natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The active substances in RotaTeq are 5 human-bovine reassortant rotavirus strains: G1 2.2 x 106 Infectious Units
RotaTeqin vaikuttavat aineet ovat 5 ihmis-nauta-reassortanttia rotaviruskantaa: G1 2,2 x 106 infektoivaa yksikköä
The active substances in Ryzodeg, insulin degludec and insulin aspart, are produced by a method known as ‘recombinant DNA technology’: they are made by a yeast that has received a gene (DNA), which makes the yeast able to produce them.
Ryzodegin vaikuttavat aineet degludekinsuliini ja aspartinsuliini on valmistettu rekombinantin DNA- tekniikan avulla: niitä tuottavat hiiva, joka on saanut geenin (DNA), joka saa sen tuottamaan näitä aineita.
The active substances in Vectra 3D act as ‘ectoparasiticides’.
Vectra 3D:n vaikuttavat aineet tappavat ulkoloisia.
The active substances in Vectra Felis act as ectoparasiticides.
Vectra Felisin vaikuttavat aineet vaikuttavat ulkoloisia tappavasti.
The active substances is memantine hydrochloride.
Vaikuttava aine on memantiinihydrokloridi.
The active substances of Copalia HCT are amlodipine (as amlodipine besylate), valsartan and hydrochlorothiazide.
Copalia HCT -tablettien vaikuttavat aineet ovat amlodipiini (amlodipiinibesylaattina), valsartaani ja hydroklooritiatsidi.
The active substances of Corbilta are levodopa, carbidopa and entacapone.
Corbilta-tabletin vaikuttavat aineet ovat levodopa, karbidopa ja entakaponi.
The active substances of Dafiro HCT are amlodipine (as amlodipine besylate), valsartan and hydrochlorothiazide.
Dafiro HCT -tablettien vaikuttavat aineet ovat amlodipiini (amlodipiinibesylaattina), valsartaani ja hydroklooritiatsidi.
The active substances of Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion are levodopa, carbidopa and entacapone.
Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion-tabletin vaikuttavat aineet ovat levodopa, karbidopa ja entakaponi.
The active substances of Numient are levodopa and carbidopa
Numient-valmisteen vaikuttavat aineet ovat levodopa ja karbidopa.
The active substances of Stalevo are levodopa, carbidopa and entacapone.
Stalevo-tabletin vaikuttavat aineet ovat levodopa, karbidopa ja entakaponi.
the active substances or any of the other ingredients of this medicine (listed in section 6). neomycin.
vaikuttaville aineille tai tämän lääkkeen jollekin muulle aineelle (lueteltu kohdassa 6). neomysiinille
The active substances,
vaikuttaville aineille
the active substances, or any of the ingredients of this medicine (listed in section 6). neomycin.
vaikuttaville aineille tai tämän lääkkeen jollekin muulle aineelle (lueteltu kohdassa 6). neomysiinille
the active substances, or any of the other ingredients of this medicine (listed in section 6). neomycin.
vaikuttavalle aineelle tai tämän rokotteen jollekin muulle aineelle (lueteltu kohdassa 6) neomysiinille
The ACTIVE-A study (N=7,554) was a multicenter, randomized, double-blind, placebo-controlled study which compared clopidogrel 75 mg/day + ASA (N=3,772) to placebo + ASA (N=3,782).
ACTIVE-A –tutkimus (N=7554) oli satunnaistettu, kaksoissokkoutettu, lumekontrolloitu monikeskustutkimus, jossa verrattiin klopidogreeli 75 mg/vrk + ASA –lääkitystä (N=3772) lume + ASA
The ACTIVE-A study (N=7,554) was a multicenter, randomized, double-blind, placebo-controlled study which compared clopidogrel 75 mg/day + ASA (N=3,772) to placebo + ASA (N=3,782).
