natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients with acute coronary syndrome (ACS) who are managed with PCI, premature discontinuation of any antiplatelet agent, including Efient, could result in an increased risk of thrombosis, myocardial infarction or death due to the patient’s underlying disease.
Sepelvaltimotautikohtauksen saaneilla potilailla, joille tehdään PCI-toimenpide, minkä tahansa trombosyyttien aggregaatiota estävän hoidon (myös Efient-hoidon) ennenaikainen lopettaminen voi suurentaa potilaan perussairaudesta johtuvaa tromboosin, sydäninfarktin tai kuoleman riskiä.
In patients with Acute Coronary Syndromes (ACS), premature discontinuation with any antiplatelet therapy, including Possia, could result in an increased risk of cardiovascular death, or myocardial infarction due to the patient’s underlying disease.
Akuuttia koronaarioireyhtymää (ACS) sairastavilla potilailla Possia-hoidon ennenaikainen keskeytys voi, kuten minkä tahansa antitromboottisen hoidon keskeytys, lisätä sydän- ja verisuoniperäisen kuoleman tai sydäninfarktin riskiä taustalla olevan sairauden vuoksi.
In patients with adult-onset growth hormone deficiency swelling, muscle pain, joint pain and disorders have been reported early in therapy with somatropin but these effects tended to be transient (short- lived).
Potilailla, joiden kasvuhormonivaje on alkanut aikuisena, turvotuksen, lihaskivun sekä nivelkivun ja niveloireiden on raportoitu liittyneen somatropiinihoidon varhaisvaiheeseen, mutta ne ovat yleensä olleet ohimeneviä.
In patients with advanced phase CML or Ph+ ALL, complete blood counts should be performed weekly for the first 2 months, and then monthly thereafter, or as clinically indicated.
Jos potilaalla on edenneen vaiheen KML tai Ph+ ALL, täydellinen verenkuva tulee ottaa viikoittain kahden ensimmäisen kuukauden ajan ja sen jälkeen kuukausittain tai kliinisen tarpeen mukaan.
In patients with AIDS-KS, infusion-associated reactions, were characterised by flushing, shortness of breath, facial oedema, headache, chills, back pain, tightness in the chest and throat and/or hypotension and can be expected at the rate of 5% to 10%.
AIDS-KS-potilailla infuusioreaktioille oli tunnusomaista punastelu, hengästyminen, kasvojen turvotus, päänsärky, vilunväreet, selkäkipu, puristava tunne rinnassa ja kurkussa ja/tai hypotensio ja niitä voidaan odottaa esiintyvän 5–10 %:lla.
In patients with ALK- positive NSCLC, an abnormal form of ALK is produced that stimulates the cancer cells to divide and grow in an uncontrolled fashion.
ALK-positiivista NSCLC:tä sairastavien potilaiden elimistössä syntyy tavallisesta poikkeavaa ALK-proteiinia, joka saa syöpäsolut jakaantumaan ja kasvamaan hallitsemattomasti.
In patients with allergic asthma aged 12 years and over, the most common side effects with Xolair (seen in between 1 and 10 patients in 100) are headache and injection site reactions, including swelling, redness, pain and itching.
Allergisen astmassa vähintään 12-vuotiailla potilailla Xolairin yleisimmät sivuvaikutukset (1–10 potilaalla 100:sta) ovat päänsärky ja pistoskohdan reaktiot, kuten turvotus, punoitus, kipu ja kutina.
In patients with Alzheimer's disease, inhibition of AChE in CSF by rivastigmine was dose-dependent up to 6 mg given twice daily, the highest dose tested.
Alzheimerin tautia sairastavilla potilailla rivastigmiinin AchE- aktiivisuutta estävä vaikutus aivo-selkäydinnesteessä oli annoksesta riippuvainen annostasolle 6 mg kahdesti vuorokaudessa, mikä on suurin tutkittu annostus.
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain,
Alzheimerin taudissa ja Parkinsonin tautiin liittyvässä dementiassa tietyt aivojen hermosolut kuolevat, jolloin välittäjäaine asetyylikoliinin
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a chemical that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin taudissa ja Parkinsonin tautiin liittyvässä dementiassa tietyt aivojen hermosolut kuolevat, jolloin välittäjäaine asetyylikoliinin (kemikaali, jonka avulla hermosolut voivat viestiä keskenään) määrä laskee.
