natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Of the 452 patients randomized at baseline, the majority of patients were white (80.0% in the Chemo alone group and 75.3% in the Chemo+Avastin group), had squamous cell carcinoma (67.1% in the Chemo alone group and 69.6% in the Chemo+Avastin group), had persistent/recurrent disease (83.6% in the Chemo alone group and 82.8% in the Chemo+Avastin group), had 1-2 metastatic sites (72.0% in the Chemo alone group and 76.2% in the Chemo+Avastin group), had lymph node involvement (50.2% in the Chemo alone group and 56.4% in the Chemo+Avastin group), and had a platinum free interval  6 months (72.5% in the Chemo alone group and 64.4% in the Chemo+Avastin group).
Lähtötilanteessa satunnaistetuista 452 potilaasta suurin osa oli valkoihoisia (pelkkää solunsalpaajahoitoa saaneessa ryhmässä 80,0 % ja solunsalpaajan ja Avastinin yhdistelmää saaneessa ryhmässä 75,3 %), sairasti levyepiteelikarsinoomaa (solunsalpaajahoitoryhmässä 67,1 % ja solunsalpaajia ja Avastinia saaneessa ryhmässä 69,6 %), oli persistoiva/uusiutunut sairaus (solunsalpaajahoitoryhmässä 83,6 % ja solunsalpaajia ja Avastinia saaneessa ryhmässä 82,8 %), oli 1– 2 metastaasikohtaa (solunsalpaajahoitoryhmässä 72,0 % ja solunsalpaajiaja Avastinia saaneessa ryhmässä 76,2 %), tauti oli levinnyt imusolmukkeisiin (solunsalpaajahoitoryhmässä 50,2 % ja solunsalpaajia jaAvastinia saaneessa ryhmässä 56,4 %) ja oli  6 kuukauden väli platinahoidosta (solunsalpaajahoitoryhmässä 72,5 % ja solunsalpaajiaja Avastinia saaneessa ryhmässä 64,4 %).
Of the 46 patients (1.6%) who developed anti-tocilizumab antibodies, 6 had an associated medically significant hypersensitivity reaction, of which 5 led to permanent discontinuation of treatment.
Näistä 46 potilaalle (1,6 %) kehittyi anti- tosilitsumabivasta-aineita, ja heistä kuudella esiintyi lääketieteellisesti merkitsevä yliherkkyysreaktio, jonka seurauksena viidellä potilaalla hoito lopetettiin pysyvästi.
Of the 496 patients exposed to Kentera in the randomised, double-blind, placebo-controlled 12-week study and the 14-week safety extension study, 188 patients (38%) were 65 years of age and older.
Kenteraa saaneista 496 potilaasta satunnaistetussa, kaksoissokkoutetussa, lumekontrolloidussa 12 viikon pituisessa tutkimuksessa ja 14 viikon pituisessa turvallisuutta käsittelevässä jatkotutkimuksessa, 188 potilasta (38 %) oli vähintään 65-vuotiaita.
Of the 497 patients who were treated with nivolumab 3 mg/kg every 2 weeks and evaluable for the presence of anti-product-antibodies, 51 (10.3%) patients tested positive for treatment-emergent anti-product antibodies by an electrochemiluminescent (ECL) assay.
Niistä 497 potilaasta, joille annettiin 3 mg/kg nivolumabia joka toinen viikko ja joilla lääkevasta- aineet pystyttiin arvioimaan, 51 (10,3 %) oli ECL-määrityksen (electrochemiluminescence) mukaan positiivisia hoidosta johtuvien lääkevasta-aineiden suhteen.
Of the 51 patients receiving 2 mg/kg of pembrolizumab who were naïve to treatment with ipilimumab, 63% were male, 35% were ≥ 65 years of age and the median age was 60 years (range 35-80).
Pembrolitsumabiannosta 2 mg/kg saaneista 51 potilaasta, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet ipilimumabihoitoa, 63 % oli miehiä, 35 % oli ≥ 65-vuotiaita ja mediaani-ikä oli 60 vuotta (ikäjakauma 35– 80 vuotta).
Of the 514 patients with non-small cell lung cancer in the randomized study who received Abraxane in combination with carboplatin, 31% were 65 years or older and 3.5% were 75 years or older.
