natgillin/translations-raw huggingface dataset:
an increase in the amount of potassium in the blood changes in the rhythm of the heart, or the heart beating faster than normal
veren kaliumpitoisuuden suureneminen sydämen rytmin muutokset tai sydämen sykkeen nopeutuminen
An increase in the amount of sugar (glucose) in your blood.
verensokeriarvon kohoaminen
An increase in the dose of a particular blood-thinning medicine (heparin) during haemodialysis is often needed during the course of therapy with Retacrit to minimize the risk of blood clotting.
Retacrit-hoidon aikana hemodialyysihoidossa joudutaan usein lisäämään verenohennuslääkkeen (hepariinin) annosta verihyytymien riskin minimoimiseksi.
An increase in the dose of a particular blood-thinning medicine (heparin) during haemodialysis is often needed during the course of therapy with Silapo to minimize the risk of blood clotting.
Silapo-hoidon aikana hemodialyysihoidossa joudutaan usein lisäämään verenohennuslääkkeen (hepariinin) annosta verihyytymien riskin minimoimiseksi.
An increase in the dose of the anticoagulation treatment is frequently required to prevent the blockage occurring. headache
Usein tarvitaan verenhyytymisenestohoidossa suurempia annoksia tukosten välttämiseksi. päänsärky.
An increase in the frequency and severity of some adverse reactions, like rash, diarrhoea and hypertension was observed at multiple doses at and above 300 mg in healthy volunteer studies and in patients.
Lukuisilla 300 mg:n ja sitä korkeammilla annoksilla joidenkin haittavaikutusten, kuten ihottuman, ripulin ja kohonneen verenpaineen, esiintyvyyden ja vaikeusasteen lisääntymistä havaittiin terveillä vapaaehtoisilla tehdyissä tutkimuksissa ja potilailla.
An increase in the incidence in trazodone- related adverse events was noted when coadministered with ritonavir.
Tratsodonin AUC:  2,4-kertaiseksi Tratsodonin ja ritonaviirin samanaikaisen käytön yhteydessä todettiin tratsodoniin liittyvien haittatapahtumien lisääntymistä.
An increase in the incidence in trazodone-related adverse reactions was noted when co-administered with ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer.
Tratsodonihoitoon liittyvien haittatapahtumien todettiin lisääntyvän, kun tratsodonia annettiin samanaikaisesti antiretroviraalisena aineena tai farmakokinetiikan tehostajana käytettävän ritonaviirin kanssa.
An increase in the incidence in trazodone-related adverse reactions was noted when co-administered with ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer.
Tratsodonihoitoon liittyvien haittavaikutusten todettiin lisääntyvän, kun tratsodonia annettiin samanaikaisesti antiretroviraalisena aineena tai farmakokinetiikan tehostajana käytettävän ritonaviirin kanssa.
an increase in the level of liver enzymes a decrease in the number of cells involved in blood clotting (thrombocytopenia).
maksaentsyymiarvojen nousu veren hyytymisen kannalta tärkeiden verisolujen määrän lasku (trombosytopenia).
an increase in the level of liver enzymes an increased amount in the blood of bilirubin (a substance produced in the liver) which may make your skin appear yellow
maksaentsyymiarvojen nousu veren bilirubiinin (maksan tuottama aine) määrän nousu, mikä voi tehdä ihosi kellertäväksi.
an increase in the level of liver enzymes an increased amount in the blood of bilirubin (a substance produced in the liver) which may make your skin appear yellow.
maksaentsyymiarvojen nousu veren bilirubiinimäärän nousu (maksan tuottama aine), mikä voi tehdä ihostasi kellertävän
an increase in the level of liver enzymes an increased amount in the blood of bilirubin (a substance produced in the liver) which may make your skin appear yellow.
maksaentsyymiarvojen nousu veren bilirubiinimäärän nousu (maksan tuottama aine), mikä voi tehdä ihostasi kellertävän.
an increase in the levels of fat in the blood (cholesterol and triglycerides), a decrease in the levels of phosphate in the blood.
veren rasva-arvojen (kolesterolin ja triglyseridien) nousu veren fosfaattien määrän lasku.
