natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In clinical trials, clinically meaningful QTc prolongations (Fridericia QT correction [QTcF] ≥ 500 milliseconds [msec] at any time post baseline in patients with baseline QTcF<500 msec) were uncommon (0.1% to 1%) in patients treated with olanzapine, with no significant differences in associated cardiac events compared to placebo.
Kliinisissä tutkimuksissa kliinisesti merkitsevä QTc-ajan piteneminen (QTc-aika Friderician menetelmällä [QTcF] ≥ 500 millisekuntia [msek] milloin tahansa lähtötilanteen jälkeen potilailla, joiden QTcF-lähtöarvo oli < 500 msek) oli olantsapiinia saaneilla potilailla melko harvinaista (0,1-1 %), eivätkä erot sydämeen kohdistuvissa haittatapahtumissa olleet merkitseviä lumehoitoon verrattuna.
In clinical trials, decreased systolic blood pressure (> 35 mm Hg) was observed in 7% of patients and decreased diastolic blood pressure (> 25 mm Hg) was observed in 4% of patients within 45 minutes of Rapiscan administration.
Kliinisissä tutkimuksissa todettiin alentunut systolinen verenpaine (> 35 mmHg) 7%:lla potilaista ja alentunut diastolinen verenpaine (> 25 mmHg) 4%:lla potilaista 45 minuutin kuluessa Rapiscanin annosta.
In clinical trials, decreases in left ventricular ejection fraction (LVEF) of 20% and below the lower limit of normal occurred in approximately 2% of sunitinib-treated GIST patients, 4% of cytokine-refractory MRCC patients, and 2% of placebo-treated GIST patients.
Kliinisissä tutkimuksissa vasemman kammion ejektiofraktio (LVEF-arvo) pieneni ≥ 20 % ja alle normaalin alaraja-arvon noin 2 %:lla sunitinibilla hoidetuista GIST-potilaista, 4 %:lla sytokiini- refraktaarisista MRCC-potilaista ja 2 %:lla lumelääkkeellä hoidetuista GIST-potilaista.
In clinical trials, doses of elosulfase alfa were explored up to 4 mg/kg per week and no specific signs or symptoms were identified following the higher doses.
Kliinisissä tutkimuksissa elosulfaasi alfan annoksia tutkittiin annostasoon 4 mg/kg viikossa asti eikä suurempien annosten yhteydessä havaittu mitään erityisiä merkkejä tai oireita.
In clinical trials, efficacy was demonstrated against gastro-enteritis due to rotavirus of the most common genotypes G1P[8], G2P[4], G3P[8], G4P[8] and G9P[8].
Kliinisissä tutkimuksissa teho on osoitettu tavallisimpien rotavirustyyppien G1P8, G2P4, G3P8, G4P8 ja G9P8 aiheuttamaa gastroenteriittiä vastaan.
In clinical trials, general safety has been evaluated in more than 57000 adults vaccinated with ZOSTAVAX.
Yleistä turvallisuutta on arvioitu kliinisissä tutkimuksissa yli 57 000 aikuisella, joille on annettu Zostavax- rokote.
In clinical trials, interactions between Kineret and other medicinal products (including nonsteroidal anti-inflammatory medicinal products, corticosteroids, and DMARDs) have not been observed.
Kliinisissä tutkimuksissa ei ole havaittu yhteisvaikutuksia Kineret-valmisteen ja muiden lääkkeiden (mm. tulehduskipulääkkeiden, kortikosteroidien ja tautiprosessia hidastavien reumalääkkeiden (DMARD)) välillä.
In clinical trials, lamivudine in combination with zidovudine has been shown to reduce HIV-1 viral load and increase CD4 cell count.
Kliinisissä tutkimuksissa lamivudiinin yhdessä tsidovudiinin kanssa on osoitettu vähentävän HIV-1- kuormitusta ja lisäävän CD4-solujen määrää.
In clinical trials, Mozobil has been commonly used for 2 to 4 (and up to 7) consecutive days.