Niistä satunnaistettuun tutkimukseen osallistuneista ei-pienisoluista keuhkosyöpää sairastavista 514 potilaasta, jotka saivat Abraxanea yhdistelmänä karboplatiinin kanssa, 31 % oli vähintään 65- vuotiaita ja 3,5 % oli vähintään 75-vuotiaita.
Of the 52 patients described above that were included in Study CAC-91-10-10 during the 17-year study period, 6 died, 3 had no evidence of treatment, 4 terminated the study, 10 were lost to follow-up, and for 1 data retrieval was unsuccessful.
Niistä yllä kuvatuista 52 potilaasta, jotka osallistuivat CAC-91-10-10-tutkimukseen 17-vuotisen tutkimusjakson aikana, kuusi kuoli, kolmella ei havaittu hoidon vaikutusta, neljä lopetti tutkimuksen, kymmenen jäi pois seurannasta ja yhden tietojen haku ei onnistunut.
Of the 52 patients described above that were included in Study CAC-91-10-10 during the 17-year study period, 6 died, 3had no evidence of treatment, 4 terminated the study, 10 were lost to follow-up, and for 1 data retrieval was unsuccessful.
Niistä yllä kuvatuista 52 potilaasta, jotka osallistuivat CAC-91-10-10-tutkimukseen 17-vuotisen tutkimusjakson aikana, kuusi kuoli, kolmella ei havaittu hoidon vaikutusta, neljä lopetti tutkimuksen, kymmenen jäi pois seurannasta ja yhden tietojen haku ei onnistunut.
Of the 52 patients identified, 36 patients were in the CP CML subpopulation (21 who had previously received 2 prior TKIs and 15 who had received 1 prior TKI).
Tähän ryhmään kuuluneista 52 potilaasta 36 kuului KML:n kroonista vaihetta sairastavien potilaiden alaryhmään (21 oli saanut aiemmin kahta tyrosiinikinaasin estäjää ja 15 oli saanut aiemmin yhtä tyrosiinikinaasin estäjää).
Of the 540 patients in, 61% were male, 43% were ≥ 65 years (median age was 62 years [range 15-89]) and 98% were white.
Tutkimuksen 540 potilaasta 61 % oli miehiä, 43 % oli ≥ 65-vuotiaita (mediaani-ikä oli 62 vuotta [ikäjakauma 15–89 vuotta]) ja 98 % oli valkoihoisia.
Of the 552 treated patients, the median age was 52 years (range: 19 to 76); 62% of the patients were male; 89% were White, 9% were Asian; 1% were Black; 20% had a baseline body mass index of at least
Hoidettuja potilaita oli 552; mediaani-ikä oli 52 vuotta (vaihteluväli: 19–76); 62 % oli miehiä; 89 % oli valkoihoisia, 9 % aasialaisia ja 1 % mustaihoisia; 20 %:lla potilaista painoindeksi oli lähtötilanteessa vähintään
Of the 571 ankylosing spondylitis patients exposed to Cosentyx in clinical studies, a total of 24 patients were 65 years of age or older and 3 patients were 75 years of age or older.
Kliinisissä tutkimuksissa Cosentyx-valmistetta saaneista 571 selkärankareumapotilaasta yhteensä 24 oli vähintään 65-vuotiaita ja 3 oli vähintään 75-vuotiaita.
Of the 6026 total number of patients in clinical studies of Repatha, 1779 (30%) were ≥ 65 years old, while 223 (4%) were ≥ 75 years old.
Repathan kliinisiin tutkimuksiin osallistuneista yhteensä 6026 potilaasta 1779 (30 %) oli vähintään 65- vuotiaita ja 223 (4 %) oli vähintään 75-vuotiaita.
Of the 611 patients treated with the ZALTRAP/FOLFIRI regimen in the pivotal study of MCRC patients, 172 (28.2%) were aged ≥65 and <75 and 33 (5.4%) were age ≥75.
Heistä 172 (28,2 %) oli ≥ 65-vuotiaita mutta alle 75-vuotiaita, ja 33 (5,4 %) oli ≥ 75-vuotiaita.
