natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the second study the average increase in FEV1 was 140 ml more with Xoterna Breezhaler than with treatment with fluticasone and salmeterol.
Toisessa tutkimuksessa Xoterna Breezhaler -hoito paransi FEV1- arvoa keskimäärin 140 millilitraa enemmän kuin flutikasonin ja salmeterolin yhdistelmä.
In the second study the figures were 44% (20 out of 45) for the Xiapex group and 5% (1 out of 21) for the placebo group.
Toisessa tutkimuksessa osuudet olivat 44 prosenttia (20 potilasta 45 potilaasta) Xiapex- ryhmässä ja 5 prosenttia (1 potilas 21 potilaasta) lumelääkeryhmässä.
In the second study the results were similar with 43% of patients in the Fampyra group responding to treatment compared with 9% in the placebo group.
Toisessa tutkimuksessa tulokset olivat samanlaisia: 43 prosenttia Fampyraa saaneista potilaista vastasi hoitoon, ja lumelääkettä saaneilla vastaava luku oli yhdeksän prosenttia.
In the second study, 15% (10 out of 65) of patients receiving Signifor 40 mg and 20% (13 out of 65) of patients receiving Signifor 60 mg responded to treatment, compared with none of the 68 patients given octreotide or lanreotide.
Toisessa tutkimuksessa 15 prosenttia potilaista (10 potilasta 65:stä), jotka saivat Signifor 40 mg -valmistetta, ja 20 prosenttia potilaista (13 potilasta 65:stä), jotka saivat Signifor 60 mg -valmistetta, vastasi hoitoon, verrattuna siihen, että okreotidia tai lanreotidia saaneesta 68 potilaasta yhdellekään ei kehittynyt hoitovastetta.
In the second study, 2% of the patients taking Xarelto had blood clots or died (17 out of 864), compared with 9% of the patients receiving enoxaparin (81 out of 869).
Toisessa tutkimuksessa 2 %:lla Xareltoa saaneista potilaista oli verihyytymiä tai he kuolivat (17 potilasta 864:stä) verrattuna 9 %:iin potilaista, jotka saivat enoksapariinia (81 potilasta 869:stä).
In the second study, 30% of the patients adding Rapamune failed treatment (68 out of 277), compared with 48% of those adding placebo (62 out of 130).
Toisessa tutkimuksessa 30 prosentilla (68/277) Rapamunea saaneista potilaista hoito epäonnistui kuuden kuukauden jälkeen verrattuna 48 prosenttiin (62/130) lumelääkettä saaneista.
In the second study, 38 out of 69 patients (55%) taking 10 mg Revlimd did not need a blood transfusion for at least 182 days, compared with 4 out of 67 (6%) taking placebo.
Toisessa tutkimuksessa 10 mg Revlimidia saaneesta 69 potilaasta 38 potilasta (55 %) ei tarvinnut verensiirtoa vähintään 182 päivään, kun lumelääkettä saaneiden vastaava määrä oli 4 potilasta 67 potilaasta (6 %).
In the second study, 52% of the patients receiving Relistor opened their bowels at least twice within four hours of the first four doses (32 out of 62), compared with 8% of those receiving placebo (6 out of 71).
Toisessa tutkimuksessa 52 prosentilla (32:lla 62:sta) Relistoria saaneista potilaista suoli tyhjeni vähintään kahdesti neljän tunnin sisällä neljästä ensimmäisestä ruiskeesta verrattuna 8 prosenttiin lumelääkettä saaneista potilaista (6:lla 71:stä).
In the second study, 62% of women using Senshio reported relief from vaginal dryness after 12 weeks (compared with 53% in the placebo group).
Toisessa tutkimuksessa 62 prosenttia Senshio-valmistetta käyttävistä naisista ilmoitti emättimen kuivuuden vähentyneen 12 viikon hoidon jälkeen (lumeryhmässä vastaava osuus oli 53 prosenttia).
