natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajalle toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on tunnetusti haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on tunnetusti haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Altistus angiotensiini II -reseptorisalpaajalle toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on tunnetusti haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetähypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Altistus angiotensiini II -reseptorisalpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on tunnetusti haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Altistus angiotensiini II -reseptorisalpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on tunnetusti haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetähypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Altistus angiotensiini II –reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on tunnetusti haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human foetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (see section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRAs therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (see section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRAs therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (see section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorisalpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRAs therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (see section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (ks. kohta 5.3).
Exposure to AIIRAs therapy during the second and third trimesters is known to induce human foetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (see section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to angiotensin II receptor antagonist therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (See section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to angiotensin II receptor antagonist therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to angiotensin II receptor antagonist therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Tiedetään, että altistus angiotensiini II -reseptorin salpaajille toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen on haitallista sikiön kehitykselle (munuaisten toiminta heikkenee, lapsiveden määrä pienenee, kallon luutuminen hidastuu) ja vastasyntyneen kehitykselle (munuaisten toiminta voi pettää ja voi ilmetä hypotensiota ja hyperkalemiaa). (Ks. kohta 5.3).
Exposure to apixaban was approximately 18% higher in females than in males.
Apiksabaanialtistus oli naisilla suunnilleen 18 % suurempi kuin miehillä.
Exposure to atorvastatin
Atorvastatiinin pitoisuus nousi,
Exposure to brivaracetam was increased in patients with chronic liver disease.
Altistus brivarasetaamille suureni potilaissa, joilla oli pitkäaikainen maksasairaus.
Exposure to certain medicines or chemicals can cause the iron in the haemoglobin to change to the ‘ferric’ form (Fe3+) seen in methaemoglobinaemia.
Tietyille lääkkeille tai kemikaaleille altistuminen saattaa muuttaa hemoglobiinin raudan ferriittiseen muotoon (Fe3+).
Exposure to didanosine or its active metabolite (dideoxyadenosine 5’-triphosphate) is increased in vitro when didanosine is co- administered with ribavirin.
Didanosiinin ja sen aktiivisen metaboliitin (dideoksiadenosiini-5-trifosfaatti) altistukset lisääntyvät in vitro, kun ribaviriini otetaan samanaikaisesti.
Exposure to diltiazem and a
Altistus diltiatseemille ja sen
Exposure to docetaxel and etoposide was increased 37% and 21%, respectively, when co-administered with Akynzeo.
Dosetakselille altistus suureni 37 %:lla ja etoposidille altistus 21 %:lla samanaikaisessa annossa Akynzeo-valmisteen kanssa.
Exposure to dolutegravir was generally similar between healthy subjects and HIV-1–infected subjects.
Dolutegraviirialtistus oli yleensä samanlainen terveillä tutkittavilla ja tutkittavilla, joilla oli HIV1- infektio.
Exposure to etravirine was lower (35-50%) in HIV-1 infected patients than in healthy subjects.
HIV-1-infektiota sairastavien etraviriinialtistus oli pienempi (35–50 %) kuin terveiden koehenkilöiden.
Exposure to everolimus was increased in patients with mild (Child-Pugh A), moderate (Child-Pugh B) and severe (Child-Pugh C) hepatic impairment (see section 5.2).
Everolimuusialtistus oli suurentunut potilailla, joilla oli lievä (Child–Pugh A), keskivaikea (Child-Pugh B) tai vaikea (Child–Pugh C) maksan vajaatoiminta (ks. kohta 5.2).
exposure to fire smoke in an enclosed area
altistuminen tulen aiheuttamalle savulle suljetussa tilassa
Exposure to ivacaftor may be reduced by the concomitant use of CYP3A inducers, potentially resulting in the loss of ivacaftor efficacy (see section 4.5).
Ivakaftorialtistus saattaa vähentyä käytettäessä samanaikaisesti CYP3A:n indusoijia, jolloin ivakaftorin teho saattaa hävitä (ks. kohta 4.5).
Exposure to maltol glucuronide increased dose proportionally over the Feraccru 30 to 90 mg twice daily dosing range and there was no significant accumulation of either after 7 days treatment with Feraccru.
Maltoliglukuronidille altistuminen lisääntyi suhteessa annokseen, kun Feraccrun annos oli 30–90 mg kahdesti päivässä, eikä merkittävää kertymistä havaittu seitsemän päivän Feraccru- hoidon jälkeen.
Exposure to netupitant (Cmax, AUC0-t and AUC0-∞) compared to matching healthy subjects was 11%, 28% and 19% higher in mild and 70%, 88% and 143% higher in moderate hepatically- impaired subjects, respectively.