Of the 681 (78%) patients that experienced diarrhoea, 665 patients had drug-related events of diarrhoea and 8 patients discontinued bosutinib due to this event.
Ripulin saaneista 681 potilaasta (78 %) 665 potilaan ripuli liittyi lääkkeeseen ja 8 potilasta lopetti bosutinibihoidon tämän haittatapahtuman vuoksi.
Of the 7 patients who deteriorated at week 8, 3 improved at week 12/16 and 4 deteriorated compared with baseline.
Niistä seitsemästä potilaasta, joiden tila oli huonontunut viikolla 8, kolmen tila oli parantunut viikolla 12/16 ja neljällä huonontunut lähtöarvoihin verrattuna.
Of the 72 patients randomised to Cosentyx 150 mg, 45 and 35 had an ASAS 20/40 response, respectively.
Cosentyx-valmistetta 150 mg:n annoksella saamaan satunnaistetuista 72 potilaasta 45 sai ASAS 20 -vasteen ja 35 sai ASAS 40 -vasteen.
Of the 783 patients initially randomised to active treatment in RA-I, 508 completed 52 weeks of placebo- controlled treatment and entered the open-label extension study.
RA-I-tutkimuksen alussa aktiivista hoitoa saamaan satunnaistetuista 783 potilaasta 508 oli tutkimuksessa mukana koko 52 viikkoa kestäneen lumekontrolloidun jakson ajan ja jatkoi avoimessa jatkotutkimuksessa.
Of the 834 patients, 60% were male, 44% were ≥ 65 years (median age was 62 years [range 18-89]) and 98% were white.
Tutkimuksen 834 potilaasta 60 % oli miehiä, 44 % oli ≥ 65-vuotiaita (mediaani-ikä oli 62 vuotta [ikäjakauma 18–89 vuotta]) ja 98 % oli valkoihoisia.
Of the 89 patients receiving 2 mg/kg of pembrolizumab who were previously treated with ipilimumab, 53% were male, 33% were ≥ 65 years of age and the median age was 59 years (range 18-88).
Pembrolitsumabiannosta 2 mg/kg saaneista 89 potilaasta, jotka olivat aikaisemmin saaneet ipilimumabihoitoa, 53 % oli miehiä, 33 % oli ≥ 65-vuotiaita ja mediaani-ikä oli 59 vuotta (ikäjakauma 18– 88 vuotta).
Of the 974 psoriatic arthritis patients exposed to Cosentyx in clinical studies, a total of 85 patients were 65 years of age or older and 4 patients were 75 years of age or older.
Kliinisissä tutkimuksissa Cosentyx-valmistetta saaneista 974 nivelpsoriaasipotilaasta yhteensä 85 oli vähintään 65-vuotiaita ja 4 oli vähintään 75-vuotiaita.
Of the 981 patients treated with IMBRUVICA for B-cell malignancies, 5% discontinued treatment primarily due to adverse reactions.
B-solusyöpien hoitoon IMBRUVICAa saaneista 981 potilaasta 5 % lopetti hoidon pääasiassa haittavaikutusten vuoksi.
Of the 981 patients treated with IMBRUVICA, 62% were 65 years of age or older.
IMBRUVICA-hoitoa saaneista 981 potilaasta 62 % oli 65-vuotiaita tai vanhempia.
of the calcium channel blockers
Kalsiuminestäjien
Of the CP-CML patients previously treated with one, two, three or four prior TKIs, 75% (12/16), 67% (66/98), 45% (64/141), and 58% (7/12)) achieved a MCyR while on Iclusig, respectively.
CP-KML-potilaista, joita oli aikaisemmin hoidettu yhdellä, kahdella, kolmella tai neljällä TKI-valmisteella, vastaavasti 75 % (12/16), 67 % (66/98), 45 % (64/141) ja 58 % (7/12) sai MCyR:n saadessaan Iclusig-hoitoa.
Of the dose infused, 10-13% is excreted in the urine, and 24-30% via the faeces; the remainder is excreted in the milk.
Annoksesta 10-13 % erittyy virtsaan ja 24 - 30% ulosteisiin, loppu erittyy maitoon.
Of the hepatic AEs, increased ALT and AST were the most common events and the majority were either Grade 1 or 2.