In the second study, 77% of patients treated with Vibativ (387 out of 502) were cured after treatment compared with 74% of those treated with vancomycin (376 out of 510).
Toisessa tutkimuksessa 77 % Vibativilla hoidetuista potilaista (387/502) oli parantunut hoidon päätyttyä, ja vankomysiinilla hoidettujen potilaiden vastaava osuus oli 74 % (376/510).
In the second study, 81% of patients receiving Zinforo were cured (235 out of 289) compared with 76% of the patients receiving ceftriaxone (206 out of 273).
Toisessa tutkimuksessa 81 % Zinforoa saaneista potilaista parani (235 potilasta 289:stä) verrattuna 76 %:iin potilaista, jotka olivat saaneet keftriaksonia (206 potilasta 273:sta).
In the second study, 85% of patients receiving Zinforo were cured (291 out of 342) compared with 86% of the patients receiving the combination of vancomycin and aztreonam (289 out of 338).
Toisessa tutkimuksessa 85 % Zinforoa saaneista potilaista parani (291 potilasta 342:sta) verrattuna 86
In the second study, after 14 weeks, 35% of patients who received Simponi alone (54 out of 153) achieved 20% reductions compared with 18% of patients who received placebo (28 out of 155).
Toisessa tutkimuksessa 14 viikon jälkeen 35 %:lla (54 potilaalla 153 potilaasta) yksinomaan Simponia saaneista potilaista ilmeni oireiden vakavuudessa 20 %:n vähenemistä verrattuna lumelääkettä saaneiden potilaiden 18 %:iin (28 potilasta 155 potilaasta).
In the second study, among the 28 adults and adolescents with cancer that had not responded to two or more previous treatments, five (18%) had a complete response to treatment.
Toisessa tutkimuksessa 28 aikuisesta ja nuoresta, joiden syöpä ei ollut vastannut kahteen tai useampaan aikaisempaan hoitoon, viidellä (18 %) hoitovaste oli nyt täydellinen.
In the second study, around 44% of those given either dose of Stelara responded, compared with around 20% of those given placebo.
Toisessa tutkimuksessa noin 44 % toista kahdesta edellä mainitusta Stelara-annoksesta saaneista vastasi lääkitykseen verrattuna noin 20
In the second study, around 59% of previously untreated patients with wild-type RAS who were given Vectibix plus FOLFIRI responded to treatment.
Toisessa tutkimuksessa noin 59 % aiemmin hoitamattomista potilaista, joilla oli tyypiltään villiä RAS-geeniä, vastasi Vectibix +FOLFIRI -hoitoon.
In the second study, Eliquis was compared with placebo (a dummy treatment) and its effectiveness was measured by looking at the number of patients who either had problems related to clotting in the veins or who died of any cause during treatment.
Toisessa tutkimuksessa Eliquisia verrattiin lumelääkkeeseen, ja sen tehoa mitattiin niiden potilaiden määrällä, joilla oli ollut verihyytymiin liittyviä ongelmia tai jotka kuolivat mistä tahansa syystä hoidon aikana.
In the second study, Emtriva was as effective as lamivudine: after 48 weeks, around two thirds of the patients had viral loads below 400 copies/ml, and slightly fewer had viral loads below 50 copies/ml.
Toisessa tutkimuksessa Emtriva oli yhtä tehokas kuin lamivudiini: 48 viikon jälkeen potilaista noin kahden kolmasosan viruskuorma oli alle 400 kopiota/ml ja hieman harvemman viruskuorma oli alle 50 kopiota/ml.
In the second study, involving 269 patients who had not been treated before, Imbruvica was more effective than the cancer medicine chlorambucil at delaying progression of the cancer.
Toisessa tutkimuksessa, johon osallistui 269 aikaisemmin hoitamatonta potilasta, Imbruvica viivästytti syövän etenemistä tehokkaammin kuin klorambusiili-niminen syöpälääke.
