natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The degree of renal impairment was defined according to baseline creatinine clearance (normal renal function when creatinine clearance > 80 ml/min; mild impairment with creatinine clearance=50 to 79 ml/min; moderate impairment with creatinine clearance=30 to 49 ml/min and severe impairment with creatinine clearance=10 to 29 ml/min).
Munuaisten vajaatoiminnan vaikeusaste määritettiin lähtötilanteen kreatiniinin poistuman perusteella (määritelmä: kreatiniinin poistuma > 80 ml/min = normaali munuaistoiminta, kreatiniinin poistuma 50–79 ml/min = lievä munuaisten vajaatoiminta, kreatiniinin poistuma 30–49 ml/min = keskivaikea munuaisten vajaatoiminta, kreatiniinin poistuma 10–29 ml/min = vaikea munuaisten vajaatoiminta).
The degree of variation between individual patients and between laboratory assays of CD34+ cells mean that direct comparison between different studies is difficult.
Yksittäisten potilaiden välinen vaihtelu ja CD34+- solujen määritysmenetelmien erot vaikeuttavat eri tutkimusten suoraa vertailua.
The degrees of interaction mentioned below are not absolute values and may be dependent on the ketoconazole dose given i.e. many results are reported following a ketoconazole dose of 200 mg and a stronger interaction may be expected at a higher dose and/or shorter dosing interval.
Alla olevassa taulukossa mainittujen yhteisvaikutusten voimakkuudet eivät ole absoluuttisia arvoja ja annetulla ketokonatsoliannoksella voi olla niihin vaikutusta, ts. useat tulokset on raportoitu 200 mg:n ketokonatsoliannoksella, jolloin yhteisvaikutuksen voidaan odottaa olevan voimakkaampi suurempaa annosta ja/tai lyhyempää annosväliä käytettäessä.
The delay in the introduction or removal of a catheter does not ensure that the intramedullary haematoma does not occur.
Katetrin asettamisen tai poistamisen lykkääminen ei takaa, että intramedullaariselta hematoomalta vältytään.
The deltoid muscle is the preferred site for injection in adults and adolescents.
Hartialihas on ensisijainen pistoskohta aikuisilla ja nuorilla.
The deltoid muscle is the preferred site for injection in adults.
Hartialihas on ensisijainen pistoskohta aikuisilla.
The deltoid muscle is the preferred site for injection in children and adolescents.
Hartialihas on ensisijainen pistoskohta lapsilla ja nuorilla.
The demographic and baseline characteristics were similar between the atazanavir with cobicistat and atazanavir with ritonavir groups.
Demografiset ja lähtötason ominaisuudet olivat samanlaiset siinä ryhmässä jossa käytettiin atatsanaviiria yhdessä kobisistaatin kanssa ja siinä ryhmässä jossa käytettiin atatsanaviiria yhdessä ritonaviirin kanssa.
The demographic and disease characteristics were 50% female, median age of 51 years, baseline ECOG performance status of 0 (32%) or 1 (55%), 61% White and 30% Asian, less than 1% were current smokers, 27% former smokers, 72% never smokers, 94% metastatic, and 98% of the cancers were classified as adenocarcinoma histology.
Demografisten ja sairauteen liittyvien tietojen mukaan 50 % potilaista oli naisia, mediaani ikä oli 51 vuotta, lähtötilanteen ECOG- suorituskykyluokka oli 32 %:lla potilaista 0 ja 55 %:lla potilaista 1, 61 % oli valkoihoisia ja 30 % aasialaisia, alle 1 % tupakoi edelleen, 27 % oli aiemmin tupakoinut ja 72 % ei ollut koskaan tupakoinut, kasvain oli metastasoitunut 94 %:lla potilaista ja 98 % syövistä luokiteltiin histologialtaan adenokarsinoomiksi.
