test at Day 1 who were already infected with the relevant vaccine HPV types at Day 1, no vaccine efficacy was observed.
Rokotteen tehoa ei havaittu naisilla, joilla oli normaalista poikkeava Papa-kokeen tulos 1. päivänä ja jotka olivat jo infektoituneet kyseisellä rokotteen HPV-tyypillä 1. päivänä
Among women with an abnormal Pap test at Day 1 who were naïve to the relevant vaccine HPV types at Day 1, efficacy of the vaccine remained high.
Rokotteen teho pysyi korkeana naisilla, joilla oli normaalista poikkeava Papa-kokeen tulos 1. päivänä ja jotka eivät olleet infektoituneet kyseisellä rokotteen HPV- tyypillä 1. päivänä.
Amongst 1,166 patients treated with lenvatinib, 3 patients (0.3%) had a Grade 4 haemorrhage and 5 patients (0.4%) had a Grade 5 reaction including arterial haemorrhage, haemorrhagic stroke, intracranial tumour haemorrhage, haemoptysis and tumour haemorrhage.
Yhteensä 1 166:stä lenvatinibihoitoa saaneesta potilaasta kolmella potilaalla (0,3 %) esiintyi asteen 4 verenvuotoa ja viidellä potilaalla (0,4 %) asteen 5 verenvuotoa, mukaan lukien valtimoverenvuotoa, hemorraginen aivohalvaus, kallonsisäisen kasvaimen verenvuotoa, veriyskää ja kasvaimen verenvuotoa.
Amongst 1,166 patients treated with lenvatinib, Grade 3 or greater haemorrhage was reported in 2% of patients, 3 patients (0.3%) had a Grade 4 haemorrhage and 5 patients (0.4%) had a Grade 5 reaction including arterial haemorrhage, haemorrhagic stroke, intracranial tumour haemorrhage, haemoptysis and tumour haemorrhage.
Yhteensä 1 166:sta lenvatinibihoitoa saaneesta potilaasta 2 %:lla raportoitiin vähintään asteen 3 verenvuotoa; kolmella potilaalla (0,3 %) esiintyi asteen 4 verenvuotoa ja viidellä potilaalla (0,4 %) asteen 5 verenvuotoa, mukaan lukien valtimoverenvuotoa, aivoverenvuotoa, kallonsisäisen kasvaimen verenvuotoa, veriyskää ja kasvaimen verenvuotoa.
Amongst 1,166 patients treated with lenvatinib, there were 4 cases (0.3%) of arterial thromboembolisms (2 cases of myocardial infarction and 2 cases of cerebrovascular accident) with a fatal outcome.
Lenvatinibihoitoa saaneiden 1 166 potilaan joukossa oli neljä kuolemaan johtanutta valtimotromboemboliatapausta (0,3 %) (kaksi sydäninfarkti- ja kaksi aivoverisuonitapahtumaa).
Amongst 1,166 patients treated with lenvatinib, there were 4 cases (0.3%) of PRES (0.3% were Grade 3 or 4), all of which resolved after treatment and/or dose interruption, or permanent discontinuation.
Yhteensä 1 166:n lenvatinibihoitoa saaneen potilaan joukossa oli neljä PRES-tapausta (0,3 %, kaikissa aste 3 tai 4), joista kaikki paranivat hoidon ja/tai lenvatinibihoidon keskeytyksen tai pysyvän lopettamisen jälkeen.
Amongst 1,166 patients treated with lenvatinib, there were 5 cases (0.4%) of arterial thromboembolisms (3 cases of myocardial infarction and 2 cases of cerebrovascular accident) with a fatal outcome.
Yhteensä 1 166:n lenvatinibihoitoa saaneen potilaan joukossa oli viisi kuolemaan johtavaa valtimotromboemboliatapausta (0,4 %) (kolme sydäninfarktia ja kaksi aivoverisuonitapahtumaa).
Amongst the 47 patients with an isolated Del (5q) cytogenetic abnormality and treated with lenalidomide 10 mg, 27 patients (57.4%) achieved red blood cell transfusion independence.