In the second study, involving 707 patients, Stribild was compared with a medicine containing efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil.
Toisessa tutkimuksessa, jossa oli 707 potilasta, Stribildiä verrattiin lääkkeeseen, joka sisälsi efavirentsiä, emtrisitabiinia ja tenofoviiridisoproksiilia.
In the second study, it took 26.4 months for the disease to get worse in patients taking Revlimid plus dexamethasone, compared with 22.7 months for those on standard treatment.
Toisessa tutkimuksessa sairauden pahenemiseen kului 26,4 kuukautta potilailla, jotka ottivat Revlimidiä ja deksametasonia verrattuna 22,7 kuukauteen vakiomuotoista hoitoa saaneilla potilailla.
In the second study, it was the number of patients who had a platelet count between 50,000 and 400,000 per microlitre during six months of treatment.
Toisessa tutkimuksessa tehon pääasiallinen mitta oli niiden potilaiden määrä, joiden verihiutalemäärä oli 50 000–400 000 mikrolitrassa kuuden kuukauden hoidon aikana.
In the second study, Kiovig was shown to be effective in increasing the platelet count.
Toinen tutkimus osoitti Kiovigin nostavan verihiutaleiden määrää tehokkaasti.
In the second study, LAVENTAIR 55/22 micrograms showed improvements compared with placebo in change from baseline in lung volume measures at trough and at 3 hours post dose at Week 12 (inspiratory capacity: 198 ml and 238 ml respectively, residual volume: -295 ml and -351 ml respectively and functional residual capacity: -238 ml and -302 ml respectively); all p<0.001).
Toisessa tutkimuksessa viikolla 12 LAVENTAIR 55/22 mikrogrammaa paransi lumevalmisteeseen verrattuna keuhkotilavuuksien muutosta lähtötasosta mitattuna juuri ennen seuraavaa lääkeannosta (trough) ja mitattuna kolme tuntia lääkkeen ottamisen jälkeen (muutokset vastaavasti, sisäänhengityskapasiteetti: 198 ml ja 238 ml, jäännöstilavuus: - 295 ml ja -351 ml ja toiminnallinen jäännöskapasiteetti: -238 ml ja -302 ml, kaikissa p < 0,001).
In the second study, Myocet alone was compared with standard doxorubicin alone in 224 women.
Toisessa tutkimuksessa, johon osallistui 224 naista, Myocetia yksinään verrattiin tavalliseen doksorubisiiniin.
In the second study, only 31 patients had disease that got worse during treatment; overall, about half (109 of 225) of the group in whom surgery would have resulted in complications did not have surgery, and of the remainder, 84 were able to have less extensive surgery than previously planned.
Toisessa tutkimuksessa vain 31:llä potilaalla hoito paheni hoidon aikana, ja yhteensä noin puolelle (109 potilasta 225:stä) ryhmästä, joilla leikkaus olisi johtanut komplikaatioihin, ei tehty leikkausta; ja lopulle voitiin tehdä suunniteltua pienempi leikkaus.
In the second study, patients given Yervoy with dacarbazine survived an average of 11 months, compared with 9 months in those given placebo plus dacarbazine, but about a third of the patients given Yervoy were unable to complete treatment due to side effects.
Toisessa tutkimuksessa Yervoyta dakarbatsiinin kanssa saaneet potilaat elivät keskimäärin 11 kuukautta, kun lumelääkettä dakarbatsiinin kanssa saaneiden potilaiden vastaava aika oli 9 kuukautta.
In the second study, patients receiving Lucentis on its own or as an add-on to laser photocoagulation could see after one year an average of 5 letters more than patients receiving laser photocoagulation on its own.
Toisessa tutkimuksessa pelkkää Lucentista tai Lucentista laserfotokoagulaation lisänä saaneet potilaat pystyivät näkemään yhden vuoden jälkeen keskimäärin viisi kirjainta enemmän kuin pelkkää laserfotokoagulaatiohoitoa saaneet potilaat.
