natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the subpopulation of patients receiving glucocorticoids for more than 3 months prior to randomisation, zoledronic acid increased lumbar spine BMD by 4.06% versus 2.71% for risedronate (mean difference: 1.36% ; p<0.001).
Alaryhmässä, jossa potilaat olivat saaneet glukokortikoidia pidempään kuin 3 kuukautta ennen satunnaistamista, tsoledronihappo lisäsi lannerangan luuntiheyttä 4,06 % ja risedronaatti 2,71 % (ero keskimäärin: 1,36 %; p < 0,001).
In the subpopulation of patients receiving glucocorticoids for more than 3 months prior to randomisation, zoledronic acid increased lumbar spine BMD by 4.06% versus 2.71% for risedronate (mean difference: 1.36%; p<0.001).
Alaryhmässä, jossa potilaat olivat saaneet glukokortikoidia pidempään kuin 3 kuukautta ennen satunnaistamista, tsoledronihappo lisäsi lannerangan luuntiheyttä 4,06 % ja risedronaatti; 2,71 % (ero keskimäärin: 1,36 %; p < 0,001).
In the subpopulation of patients that had received glucocorticoids for 3 months or less prior to randomisation, zoledronic acid increased lumbar spine BMD by 2.60% versus 0.64% for risedronate (mean difference: 1.96%; p<0.001).
Alaryhmässä, jossa potilaat olivat saaneet glukokortikoidia 3 kuukautta tai vähemmän ennen satunnaistamista, tsoledronihappo lisäsi lannerangan luuntiheyttä 2,6 % ja risedronaatti 0,64 % (ero keskimäärin: 1,96 %; p < 0,001).
In the subpopulation of patients that had received glucocorticoids for 3 months or less prior to randomisation, zoledronic acid increased lumbar spine BMD by 2.60% versus 0.64% for risedronate (mean difference: 1.96%; p<0.001).
Alaryhmässä, jossa potilaat olivat saaneet glukokortikoidia 3 kuukautta tai vähemmän ennen satunnaistamista, tsoledronihappo lisäsi lannerangan luuntiheyttä 2,6 % ja risedronaatti; 0,64 % (ero keskimäärin: 1,96 %; p < 0,001).
In the subset of 6 children aged 3 – 5 who were compliant with their drug regimen, the mean AUC was 147 M·h, which was 23 % lower than expected.
Kuuden 3– 5 vuotiaan hoito-ohjeita noudattaneen lapsen alaryhmässä keskimääräinen AUC oli 147 Mh, mikä oli 23 % odotettua alhaisempi.
In the subset of patients with a medical history of elevated transaminases, increased ALT or AST have been reported more frequently in patients receiving ivacaftor compared to placebo.
Alaryhmässä, jonka potilaiden anamneesissa oli transaminaasien nousua, on raportoitu esiintyneen kohonneita ALT- tai AST-tasoja useammin ivakaftoria saaneilla potilailla kuin lumelääkettä saaneilla.
In the subset of subjects aged 11-18 years who were seronegative at baseline (hSBA < 1:4), the proportion of subjects who achieved a hSBA ≥ 1:8 after a dose of Menveo were as follows: serogroup A 75% (780/1039); serogroup C 80% (735/923); serogroup W135 94% (570/609); serogroup Y 81% (510/630).
Perustasolla seronegatiivisten 11–18-vuotiaiden tutkittavien alaryhmässä (hSBA < 1:4) ≥ 1:8 hSBA:n saavuttaneiden tutkittavien osuus yhden Menveo-annoksen jälkeen oli seuraava: seroryhmä A 75 % (780/1 039); seroryhmä C 80 % (735/923); seroryhmä W135 94 % (570/609); seroryhmä Y 81 % (510/630).
In the subset of subjects aged 19-55 years who were seronegative at baseline, the proportion of subjects who achieved a hSBA ≥ 1:8 after a dose of Menveo were as follows: serogroup A 67% (582/875); serogroup C 71% (401/563); serogroup W135 82% (131/160); serogroup Y 66% (173/263).