Niiden 47 potilaan joukosta, joilla oli sytogeneettisenä poikkeavuutena yksittäinen deleetio (5q) ja jotka saivat 10 mg:n lenalidomidihoitoa, 27 potilasta (57,4 %) saavutti riippumattomuuden punaverisolusiirroista.
Amongst the most commonly reported adverse reactions were injection site reactions and fever.
Yleisimmin raportoituihin haittavaikutuksiin kuuluivat pistoskohdan reaktiot ja kuume.
Amongst the most serious and/or common adverse reactions reported in Herceptin usage (intravenous and subcutaneous formulations) to date are cardiac dysfunction, administration-related reactions, haematotoxicity (in particular neutropenia), infections and pulmonary adverse reactions.
Herceptinin (laskimoon ja ihon alle annettavat lääkemuodot) tähän mennessä vakavimmat ja/tai yleisimmät raportoidut haittavaikutukset ovat sydämen toimintahäiriöt, antoon liittyvät reaktiot, hematologinen toksisuus (erityisesti neutropenia), infektiot ja keuhkoihin liittyvät haittavaikutukset.
Amongst the most serious and/or common adverse reactions reported in Herceptin usage (intravenous and subcutaneous formulations) to date are cardiac dysfunction, infusion-related reactions, haematotoxicity (in particular neutropenia), infections and pulmonary adverse reactions.
Herceptinin (laskimoon ja ihon alle annettavat lääkemuodot) vakavimmat ja/tai yleisimmät raportoidut haittavaikutukset ovat sydämen toimintahäiriöt, infuusioon liittyvät reaktiot, hematologinen toksisuus (erityisesti neutropenia), infektiot ja keuhkoihin liittyvät haittavaikutukset.
Amongst those who responded (Pediatric ACR 30) at Week 24 (n=27 out of 30 patients), the Pediatric ACR 30 responses were maintained for up to 60 weeks in the OLE phase in patients who received Humira throughout this time period.
Niistä potilaista, jotka saavuttivat Pediatric ACR 30 -vasteen viikolla 24 (n=27 yhteensä 30 potilaasta), Pediatric ACR 30 -vaste säilyi jopa 60 viikon ajan avoimessa jatkovaiheessa, kun potilaat saivat Humiraa koko tämän ajan.
Amongst those who responded (Pediatric ACR 30) at Week 24 (n=27 out of 30 patients), the Pediatric ACR 30 responses were maintained for up to 60 weeks in the OLE phase in patients who received Humira throughout this time period.
Niistä potilaista, jotka saavuttivat Pediatric ACR 30 vasteen viikolla 24 (n=27 yhteensä 30 potilaasta), Pediatric ACR 30 -vaste säilyi jopa 60 viikon ajan avoimessa jatkovaiheessa, kun potilaat saivat Humiraa koko tämän ajan.
Amongst those who responded at Week 16 (n=144), the Pediatric ACR 30/50/70/90 responses were maintained for up to six years in the OLE phase in patients who received Humira throughout the study.
Jos potilas saavutti vasteen viikolla 16 (n=144), ACR Pediatric 30/50/70/90 -vaste säilyi jopa 6 vuoden ajan avoimessa jatkovaiheessa niillä potilailla, jotka saivat Humiraa koko tutkimuksen ajan.
Amongst those who responded at Week 16 (n=144), the Pediatric ACR 30/50/70/90 responses were maintained for up to six years in the OLE phase in patients who received Humira throughout the study.
Jos tutkimushenkilö saavutti vasteen viikolla 16 (n=144), Pediatric ACR 30/50/70/90 -vaste säilyi jopa 6 vuoden ajan avoimessa jatkovaiheessa niillä potilailla, jotka saivat Humiraa koko tutkimuksen ajan.
Amorphous aluminium hydroxyphosphate sulphate is included in the vaccine as an adjuvant.
Amorfista alumiinihydroksifosfaattisulfaattia sisältyy rokotteeseen apuaineena.