In the second study, patients treated with Zytiga lived for an average of around 16 months without their disease getting worse, compared with around 8 months in patients taking placebo.
Toisessa tutkimuksessa Zytigaa saaneet potilaat elivät keskimäärin 16 kuukautta ilman sairauden pahenemista, kun lumelääkettä saaneiden potilaiden vastaava aika oli 8 kuukautta.
In the second study, progression-free survival was 9.4 months in the patients receiving Avastin and 8.0 months in those receiving placebo.
Toisessa tutkimuksessa aika ilman taudin etenemistä oli 9,4 kuukautta Avastinia saaneilla potilailla ja 8,0 kuukautta lumelääkettä saaneilla potilailla.
In the second study, the average reduction was 1.6 points after 24 weeks of treatment with Bydureon, compared with an average reduction of 0.9 points with exenatide given twice daily.
Toisessa tutkimuksessa keskimääräinen lasku 24 viikkoa kestäneen hoidon jälkeen oli 1,6 pistettä, kun potilas sai Bydureonia, ja 0,9 pistettä, kun potilas sai eksenatidia kahdesti vuorokaudessa.
In the second study, the brain tumour shrank by at least half in 35% of patients (27 out of 78 patients) treated with Votubia, compared with none of the 39 patients who received placebo.
Toisessa tutkimuksessa aivokasvaimen koosta tuli vähintään puolet pienempi Votubialla hoidetuista potilaista 35 %:lla potilaista (27 potilaalla 78:sta) verrattuna lumelääkettä saaneisiin 39 potilaaseen, joilla ei havaittu pienenemistä.
In the second study, the estimated risk of having a second attack of demyelination was lower in the patients taking Avonex than in the patients taking placebo: with Avonex, the risk was 21% in two years and 35% in three years, whereas the risk with placebo was 39% in two years and 50% in three years.
Toisessa tutkimuksessa toisen demyelinaatiotapahtuman arvioitu riski oli pienempi Avonexia saaneilla potilailla kuin lumelääkettä saaneilla potilailla: Avonexia saaneilla toisen tapahtuman riski kahden vuoden kuluessa oli 21 prosenttia ja kolmen vuoden kuluessa 35 prosenttia, kun lumelääkettä saaneilla riski kahden vuoden kuluessa oli 39 prosenttia ja kolmen vuoden kuluessa 50 prosenttia.
In the second study, the fall in symptom score was 20.0 in the Invega group and 10.8 in the placebo group.
Toisessa tutkimuksessa oireet vähenivät 20,0 pistettä Invega-ryhmässä ja 10,8 pistettä lumelääkeryhmässä.
In the second study, the figures were around 22% for Ozurdex after 90 days and 12% for the sham treatment.
Toisessa tutkimuksessa luvut olivat 90 päivän kuluttua noin 22 % Ozurdexin osalta ja 12 % lumehoidon osalta.
In the second study, the figures were: 63% (124 out of 198) for patients treated with Yellox and 40% (39 out of 98) for those treated with placebo.
Toisessa tutkimuksessa luvut olivat seuraavat: 63 prosenttia (124 potilasta 198:sta) Yellox-hoitoa saaneilla ja 40 prosenttia (39 potilasta 98:sta) lumelääkettä saaneilla.
In the second study, the overall response rate at the time of analysis was 37% (52 of 140 patients) and the average length of response was 9.2 months, and similar results were seen when the study was completed.
Toisessa tutkimuksessa kokonaisvaste oli analyysin suorittamisen aikaan 37 prosenttia (52 potilasta 140:stä), ja vasteen keskimääräinen kesto oli 9,2 kuukautta.
In the second study, the treatment difference in EET between ANORO 55/22 micrograms and placebo was 21.9 seconds (p=0.234) at Week 12.
Toisessa tutkimuksessa ANORO 55/22 mikrogramman ja lumevalmisteen hoitojen välinen ero suoritusajassa oli 21,9 sekuntia (p = 0,234) viikolla 12.
