natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients who were accidentally given too much LEMTRADA in one infusion have experienced serious reactions, such as headache, rash, low blood pressure or increased heart rate.
Potilaat, joille on vahingossa annettu liikaa LEMTRADAa yhdessä infuusiossa, ovat kokeneet vakavia reaktioita, kuten päänsärkyä, ihottumaa, verenpaineen laskua tai sykkeen nousua.
Patients who were already taking other so-called ‘small-molecule DMARDs’ such as the medicine methotrexate continued this treatment during the study.
Potilaat, jotka ottivat jo niin kutsuttuja pienimolekyylisiä DMARD-lääkkeitä, kuten metotreksaattia, jatkoivat kyseistä hoitoa tutkimuksen ajan.
Patients who were at least 18 years of age with histologically-proven MCL and CT-measurable disease were enrolled.
Tutkimukseen otettiin mukaan vähintään 18-vuotiaita potilaita, joiden manttelisolulymfooma oli histologisesti varmistettu ja tauti oli tietokonekerroskuvauksella todettavissa.
Patients who were classified as responders at the end of the 6 month core study were eligible to enter an extended follow-up period.
Potilaat, joilla vaste todettiin kuuden kuukauden perustutkimuksen päätyttyä, saattoivat osallistua jatkotutkimukseen. tsoledronihappo -valmisteella hoidetuista potilaista 153 ja risedronaatilla hoidetuista potilaista 115 osallistuivat jatkoseurantatutkimukseen.
Patients who were eligible for these studies had prior exposure to at least 3 antiretroviral medicinal product classes [≥1 nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTI), ≥1 non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTI), ≥2 protease inhibitors (PI), and/or enfurvirtide] or documented resistance to at least one member of each class.
Potilaat, jotka täyttivät näiden tutkimusten sisäänottokriteerit, olivat altistuneet jo aiemmin vähintään 3:een eri antiretroviraaliseen lääkeaineryhmään kuuluvalle valmisteelle  1 NRTI,  1 NNRTI,  2 proteaasinestäjää ja/tai enfuvirtidi tai heillä oli todettu resistenssi vähintään yhdelle lääkeaineelle kussakin näistä lääkeaineryhmistä.
Patients who were given eliglustat showed an average reduction of 28% in spleen size, compared with a 2% increase in those given placebo (a dummy treatment) after 9 months of treatment.
Potilailla, jotka saivat eliglustaattia, perna pieneni keskimäärin 28 prosenttia, kun taas lumelääkettä saaneilla perna suureni kaksi prosenttia yhdeksän kuukauden mittaisen hoidon jälkeen.
Patients who were given Opdivo plus ipilimumab lived for another 11.5 months without their disease getting worse and patients given only Opdivo lived for another 6.9 months without their disease getting worse.
Potilaat, jotka saivat Opdivoa yhdessä ipilimumabin kanssa, elivät 11,5 kuukautta ilman sairautensa pahenemista, ja vain Opdivoa saaneet potilaat elivät 6,9 kuukautta ilman sairautensa pahenemista.
Patients who were HSV-1 seronegative at baseline were reported to have a greater incidence of pyrexia, chills, and influenza-like illness compared with those who were HSV-1 seropositive at baseline, especially within the period of the first 6 treatments (see section 4.8).
Lähtötilanteessa HSV-1-seronegatiivisilla potilailla on raportoitu lähtötilanteessa HSV-1- seropositiivisiin potilaisiin verrattuna etenkin 6 ensimmäisen hoitojakson aikana yleisemmin kuumetta, vilunväristyksiä ja influenssan kaltaisia oireita (ks. kohta 4.8).
Patients who were immunocompromised and patients with severe neutropenia were excluded from clinical trials.
Potilaat, joilla oli immuunivaje, ja potilaat, joilla oli vaikea neutropenia, suljettiin pois kliinisistä tutkimuksista.
Patients who were not in clinical response to ustekinumab induction at week 8 of the UNITI-1 and UNITI-2 induction studies (476 patients) entered into the non-randomized portion of the maintenance study (IM-UNITI) and received a 90 mg subcutaneous injection of ustekinumab at that time.
Potilaat, jotka eivät induktiotutkimuksissa UNITI-1 ja UNITI-2 olleet saaneet kliinistä vastetta ustekinumabi-induktiohoitoon viikolla 8 (476 potilasta), siirtyivät ylläpitohoitoa koskeneen tutkimuksen (IM-UNITI) satunnaistamattomaan osioon ja saivat silloin 90 mg:n ustekinumabi- injektion ihon alle.