An increase in the levels of fat in the blood (cholesterol and triglycerides).
veren rasvapitoisuuden suureneminen (kolesteroli ja triglyseridit)
An increase in the number of blood cells called eosinophiles (eosinophilia).
eosinofiileiksi kutsuttujen verisolujen määrän kasvu (eosinofilia)
an increase in the number or proportion of white blood cells shown in blood tests
lisääntynyt veren valkosolumäärä tai niiden osuus, mikä todetaan verikokeen avulla
an increase in the numbers of blood cells called eosinophiles (eosinophilia); mild decrease in the number of white blood cells (leucopenia); decrease in the number of all blood cells (pancytopenia),
ns. eosinofiilisten verisolujen määrän kasvu (eosinofilia), lievä veren valkosolujen määrän lasku (leukopenia) ja kaikkien verisolujen määrän lasku (pansytopenia)
An increase in the occurrence of blood clots has been observed.
Veritulppien esiintyvyydessä on havaittu lisääntymistä.
An increase in the rosiglitazone component to 8 mg/day should be undertaken cautiously following appropriate clinical evaluation to assess the patient’s risk of developing adverse reactions relating to fluid retention (see 4.4 and 4.8).
Rosiglitatsonin lisäys annokseen 8 mg/vrk on tehtävä varovaisesti asianmukaisen kliinisen arvion jälkeen, jolloin arvioidaan potilaan riski saada nesteretentioon liittyviä haittavaikutuksia (ks. kohdat 4.4 ja 4.8).
an increase in the thickness in the mouth or tongue;
uun tai kielen paksuuntuminen
An increase in weight and in levels of blood lipids and glucose may occur during antiretroviral theraphy.
Antiretroviraalisen hoidon aikana saattaa ilmetä painon nousua sekä veren lipidi- ja glukoosiarvojen nousua.
An increase in weight and in levels of blood lipids and glucose may occur during antiretroviral therapy.
Antiretroviraalisen hoidon aikana saattaa ilmetä painonnousua sekä veren lipidi- ja glukoosiarvojen nousua.
An increase in your serum creatinine level (problems with your kidneys),
lisääntynyt kreatiniinin määrä seerumissa (munuaisten toimintahäiriö)
an increase in your weight blood pressure dropping upon your standing up which may cause fainting.
painonnousua verenpaineen laskua seisomaan noustessa, mikä voi aiheuttaa pyörtymistä.
An increase of > 3 x ULN in alanine aminotransferase or aspartate aminotransferase was recorded in 12.8% of subjects in the cobicistat- boosted group and 9.0% in the ritonavir-boosted group.
Alaniiniaminotransferaasin tai aspartaattiaminotransferaasin nousua >3 x ULN havaittiin 12,8 %:lla sen ryhmän henkilöistä, jossa tehosteena käytettiin kobisistaattia, ja 9,0 %:lla sen ryhmän henkilöistä, jossa tehosteena käytettiin ritonaviiria.
An increase of blood pressure, bradycardia or tachycardia and limb or back pain might be possible.
Verenpaineen kohoamista, brady- tai takykardiaa ja raaja- tai selkäkipua saattaa esiintyä.
an increase of certain enzymes in the blood (creatine phosphokinase), problems in the nerves of the arms or legs (peripheral neuropathy).
tiettyjen entsyymien määrän lisääntyminen veressä (kreatiinifosfokinaasi) käsien tai jalkojen hermoihin kohdistuvia vaivoja (perifeerinen neuropatia).
An increase of certain enzymes in the blood (creatine phosphokinase).
veren tietyn entsyymin (kreatiinifosfokinaasin) pitoisuuden suureneminen
an increase of certain enzymes in theblood (creatinephosphokinase), problems in the nerves of the arms or legs (peripheral neuropathy).
tiettyjen entsyymien määrän lisääntyminen veressä (kreatiinifosfokinaasi) käsien tai jalkojen hermoihin kohdistuvia vaivoja (perifeerinen neuropatia).
An increase of frequency and severity of some adverse reactions was observed, mainly diarrhoea and skin rash.
Joidenkin haittavaikutusten, pääasiassa ripulin ja ihottuman, esiintyvyyden ja vaikeusasteen lisääntymistä havaittiin.
an increase of Kaletra dosage may
Kaletra-annostuksen suurentamista
An increase of lactate dehydrogenase (a blood enzyme).
laktaattidehydrogenaasipitoisuuden (veren entsyymi) suureneminen
An increase of non- Hodgkin’s lymphoma growth was noted after a continuous administration of plerixafor for 28 days.
Non-Hodgkin- lymfooman kasvun lisääntymistä ilmeni, kun pleriksaforia annettiin jatkuvasti 28 päivän ajan.