In the second study, the treatment difference in EET between LAVENTAIR 55/22 micrograms and placebo was 21.9 seconds (p=0.234) at Week 12.
Toisessa tutkimuksessa LAVENTAIR 55/22 mikrogramman ja lumevalmisteen hoitojen välinen ero suoritusajassa oli 21,9 sekuntia (p = 0,234) viikolla 12.
In the second study, the women whose cancer was expressing large quantities of HER2 taking Tyverb in combination with letrozole survived for an average of 35.4 weeks without their disease getting worse.
Toisessa tutkimuksessa naiset, joiden syöpä ilmensi suuria määriä HER2:ta ja jotka ottivat Tyverbiä yhdessä letrotsolin kanssa, elivät keskimäärin 35,4 viikkoa ilman sairauden pahenemista.
In the second study, the ‘on’ time was increased by 35 minutes compared with placebo.
Toisessa tutkimuksessa aika, jolloin potilas oli kunnossa, piteni 35 minuuttia lumelääkkeeseen verrattuna.
In the second study, three-month treatment with Esmya was as effective as leuprorelin in reducing heavy uterine bleeding, as 90.3% of women treated with Esmya had reduced bleeding compared with 89.1% of women treated with leuprorelin.
Toisessa tutkimuksessa kolmen kuukauden mittainen Esmya-hoito vähensi runsasta kohtuverenvuotoa yhtä tehokkaasti kuin leuproreliini: Esmyalla hoidetuista 90,3 prosentilla verenvuoto väheni, ja vastaava osuus leuproreliinilla hoidetuista oli 89,1 %.
In the second study, treatment with Abasaglar or Lantus was compared in 759 patients with type 2 diabetes, as an addition to diabetes medicines taken by mouth.
Toisessa tutkimuksessa Abasaglar- tai Lantus-hoitoa vertailtiin 759 potilaalla, joilla on tyypin 2 diabetes, kun he käyttivät näitä lääkkeitä tablettimuotoisten diabeteslääkkeiden lisänä.
In the second study, viral load had fallen by more than 99% in the patients taking the higher dose of Viracept, compared with 95% in those taking the comparator medicines.
Toisessa tutkimuksessa suurempia Viracept-annoksia käyttäneiden potilaiden viruskuorma aleni yli
In the second trial of Betaferon in secondary progressive multiple sclerosis, no delay in the time to disability progression was observed.
Toisessa tutkimuksessa, jossa selvitettiin Betaferon-valmisteen käyttöä sekundaarisesti etenevän MS- taudin hoitoon, sillä ei todettu olevan vaikutusta toimintakyvyn heikkenemiseen.
In the second trial, children aged from 2 to 15 years with moderate to severe atopic dermatitis received twice daily treatment for three weeks of 0.03% tacrolimus ointment, 0.1% tacrolimus ointment or 1% hydrocortisone acetate ointment.
Toisessa tutkimuksessa 2-15 –vuotiaat lapset, joilla oli kohtalainen tai vaikea atooppinen ihottuma, saivat kaksi kertaa päivässä 3 viikon ajan 0,03% takrolimuusivoidetta, 0,1% takrolimuusivoidetta tai 1% hydrokortisoniasetaattivoidetta.
In the second trial, children aged from 2 to 15 years with moderate to severe atopic dermatitis received twice daily treatment for three weeks of 0.03% tacrolimus ointment, 0.1% tacrolimus ointment or 1% hydrocortisone acetate ointment.
Toisessa tutkimuksessa 2–15-vuotiaat lapset, joilla oli kohtalainen tai vaikea atooppinen ihottuma, saivat kaksi kertaa päivässä 3 viikon ajan 0,03% takrolimuusivoidetta, 0,1% takrolimuusivoidetta tai 1% hydrokortisoniasetaattivoidetta.