Patients who were previously untreated or failed at least one prior systemic therapy (Results from the Phase II [BREAK-2])
Aikaisemmin hoitamattomat potilaat tai potilaat, joiden vähintään yksi aikaisempi systeeminen hoito oli osoittautunut tehottomaksi (toisen vaiheen tutkimuksen [BREAK-2] tulokset)
Patients who were re-randomized to placebo and who lost PASI-75 response (ESTEEM 1) or lost 50% of the PASI improvement at Week 32 compared to baseline (ESTEEM 2) were retreated with apremilast 30 mg BID.
Jos potilas satunnaistettiin uudelleen saamaan lumelääkettä ja potilas menetti PASI-75-vasteen (ESTEEM 1) tai 50 % viikolla 32 todetusta PASI-pisteiden paranemisesta lähtötilanteeseen nähden (ESTEEM 2), potilasta hoidettiin uudelleen 30 mg:n apremilastiannoksilla kaksi kertaa vuorokaudessa.
Patients who were successfully withdrawn from ciclosporin had lower serum creatinine levels and higher calculated glomerular filtration rates, as well as lower incidence of malignancy, compared to patients remaining on ciclosporin.
Potilailla, jotka olivat onnistuneesti lopettaneet siklosporiini- hoidon, oli alhaisemmat kreatiniinipitoisuudet ja nopeampi glomerulaarisuodatus, kuten myös maligniteetin pienempi esiintyvyys, kuin siklosporiinihoitoa jatkaneilla potilailla.
Patients who were treated with Zalviso between 48 and 72 hours in the three controlled trials used a wide range of the available 216 doses, with a mean of 49 doses/patient (range of 8-153 doses) with the majority of patients (69.7 %) using between 24 to 72 doses.
Potilaat, joita hoidettiin Zalviso-valmisteella 48–72 tuntia kolmessa kontrolloidussa tutkimuksessa, käyttivät hyvin erilaisia määriä käytettävissä olevasta 216 annoksesta, keskimäärin 49 annosta/potilas (vaihteluväli 8–153 annosta), ja suurin osa potilasta (69,7 %) käytti 24–72 annosta.
Patients whose blood glucose control is greatly improved e.g. by intensified insulin therapy, may experience a change in their usual warning symptoms of hypoglycaemia and should be advised accordingly.
Jos potilaan verensokeritasapainoa saadaan huomattavasti parannettua esimerkiksi tehostetulla insuliinihoidolla, hypoglykemian tavanomaiset varoitusoireet voivat muuttua, mistä potilasta on ohjeistettava.
patients whose blood glucose levels are not satisfactorily controlled by the maximum tolerated dose of metformin alone;
potilaat, joiden verensokeriarvoja ei saada riittävästi hallintaan käyttämällä pelkästään suurinta potilaan sietämää annosta metformiinia
Patients whose blood-glucose control is greatly improved (e.g. by intensified insulin therapy) may experience a change in their usual warning symptoms of hypoglycaemia and must be advised accordingly.
Potilaat, joiden verenglukoositasapaino paranee huomattavasti (esim. tehostetun insuliinihoidon ansiosta), saattavat kokea muutoksen tavanomaisissa hypoglykemiasta varoittavissa oireissaan.
Patients whose blood-glucose control is greatly improved (e.g. by intensified therapy) may experience a change in their usual warning symptoms of hypoglycaemia, and must be advised accordingly.
Potilaat, joiden verenglukoositasapaino paranee huomattavasti (esim. tehostetun hoidon ansiosta), saattavat kokea muutoksen tavanomaisissa hypoglykemiasta varoittavissa oireissaan.
patients whose bones are still growing such as children and adolescents.
joiden luut kasvavat edelleen, esim. lapset ja nuoret.
Patients whose disease progresses during or shortly after treatment with crizotinib currently have very limited treatment options and therefore a high unmet clinical need.
Potilailla, joilla tauti etenee kritsotinibihoidon aikana tai pian sen jälkeen, on nykyään vain vähän hoitovaihtoehtoja, joten kliininen tarve on suuri.
Patients whose dose of Ribavirin Teva Pharma B.V. is reduced to 600 mg daily receive one 200 mg tablet in the morning and two 200 mg tablets in the evening.
Potilaat, joilla Ribavirin Teva Pharma B.V. annos on pienennetty 600 mg:aan vuorokaudessa, ottavat yhden 200 mg:n tabletin aamulla ja kaksi 200 mg:n tablettia illalla.