Kliinisissä tutkimuksissa Mozobilia on yleensä käytetty 2–4 (korkeintaan 7) peräkkäistä päivää.
In clinical trials, no interactions have been observed when Enbrel was administered with glucocorticoids, salicylates (except sulfasalazine), nonsteroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), analgesics, or methotrexate.
Kliinisissä tutkimuksissa ei ole havaittu yhteisvaikutuksia annettaessa Enbreliä glukokortikoidien, salisylaattien (paitsi sulfasalatsiini), ei-steroidisten tulehduskipulääkkeiden (NSAID) analgeettien tai metotreksaatin kanssa.
In clinical trials, no interactions have been observed when Enbrel was administered with glucocorticoids, salicylates (except sulfasalazine), nonsteroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), analgesics, or methotrexate.
Kliinisissä tutkimuksissa ei ole havaittu yhteisvaikutuksia annettaessa Enbreliä glukokortikoidien, salisylaattien (paitsi sulfasalatsiini), ei-steroidisten tulehduskipulääkkeiden (NSAID), analgeettien tai metotreksaatin kanssa.
In clinical trials, no interactions have been observed when etanercept was administered with glucocorticoids, salicylates (except sulfasalazine), nonsteroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), analgesics, or methotrexate.
Kliinisissä tutkimuksissa ei ole havaittu yhteisvaikutuksia annettaessa etanerseptiä glukokortikoidien, salisylaattien (paitsi sulfasalatsiini), ei-steroidisten tulehduskipulääkkeiden (NSAID), analgeettien tai metotreksaatin kanssa.
In clinical trials, no PNH or aHUS patients experienced an infusion reaction which required discontinuation of Soliris.
Kliinisissä kokeissa PNH- tai aHUS-potilaat eivät saaneet Soliris-hoidon keskeyttämisen vaativaa infuusioon liittyvää reaktiota.
In clinical trials, NovoThirteen has been administered to 56 patients with congenital factor XIII A- subunit deficiency (1043 doses of NovoThirteen).
Kliinisissä tutkimuksissa NovoThirteen-valmistetta on annettu 56:lle synnynnäistä tekijä XIII A- alayksikön puutosta sairastavalle potilaalle (1 043 annosta NovoThirteen-valmistetta).
In clinical trials, ONIVYDE was administered at doses up to 240 mg/m2 to patients with various cancers.
Kliinisissä tutkimuksissa ONIVYDE-valmistetta annettiin enintään 240 mg/m2 :n annoksina potilaille, joilla oli eri syöpiä.
In clinical trials, oral or other contraceptives (e.g. the pill) did not reduce the protection obtained by Gardasil.
Kliinisissä tutkimuksissa suun kautta otettavat (esimerkiksi ehkäisytabletit) tai muut ehkäisymenetelmät eivät vähentäneet Gardasililla antamaa suojaa.
In clinical trials, oral or other contraceptives (e.g. the pill) did not reduce the protection obtained by Gardasil.
Kliinisissä tutkimuksissa suun kautta otettavat (esimerkiksi ehkäisytabletit) tai muut ehkäisymenetelmät eivät vähentäneet Gardasilin antamaa suojaa.
In clinical trials, oral or other contraceptives (e.g. the pill) did not reduce the protection obtained by Silgard.
Kliinisissä tutkimuksissa suun kautta otettavat (esimerkiksi ehkäisytabletit) tai muut ehkäisymenetelmät eivät vähentäneet Silgardilla antamaa suojaa
In clinical trials, oral or other contraceptives (e.g. the pill) did not reduce the protection obtained by Silgard.
Kliinisissä tutkimuksissa suun kautta otettavat (esimerkiksi ehkäisytabletit) tai muut ehkäisymenetelmät eivät vähentäneet Silgardin antamaa suojaa.
In clinical trials, over 5,700 patients received Pelzont alone or with an HMG-CoA reductase inhibitor.