Netupitantille altistus (Cmax, AUC0-t ja AUC0-∞) oli terveisiin koehenkilöihin verrattuna 11 %, 28 % ja 19 % suurempaa lievää maksan vajaatoimintaa sairastavilla ja 70 %, 88 % ja 143 % suurempaa keskivaikeaa maksanvajaatoimintaa sairastavilla koehenkilöillä.
Exposure to nilotinib in females at No-Observed- Adverse-Effect-Levels was generally less or equal to that in humans at 800 mg/day.
Haittavaikutukseton altistustaso oli naarailla yleensä samaa luokkaa tai pienempi kuin ihmisten nilotinibiannoksella 800 mg/vrk aikaansaatu altistus.
Exposure to parecoxib was similar after IV or IM administration in terms of AUC.
Parekoksibialtistus oli AUC-arvon perusteella samaa luokkaa sekä laskimon- että lihaksensisäisen annon jälkeen.
exposure to rifabutin thus
aiheuttaa
exposure to rifabutin thus
AUC ↑119 % (↑78 %; ↑169 %).
exposure to rifabutin.
rifabutiinialtistuksen odotetaan
Exposure to selexipag and its active metabolite in these two subjects was similar to that in subjects with moderate (Child-Pugh class B) hepatic impairment.
Näillä kahdella henkilöllä altistus seleksipagille ja sen aktiiviselle metaboliitille oli samaa luokkaa kuin henkilöillä, joilla oli keskivaikea (Child–Pugh-luokka B) maksan vajaatoiminta.
Exposure to temperatures below 2°C will not damage the product providing it is not stored below – 20°C.
Altistuminen alle 2 °C lämpötiloille ei vahingoita valmistetta, jos sitä ei säilytetä alle - 20 °C:ssa.
Exposure to the active metabolite at steady state was 25 to 35 % higher in older people (age 65 to 78 years) compared to adults less than 65 years of age given comparable doses of oseltamivir.
Altistuminen aktiiviselle metaboliitille steady state -vaiheessa on noin 25–35 % suurempi iäkkäillä potilailla (65–78-vuotiailla) kuin alle 65-vuotiailla käytettäessä toisiaan vastaavia oseltamiviiriannoksia.
Exposure to the active substance may elicit an allergic response in susceptible individuals.
Altistuminen lääkkeen vaikuttavalle aineelle saattaa aiheuttaa allergisen reaktion henkilöissä, jotka ovat sille herkkiä.
Exposure to these
Jos näitä
Exposure to ticagrelor and the active metabolite were approximately 20% lower in patients with severe renal impairment (creatinine clearance <30 ml/min) compared to subjects with normal renal function (see section 4.2).
Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla (kreatiniinipuhdistuma < 30 ml/min) tikagrelorin ja sen aktiivisen metaboliitin altistukset olivat noin 20 % alhaisempia kuin potilailla, joiden munuaistoiminta oli normaali (ks. kohta 4.2).
Exposure to vandetanib is not affected by food.
Ruoka ei vaikuta vandetanibialtistukseen.
exposure to Viramune, caution should be exercised if the medicinal products are given concomitantly and patients should be monitored closely.
amanaikaisesti ja potilaita on valvottava tarkoin.
Exposure was increased 2.8-fold in one subject with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C) (see sections 4.2 and 4.4).
Yhdellä vaikeaa maksan vajaatoimintaa (Child-Pugh –luokka C) sairastavalla potilaalla altistus kasvoi 2,8-kertaiseksi (ks. kohdat 4.2 ja 4.4).
Exposure was significantly lower (44%) in subjects with severe hepatic impairment (Child Pugh score > 9).
Altistuminen oli merkittävästi vähäisempää (44 %), kun tutkimushenkilöllä oli vaikea maksan vajaatoiminta (Child Pugh -pisteet olivat > 9).
exposure.
huomattavasti.
exposures
altistuksen
Exposures (AUC) in these studies ranged from 55 to 140 times that observed with the clinical dose.
Näiden tutkimusten altistukset (AUC) olivat 55–140 kertaa suurempia kuin kliinisellä annoksella havaitut altistukset.
Exposures in 6- to 11- year-olds are predictions based on simulations from the population PK model using data obtained for this age group.
Ennustettu altistus 6–11-vuotiaiden ikäryhmässä perustuu populaatiofarmakokineettisen mallin mukaisiin, tästä ikäryhmästä saatuja tietoja hyödyntäviin simulaatioihin.
Exposures of ambrisentan as measured by AUC(0-inf) and Cmax were increased by 35% and 20%, respectively.
Altistuminen ambrisentaanille mitattiin AUC(0-inf)- ja Cmax -arvoina, jotka kasvoivat 35 %:a ja 20 %:a.