Yleisimpiä maksaan kohdistuneita haittatapahtumia olivat ALAT- ja ASAT-arvojen kohoaminen, ja suurimmassa osassa tapauksista vaikeusasteluokka oli 1 tai 2.
of the herbal preparation St John’s
uositeltavaa aloittaa hoito
Of the HIV-1 isolates from 10 patients with resistance development in the Genvoya group, the mutations that emerged were M184V/I (n = 9) and K65R/N (n = 2) in RT and T66T/A/I/V (n = 2), E92Q (n = 4), Q148Q/R (n = 1) and N155H (n = 2) in integrase.
Niillä 10 potilaalla, joille Genvoya-ryhmässä kehittyi resistenssi, HIV-1-isolaateissa ilmaantuneet mutaatiot olivat M184V/I (n = 9) ja K65R/N (n = 2) käänteiskopioijaentsyymissä ja T66T/A/I/V (n = 2), E92Q (n = 4), Q148Q/R (n = 1) ja N155H (n = 2) integraasissa.
Of the individuals taking Truvada, 0.8% (13 out of 1,576) tested positive for HIV-1 infection over 1 year compared with 3.3% (52 out of 1,578) of those taking placebo.
Truvadaa ottaneista henkilöistä 0,8 prosentilla (13 henkilöä 1 576:sta) todettiin HIV-1-tartunta vuoden kuluttua, kun lumelääkettä ottaneiden vastaava osuus oli 3,3 prosenttia (52 henkilöä 1 578:sta).
Of the need for the procedures/tests before and during teriflunomide treatment
Toimenpiteiden/kokeiden tarve ennen teriflunomidi hoitoa ja hoidon aikana
Of the other 4 cases, detailed information was missing.
Muista neljästä tapauksesta ei ollut saatavissa yksityiskohtaisia tietoja.
Of the paediatric patients 52 were aged 2 to 5 years.
Lapsipotilaista 52 oli 2-5- vuotiaita.
Of the patients experiencing an increase of IOP of ≥10 mmHg from baseline, the greatest proportion showed this IOP increase between 45 and 60 days following an injection.
Suurimmalla osalla niistä potilaista, joiden silmänpaine kohosi lähtötilanteesta ≥10 mmHg, tämä tapahtui 45–60 päivää injektoinnin jälkeen.
Of the patients in the azacitidine group who were RBC transfusion dependent at baseline, 45.0 % of these patients became RBC transfusion independent during the treatment period, compared with 11.4 % of the patients in the combined CCR groups (a statistically significant (p < 0.0001) difference of 33.6 % (95 % CI: 22.4, 44.6).
Lähtötasolla punasolusiirroista riippuvaisista atsasitidiiniryhmän potilaista 45,0 % tuli punasolusiirroista riippumattomiksi hoitojakson aikana, verrattuna 11,4 %:iin yhdistettyjen CCR-ryhmien potilaista (tilastollisesti merkittävä [p < 0,0001] ero 33,6 % [95 % CI: 22,4–44,6]).
Of the patients in the Vidaza group who were RBC transfusion dependent at baseline, 38.5% (95% CI = 31.1, 46.2) of these patients became RBC transfusion independent during the treatment period, compared with 27.6% of (95% CI = 20.9, 35.1) patients in the combined CCR groups.
Lähtötasolla punasolusiirroista riippuvaisista Vidaza-ryhmän potilaista 38,5 % (95 % CI: 31,1–46,2) tuli punasolusiirroista riippumattomiksi hoitojakson aikana verrattuna 27,6 %:iin (95 % CI: 20,9–35,1) yhdistettyjen CCR-ryhmien potilaista.
Of the patients originally receiving methotrexate alone, 81 % received MabThera either as rescue between weeks 16-24 or in the extension trial, before week 56.
Alun perin pelkkää metotreksaattia saaneista potilaista 81 % sai myös MabTheraa joko rescue-hoitona viikoilla 16–24 tai jatkotutkimuksessa, kuitenkin ennen viikkoa 56.
Of the patients randomised to the chemotherapy arm, 48% crossed over and subsequently received treatment with pembrolizumab.
Solunsalpaajahoitohaaraan satunnaistetuista potilaista 48 % siirtyi toiseen hoitohaaraan ja hoitoa jatkettiin pembrolitsumabilla.