An increase of the dose of Kaletra to
Tällöin tulee harkita Kaletra-annoksen suurentamista tasolle
An increase of ≥1 g/dL change in Hb at Week 12 was achieved in 90 % and 69 % of the ulcerative colitis (N=29) and Crohn’s Disease (N=35) subgroups, respectively.
Haavaista paksusuolitulehdusta sairastavien alaryhmässä (N=29) 90 prosentilla potilaista Hb-arvon muutos viikolla 12 oli ≥10 g/l, ja Crohnin tautia sairastavien alaryhmässä (N=35) tämä luku oli 69 prosenttia.
An increase of ≥2 g/dL change in Hb at Week 12 was achieved in 62 % and 51 % of the ulcerative colitis and Crohn’s Disease subgroups, respectively.
Haavaista paksusuolitulehdusta sairastavien alaryhmässä 62 prosentilla potilaista Hb-arvon muutos viikolla 12 oli ≥20 g/l, ja Crohnin tautia sairastavien alaryhmässä tämä luku oli 51 prosenttia.
An increased 3H-thymidine incorporation in the erythroid nucleated spleen cells has been found in vitro (mouse spleen cell culture) after incubation with erythropoietin.
3H-tymidiinin inkorporaation pernan tumallisiin punasoluihin on todettu lisääntyvän in vitro (hiiren pernasoluviljelmällä) erytropoietiinilla tapahtuneen inkubaation jälkeen.
An increased dose (1,000 mg TID) of indinavir
Indinaviiriannoksen suurentaminen (1 000 mg
An increased dose was administered more frequently to patients aged 2 to < 4 years and to patients with NOMID/CINCA symptoms compared with FCAS or MWS.
Suurennettuja annoksia annettiin useammin 2–< 4-vuotiaille potilaille ja potilaille, joilla oli NOMID-/CINCA-oireita verrattuna potilaisiin, joilla oli FCAS tai MWS.
An increased drug half-life has been observed in patients with severe hepatic impairment, possibly related to increased tissue distribution.
Vaikeaa maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla on todettu puoliintumisajan pidentymistä, joka mahdollisesti liittyy lisääntyneeseen jakaantumiseen kudoksissa.
An increased drug half-life has however been observed in patients with severe hepatic impairment (see section 4.4 and 5.2).
Vaikeaa maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla on kuitenkin havaittu lääkkeen puoliintumisajan pidentymistä (ks. kohta 4.4 ja 5.2).
An increased frequency of these elevations was observed when potentially hepatotoxic drugs (e.g.
Kohonneita arvoja havaittiin enemmän, kun RoActemra- hoitoon yhdistettiin jokin mahdollisesti maksatoksinen lääke (esim.
An increased frequency was noted when given as add-on to metformin and a sulfonylurea (empagliflozin 10 mg: 16.1%, empagliflozin 25 mg: 11.5%, placebo: 8.4%), and as add-on to insulin with or without metformin and with or without a sulphonylurea (empagliflozin 10 mg: 19.5%, empagliflozin 25 mg: 27.1%, placebo: 20.6% during initial 18 weeks treatment when insulin could not be adjusted; empagliflozin 10 mg: 36.1%, empagliflozin 25 mg: 34.8%, placebo 35.3% over the 78-week trial).
Esiintymistiheyden havaittiin lisääntyvän yhdistettynä metformiinin ja sulfonyyliurean kanssa (empagliflotsiini 10 mg: 16,1 %, empagliflotsiini 25 mg: 11,5 %, lumelääke: 8,4 %), ja yhdistettynä insuliiniin metformiinin kanssa tai ilman ja sulfonyyliurean kanssa tai ilman (empagliflotsiini 10 mg: 19,5 %, empagliflotsiini 25 mg: 27,1 %, lumelääke: 20,6 % 18 viikon pituisen aloitushoidon aikana, kun insuliiniannosta ei voitu säätää; empagliflotsiini 10 mg: 36,1 %, empagliflotsiini 25 mg: 34,8 %, lumelääke 35,3 % 78 viikon pituisen tutkimuksen aikana).
An increased incidence and severity of renal tubular basophilia/hyalinisation, dilation and casts, as well as interstitial lymphocyte inflammation and arteriolar medial hypertrophy were found at an exposure of 8–13 (valsartan) and 7–8 (amlodipine) times the clinical doses of 160 mg valsartan and 10 mg amlodipine.