Kliinisissä tutkimuksissa yli 5700 potilasta sai Pelzont-hoitoa joko yksinään tai yhdessä HMG-CoA- reduktaasin estäjän kanssa.
In clinical trials, over 5,700 patients received Tredaptive alone or with an HMG-CoA reductase inhibitor.
Kliinisissä tutkimuksissa yli 5700 potilasta sai Tredaptive-hoitoa joko yksinään tai yhdessä HMG- CoA-reduktaasin estäjän kanssa.
In clinical trials, over 5,700 patients received Trevaclyn alone or with an HMG-CoA reductase inhibitor.
Kliinisissä tutkimuksissa yli 2500 potilasta sai Trevaclyn-hoitoa joko yksinään tai yhdessä HMG- CoA-reduktaasin estäjän kanssa.
In clinical trials, over 7,900 depressed patients have received Thymanax.
Yli 7900 masennusta sairastavaa potilasta sai kliinisissä tutkimuksissa Thymanax-hoitoa.
In clinical trials, over 7,900 depressed patients have received Valdoxan.
Yli 7900 masennusta sairastavaa potilasta sai kliinisissä tutkimuksissa Valdoxan-hoitoa.
In clinical trials, patients were administered aciclovir 200 mg twice a day or equivalent.
Kliinisissä tutkimuksissa potilaille annettiin asikloviiria 200 mg kaksi kertaa vuorokaudessa tai vastaavaa.
In clinical trials, patients were administered aciclovir 200 mg twice a day or equivalent.
Kliinisissä tutkimuksissa potilaille annettiin asikloviiriä 200 mg kaksi kertaa päivässä tai vastaavaa.
In clinical trials, patients were treated for up to 21 days with NEVANAC 3 mg/ml eye drops, suspension (see section 5.1).
Kliinisissä tutkimuksissa potilaita hoidettiin enintään 21 vuorokauden ajan Nevanac 3 mg/ml silmätipat, suspensio -lääkevalmisteella (ks. kohta 5.1).
In clinical trials, patients who developed thyroid events were permitted to receive re-treatment with LEMTRADA.
Kliinisissä tutkimuksissa LEMTRADA-hoidon sallittiin jatkuvan potilailla, joilla ilmeni kilpirauhastapahtumia..
In clinical trials, patients with severe FSH and LH deficiency were defined by an endogenous serum LH level < 1.2 IU/l as measured in a central laboratory.
Kliinisissä tutkimuksissa vaikeasta FSH:n ja LH:n puutoksesta kärsivien potilaiden määritelmänä käytettiin keskuslaboratoriossa mitattua endogeenista seerumin LH-pitoisuutta <1,2 IU/l.
In clinical trials, Pegasys treatment was associated with decreases in both total white blood cell (WBC) count and absolute neutrophil count (ANC), usually starting within the first 2 weeks of treatment (see section 4.8).
Kliinisissä tutkimuksissa Pegasys-hoidon yhteydessä ilmeni valkosolujen kokonaismäärän (WBC) ja neutrofiilien (ANC) määrän laskua, joka yleensä alkoi kahden ensimmäisen hoitoviikon kuluessa (ks. kohta 4.8).
In clinical trials, proteinuria has been reported within the range of 0.7% to 54.7% of patients receiving Avastin.
Kliinisissä tutkimuksissa proteinuriaa on raportoitu 0,7–54,7 %:lla Avastinia saaneista potilaista.
In clinical trials, single doses of 1.0 mg of LeukoScan radiolabelled with 900 ± 200 MBq of 99mTc were administered to 11 patients with various types of infection and there were no adverse reactions at this dose.
Kliinisissä kokeissa annettiin 1,0 mg:n kerta-annoksia 900 ± 200 MBq:lla 99mTc-radioleimattua LeukoScania 11:lle potilaalle, joilla oli erityyppisiä infektioita, ja tämä annos ei aiheuttanut haitallisia reaktioita.
In clinical trials, sixty seven percent (67 %) of the patients experienced at least one infusion- associated reaction (see section 4.8).