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a chemical that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin tautiin ja Parkinsonin tautiin liittyvässä dementiassa tietyt aivojen hermosolut kuolevat, jolloin välittäjäaine asetyylikoliinin (kemikaali, jonka avulla hermosolut voivat viestiä keskenään) määrä laskee.
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a substance that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin taudissa ja Parkinsonin tautiin liittyvässä dementiassa tietyt aivojen hermosolut kuolevat, jolloin välittäjäaine asetyylikoliinin (aine, jonka avulla hermosolut voivat viestiä keskenään) määrä vähenee.
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a substance that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin tautia tai Parkinsonin taudista johtuvaa dementiaa sairastavilla potilailla tietyt hermosolut aivoissa kuolevat, mikä johtaa hermovälittäjäaine asetyylikoliinin (aine, joka edesauttaa solujen välistä kommunikaatiota) mataliin määriin.
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a substance that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin tautiin tai Parkinsonin tautiin liittyvää dementiaa sairastavilla potilailla tietyt aivojen hermosolut kuolevat, mikkä aiheuttaa hermoston välittäjäaineen asetyylikoliinin (mahdollistaa hermosolujen viestimisen keskenään) alhaisia tasoja.
In patients with Alzheimer’s dementia or dementia due to Parkinson’s disease, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a substance that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin tautiin tai Parkinsonin tautiin liittyvää dementiaa sairastavilla potilailla tietyt aivojen hermosolut kuolevat, mikä aiheuttaa hermoston välittäjäaineen asetyylikoliinin (mahdollistaa hermosolujen viestimisen keskenään) alhaisia tasoja.
In patients with Alzheimer’s dementia, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a substance that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin taudissa tietyt aivojen hermosolut kuolevat, jolloin välittäjäaine asetyylikoliinin (aine, jonka avulla hermosolut voivat viestiä keskenään) määrä vähenee.
In patients with Alzheimer’s dementia, certain nerve cells die in the brain, resulting in low levels of the neurotransmitter acetylcholine (a substance that allows nerve cells to communicate with each other).
Alzheimerin tautia sairastavilla potilailla tietyt hermosolut aivoissa kuolevat, mikä johtaa hermovälittäjäaine asetyylikoliinin (aine, joka edesauttaa solujen välistä kommunikaatiota) mataliin määriin.
In patients with Alzheimer’s disease, inhibition of AChE in CSF by oral rivastigmine was dose-dependent up to 6 mg given twice daily, the highest dose tested.
Alzheimerin tautia sairastavilla potilailla peroraalisen rivastigmiinin AChE-aktiivisuutta estävä vaikutus aivo-selkäydinnesteessä oli annoksesta riippuvainen annostasolle 6 mg kahdesti vuorokaudessa, mikä on suurin tutkittu annostus.
In patients with Alzheimer’s disease, inhibition of AChE in CSF by rivastigmine was dose-dependent up to 6 mg given twice daily, the highest dose tested.
Alzheimerin tautia sairastavilla potilailla rivastigmiinin AChE- aktiivisuutta estävä vaikutus aivo-selkäydinnesteessä oli annoksesta riippuvainen annostasolle 6 mg kahdesti vuorokaudessa, mikä on suurin tutkittu annostus.
In patients with Alzheimer’s disease, inhibition of AChE in CSF by rivastigmine was dose-dependent up to 6 mg given twice daily, the highest dose tested.
Alzheimerin tautia sairastavilla potilailla rivastigmiinin AChE-aktiivisuutta estävän vaikutuksen aivo-selkäydinnesteessä todettiin olevan annoksesta riippuvainen annostasolle 6 mg kahdesti vuorokaudessa saakka, mikä onkin suurin tutkittu annostus.
In patients with an activated renin-angiotensin system (such as volume- and/or salt-depleted patients receiving high doses of diuretics) who are receiving angiotensin receptor blockers, symptomatic hypotension may occur.
Symptomaattista hypotensiota voi esiintyä potilailla, joilla on aktivoitunut reniini- angiotensiinijärjestelmä (esim. nestehukasta ja/tai natriumin puutteesta kärsivät potilaat, jotka saavat suuria diureettiannoksia), ja jotka saavat angiotensiinireseptorin salpaajia.