Amount Displayed After Injection
Lukema pistoksen jälkeen
Amount of BeneFIX per Vial
BeneFIX-määrä / injektiopullo
Amount of Benlysta
belimumabin määrä
Amount of epoetin alfa
Epoetiini alfa- määrä
Amount of oral suspension to withdraw
Ruiskuun vedettävä oraalisuspensioannos
Amount of PegIntron to administer (µg)
Annostel- tava PegIntronin määrä (g)
Amount of PegIntron to administer (µg)
Annosteltava PegIntronin määrä (g)
amount of product per day (ml/day)
Valmisteen määrä päivää kohti (ml/päivä)
Amount of ViraferonPeg to administer (µg)
Annostel- tava Viraferon- Pegin määrä (g)
Amount of ViraferonPeg to administer (g)
Annosteltava ViraferonPegin määrä (g)
Amount per 2 ml dose (cattle)
Määrä 2 ml:n annosta kohti
Amount Set to Inject
Pistettävä annos
Amount(s) to be administered and administration route
Annostus ja antotapa
Amounts to be administered and administration route
Annostus ja antotapa
Amounts to be administered and administration route
Annostus ja antotapa Intranasaalinen annostus Rokotusohjelma:
Amounts to be administered and administration route
Annostus ja antotapa Lihaksensisäisesti.
Amounts to be administered and administration route
Annostus ja antotapaa
Amounts to be administered and administration route Cattle:
Annostus ja antotapa Nauta:
Amounts to be administered and administration route Chickens
Annostus ja antotapa Kana
Amounts to be administered and administration route Dogs:
Annostus ja antotapa Koirat:
Amounts to be administered and administration route Dosage
Annostus ja antotapa Annostus
Amounts to be administered and administration route In feed use for pigs:
Annostus ja antotapa Rehuun sekoitettuna sioille:
Amounts to be administered and administration route Inspired Concentration:
Annostus ja antotapa Sisäänhengitettävä pitoisuus:
Amounts to be administered and administration route.
Annostus ja antotapa
Amounts to be administered:
Annostus:
AmpC enzymes (produced by Enterobacteriaceae)
AmpC -entsyymit (enterobakteerien tuottamia)
AmpC types) are present in conjunction with reduced permeability, arising by the loss of one or more outer membrane porins, or with up-regulated efflux.
AmpC-tyypin) beetalaktamaaseja ja samanaikaisesti ertapeneemin ulosvirtaus on lisääntynyt tai bakteerisolun läpäisevyys heikentynyt joko yhden tai useamman ulkomembraanin poriinihuokosen häviämisen vuoksi.
amphetamine or amphetamine derivatives;
amfetamiini tai amfetamiinijohdokset;
Amphetamine Ritonavir dosed as an antiretroviral agent is likely to inhibit CYP2D6 and as a result is expected to increase concentrations of amphetamine and its derivatives.
Amfetamiini Antiretroviraalisena aineena käytettävä ritonaviiri todennäköisesti estää CYP2D6:n toimintaa ja suurentaa siten amfetamiinin ja sen johdosten pitoisuuksia.