Kliinisissä tutkimuksissa 67 %:lla potilaista oli vähintään yksi infuusioon liittyvä reaktio (ks. kohta 4.8).
In clinical trials, sixty seven percent (67%) of the patients experienced at least one infusion-associated reaction (see section 4.8).
Kliinisissä tutkimuksissa 67 %:lla potilaista oli vähintään yksi infuusioon liittyvä reaktio (ks. kohta 4.8).
In clinical trials, smaller bleeding sites (< 10 cm2) used 0.5 g to 1 g on average.
Kliinisissä tutkimuksissa pienille verenvuotoalueille (< 10 cm2) käytettiin keskimääräisesti 0,5–1 grammaa valmistetta.
In clinical trials, spinal/cervical cord compression (SCC) was observed both in patients receiving Vimizim and patients receiving placebo.
Kliinisissä tutkimuksissa selkäytimen puristustilaa selkä- ja kaularangan alueella (spinal/cervical cord compression, SCC) havaittiin sekä Vimizimiä että lumelääkettä saaneilla potilailla.
In clinical trials, the following weight loss percentages were obtained: Percentages of dogs per weight loss category for mitratapide versus placebo:
Kliinisissä tutkimuksissa saatiin seuraavat painonpudotusprosentit:
In clinical trials, the incidence rate for syncope is uncommon and did not differ between lacosamide treated epilepsy patients (0.1%) and placebo treated epilepsy patients (0.3%).
Kliinisissä tutkimuksissa pyörtymisten esiintyvyys oli melko harvinaista eikä esiintyvyydessä ollut eroja lakosamidihoitoa saaneiden epilepsiapotilaiden (0,1 %) ja lumehoitoa saaneiden epilepsiapotilaiden (0,3 %) välillä.
In clinical trials, the median time to first occurrence of left ventricular dysfunction, cardiac failure and LVEF decrease was between 2 to 5 months.
Kliinisissä tutkimuksissa aika vasemman kammion toimintahäiriön ja sydämen vajaatoiminnan ensimmäiseen ilmaantumiseen ja ejektiofraktion ensimmäiseen pienenemiseen oli 2–5 kuukautta (mediaani).
In clinical trials, the median time to onset of the first occurrence of left ventricular dysfunction, cardiac failure and LVEF decrease was between 2 and 5 months.
Kliinisissä tutkimuksissa aika vasemman kammion toimintahäiriön ja sydämen vajaatoiminnan ensimmäiseen ilmaantumiseen ja ejektiofraktion ensimmäiseen pienenemiseen oli 2–5 kuukautta (mediaani).
In clinical trials, the most common adverse reactions were blurred vision, eye irritation and eye pain, occurring in approximately 2% to 7% patients.
Kliinisissä tutkimuksissa yleisimmät haittavaikutukset olivat näön sumentuminen, silmä-ärsytys ja silmäkipu, joita esiintyi noin 2–7 prosentilla potilaista.
In clinical trials, the use of Nimenrix as a booster following primary vaccination with Nimenrix or other meningococcal vaccines (quadrivalent meningococcal A, C, W and Y-DT conjugate vaccine or monovalent group C conjugate vaccines) was evaluated.
Kliinisissä tutkimuksissa arvioitiin Nimenrixin käyttöä tehosterokotteena Nimenrixillä tai muilla meningokokkirokotteilla (nelivalenttinen konjugoitu meningokokki A-, C-, W- ja Y-DT -rokote tai monovalentit konjugoidut ryhmän C-rokotteet) annetun perusrokotuksen jälkeen.
In clinical trials, the use of Nimenrix as a booster following primary vaccination with Nimenrix or other meningococcal vaccines (quadrivalent meningococcal A, C, W, and Y-DT conjugate vaccine or monovalent group C conjugate vaccines) was evaluated.
Kliinisissä tutkimuksissa arvioitiin Nimenrixin käyttöä tehosterokotteena Nimenrixillä tai muilla meningokokkirokotteilla (nelivalenttinen konjugoitu meningokokki A-, C-, W- ja Y-DT -rokote tai monovalentit konjugoidut ryhmän C-rokotteet) annetun perusrokotuksen jälkeen.