Patients whose initial dose is 100 micrograms and who need to titrate to a higher dose due to a lack of effect can be instructed to use two 100 microgram sprays (one in each nostril) for their next BTP episode.
Potilaita, joiden aloitusannos on 100 mikrogrammaa ja joilla on tarve titrata suurempaan annokseen tehon puutteen vuoksi, voidaan neuvoa käyttämään kaksi 100 mikrogramman suihketta (yksi kumpaankiin sieraimeen) seuraavan läpilyöntikipukohtauksen hoitoon.
Patients will also receive an alert card summarising key safety information on the medicine.
Potilaat saavat myös potilaskortin, jossa on yhteenveto lääkevalmisteen tärkeimmistä turvallisuustiedoista.
Patients will also receive from their doctor an alert card summarising key safety information on the medicine.
Potilaat saavat lääkäriltään myös seurantakortin, jossa on yhteenveto lääkkeen keskeisistä turvallisuustiedoista.
Patients will be carefully checked by their doctor for signs of this infection before treatment is started. if you have low counts of red blood cells (anaemia), white blood cells and platelets, or blood clotting problems before starting the treatment, or if you develop them during treatment.
Ennen hoidon aloitusta lääkäri tutkii tarkasti, onko potilaassa havaittavissa merkkejä tästä infektiosta. jos sinulla on alhainen punasolujen (anemia), valkosolujen ja verihiutaleiden määrä tai verenhyytymisongelmia ennen hoidon aloittamista tai niitä kehittyy hoidon aikana.
Patients will be carefully checked by their doctor for signs of this infection before treatment is started. if you have low counts of red blood cells (anaemia), white blood cells and platelets, or blood clotting problems before starting the treatment, or if you develop them during treatment.
Ennen hoidon aloitusta lääkäri tutkii tarkasti, onko potilaassa havaittavissa merkkejä tästä infektiosta. jos sinulla on alhainen punasolujen (anemia), valkosolujen tai verihiutaleiden määrä tai verenhyytymisongelmia ennen hoidon aloittamista tai niitä kehittyy hoidon aikana.
Patients will be carefully checked by their doctor for signs of this infection before treatment is started. if you have low counts of red blood cells (anaemia), white blood cells and platelets, or blood clotting problems before starting the treatment, or if you develop them during treatment.
Ennen hoidon aloitusta lääkäri tutkii tarkasti, onko potilaassa havaittavissa merkkejä tästä infektiosta. jos sinulla on matala punasolu-, valkosolu- ja verihiutalemäärä (anemia) tai verenhyytymisongelmia ennen hoidon aloittamista tai jos sinulle kehittyy niitä hoidon aikana: Veresi testataan usein hoidon aikana.
Patients will be carefully checked by their doctor for signs of this infection before treatment is started. if you have low counts of red blood cells (anaemia), white blood cells and platelets, or blood clotting problems before starting the treatment, or if you develop them during treatment.
Lääkäri tutkii potilaat huolellisesti tämän infektion varalta, ennen kuin hoito aloitetaan. jos sinulla on alhainen punasolujen (anemia), valkosolujen tai verihiutaleiden määrä tai verenhyytymisongelmia ennen hoidon aloittamista tai niitä kehittyy hoidon aikana.
Patients will be given a special patient alert card with safety information that patients should carry on them.
Potilaille annetaan erityinen turvallisuustietoa sisältävä potilaskortti, joka on pidettävä mukana.
Patients will not be required to have a fresh tissue biopsy to determine RET status before enrolment.
Potilailta ei vaadita tuoretta kudosbiopsiaa RET-statuksen määrittämiseen ennen tutkimukseen ottamista.
Patients with 2 or more relapses in one year, and with one or more Gd-enhancing lesions on brain MRI (n=42 in DEFINE; n=51 in CONFIRM) or,
Potilaat, joilla oli vähintään 2 relapsia vuoden aikana ja vähintään yksi aivojen
Patients with 6-month SAD (95% CI)
Potilaat, joilla 6 kuukautta pysyvä toimintakyvyn heikkeneminen (95% CI)
Patients with a baseline performance score ≥ 2, active brain metastases or autoimmune disease, and patients who had been receiving systemic immunosuppressants prior to study entry were excluded from the clinical trials of nivolumab or nivolumab in combination with ipilimumab.