Of the patients treated with a thrombolytic, 84% were
Potilaista, joita hoidettiin trombolyyteillä, 84 % sai fibriinispesifitöntä lääkeainetta (enimmäkseen streptokinaasia).
Of the patients who achieved at least a 20% reduction of parenteral nutrition at Weeks 20 and 24 in the initial study, 75% sustained this response on Revestive after up to 1 year of continuous treatment.
Niistä potilaista, joiden parenteraalista ravitsemusta voitiin vähentää vähintään 20 % viikkojen 20 ja 24 kohdalla alkuperäisessä tutkimuksessa, 75 %:lla säilyi sama vaste Revestive-valmisteelle korkeintaan vuoden ajan yhtäjaksoisesti jatkuneen hoidon jälkeen.
Of the patients who did not meet stability criteria for the individual components, 12 of 15 Cerdelga patients and 3 of 3 Cerezyme patients remained within therapeutic goals for GD1.
Niistä potilaista, jotka eivät täyttäneet sairauden vakautumisen kriteerejä yksittäisten osatekijöiden suhteen, 12/15:llä Cerdelga-valmistetta saaneella potilaalla ja 3/3:lla Cerezyme-valmistetta saaneella potilaalla GD1:n hoitotavoitteiden täyttyminen säilyi ennallaan.
Of the patients who lost adequate response after re-randomization to placebo who then enrolled into the open-label extension trial, 38% (25/66) and 55% (36/66) regained PASI 75 response after 12 and 24 weeks of re-treatment, respectively.
38 % (25/66) niistä potilaista, jotka menettivät riittävän vasteen lumehoitoon satunnaistamisen jälkeen ja siirtyivät myöhemmin avoimeen jatkotutkimukseen, saavutti jälleen PASI 75 -vasteen 12 hoitoviikon jälkeen ja 55 % (36/66) 24 hoitoviikon jälkeen.
Of the patients who received nivolumab, the ORR in the BRAF mutation-positive subgroup (n=26) was 23% (95% CI: 9.0, 43.6), and 34% (95% CI: 24.6, 44.5) in patients whose tumours were BRAF wild-type (n=94).
Nivolumabia saaneista potilaista ORR oli BRAF- mutaatiopositiivisessa alaryhmässä (n = 26) 23 % (95 %:n luottamusväli 9,0-43,6) ja ryhmässä, jolla oli BRAF-villityypin kasvain (n = 94), 34 % (95 %:n luottamusväli 24,6-44,5).
Of the patients who received Simponi, 51% (74 out of 146) had 20% reductions after 14 weeks, compared with 9% of patients who were given placebo (10 out of 113).
Simponia saaneista potilaista 51 %:lla (74 potilasta 146:stä) oireet vähenivät 20 % 14 viikon jälkeen, verrattuna lumelääkettä saaneiden potilaiden 9 %:iin (10 potilasta 113:sta).
Of the patients who received Simponi, 59% (82 out of 138) had 20% reductions after 14 weeks, compared with 22% of patients who were given placebo (17 out of 78).
Simponia saaneista potilaista 59%:lla (82 potilasta 138:sta) oireet vähenivät 20 % 14 viikon jälkeen, verrattuna lumelääkettä saaneiden potilaiden 22%:iin (17 potilasta 78:sta).
Of the patients who received Simponi, 71% (69 out of 97) had 20% reductions after 16 weeks, compared with 40% of patients who were given placebo (40 out of 100).
Simponia saaneista potilaista 71 %:lla (69 potilasta 97 potilaasta) oireet vähenivät 20 % 16 viikon jälkeen, verrattuna lumelääkettä saaneiden potilaiden 40%:iin (40 potilasta 100 potilaasta).
Of the patients who were treated in the open label phase, 98% received an OZURDEX injection between 5 and 7 months after the initial treatment.
Avoimen vaiheen jatkotutkimuksessa hoidetuista potilaista 98 % sai OZURDEX-injektion 5–7 kuukautta alkuhoidon jälkeen.
Of the patients with at least a PASI-50 response who were re-randomized to placebo at Week 32, 24.2% were PASI-50 responders at Week 52.