Lähtötilanteessa seronegatiivisten 19–55-vuotiaiden tutkittavien alaryhmässä titterin ≥ 1:8 hSBA:n saavuttaneiden tutkittavien osuus yhden Menveo-annoksen jälkeen oli seuraava: seroryhmä A 67 % (582/875); seroryhmä C 71 % (401/563); seroryhmä W135 82 % (131/160); seroryhmä Y 66 % (173/263).
In the substudy 108 subjects were randomized 1:1 in double blinded fashion to receive abatacept at doses approximating 10 mg/kg (ABA 10) or 5 mg/kg (ABA 5).
Tässä alatutkimuksessa 108 tutkimushenkilöstä puolet (1:1) satunnaistettiin kaksoissokkoutetusti saamaan noin 10 mg/kg:n abataseptiannosta (ABA 10) ja puolet 5 mg:n abataseptiannosta (ABA 5).
In the substudy of study VI, patients who had achieved remission at 2 years (DAS 28 ESR < 2.6) and after at least 1 year of treatment with abatacept in Study VI were eligible to enter a substudy.
Tutkimuksen VI alatutkimukseen pääsivät mukaan ne potilaat, joilla oli saavutettu remissio (DAS28 ESR < 2,6) toisen hoitovuoden kohdalla ja jotka olivat saaneet vähintään vuoden abataseptihoitoa tutkimuksessa VI.
in the syringe, hold the syringe with the needle pointing upwards and gently flick the syringe until all the air collects at the top.
pidä ruiskua neula ylöspäin suunnattuna ja naputa ruiskua kevyesti, kunnes kaikki ilma on kertynyt ruiskun yläosaan.
In the table below all medically important adverse reactions, which occurred in clinical trials at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥1/10), common (≥1/100 to <1/10), uncommon (≥1/1,000 to <1/100), rare (≥1/10,000 to <1/1,000).
Seuraavassa taulukossa on lueteltu elinjärjestelmittäin ja esiintymistiheyksittäin [hyvin yleiset (≥ 1/10), yleiset (≥ 1/100–< 1/10), melko harvinaiset (≥ 1 000–< 1/100), harvinaiset (≥ 1 10 000–< 1 000)] kaikki lääketieteellisesti tärkeät haittavaikutukset, joita kliinisissä tutkimuksissa ilmeni enemmän sildenafiililla kuin lumelääkkeellä.
In the table below all medically important adverse reactions, which occurred in clinical trials at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥1/10), common (≥1/100 to <1/10), uncommon (≥1/1,000 to <1/100), rare (≥1/10,000 to <1/1,000).
Seuraavassa taulukossa on lueteltu elinjärjestelmittäin ja esiintymistiheyksittäin hyvin yleiset ( 1/10), yleiset ( 1/100< 1/10), melko harvinaiset ( 1/1 000< 1/100), harvinaiset ( 1/10 000< 1/1 000) kaikki lääketieteellisesti tärkeät haittavaikutukset, joita kliinisissä tutkimuksissa ilmeni enemmän sildenafiililla kuin lumelääkkeellä.
In the table below all medically important adverse reactions, which occurred in clinical trials at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥1/10), common (≥1/100 to <1/10), uncommon (≥1/1,000 to <1/100), rare (≥1/10,000 to <1/1,000).
Seuraavassa taulukossa on lueteltu elinjärjestelmittäin ja esiintymistiheyksittäin hyvin yleiset (1/10), yleiset (1/100, <1/10), melko harvinaiset (1/1 000, <1/100), harvinaiset ( 1/10 000, <1/1 000) kaikki lääketieteellisesti tärkeät haittavaikutukset, joita kliinisissä tutkimuksissa ilmeni enemmän sildenafiililla kuin lumelääkkeellä.
In the table below all medically important adverse reactions, which occurred in clinical trials at an incidence greater than placebo are listed by system organ class and frequency (very common (≥1/10), common (≥1/100 to <1/10), uncommon (≥1/1,000 to <1/100), rare (≥1/10,000 to <1/1,000)..