In patients with an adjusted creatinine clearance of 30–50 ml/min/1.73 m2, administration should commence at a dose of 100 mg once daily in patients with type 1 Gaucher disease and at a dose of 100 mg twice daily (adjusted for body surface area in patients below the age of 12) in patients with Niemann-Pick type C disease.
Kun sovitettu kreatiniinipuhdistuma on 30–50 ml/min/1,73 m2, hoito on aloitettava annostuksella yksi 100 milligramman kapseli vuorokaudessa kun hoidetaan tyypin 1 Gaucher’n tautia sairastavia potilaita ja annoksella 100 mg kaksi kertaa vuorokaudessa (sovitettu pinta-alan mukaan alle 12- vuotiaille potilaille), kun hoidetaan Niemann-Pickin tyypin C tautia.
In patients with an adjusted creatinine clearance of 50–70 ml/min/1.73 m2, administration should commence at a dose of 100 mg twice daily in patients with type 1 Gaucher disease and at a dose of 200 mg twice daily (adjusted for body surface area in patients below the age of 12) in patients with Niemann-Pick type C disease.
Potilaille, joiden sovitettu kreatiniinipuhdistuma on 50–70 ml/min/1,73 m2, hoito on aloitettava annostuksella 100 milligrammaa kaksi kertaa vuorokaudessa, kun hoidetaan tyypin 1 Gaucher’n tautia ja annoksella 200 mg kaksi kertaa vuorokaudessa (sovitettu pinta-alan mukaan alle 12-vuotiaille potilaille), kun hoidetaan Niemann-Pickin tyypin C tautia.
In patients with an allergy to animal insulin intradermal skin testing is recommended prior to a transfer to Insulin Human Winthrop Comb 15, since they may experience immunological cross-reactions.
Eläininsuliinille allergisille potilaille suositellaan intradermaalista ihotestiä ennen Insulin Human Winthrop Comb 15 -valmisteeseen siirtymistä, koska heillä saattaa esiintyä immunologisia ristireaktioita.
In patients with an allergy to animal insulin intradermal skin testing is recommended prior to a transfer to Insulin Human Winthrop Comb 25, since they may experience immunological cross-reactions.
Eläininsuliinille allergisille potilaille suositellaan intradermaalista ihotestiä ennen Insulin Human Winthrop Comb 25 -valmisteeseen siirtymistä, koska heillä saattaa esiintyä immunologisia ristireaktioita.
In patients with an allergy to animal insulin intradermal skin testing is recommended prior to a transfer to Insulin Human Winthrop Comb 30, since they may experience immunological cross-reactions.
Eläininsuliinille allergisille potilaille suositellaan intradermaalista ihotestiä ennen Insulin Human Winthrop Comb 30 -valmisteeseen siirtymistä, koska heillä saattaa esiintyä immunologisia ristireaktioita.
In patients with an allergy to animal insulin intradermal skin testing is recommended prior to a transfer to Insulin Human Winthrop Comb 50, since they may experience immunological cross-reactions.
Eläininsuliinille allergisille potilaille suositellaan intradermaalista ihotestiä ennen Insulin Human Winthrop Comb 50 -valmisteeseen siirtymistä, koska heillä saattaa esiintyä immunologisia ristireaktioita.
In patients with an allergy to animal insulin intradermal skin testing is recommended prior to a transfer to Insulin Human Winthrop Infusat, since they may experience immunological cross-reactions.
Eläininsuliinille allergisille potilaille suositellaan intradermaalista ihotestiä ennen Insulin Human Winthrop Infusat -valmisteeseen siirtymistä, koska heillä saattaa esiintyä immunologisia ristireaktioita.
In patients with an allergy to animal insulin intradermal skin testing is recommended prior to a transfer to Insuman Comb 30, since they may experience immunological cross-reactions.
Eläininsuliinille allergisille potilaille suositellaan intradermaalista ihotestiä ennen Insuman Comb 30-valmisteeseen siirtymistä, koska heillä saattaa esiintyä immunologisia ristireaktioita.