ACTIVE-A –tutkimus (N=7554) oli satunnaistettu, kaksoissokkoutettu, lumekontrolloitu monikeskustutkimus, jossa verrattiin klopidogreeli 75 mg/vrk + ASA –lääkitystä (N=3772) lume + ASA –lääkitykseen (N=3782).
The ACTIVE-A study (N=7,554) was a multicenter, randomized, double-blind, placebo-controlled study which compared clopidogrel 75 mg/day + ASA (N=3,772) to placebo + ASA (N=3,782).
ACTIVE-A–tutkimus (N = 7554) oli satunnaistettu, kaksoissokkoutettu, lumekontrolloitu monikeskustutkimus, jossa verrattiin klopidogreeli 75 mg/vrk + ASA –lääkitystä (N = 3772) lume + ASA –lääkitykseen (N = 3782).
The ACTIVE-A study (N=7,554) was a multicenter, randomized, double-blind, placebo-controlled study which compared clopidogrel 75 mg/day + ASA (N=3,772) to placebo + ASA (N=3,782).
ACTIVE-A–tutkimus (N=7554) oli satunnaistettu, kaksoissokkoutettu, lumekontrolloitu monikeskustutkimus, jossa verrattiin klopidogreeli 75 mg/vrk + ASA –lääkitystä (N=3772) lume + ASA –lääkitykseen (N=3782).
The ACTIVE-A study included patients who could not receive VKA therapy because they were unable or unwilling to receive the treatment.
ACTIVE-A –tutkimukseen otettiin potilaita, joille ei voinut antaa VKA-hoitoa, koska he eivät kyenneet tai halunneet saada varfariinihoitoa.
The ACTIVE-A study included patients who could not receive VKA therapy because they were unable or unwilling to receive the treatment.
ACTIVE-A–tutkimukseen otettiin potilaita, joille ei voinut antaa VKA-hoitoa, koska he eivät kyenneet tai halunneet saada varfariinihoitoa.
The ACTIVE-W and ACTIVE-A studies, separate trials in the ACTIVE program, included patients with atrial fibrillation (AF) who had at least one risk factor for vascular events.
ACTIVE-ohjelman mukaisissa erillisissä ACTIVE-W ja ACTIVE-A –tutkimuksissa oli eteisvärinäpotilaita, joilla oli ainakin yksi vaskulaaritapahtumien riskitekijä.
The ACTIVE-W and ACTIVE-A studies, separate trials in the ACTIVE program, included patients with atrial fibrillation (AF) who had at least one risk factor for vascular events.
ACTIVE-ohjelman mukaisissa erillisissä ACTIVE-W ja ACTIVE-A–tutkimuksissa oli eteisvärinäpotilaita, joilla oli ainakin yksi vaskulaaritapahtumien riskitekijä.
The ACTIVE-W study demonstrated that anticoagulant treatment with vitamin K antagonists was more effective than with clopidogrel and ASA.
ACTIVE-W –tutkimus osoitti, että hoito K-vitamiiniantagonistilla oli tehokkaampi kuin klopidogreelilla ja ASAlla.
The ACTIVE-W study demonstrated that anticoagulant treatment with vitamin K antagonists was more effective than with clopidogrel and ASA.
ACTIVE-W–tutkimus osoitti, että hoito K-vitamiiniantagonistilla oli tehokkaampi kuin klopidogreelilla ja ASAlla.
The activity must be between 400 and 1800 MBq depending on the volume of pertechnetate (99mTc).
Aktiivisuuden täytyy olla 400–1800 MBq perteknetaaatin (99mTc) tilavuudesta riippuen.
The activity of boceprevir against the HCV genotype 1a replicon was reduced (2- to 6-fold) by the following amino acid substitutions in the NS3 protease domain: V36A/L/M, Q41R, T54A/S, V55A, R155K and V158I.