The demographic characteristics of the T790M positive study population (n=63) were median age 60 years, female (62%), White (35%), Asian (59%), World Health Organization (WHO) performance status of 0 or 1 (100%) and never smokers (67%).
60 vuotta, naisia (62 %), valkoihoisia (35 %), aasialaisia (59 %), WHO:n suorituskykyluokitus 0 tai 1 (100 %) ja henkilöitä, jotka eivät olleet koskaan tupakoineet (67 %).
The demographic data and baseline characteristics were well balanced (median age 63 years, the majority were Caucasian [88%] and male [58%]).
Potilaiden demografiset tiedot ja lähtötilanteen ominaisuudet olivat hyvin tasapainossa (iän mediaani 63 vuotta, suurin osa valkoihoisia [88 %] ja miehiä [58 %]).
The demographics data and baseline characteristics were well balanced between the treatment groups.
Potilaiden demografiset tiedot ja lähtötilanteen ominaisuudet olivat hyvin tasapainossa hoitoryhmien välillä.
The demonstrated duration of immunity protects the birds during the period when they are most susceptible to Muscovy duck parvovirosis and Derzsy’s disease.
Immuniteetin osoitettu kesto suojaa lintuja sen ajanjakson ajan, jolloin ne ovat altteimpia myskisorsan parvoviroosille ja Derzsyn taudille.
The demonstration of renal benefit of irbesartan in hypertensive type 2 diabetic patients is based on studies where irbesartan was used in addition to other antihypertensive agents, as needed, to reach target blood pressure (see sections 4.3, 4.4, 4.5 and 5.1).
Irbesartaanihoidon suotuisa munuaisvaikutus hypertensiivisten aikuistyypin diabetesta sairastavien potilaiden hoidossa perustuu tutkimuksiin, joissa irbesartaania annettiin tarvittaessa muun verenpainelääkityksen lisänä tavoiteverenpaineen saavuttamiseksi (ks. kohta 4.3, 4.4, 4.5 ja 5.1).
The demonstration of the benefit of Ziagen is mainly based on results of studies performed with a twice daily regimen, in treatment-naïve adult patients on combination therapy (see section 5.1).
Ziagen-hoidon hyödyt on osoitettu pääasiassa tutkimuksissa, joissa aikuispotilaat, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet antiretroviruslääkitystä ovat saaneet Ziagenia kahdesti vuorokaudessa osana yhdistelmähoitoa (ks. kohta 5.1).
The denominator for relapse is the number of patients with HCV RNA < LLOQ at their last on-treatment assessment.
Relapsin nimittäjä on niiden potilaiden lukumäärä, joilla HCV-RNA < LLOQ viimeisessä hoidonaikaisessa tarkastuksessa.
The denominator for relapse is the number of patients with HCV RNA < LLOQ at their last on-treatment assessment.
Relapsin nimittäjä on niiden potilaiden lukumäärä, joilla HCV-RNA oli < LLOQ viimeisessä hoidonaikaisessa arvioinnissa.
The denominator for relapse is the number of subjects with HCV RNA <LLOQ at their last on-treatment assessment.
Relapsin nimittäjä on niiden potilaiden lukumäärä, joilla HCV-RNA < LLOQ viimeisessä hoidonaikaisessa tarkastuksessa.
The dermal toxicity typically begins as erythema; with continued application of Panretin gel erythema may increase and oedema may develop.
Dermaalinen toksisuus alkaa tyypillisesti eryteemana; jos Panretin- geelin applikointia jatketaan, eryteema saattaa kasvaa ja saattaa kehittyä edeema.
The design of the study does not allow for
Tutkimuksen tutkimusasetelman vuoksi
The desired blood glucose levels and the insulin dose regimen must be determined individually and adjusted to suit the patient’s diet, physical activity and life-style.
Halutut verensokeritasot ja insuliinin annostelu (annokset ja ajoitus) on määriteltävä yksilöllisesti ja sovitettava potilaan ruokavalion, fyysisen aktiviteetin ja elämäntavan mukaan.