Exposures of elvitegravir, cobicistat, emtricitabine, tenofovir, and tenofovir alafenamide achieved in 24 paediatric patients aged 12 to < 18 years who received Genvoya in study GS-US-292-0106 were similar to exposures achieved in treatment-naïve adults following administration of Genvoya (Table 5).
24 pediatrisella potilaalla, jotka olivat iältään 12  < 18-vuotiaita ja jotka saivat Genvoya-valmistetta tutkimuksessa GS-US-292-0106, saavutetut elvitegraviiri-, kobisistaatti-, emtrisitabiini-, tenofoviiri- ja tenofoviirialafenamidialtistukset olivat samanlaisia kuin Genvoya-valmisteen annon jälkeen saavutetut altistukset aikuisilla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa (taulukko 5).
Exposures of emtricitabine and tenofovir alafenamide (given with elvitegravir and cobicistat) achieved in 24 paediatric patients aged 12 to < 18 years who received emtricitabine and tenofovir alafenamide given with elvitegravir and cobicistat in study GS-US-292-0106 were similar to exposures achieved in treatment-naïve adults (Table 7).
24 pediatrisella potilaalla, jotka olivat iältään 12  < 18-vuotiaita ja jotka saivat emtrisitabiinia ja tenofoviirialafenamidia elvitegraviirin ja kobisistaatin kanssa tutkimuksessa GS-US-292-0106, saavutetut emtrisitabiini- ja tenofoviirialafenamidialtistukset (kun ne annettiin elvitegraviirin ja kobisistaatin kanssa) olivat samanlaisia kuin saavutetut altistukset aikuisilla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa (taulukko 7).
Exposures of emtricitabine and tenofovir alafenamide given with elvitegravir+cobicistat achieved in 24 paediatric patients aged 12 to < 18 years were similar to exposures achieved in treatment-naïve adults (Table 5).
Altistukset 24 pediatrisella potilaalla, jotka olivat iältään 12 - < 18-vuotiaita ja jotka saivat emtrisitabiinia ja tenofoviirialafenamidia yhdessä elvitegraviirin ja kobisistaatin yhdistelmän kanssa, olivat samanlaisia kuin saavutetut altistukset aikuisilla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa (taulukko 5).
exposures was observed when
määrin, kun indinaviiria
exposures was observed when
tiin pienenevän vastaavassa
exposures was observed when indinavir
tiin pienenevän vastaavassa
Express the breast milk during this period and discard any breast milk you have expressed.
Tänä aikana erittyvä rintamaito on pumpattava ja pumpattu rintamaito on hävitettävä.
Express your breast milk regularly and throw away any breast milk you have expressed.
Lypsä rintamaitosi säännöllisesti ja hävitä kaikki lypsämäsi maito.
EXP{MMYYYY}
EXP{KKVVVV}
Extavia 250 microgram/ml powder and solvent for solution for injection interferon beta-1b
Extavia 250 mikrog/ml injektiokuiva-aine ja liuotin, liuosta varten beeta-1b-interferoni
Extavia can reduce the number and severity of the attacks, and slow the progression of disability.
Extavia voi vähentää pahenemisvaiheiden esiintyvyyttä ja vakavuutta sekä hidastaa vammautumisen etenemistä.
Extavia contains human albumin and therefore carries a potential risk for transmission of viral diseases.
Koska Extavia sisältää ihmisalbumiinia, sen käyttöön liittyy virussairauksien tartunnan mahdollinen riski.
Extavia contains sodium
Extavia sisältää natriumia
Extavia has also been studied in 1,657 patients in two studies of secondary progressive MS patients who were able to walk, where it was compared with placebo.
Extaviaa on tutkittu myös kahdessa muussa tutkimuksessa, joissa oli mukana 1 657 sekundaarisesti etenevää MS-tautia sairastavaa kävelykykyistä potilasta.
Extavia interferon beta-1b
Extavia beetainterferoni 1b
Extavia is a powder and solvent for solution for injection.
Extavia on injektiokuiva-aine ja liuotin, liuosta varten.
Extavia is given by an injection under the skin.
Extaviaa annetaan ruiskeena ihon alle.
Extavia is used in patients: who have experienced the signs of MS for the first time, and these are severe enough to justify treatment with injected corticosteroids (anti-inflammatory medicines).
Extavia on tarkoitettu potilaille, joilla on ensimmäistä kertaa MS-taudin oireita, jotka ovat niin vakavia, että ne edellyttävät ruiskeena annettavaa kortikosteroidihoitoa (tulehduslääkkeitä).
Extavia is used to treat adult patients who have multiple sclerosis (MS).
Extaviaa käytetään MS-tautia (multippeliskleroosia) sairastavien aikuispotilaiden hoitoon.