In clinical trials, there was an increased incidence of these events in older people and those with a prior history of cardiac disease.
Kliinisissä tutkimuksissa näitä tapahtumia havaittiin useammin iäkkäillä henkilöillä ja henkilöillä, joilla oli aiemmin ollut sydänsairauksia.
In clinical trials, these patients were defined by an endogenous serum LH level < 1.2 IU/l.
Kliinisissä tutkimuksissa tällaisten potilaiden määritelmänä käytettiin endogeenista seerumin LH-pitoisuutta <1,2 IU/l.
In clinical trials, this was characterised by two or more acute exacerbations (relapses) in the previous three years without evidence of continuous progression between relapses; AVONEX slows the progression of disability and decreases the frequency of relapses.
Kliinisissä tutkimuksissa tälle oli luonteenomaista kahden tai useamman akuutin pahenemisvaiheen (relapsin) esiintyminen kuluneen kolmen vuoden aikana eikä taudin etenemisestä ollut tällöin näyttöä relapsien välillä; AVONEX hidastaa toimintakyvyn heikkenemistä ja vähentää relapsien esiintymistiheyttä.
In clinical trials, tocilizumab has not been studied in patients during an episode of active MAS.
Kliinisissä tutkimuksissa tosilitsumabia ei ole tutkittu aktiviista makrofagiaktivaatio-oireyhtymän oireita saaneilla potilailla.
In clinical trials, topotecan was discontinued if the dose needed to be reduced below 1.5 mg/m2.
Kliinisissä tutkimuksissa topotekaanihoito lopetettiin, jos annos oli pienennetty tasolle 1,5 mg/m2, ja sitä olisi pitänyt pienentää edelleen.
In clinical trials, transient or intermittent mild and moderate elevations of hepatic transaminases have been reported commonly with RoActemra treatment, without progression to hepatic injury (see section 4.8).
Kliinisissä tutkimuksissa on raportoitu yleisesti RoActemra-hoitoon liittyvää ohimenevää tai jaksottaista lievää tai kohtalaista maksan aminotransferaasiarvojen nousua, joka ei johtanut maksavaurion kehittymiseen (ks. kohta 4.8).
In clinical trials, treated animals rapidly regained weight following cessation of treatment when diet was not restricted.
Kliinisissä tutkimuksissa eläinten paino palautui hoidon jälkeen nopeasti entiselleen, ellei ruokavaliota rajoitettu.
In clinical trials, treatment with bosutinib continued until disease progression or until it was no longer tolerated by the patient.
Bosutinibihoitoa jatkettiin kliinisissä tutkimuksissa taudin etenemiseen saakka tai kunnes potilas ei enää sietänyt hoitoa.
In clinical trials, tumour haemorrhage occurred in approximately 2% of patients with GIST.
Kliinisissä tutkimuksissa verenvuotoa kasvaimessa esiintyi noin 2 %:lla GIST-potilaista.
In clinical trials, up to 3% of adult patients tested seropositive at least once during the study for antibodies capable of neutralising the biologic effects of anakinra.
Kliinisissä tutkimuksissa enintään 3 prosentilla aikuispotilaista todettiin vähintään kerran tutkimuksen aikana vasta-aineita, jotka pystyvät neutraloimaan anakinran biologisia vaikutuksia.
In clinical trials, visible side effects at the injection site and injection site pain were uncommon.
Näkyvät haittavaikutukset pistoskohdassa ja pistoskohdan kipu olivat melko harvinaisia kliinisissä tutkimuksissa.
In clinical trials, visual impairments (including blurred vision, photophobia, chloropsia, chromatopsia, colour blindness, cyanopsia, eye disorder, halo vision, night blindness, oscillopsia, photopsia, scintillating scotoma, visual acuity reduced, visual brightness, visual field defect, vitreous floaters, and xanthopsia) with voriconazole were very common.