The desired blood glucose levels, the insulin preparations to be used and the insulin dose regimen (doses and timings) must be determined individually and adjusted to suit the patient’s diet, physical activity and life-style.
Halutut verensokeritasot, käytettävät insuliinivalmisteet ja insuliinin annostelu (annokset ja ajoitus) on määriteltävä yksilöllisesti ja sovitettava potilaan ruokavalion, fyysisen aktiviteetin ja elämäntavan mukaan.
The desired blood glucose levels, the type of Insuman to be used, and the dose and timing of injections are determined by the doctor for each patient individually, and are adjusted to suit the patient’s diet, physical activity and lifestyle.
Lääkäri määrittää halutun glukoosipitoisuuden, käytettävän Insumanin sekä injektion annoksen ja ajoituksen kullekin potilaalle yksilöllisesti potilaan ruokavalioon, fyysiseen aktiivisuuteen ja elämäntapaan sopivaksi.
The desired dose may be withdrawn from the vial by inverting the vial and slowly pulling back on the syringe plunger (Figure 3).
Ota pullosta ruiskuun tarvittava tilavuus suspensiota kääntämällä pullo ensin ylösalaisin ja vetämällä sitten hitaasti männästä (kuva 3).
The desired factor X rise is the difference between the patient’s plasma factor X level and the desired level, and based on the observed recovery of 2 IU/dL per IU/kg.
Haluttu hyytymistekijän X nousu on potilaan plasman hyytymistekijän pitoisuuden ja halutun pitoisuuden erotus, perustuen havaittuun talteenottoon 2 IU/kg IU/kg:a kohti.
The desired volume of the dispersion can be drawn into a syringe any time up to six hours after reconstitution.
Tarvittava määrä dispersiota voidaan vetää ruiskuun kuuden tunnin ajan valmistamisen jälkeen.
The detailed operating instructions about the implantable pump, its functions and the necessary safety precautions are described in the Physician’s Manual accompanying the infusion pump.
Implantoitavan pumpun yksityiskohtaiset käyttöohjeet, sen toiminnot ja välttämättömät turvatoimet kuvataan pumpun mukana tulevassa Terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetussa ohjekirjassa.
The detectable titres are low in almost all cases and have not been regularly associated with loss of response or any other autoimmune phenomenon.
Havaitut tiitterit olivat alhaiset melkein kaikissa tapauksissa eikä syy-yhteyttä Viraferonin vasta-ainemuodostuksen ja lääkkeen tehon
The deterioration in Quality of Life and WHO performance status was significantly less in ibandronic acid treated patients compared with placebo.
Elämänlaatu ja WHO:n suorituskykyluokituksen tulokset heikkenivät merkitsevästi vähemmän ibandronihappo- hoitoa kuin plaseboa saaneiden potilaiden ryhmässä.
The determination of a patient’s ABO and Rh blood type are not impacted.
Potilaan ABO- ja Rh-veriryhmien määritys ei häiriinny.
The development of a positive direct antiglobulin test (DAGT) may occur during treatment with ceftolozane/tazobactam.
Keftolotsaani/tatsobaktaamihoidon aikana voi suorassa antiglobuliinikokeessa ilmetä positiivinen tulos.
The development of a potentially life-threatening serotonin syndrome may occur with the concomitant use of serotonergic drugs such as Selective Serotonin Re-uptake Inhibitors (SSRIs) and Serotonin Norepinephrine Re-uptake Inhibitors (SNRIs), and with drugs which impair metabolism of serotonin (including Monoamine Oxidase Inhibitors [MAOIs]).
Mahdollisesti henkeä uhkaava serotoniinioireyhtymä saattaa kehittyä ja ilmetä käytettäessä samanaikaisesti serotoninergisiä lääkkeitä, kuten selektiivisiä serotoniinin takaisinoton estäjiä (SSRI-lääkkeitä) ja serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjiä (SNRI-lääkkeitä), ja käytettäessä lääkkeitä, jotka heikentävät serotoniinin metaboliaa (mukaan lukien monoamiinioksidaasin estäjät [MAO-estäjät]).