Bosepreviirin teho HCV:n genotyypin 1a replikoneja kohtaan heikkeni (2–6-kertaisesti) seuraavien NS3-proteaasidomeenissa tapahtuneiden aminohapposubstituutioiden seurauksena: V36A/L/M, Q41R, T54A/S, V55A, R155K ja V158I.
The activity of boceprevir against the HCV genotype 1b replicon was reduced (2- to 8-fold) by the following amino acid substitutions in the NS3 protease domain: V36A/M, F43S, T54A/G/S, V55A, R155K/G, V158I, V170M and M175L.
Bosepreviirin teho HCV:n genotyypin 1b replikoneja kohtaan heikkeni (2–8-kertaisesti) seuraavien NS3-proteaasidomeenissa tapahtuneiden aminohapposubstituutioiden seurauksena: V36A/M, F43S, T54A/G/S, V55A, R155K/G, V158I, V170M ja M175L.
The activity per vial may range from 400 MBq to 4000 MBq or from 400 MBq to 6000 MBq at the reference date and time.
Aktiivisuus voi referenssiajankohtana vaihdella injektiopullokohtaisesti välillä 400–4 000 MBq tai 400–6 000 MBq.
The activity per vial ranges from 1900 MBq to 28500 MBq at the date and time of calibration.
Yhden injektiopullon sisältämä aktiivisuus on 1900–28500 MBq kalibrointipäivänä ja -hetkellä.
The activity per vial ranges from 300 MBq to 3000 MBq at the date and time of calibration.
Aktiivisuus lääkepulloa kohti on 300 MBq–3 000 MBq kalibraatiopäivänä ja -hetkellä.
The activity per vial ranges from 800 MBq to 12000 MBq at the date and time of calibration.
Yhden injektiopullon sisältämä aktiivisuus on 800–12000 MBq kalibrointipäivänä ja -hetkellä.
The ACUITY Trial (Patients with unstable angina/non-ST segment elevated myocardial infarction (UA/NSTEMI))
ACUITY-tutkimus (potilailla, joilla epävakaa angina pectoris / Sydäninfarkti ilman ST-nousua (UAP/NSTEMI)
The acute symptoms and signs in these cases of overdose included agitation, confusional state, coma, bradycardia, ventricular tachycardia, Cheyne-Stokes respiration, discolourations of skin, tongue and conjunctiva, and chromaturia.
Akuutteja oireita ja löydöksiä näissä yliannostustapauksissa olivat agitaatio, sekavuustila, kooma, bradykardia, kammiotakykardia, Cheyne-Stokesin hengitys sekä ihon, kielen, sidekalvon värjääntyminen ja virtsan värjäytyminen.
The acute symptoms and signs in these cases of overdose included agitation, confusional state, coma, bradycardia, ventricular tachycardia, Cheyne-Stokes respiration, discolourations of skin, tongue and conjunctiva, and chromaturia.
Akuutteja oireita ja löydöksiä näissä yliannostustapauksissa olivat kiihtyneisyys, sekavuustila, kooma, bradykardia, kammiotakykardia, Cheyne-Stokesin hengitys sekä ihon, kielen, sidekalvon ja virtsan värjäytyminen.
The acute symptoms and signs in these cases of overdose included confusion, decreased activity, somnolence, hypotonia, skin discolouration and urticaria.
Akuutteja oireita ja löydöksiä näissä yliannostustapauksissa olivat mm. sekavuustila, alentunut aktiviteetti, uneliaisuus, hypotonia, ihon värjääntyminen ja urtikaria.
The acute toxicity of toremifene is low with LD-50 in rats and mice of more than 2000 mg/kg.
Toremifeenin akuutti toksisuus on vähäinen, rotilla ja hiirillä LD-50 on yli 2000 mg/kg.
The adapter snaps to the vial when done.
Adapteri napsahtaa kiinni injektiopulloon.
The adapter will snap over the vial cap.
Liitinosa napsahtaa injektiopullon kannen päälle.