Extavia must not be used in patients who are currently suffering from severe depression and/or have thoughts of suicide.
Extaviaa eivät voi käyttää potilaat, joilla on vakava masennus ja/tai itsemurha-ajatuksia.
Extavia must not be used in patients who have decompensated liver disease (when the liver does not function normally).
Extaviaa ei saa antaa potilaille, joilla on maksan vajaatoiminta (joiden maksa ei toimi normaalisti).
Extavia must not be used in people who have a history of hypersensitivity (allergy) to natural or recombinant interferon beta, human albumin or any of the other ingredients.
Extaviaa ei saa antaa henkilöille, joilla on ollut yliherkkyyttä (allergiaa) luontaiselle tai yhdistelmä- DNA-tekniikalla tuotetulle beetainterferonille, ihmisen albumiinille tai jollekin muulle valmisteen aineelle.
Extavia prolonged the time to CDMS by 363 days, from 255 days in the placebo group to 618 days in the Extavia group (based on the 25th percentiles).
Extavia pidensi CDMS-tautiin sairastumisen aikaa 363 päivällä siten, että lumelääkeryhmässä aika pidentyi 255 päivällä ja Extavia- ryhmässä 618 päivällä (perustuu 25 prosenttipisteeseen).
Extavia should be used with caution with:
Extaviaa on käytettävä varoen seuraavien lääkkeiden kanssa:
Extavia therapy should not be started if you are pregnant (see also “Do not use Extavia”).
Extavia-hoitoa ei saa aloittaa, jos olet raskaana (ks. myös ”Älä käytä Extaviaa”).
Extavia treatment must not be started during pregnancy.
Extavia-hoitoa ei saa aloittaa raskauden aikana.
Extavia treatment should be started by a doctor who has experience in the treatment of MS.
Extavia-hoidon saa aloittaa MS-taudin hoidosta kokemusta saanut lääkäri antamalla
Extavia treatment should be stopped in patients who fail to respond.
Extavia-hoito on lopetettava, jos vastetta ei saada.
Extemporaneous formulation
Ex tempore -valmistus
Extemporaneous formulation
Ex tempore-valmistus
Extend heart rate monitoring for at least overnight in a medical facility and until resolution of findings in patients requiring pharmacological intervention during monitoring at treatment initiation/re-initiation.
Sydämen syketaajuuden monitorointia on jatkettava sairaalaolosuhteissa vähintään yön yli kunnes tilanne on korjaantunut potilailla, jotka tarvitsevat lääkehoitoa ensimmäiseen annokseen liittyvän monitoroinnin aikana/uudelleen aloituksen yhteydessä.
Extend heart rate monitoring for at least overnight in a medical facility and until resolution of findings in patients:
Sydämen syketaajuuden monitorointia on jatkettava sairaalaolosuhteissa vähintään yön yli kunnes tilanne on korjaantunut potilailla:
Extended and frequent
annoksen pienentämistä on
Extended and frequent monitoring for respiratory depression and other opiate associated adverse reactions is recommended.
Potilaan pidempää ja tiiviimpää seurantaa hengityslaman ja muiden opiaatteihin liittyvien haittavaikutusten varalta
Extended criteria donors were defined as deceased donors with at least one of the following: (1) donor age ≥ 60 years; (2) donor age ≥ 50 years and other donor comorbidities (≥ 2 of the following: stroke, hypertension, serum creatinine > 1.5 mg/dl); (3) donation after cardiac death or (4) anticipated cold ischemia time of ≥ 24 hours.
Elinsiirteen suboptimaaliset luovuttajat määriteltiin kuolleiksi luovuttajiksi, joita koski vähintään yksi seuraavista kohdista: (1) ikä ≥ 60 v.; (2) ikä ≥ 50 v. ja lisäksi muita samanaikaisia sairauksia (vähintään kaksi seuraavista: aivohalvaus, verenpainetauti, seerumin kreatiniini > 1,5 mg/dl); (3) elinluovutus sydänkuoleman jälkeen tai (4) arvioitu kylmäiskemia-aika ≥ 24 tuntia.
Extension phase
Jatkotutkimus
Extension Study (N=13) ZLB05_006CR
Jatkotutkimus (N= 13) ZLB05 006CR
Extensions of both studies confirmed the long-term benefit of Signifor in patients with acromegaly.
Signiforin pitkäaikainen hyöty akromegaliapotilailla vahvistettiin kummankin tutkimuksen jatkotutkimuksissa.
Extensive dose-range and adjustment studies with the medicinal product in normal and special populations have not been performed.
Valmisteella ei ole tehty laajoja annosväli- ja annosmuutostutkimuksia normaaliväestössä ja erityis- ryhmillä.