Lisääntynyttä ja pahentunutta munuaistiehyeen basofiliaa/hyalinisaatiota, laajentumista ja lieriöitä kuten myös solunvälisten lymfosyyttien tulehduksia ja valtimon keskiosan liikakasvua havaittiin, kun altistus oli 8-13-kertainen 160 mg:n valsartaanihoitoannokseen ja 7-8-kertainen 10 mg:n amlodipiinihoitoannokseen nähden.
An increased incidence and severity of renal tubular basophilia/hyalinisation, dilation and casts, as well as interstitial lymphocyte inflammation and arteriolar medial hypertrophy were found at an exposure of 8–13 (valsartan) and 7–8 (amlodipine) times the clinical doses of 160 mg valsartan and 10 mg amlodipine.
Lisääntynyttä ja pahentunutta munuaistiehyeen basofiliaa/hyalinisaatiota, laajentumista ja lieriöitä kuten myös solunvälisten lymfosyyttien tulehduksia ja valtimon keskiosan liikakasvua havaittiin, kun altistus oli 8–13-kertainen 160 mg:n valsartaanihoitoannokseen ja 7–8-kertainen 10 mg:n amlodipiinihoitoannokseen nähden.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse reactions of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Naisilla havaittiin olevan lisääntynyt murtumien esiintyvyys yhteisanalyysissä, jossa tarkasteltiin kliinisissä tutkimuksissa haittavaikutuksina esiintyneitä murtumia.
An increased incidence of embryo-loss has been observed in rabbits at high multiples of the clinical exposure and in the presence of maternal toxicity (see section 5.3)..
Kaniineilla on havaittu sikiömenetysten esiintymistiheyden suurentuneen moninkertaisilla annoksilla kliiniseen altistukseen nähden ja käytettäessä emolle toksisia annoksia (ks. kohta 5.3).
An increased incidence of graft thrombosis was observed in the post-transplant period in recipients of extended criteria donor allografts (see section 4.8).
Elinsiirteen tukosten ilmaantuvuuden suurenemista havaittiin elinsiirtoleikkauksen jälkeisenä aikana niillä, jotka olivat saaneet suboptimaalisen siirteen (extended criteria donor allograft)(ks. kohta 4.8).
An increased incidence of hyperplasia (males and females) and tumours (males) of the urinary bladder epithelium was apparent in rats treated with pioglitazone for up to 2 years.
Yli vuoden ajan pioglitatsonilla hoidetuilla rotilla todettiin lisääntyneen virtsarakon epiteelin hyperplasia (koirailla ja naarailla) ja kasvainten lisääntymistä (koirailla).
An increased incidence of infections and serious infections was not observed in patients with lymphocyte counts <0.8x109/l or
Infektioiden ja vakavien infektioiden esiintyvyyden ei havaittu lisääntyneen, jos potilaan lymfosyyttimäärä oli alle 0,8 x 109/l tai alle 0,5 x 109/l.
An increased incidence of mammary gland carcinoma in both male and female rats was observed in animals treated with 10 mg/kg/day (7 times the exposure with the MRHD based on AUC).
Sekä uros- että naarasrotilla todettiin rintarauhasen karsinooman lisääntyvän annoksella 10 mg/kg/vrk (7 kertaa kliininen altistus AUC-arvoon perustuvalla ihmiselle suositellulla enimmäisannoksella).
An increased incidence of retinal atrophy commonly observed in aged albino rats was seen after long- term exposure to pregabalin at exposures ≥ 5 times the mean human exposure at the maximum recommended clinical dose.
Iäkkäillä albiinorotilla usein havaitun verkkokalvon surkastuman ilmaantuvuus lisääntyi, kun pitkäaikainen pregabaliinialtistus oli ≥ 5 kertaa suurempi kuin keskimääräinen altistus ihmisellä käytettäessä suositeltua enimmäishoitoannosta.
An increased incidence of thrombotic vascular events (see section 4.4 and section 4.8 - General) has been observed in patients receiving erythropoietic agents.
Tromboottisten verisuonitapahtumien esiintyvyyden on havaittu lisääntyneen erytropoietiinivalmisteita saavilla potilailla (ks. kohta 4.4 ja kohta 4.8 – Yleistä).
An increased infection rate and impairment of the immune response cannot be excluded.
Infektioiden esiintyvyyden suurenemista ja immuunivasteen heikentymistä ei voida sulkea pois.
an increased level of sugar in the blood
uurentunut verensokeripitoisuus
An increased level of the enzyme that breaks down lipids and of the enzyme that breaks down starch.