Potilaat, joiden lähtötason toimintakykyluokka oli ≥ 2, joilla oli aktiivinen aivometastaasi tai autoimmuunisairaus tai jotka olivat saaneet systeemistä immunosuppressiivista hoitoa ennen tutkimukseen ottamista, suljettiin pois kliinisistä tutkimuksista, jotka koskivat nivolumabia tai nivolumabi–ipilimumabi-yhdistelmähoitoa.
Patients with a baseline performance score ≥ 2, active brain metastases or autoimmune disease, symptomatic interstitial lung disease, and patients who had been receiving systemic immunosuppressants prior to study entry were excluded from the clinical trials of NSCLC (see sections 4.5 and 5.1).
Potilaat, joiden lähtötason toimintakykyluokka oli ≥ 2, joilla oli aktiivinen aivometastaasi tai autoimmuunisairaus, oireinen interstitiaalinen keuhkosairaus, sekä potilaat jotka olivat saaneet systeemistä immunosuppressiivista hoitoa ennen tutkimukseen ottamista, suljettiin pois kliinisistä ei- pienisoluista keuhkosyöpää koskevista tutkimuksista (ks. kohdat 4.5 ja 5.1).
Patients with a baseline viral load > 100,000 HIV-1 RNA copies/mL who experienced virologic failure exhibited a higher rate of treatment emergent resistance to the NNRTI class.
Potilailla, joiden lähtötason virustaakka oli > 100 000 HIV-1 RNA-kopiota/ml ja joilla hoito epäonnistui virologisesti, osoitettiin suurempi hoitoperäinen resistenssi NNRTI-lääkkeisiin.
Patients with a body mass index (BMI) greater than 30 kg/m2 may be at increased risk of abnormal wound healing based on data from the medical literature.
Lääketieteellisen kirjallisuuden mukaan potilailla, joiden BMI > 30 kg/m2, haavan epänormaalin paranemisen riski saattaa olla korkeampi.
Patients with a body mass index (BMI) greater than 30 kg/m2 may be at increased risk of abnormal wound healing based on data from the medical literature.
Lääketieteellisen kirjallisuuden mukaan potilailla, joiden painoindeksi (BMI) on yli 30 kg/m2, haavan epänormaalin paranemisen riski saattaa olla korkeampi.
Patients with a body surface area greater than 1.5 m2 may be prescribed Myclausen capsules at a dose of 1 g twice daily (2 g daily dose).
Potilaille, joiden kehon pinta-ala on suurempi kuin 1.5 m², voidaan Myclausen-kapseleita määrätä annoksella 1 g kaksi kertaa päivässä (vuorokausiannos 2 g).
Patients with a body surface area of 1.25 to 1.5 m2 may be prescribed CellCept capsules at a dose of 750 mg twice daily (1.5 g daily dose).
Potilaille, joiden kehon pinta-ala on 1,25–1,5 m², voidaan antaa CellCept-kapseleita annoksella 750 mg kaksi kertaa päivässä (vuorokausiannos 1,5 g).
Patients with a body surface area of 1.25 to 1.5 m2 may be prescribed Myclausen capsules at a dose of 750 mg twice daily (1.5 g daily dose).
Potilaille, joiden kehon pinta-ala on 1,25 ja 1,5 m² välillä, voidaan Myclausen kapseleita määrätä 750 mg:n annos annettuna kaksi kertaa päivässä (vuorokausiannos 1,5 g).
Patients with a body surface area of 1.25 to 1.5 m2 may be prescribed Mycophenolate mofetil Teva capsules at a dose of 750 mg twice daily (1.5 g daily dose).
Potilaille, joiden kehon pinta-ala on 1,251,5 m², voidaan antaa Mycophenolate mofetil Teva -kapseleita annoksella 750 mg kaksi kertaa vuorokaudessa (vuorokausiannos 1,5 g).
Patients with a body surface area of 1.25 to 1.5 m2 may be prescribed Myfenax capsules at a dose of 750 mg twice daily (1.5 g daily dose).
Potilaille, joiden kehon pinta-ala on 1,251,5 m², voidaan antaa Myfenax-kapseleita annoksella 750 mg kaksi kertaa vuorokaudessa (vuorokausiannos 1,5 g).
Patients with a BSA greater than 2.2 m2 should receive a dose based upon a BSA of 2.2 m2.
Jos potilaan kehon pinta-ala on yli 2,2 m2, annos lasketaan 2,2 m2:n pinta-alan mukaan.
Patients with a cancer of the blood (chronic lymphocytic leukaemia) that leads to a lack of antibody production and recurrent infections when preventative antibiotics have failed.