The development of antibodies has not been shown to affect clinical efficacy or safety (see section 5.2).
Ei ole näyttöä siitä, että vasta-aineiden kehittyminen vaikuttaisi kliiniseen tehoon tai turvallisuuteen (ks. kohta 5.2).
The development of fluoroquinolone-resistant P. aeruginosa and superinfection with fluoroquinolone-insusceptible microorganisms represent potential risks associated with the use of Quinsair.
Quinsair-valmisteen käyttöön liittyviä mahdollisia riskejä ovat fluorokinoloniresistentin P. aeruginosa - bakteerin ja fluorokinolonille vastustuskykyisten mikrobien aikaansaaman superinfektion kehittyminen.
The development of hyperglycaemia appears to be related to decreases in secretion of insulin (particularly in the post-dose period) and of incretin hormones (i.e. glucagon-like peptide-1 [GLP-1] and glucose-dependent insulinotropic polypeptide [GIP]).
Hyperglykemian kehittymiseen vaikuttavia tekijöitä ovat nähtävästi insuliinierityksen väheneminen (etenkin annoksen ottamisen jälkeen) sekä inkretiinihormonien (glukagonin kaltainen peptidi-1 [GLP- 1] ja glukoosista riippuvainen polypeptidi [GIP]) erityksen väheneminen.
The development of severe peripheral neurotoxicity requires a reduction of dose (see section 4.2).
Vakavan, perifeerisen neurotoksisuuden kehittyminen edellyttää annoksen pienentämistä (ks. kohta 4.2).
The development of severe peripheral neurotoxicity requires a reduction of dose (see sections 4.2 and 4.4).
Vakavan perifeerisen neurotoksisuuden kehittyminen edellyttää annoksen pienentämistä (ks. kohdat ja 4.4).
The device (RebiSmart or RebiSlide) containing a pre-filled cartridge of Rebif must be stored in the device storage box in a refrigerator (2°C – 8°C).
Injektori (RebiSmart tai RebiSlide), joka sisältää esitäytetyn Rebif-sylinteriampullin, on säilytettävä säilytyslaatikossaan jääkaapissa (2°C - 8°C).
The device (RebiSmart or RebiSlide) containing a pre-filled cartridge of Rebif must be stored in the device storage box in a refrigerator (2°C – 8°C).
Injektori (RebiSmart tai RebiSlide), joka sisältää Rebif-sylinteriampullin, on säilytettävä säilytyslaatikossaan jääkaapissa (2°C - 8°C).
The device containing a cartridge of Rebif must be stored in the device storage box in a refrigerator (2°C – 8°C).
Injektori, joka sisältää Rebif-sylinteriampullin, on säilytettävä säilytyslaatikossaan jääkaapissa (2°C - 8°C).
The device is a single use pre-filled pen.
Laite on esitäytetty kerta-annoskynä.
The device is a single use pre-filled syringe.
Laite on esitäytetty kerta-annosruisku.
The device must be dry prior to use.
Mitta on kuivattava ennen käyttöä.
The device will click when the injection begins.
Laite naksahtaa kahdesti, kun injisointi alkaa.
The devices required for dosing in children up to 20 kg body weight (i.e. medicine cup with graduations at 20, 40, 60, 80 ml; 10 ml and 20 ml oral dosing syringes with graduation at 1 ml divisions) are not included in the Kuvan pack.
Välineet, jotka tarvitaan lääkevalmisteen annosteluun korkeintaan 20 kg painaville lapsille (t.s. lääkekuppi, jossa on tilavuusmerkinnät 20, 40, 60, 80 ml:n kohdalla; oraaliseen käyttöön tarkoitetut 10 ml:n ja 20 ml:n mittaruiskut, joissa on tilavuusmerkinnät 1 ml:n välein) eivät sisälly Kuvan- pakkaukseen.