Lipidejä (rasva-aineita) hajottavan entsyymin ja tärkkelystä hajottavan entsyymin lisääntyminen.
An increased number of ECL cells possibly related to the increased serum gastrin levels, have been observed in some patients during long-term treatment with esomeprazole.
ECL solujen määrän lisääntymistä, joka mahdollisesti johtuu seerumin suurentuneesta gastriinipitoisuudesta, on havaittu joillakin potilailla pikäaikaisen esomepratsolihoidon aikana.
An increased relative risk for thromboembolic events was observed in the overall population (RR 1.62, 95 % CI: 1.13, 2.31).
Koko tutkimusjoukossa havaittiin lisääntynyt suhteellisten tromboembolisten tapahtumien riski (suhteellinen riski (RR) 1,62, 95 %:n luottamusväli: 1,13–2,31).
An increased relative risk for thromboembolic events was observed in the overall population (RR 1.62, 95 % CI: 1.13, 2.31).
Koko tutkimusjoukossa havaittiin lisääntynyt suhteellisten tromboembolisten tapahtumien riski (suhteellinen riski (RR) 1,62: 95:n luottamusväli: 1,13 – 2,31).
An increased relative risk for thromboembolic events was observed in the overall population (RR 1.62, 95 % CI: 1.13, 2.31).
Koko tutkimusjoukossa havaittiin lisääntynyt suhteellisten tromboembolisten tapahtumien riski (suhteellinen riski (RR) 1,62: 95:n luottamusväli: 1,13–2,31).
An increased relative risk for thromboembolic events was observed in the overall population (RR 1.62, 95% CI: 1.13, 2.31).
Koko tutkimusjoukossa havaittiin lisääntynyt suhteellisten tromboembolisten tapahtumien riski (suhteellinen riski (RR) 1,62: 95:n luottamusväli: 1,13–2,31).
An increased relative risk of thromboembolic events (RR 1.67, 95% CI: 1.35, 2.06; 35 trials and 6,769 patients) was observed in patients treated with recombinant human erythropoietin.
Potilailla, jotka saivat hoidoksi rekombinanttia ihmisen erytropoietiinia, havaittiin suurentunut tromboembolisten tapahtumien suhteellinen riski (suhteellinen riski 1,67, luottamusväli 95 %: 1,35–2,06; 35 tutkimusta ja 6 769 potilasta).
An increased risk of bleeding cannot be excluded in patients: with hereditary vitamin K dependent clotting factor deficiencies;
Kohonnutta verenvuodon riskiä ei voida sulkea pois seuraavilla potilailla: joilla on perinnöllisiä K-vitamiiniriippuvaisten hyytymistekijöiden puutoksia
An increased risk of bleeding is possible when Efient is co- administered with heparin.
Verenvuotoriski saattaa suurentua, jos Efient-hoitoa käytetään yhdessä hepariinin kanssa.
An increased risk of bleeding may also be observed in patients who receive early administration of eptifibatide (e.g. upon diagnosis) compared to receiving it immediately prior to PCI, as seen in the Early ACS trial.
EARLY–ACS -tutkimuksessa voitiin havaita myös kohonnutta verenvuotoriskiä potilailla, joille annettiin varhaisessa vaiheessa eptifibatidia (esim. heti diagnoosin jälkeen) verrattuna potilaisiin, jotka saivat sitä välittömästi ennen PCI-toimenpidettä.
An increased risk of bleeding may also be observed in patients who receive early administration of eptifibatide (e.g. upon diagnosis) compared to receiving it immediately prior to PCI, as seen in the Early ACS trial.
EARLY–ACS -tutkimuksessa voitiin havaita myös kohonnutta verenvuotoriskiä potilailla, joille annettiin varhaisessa vaiheessa pptifibatidia (esim. heti diagnoosin jälkeen) verrattuna potilaisiin, jotka saivat sitä välittömästi ennen PCI-toimenpidettä.
An increased risk of bleeding may also be observed in patients who receive early administration of INTEGRILIN (e.g. upon diagnosis) compared to receiving it immediately prior to PCI, as seen in the Early ACS trial.
EARLY–ACS -tutkimuksessa voitiin havaita myös kohonnutta verenvuotoriskiä potilailla, joille annettiin varhaisessa vaiheessa INTEGRILINIÄ (esim. heti diagnoosin jälkeen) verrattuna potilaisiin, jotka saivat sitä välittömästi ennen PCI-toimenpidettä.
an increased risk of bleeding, such as:
lisääntynyt verenvuotoriski, kuten
An increased risk of blood clots in your veins (venous thromboembolism (VTE)) or blood clots in your arteries (arterial thromboembolism (ATE)) is present for all women taking combined hormonal contraceptives.