The addition of 25 mg alogliptin once daily to 30 mg pioglitazone and metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,867.9 mg) resulted in improvements from baseline in HbA1c at Week 52 that were both non-inferior and statistically superior to those produced by 45 mg pioglitazone and metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,847.6 mg, Table 4).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisääminen päivittäiseen 30 mg:n pioglitatsoni- ja metformiinihydrokloridihoitoon (metformiinin keskimääräinen annos = 1867,9 mg) sai viikolla 52 aikaan sellaisia HbA1c-arvon parannuksia, jotka olivat vertailukelpoisia (non-inferior), mutta tilastollisesti parempia kuin 45 mg:n pioglitatsoniannoksen ja metformiinihydrokloridihoidon (keskimääräinen annos = 1847,6 mg, taulukko 4) aikaansaamat muutokset.
The addition of 25 mg alogliptin once daily to glyburide therapy (mean dose = 12.2 mg) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 3).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys kerran päivässä otettuun glibenklamidihoitoon (keskimääräinen annos = 12,2 mg) sai aikaan HbA1c-arvossa tilastollisesti merkitseviä parannuksia verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen, kun vertailu tehtiin viikolla 26 (taulukko 3).
The addition of 25 mg alogliptin once daily to insulin therapy (mean dose = 56.5 IU, with or without metformin) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and fasting plasma glucose at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 3).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys kerran päivässä otettuun insuliinihoitoon (keskimääräinen annos = 56,5 IU, ilman metformiinia tai sen kanssa) sai aikaan HbA1c-arvossa ja paastoglukoosiarvossa tilastollisesti merkitseviä parannuksia lähtötilanteeseen nähden, verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen, kun vertailu tehtiin viikolla 26 (taulukko 3).
The addition of 25 mg alogliptin once daily to insulin therapy (mean dose = 56.5 IU, with or without metformin) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and FPG at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 5).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys kerran päivässä insuliinihoitoon (keskimääräinen annos = 56,5 IU, ilman metformiinia tai sen kanssa) paransi HbA1c-arvoa ja paastoglukoosiarvoa tilastollisesti merkitsevästi verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen, kun vertailu tehtiin viikolla 26 (taulukko 5).
The addition of 25 mg alogliptin once daily to metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,847 mg) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and fasting plasma glucose at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 3).
Kerran päivässä otettavan 25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys metformiinihydrokloridihoitoon (keskimääräinen annos = 1847 mg) sai aikaan HbA1c-arvossa ja paastoglukoosiarvossa tilastollisesti merkitseviä parannuksia verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen, kun vertailu tehtiin viikolla 26 (taulukko 3).
The addition of 25 mg alogliptin once daily to metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,847 mg) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and fasting plasma glucose at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 5).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys kerran päivässä metformiinihydrokloridihoitoon (keskimääräinen annos = 1847 mg) paransi HbA1c-arvoa ja plasman paastoglukoosiarvoa tilastollisesti merkitsevästi verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen, kun vertailu tehtiin viikolla 26 (taulukko 5).
The addition of 25 mg alogliptin once daily to pioglitazone therapy (mean dose = 35.0 mg, with or without metformin or a sulphonylurea) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and fasting plasma glucose at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 3).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys kerran päivässä pioglitatsonihoitoon (keskimääräinen annos = 35,0 mg, ilman metformiinia tai sulfonyyliureaa tai niiden kanssa) sai aikaan HbA1c-arvossa ja paastoglukoosiarvossa tilastollisesti merkitseviä parannuksia verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen, kun vertailu tehtiin viikolla 26 (taulukko 3).
The addition of 25 mg alogliptin once daily to pioglitazone therapy (mean dose = 35.0 mg, with or without metformin or a sulphonylurea) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and fasting plasma glucose at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 5).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys kerran päivässä pioglitatsonihoitoon (keskimääräinen annos = 35,0 mg, ilman metformiinia tai sulfonyyliureaa tai niiden kanssa erikseen) paransi HbA1c- arvoa ja plasman paastoglukoosiarvoa tilastollisesti merkitsevästi verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen, kun vertailu tehtiin viikolla 26 (taulukko 5).