Niistä potilaista, jotka olivat saavuttaneet vähintään PASI-50-vasteen ja jotka satunnaistettiin viikolla 32 uudelleen saamaan lumelääkettä, 24,2 %:lla PASI-50-vaste oli säilynyt viikolla 52.
Of the patients with at least a PASI-75 response who were re-randomized to placebo at Week 32 during a Randomized Treatment Withdrawal Phase, 11.7% were PASI-75 responders at Week 52.
Niistä potilaista, jotka olivat saavuttaneet vähintään PASI-75-vasteen ja jotka satunnaistettiin viikolla 32 uudelleen saamaan lumelääkettä hoidon satunnaistetussa lopettamisvaiheessa, 11,7 %:lla PASI-75-vaste oli säilynyt viikolla 52.
Of the patients with treatment interrupted due to peripheral neuropathy, 44% (31/70 patients) were able to resume Abraxane at a reduced dose.
Niistä potilaista, joiden hoito keskeytettiin perifeerisen neuropatian vuoksi, 44 % (31/70 potilasta) kykeni jatkamaan Abraxane- hoitoa pienemmällä annoksella.
of the plasma levels of lopinavir is
kuitenkin tarpeelliseksi, plasman
of the plasma levels of saquinavir is
kuitenkin tarpeelliseksi, plasman
of the reductions in
etraviriinin farmakokineettisten
Of the rheumatoid arthritis patients evaluated for antinuclear antibodies (ANA), the percentage of patients who developed new positive ANA (≥ 1:40) was higher in patients treated with etanercept (11%) than in placebo- treated patients (5%).
Tumavasta- aineiden (ANA) suhteen testatuista nivelreumapotilaista uudet positiiviset tumavasta-ainetapaukset ( ≥ 1:40) olivat yleisempiä etanerseptihoitoa saavilla potilailla (11 %) kuin plaseboa saavilla potilailla (5 %).
Of the rheumatoid arthritis patients evaluated for antinuclear antibodies (ANA), the percentage of patients who developed new positive ANA (1:40) was higher in patients treated with Enbrel (11%) than in placebo-treated patients (5%).
Tumavasta- aineiden (ANA) suhteen testatuista nivelreumapotilaista uudet positiiviset tumavasta-ainetapaukset (1:40) olivat yleisempiä Enbrel-hoitoa saavilla potilailla (11 %) kuin plaseboa saavilla potilailla (5 %).
OF THE SIGHT AND REACH OF CHILDREN
ERITYISVAROITUS VALMISTEEN SÄILYTTÄMISESTÄ POISSA LASTEN ULOTTUVILTA JA NÄKYVILTÄ
OF THE SIGHT AND REACH OF CHILDREN
ULOTTUVILTA JA NÄKYVILTÄ
Of the specimens available from the non-clinical and clinical studies (n=920), that were mutation-positive by the cobas test and additionally analyzed by sequencing, no specimen was identified as being wild type by both Sanger and 454 sequencing.
Prekliinisistä ja kliinisistä tutkimuksista saaduista näytteistä (n = 920), jotka todettiin mutatoituneiksi Cobas-testillä ja jotka analysoitiin lisäksi sekvensoimalla, yhdessäkään näytteessä ei todettu villiä tyyppiä Sangerin menetelmällä eikä 454- sekvensointia käyttäen.
Of the specimens from the non-clinical and clinical studies (n = 876) that were mutation positive by the THxID BRAF assay and subsequently were sequenced using the reference method, the specificity of the assay was 94%.
Prekliinisten ja kliinisten tutkimusten näytteet (n = 876), jotka oli THxID BRAF -testillä todettu mutaatiopositiivisiksi, sekvensoitiin myöhemmin vertailumenetelmällä, ja testin spesifisyys oli 94 %.
Of the subjects with observed data at Week 16 in the four Phase 3 clinical trials, 50.8% of those randomized to receive naltrexone / bupropion had lost ≥5% of their baseline body weight, compared to 19.3% of placebo-treated subjects (Week 16 Responders).
Henkilöistä, joista oli tutkimusaineistoa viikolta 16 neljässä faasin 3 kliinisessä tutkimuksessa, naltreksoni/bupropionihoitoon satunnaistetuista paino oli alentunut 50,8 %:lla ≥5 % lähtötason painosta, verrattuna 19,3 %:iin plasebolla hoidetuista henkilöistä (viikon 16 responderit).