Vorikonatsolihoitoon liittyvä näön heikkeneminen (mukaan lukien näön sumeneminen, valonarkuus, kloropsia, kromatopsia, värisokeus, syanopsia, silmän häiriö, valorenkaiden näkeminen, hämäräsokeus, oskillopsia, fotopsia, välkepälvi, näöntarkkuuden heikkeneminen, näköaistumuksen kirkkaus, näkökenttäpuutos, lasiaiskellujat ja ksantopsia) oli hyvin yleistä kliinisissä tutkimuksissa.
In clinical trials, weekly monitoring of the neutrophil count has been effective in identifying cases of neutropenia and agranulocytosis.
Kliinisissä tutkimuksissa neutrofiilien määrän seuranta viikoittain on ollut tehokasta neutropenia- ja agranulosytoositapausten toteamisessa.
In clinically stable patients, a switch to oral azole therapy was permitted after at least 5 to 10 days of treatment with anidulafungin.
Kliinisesti stabiilit potilaat saivat vaihtaa suun kautta annettavaan atsolihoitoon aikaisintaan 5–10 päivän anidulafungiinihoidon jälkeen.
In clinically stable patients, a switch to oral azole therapy was permitted after at least 5 to 10 days of treatment with anidulafungin.
Kliinisesti stabiilit potilaat saivat vaihtaa suun kautta annettavaan atsolihoitoon aikaisintaan 5–10 päivää kestäneen anidulafungiinihoidon jälkeen.
In CLL patients who received the combined measures for prevention of IRRs (adequate corticosteroid, oral analgesic/anti-histamine, omission of antihypertensive medicine in the morning of the first infusion, and the Cycle 1 Day 1 dose administered over 2 days) as described in section 4.2, a decreased incidence of IRRs of all grades was observed.
Jos kroonista lymfaattista leukemiaa sairastava potilas sai infuusioon liittyvien reaktioiden estoon kohdassa 4.2 kuvattua yhdistelmähoitoa (riittävästi kortikosteroideja, suun kautta otettavia analgeetteja/antihistamiinia, verenpainelääke jätettiin ottamatta ensimmäisen infuusion sekä kahdelle päivälle jaettujen hoitosyklin 1 päivän 1 infuusioiden antopäivän aamuna), infuusioon liittyvien reaktioiden kaikkien vaikeusasteiden ilmaantuvuuden havaittiin vähenevän.
In CLL patients, if the previous infusion rate was not well tolerated, instructions for the Cycle 1, Day 1 and Day 2 infusion rate should be used for subsequent cycles (see Table 5 in section 4.2).
Jos kroonista lymfaattista leukemiaa sairastava potilas ei siedä kunnolla aiempaa infuusionopeutta, seuraavissa hoitosykleissä on noudatettava ohjeita hoitosyklin 1 päivän 1 ja päivän 2 infuusionopeudesta (ks. kohta 4.2, taulukko 5).
In CLL Zydelig treatment is used in combination with another medicine (rituximab or ofatumumab) in patients who have certain high-risk factors or in patients whose cancer has come back after at least one previous treatment.
KLL:n hoidossa Zydelig-hoitoa annetaan yhdessä toisen lääkkeen (rituksimabin tai ofatumumabin) kanssa potilaille, joilla on tiettyjä suuririskisiä tekijöitä, tai potilaille, joiden syöpä on uusiutunut vähintään yhden aiemman hoidon jälkeen.
In CLL, Gazyvaro has been shown to significantly delay the disease getting worse in patients previously untreated who had other medical conditions and were therefore ineligible for fludarabine-based therapy.
Gazyvaron on osoitettu viivästyttävän merkitsevästi kroonisen lymfaattisen leukemian pahenemista aiemmin hoitamattomilla potilailla, joilla on muita sairauksia ja joita ei niiden vuoksi voida hoitaa fludarabiinipohjaisilla lääkkeillä.