The addition of 25 mg alogliptin once daily to pioglitazone therapy (mean dose = 35.0 mg, with or without metformin or a sulphonylurea) resulted in statistically significant improvements from baseline in HbA1c and fasting plasma glucose at Week 26 when compared to the addition of placebo (Table 5).
25 mg:n alogliptiiniannoksen lisäys kerran päivässä pioglitatsonihoitoon (keskimääräinen annos = 35,0 mg, ilman metformiinia tai sulfonyyliureaa tai niiden kanssa) paransi HbA1c-arvoa ja plasman paastoglukoosiarvoa tilastollisesti merkitsevästi viikolla 26 verrattuna lumelääkkeen lisäämiseen (taulukko 5).
The addition of amlodipine 10 mg and 5 mg produced an additional reduction in systolic/diastolic blood pressure of 6.0/4.8 mmHg and 3.9/2.9 mmHg, respectively, compared to patients who remained on valsartan 160 mg only.
10 mg ja 5 mg amlodipiiniannoksien lisääminen laski systolista/diastolista verenpainetta 6,0/4,8 mmHg ja 3,9/2,9 mmHg enemmän kuin pelkkä 160 mg valsartaania.
The addition of Avastin 5 mg/kg every two weeks to 5-FU/FA resulted in higher objective response rates, significantly longer progression-free survival, and a trend in longer survival as compared to 5-FU/FA chemotherapy alone.
Avastinin lisääminen 5- FU/FA-hoitoon annostuksella 5 mg/kg joka toinen viikko johti objektiivisen hoitovasteen suurenemiseen, taudin etenemisvapaan ajan merkitsevään pitenemiseen ja kokonaiselinajan pitenemiseen pelkkään 5-FU/FA-solunsalpaajahoitoon verrattuna.
The addition of bazedoxifene in DUAVIVE reduces the risk of endometrial hyperplasia, which may be a precursor of endometrial carcinoma.
DUAVIVE:n sisältämä batsedoksifeeni vähentää riskiä kohdun limakalvon hyperplasiaan, joka voi olla kohdun limakalvon karsinooman esiaste.
The addition of concomitant TMZ to RT, followed by TMZ monotherapy in the treatment of patients with newly diagnosed glioblastoma multiforme demonstrated a statistically significant improvement in overall survival (OS) compared with RT alone (Figure 1).
TMZ lisäämisellä RT:n yhteyteen ja sen jälkeen pelkän TMZ antamisella potilaille, joilla oli vastikään todettu glioblastoma multiforme, osoitettiin saavutettavan tilastollisesti merkitsevästi parempi kokonaiseloonjääminen verrattuna pelkkään RT (kuva 1)
The addition of nintedanib to docetaxel led to a statistically significant reduction in the risk of progression or death by 21 % for the overall population (hazard ratio (HR) 0.79; 95% confidence interval (CI): 0.68 - 0.92; p = 0.0019) as determined by the Independent Review Committee.
Nintedanibin lisääminen dosetakselihoitoon pienensi taudin etenemisen tai kuoleman riskiä tilastollisesti merkitsevästi eli 21 % kokonaispopulaatiossa (riskisuhde 0,79; 95 % lv: 0,68– 0,92; p = 0,0019) riippumattoman arviointilautakunnan määrittämänä.
The addition of panitumumab to radiation, chemotherapy or other targeted therapeutic agents, in animal studies resulted in an increase in anti- tumour effects compared to radiation, chemotherapy or targeted therapeutic agents alone.
Eläinkokeissa panitumumabin lisääminen sädehoitoon, solunsalpaajahoitoon tai muihin täsmälääkkeisiin tehosti kasvaimen kasvua estäviä vaikutuksia verrattuna pelkkään sädehoitoon, solunsalpaajahoitoon tai täsmälääkkeisiin.