In patients with an eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to < 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl 45 mL/min to
Jos kanagliflotsiinia 100 mg:n annoksina käyttävän potilaan eGFR on 45 ml/min/1,73 m2 – < 60 ml/min/1,73 m2 tai CrCl on 45 ml/min
In patients with an ejection fraction below the institution’s lower limit of normal, cardiac consultation as well as treatment interruption or discontinuation should be considered.
Jos potilaan ejektiofraktio alittaa viitearvojen alarajan, on harkittava sydänkonsultaatiota ja hoidon tauottamista tai lopettamista.
In patients with anti-dsDNA antibodies, 16% of patients treated with Benlysta converted to anti-dsDNA negative compared with 7% of the patients receiving placebo by Week 52.
Potilaista, joilla oli anti-dsDNA-vasta-aineita, 16 % Benlysta-potilaista muuttui anti-dsDNA- negatiivisiksi viikkoon 52 mennesä ja vastaavasti 7 % plasebopotilaista.
In patients with asthma the absolute bioavailability of mepolizumab administered subcutaneously in the arm ranged from 74-80%.
Astmapotilaille olkavarteen annettujen ihonalaisten annosten jälkeen mepolitsumabin absoluuttinen hyötyosuus oli 74–80 %.
In patients with asthma, following multiple doses of omalizumab, areas under the serum concentration- time curve from Day 0 to Day 14 at steady state were up to 6-fold of those after the first dose.
Astmapotilaista mitatuttoistuvasti annetun omalitsumabin AUC-arvot olivat vakaassa tilassa päivän 0 ja päivän 14 välillä jopa kuusinkertaiset verrattuna ensimmäisen annoksen jälkeen mitattuihin arvoihin.
In patients with at least a partial response to Humira 40 mg weekly at Week 12, the HiSCR rate at Week 36 was higher in patients who continued weekly Humira than in patients in whom dosing frequency was reduced to every other week, or in whom treatment was withdrawn (see Table 15).
Vähintään osittaisen vasteen Humira-hoitoon (40 mg kerran viikossa) viikon 12 kohdalla saaneilla potilailla HiSCR-prosentti viikon 36 kohdalla oli Humira-hoitoa viikoittain jatkaneilla potilailla suurempi kuin potilailla, joilla annostelutiheyttä harvennettiin joka toiseen viikkoon tai joilla hoito keskeytettiin (ks. taulukko 15).
In patients with at least a partial response to Humira 40 mg weekly at Week 12, the HiSCR rate at Week 36 was higher in patients who continued weekly Humira than in patients in whom dosing frequency was reduced to every other week, or in whom treatment was withdrawn (see Table 17).
Vähintään osittaisen vasteen Humira-hoitoon (40 mg kerran viikossa) viikon 12 kohdalla saaneilla potilailla HiSCR-prosentti viikon 36 kohdalla oli Humira-hoitoa viikoittain jatkaneilla potilailla suurempi kuin potilailla, joilla annostelutiheyttä harvennettiin joka toiseen viikkoon tai joilla hoito keskeytettiin (ks. taulukko 17).
In patients with atrial fibrillation, clopidogrel should be given as a single daily dose of 75 mg.
Klopidogreeli annetaan aikuisille eteisvärinäpotilaille 75 mg:n kerta-annoksena.
In patients with baseline ALT or AST > 5 x ULN, treatment is not recommended.
Hoitoa ei suositella potilaille, joiden ALAT- tai ASAT-arvot hoidon alussa ovat > 5 x ULN.
In patients with baseline cytopenias, sustained hematologic improvement was: platelets 77.1% versus 42.9%; hemoglobin 84.3% versus 45.5% for ibrutinib and chlorambucil respectively.
Jos potilaalla oli sytopenioita lähtötilanteessa, seuraavat hematologiset arvot paranivat pitkäkestoisesti: trombosyytit 77,1 % (ibrutinibi) versus 42,9 % (klorambusiili); hemoglobiini 84,3 % (ibrutinibi) versus 45,5 % (klorambusiili).
In patients with baseline eGFR ≥ 30 and < 60 ml/min/1.73m2 these events were reported in 18.5 % and 9.3 % of patients with dapagliflozin 10 mg or placebo.
Potilailla, joiden lähtötilanteen eGFR oli ≥ 30 ja < 60 ml/min / 1,73 m2, näitä tapahtumia ilmoitettiin 18,5 %:lla dapagliflotsiinia (10 mg) saaneista ja 9,3 %:lla lumelääkettä saaneista potilaista.