Seuraavassa taulukossa on lueteltu elinjärjestelmittäin ja esiintymistiheyksittäin hyvin yleiset ( 1/10), yleiset ( 1/100< 1/10), melko harvinaiset ( 1/1 000< 1/100), harvinaiset ( 1/10 000< 1/1 000) kaikki lääketieteellisesti tärkeät haittavaikutukset, joita kliinisissä tutkimuksissa ilmeni enemmän sildenafiililla kuin lumelääkkeellä.
In the table below the specific pharmacokinetic enhancer is specified when recommendeations differ.
Farmakokinetiikkaa tehostava valmiste on mainittu seuraavassa taulukossa, jos näihin liittyvät suositukset ovat erilaiset.
In the table below, adverse reactions reported in the double-blind period of the Phase 3 study are listed by MedDRA system organ class and frequency: very common (≥ 1/10); common (≥1/100 to <1/10); uncommon (≥1/1,000 to <1/100); rare (≥1/10,000 to <1/1,000); very rare (<1/10,000).
Alla olevassa taulukossa on lueteltu haittavaikutuksia, joita on raportoitu Faasin 3 kaksoissokkoutetussa vaiheessa MedDRA:n elinjärjestelmäluokan ja esiintyvyystiheyden mukaisesti: hyvin yleinen (≥ 1/10); yleinen (≥1/100 - <1/10); melko harvinainen (≥1/1 000 - <1/100); harvinainen (≥1/10 000 - <1/1 000); hyvin harvinainen (<1/10 000).
In the table below, adverse reactions, which were identified based on review of the full brivaracetam clinical studies safety database, are listed by System Organ Class and frequency.
Seuraavassa taulukossa on lueteltu elinjärjestelmittäin ja esiintymistiheyksittäin haittavaikutukset, jotka tunnistettiin kaikkien kliinisten brivarasetaamitutkimusten yhteistä turvallisuustietokantaa koskeneessa katsauksessa.
In the table, write the date when you activated your pen and the date to throw it away 14 days later.
Kirjoita taulukkoon kynän käyttöönottopäivä ja 14 päivää myöhemmin oleva hävittämispäivä.
In the tables below, ADRs are listed under system organ class (SOC), and ranked by headings of frequency.
Alla olevissa taulukoissa haittavaikutukset on lueteltu elinjärjestelmän ja esiintyvyyden mukaan.
In the target population studied in study IMP24011, the infection rate in Raptiva-treated patients was approximately 25.7% versus 22.3% in placebo-treated patients.
Tutkimuksessa IMP24011 tutkitussa kohderyhmässä infektioprosentti Raptiva-hoitoa saaneilla potilailla oli noin 25,7 % ja plaseboa saaneilla 22,3 %.
In the tenofovir disoproxil fumarate treatment arm, 7% of patients discontinued treatment due to an adverse event; 9% of patients experienced a confirmed increase in serum creatinine of ≥ 0.5 mg/dl or confirmed serum phosphate of < 2 mg/dl through week 48; there were no statistically significant differences between the combined tenofovir-containing arms and the entecavir arm.
Tenofoviiridisoproksiilifumaraattiryhmässä 7 % potilaista keskeytti hoidon jonkin haittavaikutuksen vuoksi; 9 %:lla potilaista esiintyi vahvistettu seerumin kreatiniinin kohoaminen ≥0,5 mg/dl tai vahvistettu seerumin fosfaatti <2 mg/dl viikon 48 aikana; yhdistettyjen tenofoviiria sisältäneiden ryhmien ja entekaviiriryhmän välillä ei ollut merkittäviä tilastollisia eroja.
In the therapeutic and the supra-therapeutic arm 11% and 18% of subjects, respectively, had a QTcS between 450 and 480 msec.