The addition of potentially hepatotoxic drugs (e.g.
Kohonneet arvot yleistyivät, kun tosilitsumabimonoterapiahoitoon lisättiin jokin mahdollisesti maksatoksinen lääke (esim.
The addition of ribavirin was not needed for most patients.
Ribaviirinin lisääminen ei ollut useimmille potilaille tarpeen.
The addition of sodium chloride 9 mg/ml (0.9%) solution for injection to the lyophilised powder followed by vigorous shaking results in the production of the microbubbles of sulphur hexafluoride.
Kun 9 mg/ml (0,9%) natriumkloridi-injektioneste lisätään lyofilisoituun jauheeseen ja ravistetaan voimakkaasti, muodostuu rikkiheksafluoridi-hienojakoista dispersiota sisältävä valmiste.
The addition of Stivarga to BSC resulted in a significantly longer survival, as compared to placebo plus BSC with a hazard ratio of 0.550 (p = 0.000159 stratified log rank test) and a median OS of 8.8 months vs.
Stivarga-valmisteen ja parhaan tukihoidon (BSC) yhdistäminen johti huomattavasti pidempään eloonjäämisaikaan verrattuna lumelääkkeen ja parhaan tukihoidon yhdistelmään riskisuhteen ollessa 0,550 (p = 0,000159 ositettu log rank -testi) ja kokonaiselossaoloajan mediaanin ollessa 8,8 kuukautta vs.
The addition of Stivarga to BSC resulted in significantly longer survival as compared to placebo plus BSC with a hazard ratio of 0.774 (p=0.005178 stratified log rank test) and a median OS of 6.4 months vs.
Stivarga-valmisteen ja parhaan tukihoidon yhdistäminen johti huomattavasti pidempään eloonjäämisaikaan verrattuna lumelääkkeen ja parhaan tukihoidon yhdistelmään riskisuhteen ollessa 0,774 (p=0,005178 ositettu log-rank -testi) ja kokonaiselossaoloajan mediaanin ollessa 6,4 kuukautta vs.
The addition of the entire contents of the solvent vial to the contents of the docetaxel 80 mg concentrate for solution for infusion vial ensures a premix concentration of 10 mg/ml docetaxel.
Koko liuotinmäärän lisääminen Docetaxel Teva 80 mg injektiopulloon antaa dosetakselipitoisuudeltaan 10 mg/ml:n kantaliuoksen.
The addition of the entire contents of the solvent vial to the contents of the docetaxel 80 mg concentrate for solution for infusion vial ensures a premix concentration of 10 mg/ml docetaxel.
Koko liuotinmäärän lisääminen Docetaxel Teva Pharma 80 mg injektiopulloon antaa dosetakselipitoisuudeltaan 10 mg/ml:n kantaliuoksen.
The addition of the entire contents of the solvent vial to the contents of the Docetaxel concentrate for solution for infusion vial ensures a premix concentration of 10 mg/ml docetaxel.
Koko liuotinmäärän lisääminen Docetaxel Teva 20 mg injektiopulloon antaa dosetakselipitoisuudeltaan 10 mg/ml:n kantaliuoksen.
The addition of the entire contents of the solvent vial to the contents of the Docetaxel Teva 20 mg/0.72 ml concentrate for solution for infusion vial ensures a premix concentration of 10 mg/ml docetaxel.
Koko liuotinainemäärän sisällön lisääminen Docetaxel Teva 20 mg/0,72 ml ml infuusiokonsentraatin injektiopulloon varmistaa sen, että valmiin sekoituksen dosetakseli- konsentraatio on 10 mg/ml.
The addition of the entire contents of the solvent vial to the contents of the Docetaxel Teva 80 mg concentrate for solution for infusion vial ensures a premix concentration of 10 mg/ml docetaxel.