In patients with baseline haemoglobin ≤ 10 g/dl (n=899), the hazard ratio point estimate for survival was 0.98 (95 % CI 0.68 to 1.40).
Potilailla (n = 899), joiden lähtötason hemoglobiini oli ≤ 100 g/l, kokonaiselinajan riski- hyötysuhteen pistearvio oli 0,98 (95 %:n luottamusväli: 0,68 – 1,40).
In patients with baseline haemoglobin ≤ 10 g/dl (n=899), the hazard ratio point estimate for survival was 0.98 (95 % CI 0.68 to 1.40).
Potilailla (n = 899), joiden lähtötason hemoglobiini oli ≤ 100 g/l, kokonaiselinajan riski- hyötysuhteen pistearvio oli 0,98 (95 %:n luottamusväli: 0,68–1,40).
In patients with BL VL1
Potilailla, joiden lähtötason virustaakka
In patients with BRAF V600K mutation positive metastatic melanoma (n=16) the response rate was 13% (95% CI: 0.0, 28.7) with a median duration of response of 5.3 months (95% CI: 3.7, 6.8).
Potilailla, joilla oli metastasoitunut BRAF V600K -mutaatiopositiivinen melanooma (n = 16), vasteosuus oli 13 % (95 % lv: 0,0–28,7) ja vasteen keston mediaani oli 5,3 kuukautta (95 % lv: 3,7–6,8).
In patients with CAPS, the body produces excessive amounts of IL-1 beta.
CAPS-potilaiden elimistö tuottaa liikaa IL-1-beetaa.
In patients with cardiovascular diseases (e.g. coronary heart disease, Prinzmetal's angina and cardiac failure) and hypotension, therapy with beta-blockers should be critically assessed and the therapy with other active substances should be considered.
Sydän- ja verisuonitautia (esim. sepelvaltimotautia, Prinzmetalin angiinaa tai sydämen vajaatoimintaa) ja hypotensiota sairastavilla potilailla beetasalpaajahoitoa on arvioitava kriittisesti ja hoitoa muilla vaikuttavilla aineilla harkittava.
In patients with chronic hepatitis C that were on stable methadone maintenance therapy and naïve to peginterferon alfa-2b, addition of 1.5 microgram/kg/week of ViraferonPeg subcutaneously for 4 weeks increased R-methadone AUC by approximately 15 % (95 % Cl for AUC ratio estimate 103 – 128 %).
1,5 mikrogrammaa/kg/viikko ihon alle 4 viikon ajan suurensi R-metadonin AUC-arvoa noin 15 % (95 % CI; AUC-suhde-estimaatti 103–128 %).
In patients with chronic liver disease treated with eltrombopag there was an association between TEE and platelet counts ≥ 200,000µl.
Potilailla, joilla oli krooninen maksasairaus ja joita hoidettiin eltrombopagilla, todettiin yhteys tromboembolisten tapahtumien ja trombosyyttiarvon ≥ 200 000/µl välillä.
In patients with chronic or accelerated phase CML who cannot tolerate other treatments or whose disease does not respond to them, the recommended dose is 400 mg twice a day.
CLM:n kroonisessa tai kiihtyvästi etenevässä vaiheessa olevien potilaiden, jotka eivät siedä muita hoitoja tai joiden syöpään ne eivät tehoa, suositusannos on 400 mg kahdesti päivässä.
In patients with chronic renal failure and clinically evident ischemic heart disease or congestive heart failure, maintenance haemoglobin concentration should not exceed the upper limit of the target haemoglobin concentration.
Potilailla, joilla on krooninen munuaisten vajaatoiminta ja kliinisesti todettu iskeeminen sydänsairaus tai kongestiivinen sydämen vajaatoiminta, ylläpitohoidon aikainen hemoglobiinipitoisuus ei saa ylittää hemoglobiinin tavoitetason ylärajaa.
In patients with chronic renal failure where intravenous access is routinely available (haemodialysis patients) administration of Abseamed by the intravenous route is preferable.
Jos kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastavalla potilaalla on helposti käytettävissä oleva laskimoyhteys (hemodialyysipotilaat), Abseamed-valmisteen anto laskimoon on suositeltavaa.