The DEXA assessment showed that treatment with naltrexone / bupropion was associated with greater reductions from baseline in total body fat and in visceral adipose tissue than placebo.
DEXA- mittaus osoitti, että naltreksoni/bupropionihoitoon liittyi suurempi kehon rasvan ja viskeraalisen rasvakudoksen väheneminen lähtötasosta kuin plasebohoitoon.
The DHPC and patient communication are aimed at increasing awareness about the fact that Humalog is now available in two strengths and describing key differences in the design of the packages and the prefilled pen devices to minimise the risk of medication errors and mix up between the two different strengths of Humalog.
Tiedotekirjeen ja potilasohjeen tarkoituksena on kertoa, että Humalogia on nyt saatavilla kahtena vahvuutena ja kuvata pääasialliset erot pakkauksissa ja esitäytetyissä kynissä lääkitysvirheiden ja kahden Humalogin eri vahvuuden sekoittamisen minimoimiseksi.
The DHPC should address the following key elements:
Tiedotekirjeen tulisi sisältää seuraavat kohdat:
The diagnosis must be confirmed by appropriate genetic testing.
Diagnoosi on vahvistettava sopivalla geenitestillä.
The diagnosis of apnoea of prematurity may need to be reconsidered if patients do not respond adequately to a second loading dose or maintenance dose of 10 mg/kg/day (see section 4.4).
Keskosuuteen liittyvien hengityskatkosten diagnoosia tulee ehkä harkita uudelleen, jos toisella aloitusannoksella tai 10 mg/kg/vrk ylläpitoannoksella ei saavuteta asianmukaista vastetta (ks. kohta 4.4).
The diagnosis of ITP in adults and elderly patients should have been confirmed by excluding other clinical entities with thrombocytopenia.
ITP-diagnoosi on vahvistettava aikuisilla ja iäkkäillä potilailla sulkemalla pois muut trombosytopeniaa aiheuttavat kliiniset tilat.
The diagnosis of LPLD has to be confirmed by genetic testing.
Lipoproteiinilipaasin puutoksen diagnoosi tulee varmistaa geenitesteillä.
The diagnosis of PWS should be confirmed by appropriate genetic testing.
PWS- diagnoosi tulee vahvistaa sopivalla geenitestillä.
The diagnosis of TMA should be considered in the occurrence of haemolytic anaemia, thrombocytopaenia, fatigue, fluctuating neurologic manifestation, renal impairment and fever.
Tromboottisen mikroangiopatian diagnoosia on harkittava, jos potilaalla ilmenee hemolyyttistä anemiaa, trombosytopeniaa, väsymystä, fluktuoivia neurologisia oireita ja löydöksiä, munuaisten vajaatoimintaa ja kuumetta.
The diagnosis of vitreomacular traction (VMT) should comprise of a complete clinical picture including patient history, clinical examination and investigation using currently accepted diagnostic tools, such as optical coherence tomography (OCT).
Vitreomakulaarisen traktion (VMT) diagnoosia varten potilaan taudinkuva on selvitettävä kattavasti, mikä käsittää esitietojen tarkastelun sekä kliinisen tutkimuksen ja muut selvitykset tavanomaisin diagnostisin menetelmin, esim. valokerroskuvauksella (engl. optical coherence tomography eli OCT).
The diagnostic approach should follow standard practice guidelines.
PAH tulee diagnosoida tavanomaisen käytännön mukaisesti.
The diagram below (see figure 1) shows what the ”SmartJect” pre-filled pen looks like.
Alla olevasta kuvasta (kuva 1) näkyy, miltä SmartJect esitäytetty kynä näyttää.
The diameter of the swelling is in general below 5 cm, but in some cases a larger size swelling may occur.