QTcS-aika, joka oli 450–480 ms, mitattiin 11 %:lla koehenkilöistä terapeuttista annosta saaneiden haarassa ja 18 %:lla subterapeuttista annosta saaneiden haarassa.
In the third study in 1009 patients with mild or moderate asthma (n=537) and moderate or severe COPD (n=472) the incidence of FEV1 reduction >15% from baseline was 1.1% and 2.9% in patients with asthma (p=0.15) and 4.2% and 5.4% in patients with COPD (p=0.58) following Rapiscan and placebo dosing, respectively.
Kolmannessa tutkimuksessa, jossa oli mukana 1009 lievää tai kohtalaista astmaa (n=537) ja kohtalaista tai vakavaa kroonista ahtauttavaa keuhkosairautta (n=472) sairastavaa potilasta, FEV1:n vähenemistä
In the third study in adults with hepatitis B and decompensated liver disease, 70% of patients taking Viread or entecavir had a viral level below 400 copies/ml.
Kolmannessa tutkimuksessa, johon kuului hepatiitti B:tä ja maksan vajaatoimintaa sairastavia aikuisia, Vireadia tai entekaviiria ottaneista potilaista noin 70 prosentilla virusten määrä oli alle 400 kopiota/ml.
In the third study in women weighing 50 kg or more, 24 and 27% of women treated with Elonva and follitropin beta respectively became pregnant.
Kolmannessa tutkimuksessa, jossa oli mukana vähintään 50 kg painavia naisia, raskaaksi tuli 24 % Elonvalla ja 27 % follitropiini beetalla hoidetuista naisista.
In the third study, 17 (61%) of the 28 patients responded to treatment with an improvement of at least one point on the disability scale.
Kolmannessa tutkimuksessa 17 potilasta 28:sta (61 %) vastasi hoitoon siten, että heidän toimintakykynsä parani vähintään yhden pisteen verran toimintakykyasteikolla.
In the third study, 334 patients received an injectable form of paliperidone for a mood episode for 6 months after which they either received placebo or continued treatment with injectable paliperidone.
Kolmannessa tutkimuksessa 334 potilasta sai kuuden kuukauden ajan mielialamuutokseen paliperidonia injektion muodossa, minkä jälkeen heille annettiin joko lumelääkettä tai jatkettiin injektoitavan paliperidonin antamista.
In the third study, 34% of patients (102 out of 298) with no advanced illness opened their bowels within four hours after the first injection, compared with 10% of those receiving placebo (16 out of 162).
Ensimmäisessä tutkimuksessa suoli avautui neljä tuntia ensimmäisen injektion jälkeen 34 prosentilla potilaista (102/298), joiden sairaus ei ollut pitkälle edennyt, verrattuna 10 prosenttiin (16/162) lumelääkettä saaneiden osalta.
In the third study, 46% of the patients taking Myocet in combination with cyclophosphamide responded to treatment, compared with 39% of those receiving epirubicin in combination with cyclophosphamide.
Kolmannessa tutkimuksessa Myocetia syklofosfamidiin yhdistettynä saaneista potilaista 46 %:lla todettiin hoitovaste; epirubisiinia yhdessä syklofosfamidin kanssa saaneista hoitovaste havaittiin 39 %:lla potilaista.
In the third study, after 8 weeks of treatment patients who took Kalydeco had an average improvement of 10.7 percentage points more than those who took placebo.
8 hoitoviikon jälkeen Kalydecoa saaneilla potilailla oli keskimäärin 10,7 prosentin parannus verrattuna lumelääkettä saaneisiin.
In the third study, all 345 adults were taking ciclosporin, steroids and azathioprine (‘triple therapy’).
Kolmannessa tutkimuksessa kaikki 345 aikuista ottivat siklosporiinia, steroideja ja atsatiopriinia (”kolmoishoito”).
In the third study, around 73% of previously untreated patients with wild-type RAS given Vectibix and FOLFIRI responded to treatment.
Kolmannessa tutkimuksessa noin 73 % aiemmin hoitamattomista potilaista, joilla oli tyypiltään villiä RAS-geeniä, vastasi Vectibix ja FOLFIRI -hoitoon.