In patients with chronic renal failure where intravenous access is routinely available (haemodialysis patients) administration of Binocrit by the intravenous route is preferable.
Jos kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastavalla potilaalla on helposti käytettävissä oleva laskimoyhteys (hemodialyysipotilaat), Binocrit-valmisteen anto laskimoon on suositeltavaa.
In patients with chronic renal failure where intravenous access is routinely available (haemodialysis patients) administration of Epoetin alfa HEXAL by the intravenous route is preferable.
Jos kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastavalla potilaalla on helposti käytettävissä oleva laskimoyhteys (hemodialyysipotilaat), Epoetin alfa HEXAL -valmisteen anto laskimoon on suositeltavaa.
In patients with chronic renal failure, anaemia can be caused by a lack of erythropoietin.
Kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla anemia saattaa aiheutua erytropoietiinin puutteesta.
In patients with chronic renal impairment whose creatinine clearance is < 30 ml/min and who are not receiving regularly scheduled haemodialysis, the recommended dose is reduced to either 1000 mg administered as a single infusion or 750 mg followed one week later by 375 mg (see section 5.2).
Kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastaville potilaille, joiden kreatiniinipuhdistuma on < 30 ml/min ja jotka eivät käy säännöllisessä hoitosuunnitelman mukaisessa hemodialyysissa, dalbavansiinin suositeltu annos on pienennettävä joko 1 000 mg:aan, joka annetaan kertainfuusiona, tai 750 mg:aan, jonka jälkeen viikon kuluttua annetaan 375 mg (ks. kohta 5.2).
In patients with chronic spontaneous urticaria, the most common side effects with Xolair (seen in between 1 and 10 patients in 100) are sinusitis (inflammation of the sinuses), headache, arthralgia (joint pain), injection site reactions and upper respiratory tract infection (colds).
Potilaiden, joilla on pitkäaikainen spontaani nokkosihottuma, yleisimmät Xolairista saamat sivuvaikutukset (1–10 potilaalla 100:sta) ovat poskiontelotulehdus, päänsärky, artralgia (nivelkivut), pistoskohdan reaktiot ja ylempien hengitysteiden infektiot (vilustumiset).
In patients with cirrhosis and in liver transplant recipients, treatment cessation is not recommended. (see section 5.1).
Hoidon lopettamista potilailla, joilla on kirroosi ja potilailla, jotka ovat saaneet maksansiirron, ei suositella (ks. kohta 5.1).
In patients with class II disease, Stayveer caused the resistance of the blood vessels to decrease by 23% compared with placebo after six months of treatment, but the distance the patients could walk over six minutes was similar in the two groups.
II kuuluvilla potilailla Stayveer pienensi verisuonten vastusta 23 prosentilla verrattuna lumelääkkeeseen kuuden kuukauden hoidon jälkeen, mutta näiden kahden ryhmän potilaat kävelivät kuudessa minuutissa yhtä pitkän matkan.
In patients with class II disease, Tracleer caused the resistance of the blood vessels to decrease by 23% compared with placebo after six months of treatment, but the distance the patients could walk over six minutes was similar in the two groups.
Luokan II sairaudesta kärsivillä potilailla Tracleer aiheutti verisuonten vastuksessa 23 prosentin vähenemisen verrattuna lumelääkkeeseen kuuden kuukauden hoidon jälkeen, mutta etäisyys, jonka potilaat pysyivät kävelemään kuudessa minuutissa, oli sama kummassakin ryhmässä.
In patients with clinically infected ulcers. (See section 4.4).
REGRANEX-hoitoa ei saa antaa potilaille, joilla on kliinisesti infektoituneita haavaumia (ks. kohta 4.4).
In patients with CLL, tumour lysis syndrome (TLS) may occur with use of ofatumumab.
KLL-potilaille saattaa ilmaantua tuumorilyysisyndrooma ofatumumabihoidon aikana.
In patients with co-morbid major depressive disorder, the starting and maintenance dose is 60 mg once daily (please see also dosing recommendation above).
Potilailla, joilla on samanaikainen masennus, aloitus- ja hoitoannos on 60 mg kerran vuorokaudessa (katso myös edellisen kappaleen annossuositus).