Turvotuksen halkisija on yleensä alle 5 cm, mutta joissakin tapauksissa se voi olla vähän suurempi.
The diarrhoea was managed (with the exception of euthanasia of one animal, 50 mg/kg/dose) with supportive care including intravenous fluid replacement therapy.
50 mg/kg/annos saanutta eläintä, joka oli lopetettava) tukihoidolla, kuten laskimoon annettavalla nestekorvaushoidolla.
The difference between Enbrel alone and methotrexate alone was also significant (p<0.05).
Ero pelkällä Enbrelillä tai pelkällä metotreksaatilla hoidettujen välillä oli myös merkittävä (p<0,05).
The difference between etanercept alone and methotrexate alone was also significant (p < 0.05).
Ero pelkällä etanerseptillä tai pelkällä metotreksaatilla hoidettujen välillä oli myös merkittävä (p < 0,05).
The difference between groups was 13.7% (95% confidence interval 6.4-21%).
Ryhmien välinen ero oli 13,7 % (95 % luottamusväli 6,4–21 %).
The difference between groups was 8.7% (95% confidence interval 4.9-12.6%).
Ryhmien välinen ero oli 8,7 % (95 % luottamusväli 4,9–12,6 %).
The difference between Nordimet and Lantarel FS is that Nordimet is available in more strengths.
Nordimetin ja Lantarel FS:n välinen ero on siinä, että Nordimetista on saatavana useampia vahvuuksia.
The difference between the treatment groups with respect to overall survival showed a significant clinical difference (p=0.029, log-rank test stratified by centre): survival rates at 53 months were 80.9% for patients in the R-CVP group compared to 71.1 % for patients in the CVP group
Hoitoryhmien välinen ero kokonaiselinajassa osoitti merkitsevän kliinisen eron (p = 0,029, keskuksen mukaan stratifioitu log-rank-testi): 53 kuukauden kohdalla eloonjäämisprosentti oli R-CVP-ryhmän potilailla 80,9 % ja CVP-ryhmän potilailla 71,1 %.
The difference between treatment groups in the average weekly frequency of ≥3 SCBMs per week was not statistically significant over Weeks 1-12 which is inconsistent with the 5 other multicentre, randomised, double-blind, 12-week placebo controlled studies demonstrating efficacy at this timepoint in adult patients.
Hoitoryhmien välinen ero keskimääräisessä ≥ 3 ulostuskerrassa/viikko ei ollut tilastollisesti merkitsevä viikkojen 1– 12 aikana, mikä ei pidä yhtä viiden muun satunnaistetun, kaksoissokkoutetun, 12 viikon lumelääkekontrolloidun monikeskustutkimuksen kanssa, jotka osoittivat tehokkuutta aikuispotilailla tänä aikana.
The difference did not reach statistical significance, however, there was a trend for improvement in survival with a 15% reduction in the risk of death for subjects in the Dacogen arm (Figure 1).
Ero ei ollut kliinisesti merkitsevä, mutta Dacogen-haaran koehenkilöillä oli nähtävissä suuntaus elossaolon pitenemiseen ja kuolemanriskin pienenemisen 15 %: lla (kuvaaja 1).
The difference in AUC and Cmax of oxybutynin and the active metabolite N-desethyloxybutynin following transdermal administration of Kentera on either the abdomen, buttocks or hip is not clinically relevant.
AUC-arvon (käyrän alapuolelle jäävän alueen) ja huippupitoisuuksien oksibutyniinin ja aktiivisena metaboliittina toimivan N-desetyylioksibutyniinin välinen ero ei ole kliinisesti merkittävä Kenteran transdermaalisen käytön jälkeen, olipa kiinnityskohta vatsa, pakarat tai lonkka.
The difference in AUC and Cmax of oxybutynin and the active metabolite N-desethyloxybutynin following transdermal administration of Kentera on either the abdomen, upper arms/shoulders and thighs is not clinically relevant.