Of the total 123 patients, 26 patients died; each of these deaths could be attributed either as a complication of the index event or associated with co-morbidities.
Koko 123 potilaan ryhmästä 26 potilasta kuoli; jokaisen näistä kuolemantapauksista voitiin katsoa olevan indeksitapahtuman komplikaatio tai liittyvän toiseen samanaikaiseen sairauteen.
Of the total 128 patients who entered part I taking corticosteroids, 92 attempted corticosteroid tapering.
Kortikosteroidiannosta pyrki pienentämään 92 potilasta yhteensä 128 potilaasta, jotka osallistuivat osaan I ja käyttivät kortikosteroideja.
Of the total 25 subjects: 9 received placebo, 9 received mepolizumab 75 mg intravenously, and 7 received 100 mg subcutaneously.
Näistä 25 potilaasta yhdeksän sai lumevalmistetta, yhdeksän sai mepolitsumabia 75 mg laskimoon ja 7 sai mepolitsumabia 100 mg ihon alle.
Of the total maltol ingested, a mean of between 39.8 % and 60.0 % was excreted as maltol glucuronide.
Maltolin niellystä kokonaismäärästä kes kimäärin 39,8–60,0 prosenttia erittyi maltoliglukuronidina.
Of the total number of patients in clinical studies of dabrafenib (N=578), 22% were 65 years of age and older, and 6% were 75 years of age and older.
Kaikista kliinisiin dabrafenibitutkimuksiin osallistuneista potilaista (N = 578) 22 % oli vähintään 65- vuotiaita ja 6 % oli vähintään 75-vuotiaita.
Of the total number of patients in clinical studies of osimertinib (N=411), 46% were 65 years of age and older, of whom 13% were 75 years of age and older.
Osimertinibin kliinisissä tutkimuksissa potilaiden kokonaismäärästä (N = 411) 46 % oli vähintään 65-vuotiaita, ja heistä 13 % oli vähintään 75-vuotiaita.
Of the total number of subjects in clinical studies of Velphoro, 29.7 % were aged 65 and over, while 8.7% were aged 75 and over.
Velphoron kliinisiin tutkimuksiin osallistuneiden tutkimushenkilöiden kokonaismäärästä 29,7 % oli iältään 65-vuotiaita tai vanhempia ja 8,7 % vähintään 75-vuotiaita.
Of them, all reported vascular elbow lesions, but also neurologic symptoms (1 case), bone and muscle pain (2 cases), and skin striae (2 cases).
Kaikilla heistä raportoitiin kyynärpään verisuonien leesioita mutta myös neurologisia oireita (1 tapaus), luu- ja lihaskipuja (2 tapausta) sekä ihon arpijuovia (2 tapausta).
Of these 17 patients, there were 5 patients who discontinued treatment.
Näistä 17 potilaasta viisi lopetti lääkehoidon.
Of these 19 patients 11 were infected with methicillin-susceptible and 8 with methicillin-resistant Staphylococcus aureus.
Näistä 19 potilaasta 11 sairasti MSSA-infektiota ja 8 MRSA-infektiota.
Of these 2 cases of torsade de pointes with positive dechallenge after dose reduction or discontinuation of rivastigmine, the causal role of rivastigmine due to its bradycardia-related adverse event could not be ruled out despite the confounding factors in these cases (venlafaxine, tiapride).
Näissä kahdessa tapauksessa, joissa kääntyvien kärkien takykardia hävisi annoksen pienentämisen ja rivastigmiinihoidon keskeyttämisen jälkeen (”positive dechallenge”), rivastigmiinin kausaalista suhdetta ei voitu sulkea pois brakydardiaan liittyvien haittatapahtumien vuoksi huolimatta siitä, että näissä tapauksissa oli sekoittavia tekijöitä (venlafaksiini, tiapridi).
Of these 24 cases, a description of the scar was available for 13 and the majority described redness (5 cases), pigmentation changes (5 cases) or hypertrophy (2 cases).
Joissakin tapauksissa muutokset ovat kestäneet yli vuoden hoidon jälkeen.