In the third study, Bydureon reduced HbA1c levels by an average of 1.4 points after 26 weeks of treatment, compared with an average reduction of 0.8 or 1.1 points with sitagliptin or pioglitazone respectively.
Kolmannessa tutkimuksessa Bydureon laski HbA1c-pitoisuutta keskimäärin 1,4 pistettä 26 viikkoa kestäneen hoidon jälkeen, kun sitagliptiinin aikaansaama lasku oli keskimäärin 0,8 pistettä ja pioglitatsonin 1,1 pistettä.
In the third study, Gilenya was compared with beta- interferon over one year in 1,292 patients.
Kolmannessa tutkimuksessa Gilenyaa verrattiin beetainterferonihoitoon vuoden ajan 1 292 potilaalla.
In the third study, heart rhythm returned to normal in 47% of the patients receiving Brinavess compared with 14% of those receiving placebo.
Kolmannessa tutkimuksessa sydänrytmi palautui normaaliksi 47 prosentilla Brinavess-hoitoa saaneista ja 14 prosentilla lumelääkehoitoa saaneista.
In the third study, involving 87 patients with field cancerisation (an area of sun damage with several actinic keratosis growths), Ameluz was compared with placebo used for one or two treatment sessions.
Kolmannessa 87 potilaan tutkimuksessa Ameluzia verrattiin lumelääkkeeseen hoidettaessa aktiinista keratoosia ympäröivine ihoalueineen.
In the third study, involving patients whose infections had come back following treatment with interferon-based therapy, around 80% (206 out of 260) of patients taking Olysio tested negative for hepatitis C 12 weeks after the end of treatment, compared with around 37% (49 out of 133) of patients on placebo.
Kolmannessa tutkimuksessa, johon osallistuneilla potilailla infektio oli uusiutunut interferonipohjaisen hoidon jälkeen, noin 80 %:lla (206 potilaalla 260 potilaasta) Olysio-hoitoa saaneista potilaista hepatiitti C -tulos oli negatiivinen 12 viikon kuluttua hoidon loppumisesta, kun lumelääkettä saaneiden vastaava osuus oli noin 37 % (49 potilasta 133 potilaasta).
In the third study, patients taking ritonavir-boosted Reyataz capsules had similar falls in viral load after 24 and 48 weeks as those taking ritonavir-boosted lopinavir: they had fallen by around 99% after 48 weeks.
Kolmannessa tutkimuksessa Reyataz- tabletteja ja ritonaviiritehostetta saaneiden potilaiden viruskuorma oli laskenut yhtä paljon 24 ja 48 viikon jälkeen kuin lopinaviiria ja ritonaviiritehostetta saaneiden potilaiden viruskuorma: laskua oli noin 99 % 48 viikon kuluttua.
In the third study, patients who received Instanyl had faster pain relief than patients who received the comparator medicine.
Kolmannessa tutkimuksessa Instanyl-valmistetta saaneet potilaat saivat nopeamman kivunlievityksen kuin vertailulääkettä saaneet potilaat.
In the third study, the number of relapses in patients receiving Gilenya was also around half the number seen in patients given beta-interferon.
Kolmannessa tutkimuksessa Gilenyaa saaneiden potilaiden relapsien määrä oli myös noin puolet beetainterferonia saaneiden potilaiden relapsien määrästä.
In the third study, women taking Tyverb with trastuzumab lived without their disease getting worse for 12 weeks on average, compared with 8.1 weeks in those taking Tyverb alone.
Kolmannessa tutkimuksessa Tyverbiä yhdessä trastutsumabin kanssa ottaneet naiset elivät ilman sairauden pahenemista keskimäärin 12 viikkoa verrattuna 8,1 viikkoon naisilla, jotka ottivat yksinomaan Tyverbiä.
In the third study, Xgeva reduced the risk of developing a first skeletal-related event by 16% compared with zoledronic acid.