Potilaat, joilla on verisyöpä (krooninen lymfaattinen leukemia), joka johtaa vasta-aineiden tuotannon vajavuuteen ja toistuviin infektioihin, joihin ennaltaehkäisevä antibioottihoito ei auta
patients with a certain kind of blood cancer (chronic lymphocytic leukaemia) which leads to a lack of antibody production and recurrent infections when preventative antibiotics have failed.
potilaat, joilla on tietyntyyppinen verisyöpä (krooninen lymfosyyttileukemia), joka johtaa vasta-aineiden tuotantovajeeseen ja toistuviin infektioihin, joihin ennaltaehkäisevä antibioottihoito ei ole auttanut
patients with a condition that could lead to body tissues being deprived of oxygen (e.g. heart or respiratory failure) patients who have liver impairment or are suffering from alcoholism or are intoxicated.
potilaille, joilla on sairaus, josta saattaa aiheutua kudosten hapettomuutta (esim. sydämen tai hengityselinten toimintahäiriö), potilaille, joilla on maksan vajaatoiminta tai jotka sairastavat alkoholismia tai ovat päihtyneitä.
Patients with a CPT score > 12 were excluded.
Potilaat, joiden CPT- pistemäärä oli > 12, suljettiin pois.
Patients with a CrCl < 40 mL/min were excluded from the study (see section 5.1).
Potilaita, joiden CrCl oli < 40 ml/min, ei otettu mukaan tutkimukseen (ks. kohta 5.1).
Patients with a creatinine clearance above 50 ml/min require no reduction in daily dose or dosing frequency.
Jos kreatiniinipuhdistuma on yli 50 ml/min, vuorokausiannosta ei tarvitse pienentää.
Patients with a current or previous diagnosis of bulimia or anorexia nervosa
Nykyinen tai aiemmin todettu bulimia tai anorexia nervosa
Patients with a current seizure disorder or a history of seizures (see section 4.4)
Nykyinen epilepsia tai aikaisempi epileptinen kohtaus (ks. kohta 4.4)
Patients with a Day 43 bleeding assessment, n
Potilaita, joille tehtiin verenvuotojen arviointi 43. päivänä, n
Patients with a dipstick of ≥2+ for protein or a UPCR >1 or a protein/creatinine ratio (PCR) >100 mg/mmol should undergo a 24-hour urine collection.
Jos virtsan liuskatestin mukaan proteiinia on ≥2+ tai proteiini-kreatiniinisuhde on > 1 tai > 100 mg/mmol, vuorokausivirtsan keräys on tarpeen.
Patients with a femoral epiphyseal growth plate that is not fully closed.
Potilaat, joilla femoraalinen epifysiaalinen kasvulevy ei ole täysin sulkeutunut.
Patients with a high anti-JCV antibody index who have received more than 2 years of TYSABRI therapy and without prior history of immunosuppressant therapy.
potilaat, joilla on suuri JC-virusvasta-aineindeksi ja jotka ovat saaneet TYSABRI-hoitoa yli 2 vuotta ja jotka eivät ole saaneet aiemmin immunosuppressiivista hoitoa.
Patients with a high tumour burden and/or a high circulating lymphocyte count (> 25 x 109/L) and/or renal impairment (CrCl <70 mL/min) are considered at risk of TLS and should receive prophylaxis.
Potilaalla katsotaan olevan tuumorilyysioireyhtymän riski, jos kasvaintaakka on suuri ja/tai verenkierrossa oleva lymfosyyttimäärä on suuri (> 25 x 109/l) ja/tai jos potilaalla on munuaisten vajaatoimintaa (CrCl < 70 ml/min).
Patients with a high tumour burden or with a high number (≥25 x 109/L) of circulating malignant cells, such as patients with CLL who may be at higher risk of especially severe cytokine release syndrome, should be treated with extreme caution.
Jos potilaan kasvaintaakka on suuri tai verenkierrossa on paljon (≥ 25 x 109/l) syöpäsoluja, kuten kroonista lymfaattista leukemiaa sairastavilla potilailla, vakavan sytokiinioireyhtymän riski saattaa olla suurempi ja potilaan hoidossa on oltava äärimmäisen varovainen.
Patients with a high tumour burden or with a high number (≥25 x 109/L) of circulating malignant cells, who may be at higher risk of especially severe cytokine release syndrome, should be treated with extreme caution.
Jos potilaan kasvaintaakka on suuri tai verenkierrossa on paljon (≥ 25 x 109/l) syöpäsoluja, vakavan sytokiinioireyhtymän riski saattaa olla suurempi ja potilaan hoidossa on oltava äärimmäisen varovainen.