Koko liuotinainemäärän sisällön lisääminen Docetaxel Teva 80 mg infuusiokonsentraatin injektiopulloon varmistaa sen, että valmiin sekoituksen dosetakseli- konsentraatio on 10 mg/ml.
The addition of the entire contents of the solvent vial to the contents of the Docetaxel Teva Pharma 20mg vial ensures a premix concentration of 10 mg/ml docetaxel.
Koko liuotinmäärän lisääminen Docetaxel Teva Pharma 20 mg injektiopulloon antaa dosetakselipitoisuudeltaan 10 mg/ml:n kantaliuoksen.
The addition of the entire contents of the solvent vial to the contents of the TAXOTERE 80 mg/2 ml concentrate for solution for infusion vial ensures a premix concentration of 10 mg/ml docetaxel.
Koko liuotinainemäärän sisällön lisääminen TAXOTERE 80 mg/2 ml infuusiokonsentraatin injektiopulloon varmistaa sen, että valmiin liuoksen dosetakseli- konsentraatio on 10 mg/ml.
The addition of Victrelis to peginterferon alfa–2b and ribavirin was associated to higher incidences of increase in uric acid, triglycerides and cholesterol total compared to peginterferon alfa–2b and ribavirin only.
Kun Victrelis lisättiin peginterferoni alfa-2b- ja ribaviriinihoitoon, kohonneita virtsahappo-, triglyseridi- ja kokonaiskolesteroliarvoja esiintyi enemmän kuin annettaessa pelkästään peginterferoni alfa-2b:n ja ribaviriinin yhdistelmää.
The addition of water for injections to the powder for concentrate results in a total volume of 3.08 mL for a final BLINCYTO concentration of 12.5 mcg/mL.
Kun injektionesteisiin käytettävä vesi on lisätty kuiva-aineeseen välikonsentraattia varten, näin saadun käyttövalmiin liuoksen kokonaismäärä on 3,08 ml ja lopullinen Blincyto-pitoisuus on 12,5 mikrogrammaa/ml.
The addition or withdrawal of these medicinal products or adjusting of the dose of these medicinal products during rufinamide therapy may require an adjustment in dosage of rufinamide.
Rufinamidi-annoksen säätäminen saattaa olla tarpeen, kun näitä lääkevalmisteita rufinamidi-hoidon aikana lisätään hoitoon tai jätetään hoidosta pois, tai kun niiden annosta säädetään.
the additional
minen
The additional adult studies of Pegasys in combination with ribavirin confirmed the effectiveness of Pegasys, including in patients with HIV and those who did not respond to previous treatment.
Pegasysin ja ribaviriinin yhdistelmää koskevat aikuisilla suoritetut lisätutkimukset Pegasysin ja ribaviriinin yhdistelmästä vahvistivat käsitystä sen tehosta myös HIV-potilailla sekä potilailla, joilla ei ollut ilmennyt hoitovastetta aikaisempaan hoitoon.
The additional adverse reactions listed by system organ class and ranked by frequency in Table 2 were reported at incidence rates greater than placebo for subjects treated with celecoxib 400 mg to 800 mg daily in long-term polyp prevention trials of duration up to 3 years (the APC and PreSAP trials;
Taulukossa 2 on lueteltu elinjärjestelmittäin ja esiintymistiheyksittäin muut haittavaikutukset, joita ilmeni lumelääkeryhmään verrattuna enemmän tutkimushenkilöillä, jotka saivat 400−800 mg/vrk selekoksibia enintään 3 vuotta kestäneissä kliinisissä pitkäaikaistutkimuksissa, jotka koskivat polyyppien estohoitoa (APC- ja PreSAP-tutkimukset; ks.kohta 5.1 Farmakodynamiikka: Sydän- ja verisuoniturvallisuus – pitkäaikaistutkimukset potilailla, joilla oli sporadisia adenomatoottisia polyyppejä).