Oksibutyniinin ja aktiivisena metaboliittina toimivan N-desetyylioksibutyniinin AUC-arvon ja Cmax:in välinen ero ei ole kliinisesti merkitsevä Kenteran transdermaalisen käytön jälkeen, olipa levityskohta vatsa, olkavarret/hartiat tai reidet.
The difference in DRR between Imlygic and GM-CSF in the ITT population was statistically significant (see Table 4) in favour of Imlygic.
ITT-potilasjoukossa kestävän hoitovasteen ero Imlygic- ja GM-CSF-ryhmien välillä oli tilastollisesti merkitsevä Imlygic-hoidon hyväksi (ks. taulukko 4).
The difference in occurrence of pain was 9.9% (95% confidence interval 4-15.8%) between the Velactis treated cows compared to placebo treated animals.
Kivun esiintymistä koskeva ero Velactis-hoitoa ja lumelääkehoitoa saaneiden lehmien välillä oli 9,9 % (95 % luottamusväli 4–15,8 %).
The difference in occurrence of pain was 9.9% (95% confidence interval 4.0-15.8%) between the Velactis treated cows compared to placebo treated animals.
Kivun esiintymistä koskeva ero Velactis- ja plasebohoitoa saaneiden lehmien välillä oli 9,9 % (95 % luottamusväli 4,0–15,8 %).
The difference in ORR per independent central review was 18% (CI: 0.6%, 35.3%) between the two treatment arms in the few patients who had evaluable tumor at baseline and had a confirmed response prior to receiving any local therapy : 27/75 patients (36.0%, 95% CI: 25.2%, 47.9%) in the Chemo arm and 34/63 patients (54.0%, 95% CI: 40.9%, 66.6%) in the Bv  Chemo arm.
Riippumattomaan keskitettyyn arviointiin perustuva objektiivinen vaste erosi kahden hoitoryhmän välillä 18 % (luottamusväli: 0,6 %, 35,3 %) niillä potilailla, joilla oli kasvain lähtötilanteessa ja joilla vaste oli vahvistettu ennen mitään paikallishoitoa: 27/75 potilasta (36,0 %, 95 %:n luottamusväli: 25,2 %, 47,9 %) solunsalpaajahaarassa ja 34/63 potilasta (54,0 %, 95 %:n luottamusväli: 40,9 %, 66,6 %) bevasitsumabi + solunsalpaajahaarassa.
The difference in overall survival (OS) was statistically in favour of sunitinib [hazard ratio: 0.491 (95%CI: 0.290 - 0.831)]; the risk of death was 2 times higher in patients in the placebo arm compared to the sunitinib arm.
Ero kokonaiseloonjäämisessä oli tilastollisesti sunitinibin eduksi riskitiheyksien suhde: 0,491 (95 % CI = 0,290–0,831); kuolemanriski oli lumelääkeryhmässä kaksi kertaa suurempi kuin sunitinibiryhmässä.
The difference in percentage of new intramammary infections during the dry period between Velactis treated animals and the placebo group was 5.5% (95% confidence interval 0.5-10.4%).
Uusien utaretulehdusten prosentuaalinen ero ummessaoloaikana Velactis-hoitoa saaneiden eläinten ja lumeryhmän välillä oli 5,5 % (95 % luottamusväli 0,5–10,4 %).
The difference in response rates between the two studies was due to differences in the types of patients and infections being treated.
Kahden tutkimuksen hoitovasteissa ilmenneet erot johtuivat potilastyyppien ja hoidettavien infektioiden eroista.
The difference in serious adverse event rates between formulations was mainly due to infections with or without neutropenia (4.4 % versus
Ero vakavien haittavaikutusten esiintyvyydessä lääkemuotojen välillä liittyi lähinnä infektioihin, joihin liittyi tai ei liittynyt neutropeniaa (4,4 % laskimoon annettavalla lääkemuodolla vs.