Kaikilla hormonaalisia yhdistelmäehkäisyvalmisteita käyttävillä naisilla on suurentunut laskimoveritulppien (laskimoverisuonitukosten) tai valtimoveritulppien (valtimoverisuonitukosten) riski.
An increased risk of bone fracture has been observed in patients taking this type of medicines.
Tämäntyyppisiä lääkkeitä käyttävillä on todettu tavallista suurempi luunmurtumien riski.
An increased risk of bone fracture has beenobserved in patients taking this type of medicines.
Tämäntyyppisiä lääkkeitä käyttävillä on todettu tavallista suurempi luunmurtumien riski.
An increased risk of bone freactures has been observed in patients taking this type of medicines.
Tämäntyyppisiä lääkkeitä käyttävillä on todettu tavallista suurempi luunmurtumien riski.
An increased risk of DVT and PE is associated with the use of lenalidomide with dexamethasone in patients with multiple myeloma, and to a lesser extent in patients treated with melphalan and prednisone or as monotherapy in patients with myelodysplastic syndromes and mantle cell lymphoma treated with lenalidomide monotherapy (see section 4.5).
Lenalidomidin käyttöön yhdessä deksametasonin kanssa liittyy multippelia myeloomaa sairastavilla potilailla syvän laskimotromboosin ja keuhkoembolian lisääntynyt vaara, mutta melfalaani- ja prednisonihoitoa tai lenalidomidihoitoa monoterapiana saavilla myelodysplastisia oireyhtymiä ja manttelisolulymfoomaa sairastavilla potilailla vaara on pienempi (ks. kohta 4.5).
An increased risk of grade 3-4 hypertension (including hypertension and one case of essential hypertension) has been observed in patients treated with the ZALTRAP/FOLFIRI regimen (see section 4.8).
ZALTRAP-/FOLFIRI-hoitoa saaneilla potilailla on havaittu suurentunut riski saada asteen 3–4 hypertensio (mm. hypertensiota ja yksi essentiaalinen hypertensiotapaus) (ks. kohta 4.8).
An increased risk of ICH has previously been observed in patients with advanced HIV disease/AIDS such as those treated in the Aptivus clinical trials.
Aiemmin on havaittu suurentunut ICH-riski potilailla, joilla on edennyt HIV-sairaus/AIDS, kuten Aptivus-valmisteen tutkimuksissa hoidetut potilaat.
An increased risk of venous thromboembolism (such as deep vein thrombosis and pulmonary embolism) and arterial thromboembolism (such as myocardial infarction and cerebrovascular event) has been reported in patients treated with thalidomide (see section 4.4).
Laskimotromboembolian (kuten syvän laskimotromboosin ja keuhkoembolian) ja valtimotromboembolian (esim. sydäninfarkti ja aivoverisuonitapahtuma) suurentunutta riskiä on raportoitu talidomidihoitoa saavilla potilailla (ks. kohta 4.4).
An increased risk was observed in men with detectable HIV-1 RNA in plasma and CD4 counts > 400 cells/mm3 (6.3 % versus 1.2 % for men with CD4 counts < 400 cells/mm3).
Miehillä, joiden plasmassa oli HIV-1 RNA:ta havaittavissa ja CD4-solujen määrä oli yli 400 solua/mm3, havaittiin lisääntynyt riski verrattuna miehiin, joilla CD4-solujen määrä oli alle 400 solua/mm3 (6,3 % verrattuna 1,2 %:iin).
An increased risk was observed in men with detectable HIV-1 RNA in plasma and CD4 counts > 400 cells/mm3 (6.3 % versus 1.2 % for men with CD4 counts <400 cells/mm3).
Miehillä, joilla oli mitattavissa oleva määrä plasman HIV-1 RNA:ta ja CD4-solujen määrä oli yli 400 solua/mm3, havaittiin suurentunut riski verrattuna miehiin, joilla CD4-solujen määrä oli alle 400 solua/mm3 (6,3 % verrattuna 1,2 %:iin).
An independent review of the primary endpoint was also conducted.
Lisäksi ensisijaisen päätetapahtuman arvioi riippumaton asiantuntijaryhmä (IRC).