Kolmannessa tutkimuksessa Xgeva pienensi ensimmäisen luustotapahtuman riskiä 16 prosenttia tsoledronihappoon verrattuna.
In the three 12-week phase 3 double blind, placebo controlled studies, 88% of the patients completed treatment with Betmiga, and 4% of the patients discontinued due to adverse events.
Kolmessa 12 viikkoa kestäneessä vaiheen 3 kaksoissokkoutetussa, lumekontrolloidussa tutkimuksessa 88 % potilaista oli mukana Betmiga-hoidon loppuun saakka, ja 4 % potilaista keskeytti haittavaikutusten vuoksi.
In the three 12-week phase 3 double blind, placebo controlled studies, treatment of the symptoms of OAB with mirabegron once daily resulted in a statistically significant improvement over placebo on the following health-related quality of life measures: treatment satisfaction and symptom bother.
Kolmessa 12 viikkoa kestäneessä vaiheen 3 kaksoissokkoutetussa, lumekontrolloidussa tutkimuksessa yliaktiivisen rakon oireiden hoito kerran vuorokaudessa annetulla mirabegronilla paransi lumelääkkeeseen verrattuna tilastollisesti merkitsevästi seuraavia terveyteen liittyvän elämänlaadun mittareita: hoitotyytyväisyys ja oireiden aiheuttama haitta.
In the three active controlled studies, a higher rate of MI was reported in patients who received dabigatran etexilate than in those who received warfarin: 0.4% vs.
Kolmessa aktiivikontrolloidussa tutkimuksessa sydäninfarkteja ilmoitettiin enemmän dabigatraanieteksilaattia saaneilla potilailla kuin varfariinia saaneilla: 0,4 % vs.
In the three double-blind, placebo-controlled phase 3 studies in Dupuytren’s contracture, 73% of Xiapex-treated patients reported an ecchymosis or a contusion and 38% reported a haemorrhage at the injection site.
Kolmessa Dupuytrenin kontraktuuran kaksoissokkoutetussa, lumelääkekontrolloidussa vaiheen 3 tutkimuksessa 73 % Xiapex-hoitoa saaneista potilaista raportoi ihonalaista verenvuotoa tai mustelmia ja 38 % raportoi verenvuotoa pistoskohdassa.
In the three largest clinical trials conducted in adult patients on dialysis, the median maintenance dose necessary to maintain the haematocrit between 30 to 36 % was approximately 75 IU/kg given 3 times per week.
Dialyysihoitoa saaneilla aikuispotilailla tehdyissä kolmessa laajimmassa tutkimuksessa keskimääräinen ylläpitoannos, jota käytettäessä hematokriitti säilyi välillä 30-36 %, oli noin 75 IU/kg annettuna kolmesti viikossa.
In the three minor surgeries that occurred during the study, Coagadex was rated as excellent in preventing bleeding episodes.
Tutkimuksen aikana tehdyissä kolmessa pienessä leikkauksessa Coagadex arvioitiin erinomaiseksi verenvuotojen ehkäisyssä.
In the three studies in patients undergoing surgery, Xarelto was more effective than enoxaparin in preventing the formation of blood clots or death.
Kolmessa leikkauspotilaita koskeneessa tutkimuksessa Xarelto oli enoksapariinia tehokkaampi verihyytymien muodostumista ja kuolemantapauksia estävä lääke.
In the three studies of Exelon capsules in patients with Alzheimer’s dementia, patients taking doses of Exelon between 6 and 9 mg per day had an average increase in cognitive symptoms of 0.2 points from a baseline of 22.9 points at the start of the study, where a lower score indicates better performance.
Kolmessa tutkimuksessa, joissa Alzheimerin tautia sairastaneet potilaat saivat Exelon-kapseleita, kognitiiviset oireet lisääntyivät Exelonia 6–9 mg vuorokaudessa saaneilla potilailla keskimäärin 0,2 pistettä, kun lähtöarvo oli tutkimuksen alussa 22,9 pistettä.