In CLL, the overall incidence of grade 3 or 4 cardiac disorders was low both in the first-line study (4% R-FC, 3% FC) and in the relapsed/refractory study (4% R-FC, 4% FC).
KLL:ssa asteiden 3 ja 4 sydänhäiriöiden esiintyvyys oli vähäistä sekä ensilinjan tutkimuksessa (4 % R-FC-haarassa, 3 % FC- haarassa) että uusiutuneen/refraktorisen taudin tutkimuksessa (4 % R-FC-haarassa, 4 % FC-haarassa).
In CLL, the overall incidence of grade 3 or 4 nervous system disorders was low both in the first-line study (4% R-FC, 4% FC) and in the relapsed/refractory study (3% R-FC, FC).
KLL:ssa asteiden 3 ja 4 hermostojärjestelmän häiriöiden esiintyvyys oli vähäistä sekä ensilinjan tutkimuksessa (4 % R-FC-haarassa, 4 % FC-haarassa) että uusiutuneen/refraktorisen taudin tutkimuksessa (3 % R-FC-haarassa, 3 % FC-haarassa).
In CLL, too many lymphocytes are produced.
KLL:ssä elimistö tuottaa liian paljon lymfosyyttejä.
In CLL, Zydelig is used in combination with another medicine (rituximab or ofatumumab) in patients who have received at least one previous treatment and in patients who have genetic mutations in their cancer cells called 17p deletion or TP53 mutation who cannot be treated with any other therapy.
KLL:n hoidossa Zydeligiä käytetään yhdessä toisen lääkkeen (rituksimabin tai ofatumumabin) kanssa potilailla, jotka ovat saaneet aiemmin vähintään yhtä hoitoa, ja potilailla, joilla on syöpäsoluissa geneettinen mutaatio nimeltä 17p-deleetio tai TP53-mutaatio, ja joille ei voida antaa mitään muuta hoitoa.
In CML, more patients who received IntronA with cytarabine were still alive after three years than patients who only received IntronA.
IntronA- valmistetta yhdessä sytarabiinin kanssa saaneiden CML-potilaiden ryhmässä oli kolmen vuoden kuluttua enemmän elossa olevia potilaita kuin pelkkää IntronA-valmistetta saaneiden ryhmässä.
In colon cancer, Xeloda was also as effective as 5-FU and folinic acid, with about two-thirds of the patients remaining disease-free throughout the 3.8 years of the study.
Paksusuolisyövän hoidossa Xeloda oli yhtä tehokas kuin 5-FU yhdessä foliinihapon kanssa, sillä noin kaksi kolmasosaa potilaista pysyi taudittomina koko 3,8 vuotta jatkuneen tutkimuksen ajan.
In combination studies of emtricitabine with NRTIs (abacavir, didanosine, lamivudine, stavudine, tenofovir, and zidovudine), NNRTIs (delavirdine, efavirenz, nevirapine, and rilpivirine), and PIs (amprenavir, nelfinavir, ritonavir, and saquinavir), additive to synergistic effects were observed.
Vaikutuksia, jotka vaihtelivat additiivisista synergistisiin, todettiin emtrisitabiinilla ja NRTI-estäjillä (abakaviiri, didanosiini, lamivudiini, stavudiini, tenofoviiri ja tsidovudiini), NNRTI-estäjillä (delavirdiini, efavirentsi, nevirapiini ja rilpiviriini) ja PI-lääkkeillä (amprenaviiri, nelfinaviiri, ritonaviiri, sakinaviiri) suoritetuissa yhdistelmätutkimuksissa.
In combination studies of emtricitabine with protease inhibitors, nucleoside, nucleotide and non-nucleoside analogue inhibitors of HIV reverse transcriptase, additive to synergistic effects were observed.
Emtrisitabiinin yhdistelmätutkimuksissa HIV:n käänteiskopioijaentsyymin proteaasin estäjillä, nukleosidi-, nukleotidi- ja ei-nukleosidianalogien estäjillä todettiin vaikutuksia, jotka riittivät additiivisista synergistisiin.