amphetamines
amfetamiinivalmisteita
amphiphilic medicines used to treat heart arrhythmias (such as amiodarone), or statins used to treat high cholesterol
amfifiiliset lääkkeet, joita käytetään sydämen rytmihäiriöiden hoitoon (mm. amiodaroni), ja korkean kolesterolin hoitoon käytettävät statiinit
amphotericin or co-trimoxazole, to treat fungal and bacterial infections
amfoterisiini tai trimetopriimisulfa, joilla hoidetaan sieni- ja bakteeri-infektioita
amphotericin or co-trimoxazole, to treat fungal and bacterial infections
amfoterisiini tai trimetopriimisulfa, sieni- ja bakteeri-infektioiden hoitoon käytettyjä lääkkeitä
AMPLIFY STUDY
AMPLIFY-EXT-TUTKIMUS
AMPOULE (10 DOSES) X 50
AMPULLI (10 ANNOSTA) X 50
ampoule (glass)
ampulli (lasi)
ampoule (glass)
ampulli (lasi) ampulli (lasi)
ampoule (glass)
ampulli (lasia)
ampoule (glass)
Ampulli (lasinen)
Ampoule (glass)
Ampulli (lasisia)
ampoule (PE)
ampulli (PE)
Ampoule 100 x 1 dose
100 x 1 annos
Ampoule coloured ring
Ampullin värirengas
AMPOULE LABEL FOR SOLVENT
LIUOTINAMPULLIN ETIKETTI
AMPOULE LABEL: 0.5ml SOLVENT
AMPULLIN ETIKETTI: 0,5 ml LIUOTINTA
AMPOULE WITH 1 ML
1 ML:N AMPULLI
AMPOULE WITH 2 ML
2 ML:N AMPULLI
Ampoules are packed in pouches, one pouch contains 8 ampoules which correspond with 4 days of treatment.
Ampullit on pakattu pusseihin; yhdessä pussissa on 8 ampullia, mikä vastaa 4 päivän hoitoa.
Ampoules of 1,000, 2,000 or 4,000 doses
1000, 2000 tai 4000 annoksen ampullit
AMPOULES OR VIALS
AMPULLIT TAI INJEKTIOPULLOT
amprenavir
Amprenaviirin tai
Amprenavir 1,200 mg BID
Amprenaviiri 1 200 mg x 2
Amprenavir 600 q12h 100 q12h Amprenavir2 ↑ 64% ↑ 5 fold Ritonavir increases the serum levels of amprenavir as a result of CYP3A4 inhibition.
Amprenaviiri 600 12h 100 12h Amprenaviiri2 ↑ 64% ↑ 5- kertainen Ritonaviiri suurentaa seerumin amprenaviiripitoisuutta CYP3A4-eston takia.
Amprenavir and ritonavir levels may increase on stopping St John’s wort.
Amprenaviiri- ja ritonaviiripitoisuudet voivat nousta, kun mäkikuisma lopetetaan.
Amprenavir AUC ↓ 0.67 (0.55-0.80)
Amprenaviiri AUC ↓ 0,67
Amprenavir AUC ↔ 0.89 (0.77-
Amprenaviiri AUC ↔ 0,89
Amprenavir AUC  0.89 (0.77-
Amprenaviiri AUC  0,89 (0,77-1,03)
Amprenavir AUC  0.67 (0.55-0.80)
Amprenaviiri AUC  0,67 (0,55-0,80)
Amprenavir AUC: ↑ 90 %
Amprenaviirin AUC: ↑ 90
Amprenavir binds to the active site of HIV-1 protease and thereby prevents the processing of viral gag and gag-pol polyprotein precursors, resulting in the formation of immature non-infectious viral particles.
Amprenaviiri sitoutuu HIV-1:n proteaasin aktiiviseen kohtaan ja estää siten viruksen gag ja gag-pol polyproteiinien prekursorien muokkaamisen, minkä johdosta muodostuvat viruspartikkelit ovat kypsymättömiä ja ei- tartuttavia.
Amprenavir blocks an enzyme called protease, which is involved in the reproduction of HIV.
Amprenaviiri estää HI- viruksen monistumiseen osallistuvan entsyymin, proteaasin toimintaa.
Amprenavir Cmax ↓ 0.75 (0.63-0.89)
Amprenaviiri Cmax ↓ 0,75
Amprenavir Cmax ↓ 39% Amprenavir AUC ↓ 44% Amprenavir Cmin ↓ 55%
Amprenaviirin Cmax ↓ 39 % Amprenaviirin AUC ↓ 44 % Amprenaviirin Cmin ↓ 55
Amprenavir Cmax ↓ 39% Amprenavir AUC ↓ 44% Amprenavir Cmin ↓ 55%
Amprenaviirin Cmin ↓ 55
Amprenavir Cmax  0.97 (0.85-1.10)
Amprenaviiri Cmax  0,97 (0,85-1,10)