In the three studies of Rivastigmine 1 A Pharma in patients with Alzheimer’s dementia, patients taking doses of Rivastigmine 1 A Pharma between 6 and 9 mg per day had an average increase in cognitive symptoms of 0.2 points from a baseline of 22.9 points at the start of the study, where a lower score indicates better performance.
Kolmessa tutkimuksessa, joissa Rivastigmine 1 A Pharmaa annettiin Alzheimerin taudista johtuvaa dementiaa sairastaville potilaille, jotka saivat 6 - 9 mg Rivastigmine 1 A Pharmaa vuorokaudessa, kognitiivisten oireiden pistemäärä nousi keskimäärin 0,2 pistettä lähtöarvon ollessa tutkimuksen alussa 22,9 pistettä asteikolla; pienemmät pisteet ilmaisevat parempaa tulosta.
In the three studies of Rivastigmine Hexal in patients with Alzheimer’s dementia, patients taking doses of Rivastigmine Hexal between 6 and 9 mg per day had an average increase in cognitive symptoms of 0.2 points from a baseline of 22.9 points at the start of the study, where a lower score indicates better performance.
Kolmessa tutkimuksessa, joissa Rivastigmine Hexalia annettiin Alzheimerin taudista johtuvaa dementiaa sairastaville potilaille, jotka saivat 6 - 9 mg Rivastigmine Hexalia vuorokaudessa, kognitiiviset oireet lisääntyivät keskimäärin 0,2 pistettä lähtöarvon ollessa tutkimuksen alussa 22,9 pistettä asteikolla, jolla pienemmät pisteet ilmaisevat parempaa tulosta.
In the three studies of Rivastigmine Sandoz in patients with Alzheimer’s dementia, patients taking doses of Rivastigmine Sandoz between 6 and 9 mg per day had an average increase in cognitive symptoms of 0.2 points from a baseline of 22.9 points at the start of the study, where a lower score indicates better performance.
Kolmessa tutkimuksessa, joissa Rivastigmine Sandozia annettiin Alzheimerin taudista johtuvaa dementiaa sairastaville potilaille, jotka saivat 6 - 9 mg Rivastigmine Hexalia vuorokaudessa, kognitiiviset oireet lisääntyivät keskimäärin 0,2 pistettä lähtöarvon ollessa tutkimuksen alussa 22,9 pistettä asteikolla, jolla pienemmät pisteet ilmaisevat parempaa tulosta.
In the three studies on genital lesions 2 women out of almost 8,000 in the Silgard group developed genital warts, and there were no cases of precancerous lesions of the vulva or the vagina.
Kolmessa gentiaalialueen leesioita koskevassa tutkimuksessa kahdelle naiselle lähes 8 000:sta Silgard- ryhmään kuuluneesta naisesta kehittyi genitaalialueen visvasyyliä, mutta ulkosynnytinten tai emättimen prekanseroottisen leesion tapauksia ei todettu.
In the thrombin generation assay, apixaban reduced endogenous thrombin potential, a measure of thrombin generation in human plasma.
Trombiinin muodostusta määrittäneessä kokeessa apiksabaani vähensi trombiinin muodostusta mittaavan endogeenisen trombiinin määrää ihmisen plasmassa.
In the tipranavir and comparator arms median baseline CD4 cell counts were 158 and 166 cells/mm3, respectively, (ranges 1-1893 and 1-
Tipranaviiri- ja vertailuryhmissä lähtötilanteen CD4-solumäärän mediaanit olivat 158/mm3 ja 166/mm3 (vaihteluvälit 1–1893/mm3 ja 1–1184/mm3) tässä järjestyksessä.
In the tocilizumab group, the events included, but were not limited to rash, urticaria, diarrhea, epigastric discomfort, arthralgia and headache.
Tosilitsumabiryhmässä infuusioreaktio-oireisiin sisältyi mm. ihottumaa, nokkosihottumaa, ripulia, epigastrista kipua, nivelkipua ja päänsärkyä.