Patients with a history of a clinically significant low white blood cell count (WBC) or a drug-induced leukopenia/neutropenia should be monitored during the first few months of therapy and discontinuation of INVEGA should be considered at the first sign of a clinically significant decline in WBC in the absence of other causative factors.
Jos potilaalla on aiemmin ollut kliinisesti merkityksellisesti pieni veren valkosolumäärä tai lääkkeestä aiheutunut leukopenia/neutropenia, potilasta on seurattava muutamien ensimmäisten hoitokuukausien aikana ja INVEGA-hoidon lopettamista on harkittava veren valkosolumäärän kliinisesti merkitykselliseen vähenemiseen viittaavien ensimmäisten oireiden ilmaantuessa, kun potilaalla ei ole muita tällaista aiheuttavia tekijöitä.
Patients with a history of a clinically significant low white blood cell count (WBC) or a drug-induced leukopenia/neutropenia should be monitored during the first few months of therapy and discontinuation of Xeplion should be considered at the first sign of a clinically significant decline in WBC in the absence of other causative factors.
Jos potilaalla on aiemmin ollut kliinisesti merkityksellisesti pieni veren valkosolumäärä tai lääkkeestä aiheutunut leukopenia/neutropenia, potilasta on seurattava muutamien ensimmäisten hoitokuukausien aikana ja Xeplion-hoidon lopettamista on harkittava veren valkosolumäärän kliinisesti merkitykselliseen vähenemiseen viittaavien ensimmäisten oireiden ilmaantuessa, kun potilaalla ei ole muita tällaista aiheuttavia tekijöitä.
Patients with a history of a Whipple procedure have a higher risk of serious infections following ONIVYDE in combination with 5-FU and leucovorin (see section 4.8).
Whipplen leikkauksen läpikäyneillä potilailla on tavallista suurempi riski saada vakavia infektioita, kun ONIVYDE-valmistetta on annettu yhdessä 5-FU:n ja leukovoriinin kanssa (ks. kohta 4.8).
Patients with a history of autoimmune disease (other than vitiligo and adequately controlled endocrine deficiencies such as hypothyroidism), including those who require systemic immunosuppressive therapy for pre-existing active autoimmune disease or for organ transplantation graft maintenance, were not evaluated in clinical trials.
Kliinisissä tutkimuksissa ei tutkittu potilaita, joilla oli joskus aiemmin ollut autoimmuunisairaus (muu kuin valkopälvisyys tai riittävästi hallinnassa oleva umpierityksen vajaustila, kuten kilpirauhasen vajaatoiminta), eikä myöskään niitä, jotka tarvitsivat systeemistä immunosuppressiivista hoitoa heillä jo entuudestaan olevaan aktiiviseen autoimmuunisairauteen tai elinsiirteen vuoksi.
Patients with a history of bipolar disorder
Aikaisempi bipolaarinen mielialahäiriö
Patients with a history of cardiovascular disease
Potilaat, joiden anamneesissa on kardiovaskulaarinen sairaus
patients with a history of certain disorders of the immune system, or who have had an organ transplant and are taking medicines that suppress the immune system, children and adolescents with a history of severe mental illness, particularly severe depression, suicidal thoughts or suicide attempts.
potilaat, joilla on ollut immuunijärjestelmän häiriöitä, tai elinsiirtopotilaat, jotka saavat immunosuppressiolääkitystä lapset ja nuoret, joilla on vakava psyykkinen sairaus, erityisesti vakava masennus, ja joilla on ollut itsetuhoajatuksia tai itsemurhayrityksiä.
Patients with a history of CHF showed a higher incidence of ventricular arrhythmia in the first two hours post dose (7.3% for BRINAVESS compared to 1.6% in placebo).
Kammioperäisten rytmihäiriöiden ilmaantuvuus kahden ensimmäisen tunnin aikana annoksen jälkeen oli suurempi potilailla, joilla oli aikaisemmin todettu kongestiivinen sydämen vajaatoiminta (7,3 % BRINAVESS-ryhmässä ja 1,6 % lumeryhmässä).
Patients with a history of decreased pulmonary function may be at a greater risk for pulmonary complications from severe reactions and should be monitored closely during infusion of ofatumumab.
Potilaat, joilla on ollut keuhkojen vajaatoiminta, saattavat saada muita useammin keuhkoihin liittyviä komplikaatioita vaikeista reaktioista ja heitä tulee seurata huolellisesti ofatumumabi-infuusion aikana.