In the second trial, no delay in the time to disability progression was seen.
Toisessa tutkimuksessa ei todettu viivettä toimintakyvyn heikkenemisessä.
In the second week, a patient’s assigned dose could be increased to 0.30 mg/kg if the patient had 2 or fewer rescue-free laxations up to day 8.
Toisella viikolla potilaalle annettavaksi suunniteltu annos voitiin suurentaa tasolle 0,30 mg/kg, jos potilaan suoli oli tyhjentynyt päivään 8 mennessä enintään 2 kertaa ilman lisälaksatiivia.
In the second year of life, Nimenrix can also be given at the same time as combined diphtheria - tetanus - acellular pertussis vaccines, including combination diphtheria - tetanus - acellular pertussis vaccines with hepatitis B, inactivated polio or Haemophilus influenzae type b, such as DTaP-HBV- IPV/Hib vaccine and 13-valent pneumococcal conjugate vaccine.
Toisena ikävuotena Nimenrix voidaan myös antaa samanaikaisesti kurkkumätä-, jäykkäkouristus-, soluttoman hinkuyskäyhdistelmärokotteen, mukaan lukien kurkkumätä-, jäykkäkouristus-, soluton hinkuyskä-, hepatiitti B -, inaktivoitu polio- ja Haemophilus influenzae tyyppi b -yhdistelmärokote (DTaP-HBV-IPV/Hib), ja 13-valenttisen konjugoidun pneumokokkirokotteen, kanssa.
In the setting of hyponatraemia, the treatment duration is determined by the underlying disease and its treatment.
Hyponatremiassa hoitoaika määräytyy perussairauden ja sen hoidon perusteella.
In the short-term clinical studies of brivaracetam in epilepsy patients, there were no cases of completed suicide and suicide attempt, however both have been reported in open-label extension studies (see section 4.4).
Epilepsiapotilaille tehdyissä lyhytkestoisissa kliinisissä brivarasetaamitutkimuksissa ei ilmennyt yhtään itsemurhaa eikä itsemurhayritystä; näitä molempia on kuitenkin ilmoitettu avoimissa jatkotutkimuksissa (ks. kohta 4.4).
In the short-term studies, Thymanax was seen to be more effective than placebo in the two studies where no active comparator was used.
Thymanaxin todettiin lumelääkettä tehokkaammaksi kahdessa lyhytaikaisessa tutkimuksessa, joissa ei käytetty aktiivista vertailulääkettä.
In the short-term studies, Valdoxan was seen to be more effective than placebo in the two studies where no active comparator was used.
Valdoxan todettiin lumelääkettä tehokkaammaksi kahdessa lyhytaikaisessa tutkimuksessa, joissa ei käytetty aktiivista vertailulääkettä.
In the short-term, placebo-controlled, fixed-dose adolescent study, a higher percentage of INVEGA-treated subjects (6-19% depending on dose) had an increase in body weight of ≥7% compared to placebo-treated subjects (2%).
Lyhytkestoisessa, lumekontrolloidussa, vakioannoksilla toteutetussa nuorilla tehdyssä tutkimuksessa paino nousi ≥ 7 % suuremmalla prosenttiosuudella INVEGA-hoitoa saaneista potilaista (6–19 % riippuen annoksesta) verrattuna lumehoitoa saaneisiin tutkittaviin (2 %).
In the shorter (10 week) placebo controlled induction trial, GEMINI III, the types of adverse reactions reported were similar but occurred at lower frequency than the longer 52 week trials.
Lyhyemmässä (10 viikon ) lumekontrolloidussa alkututkimuksessa (GEMINI III) raportoidut haittavaikutukset olivat samantyyppisiä kuin pidemmissä 52 viikon tutkimuksissa, mutta niitä esiintyi vähemmän.
In the SINGLE study a mean change from baseline of 12.6 mol/L was observed after 96 weeks of treatment.
SINGLE-tutkimuksessa havaittiin keskimääräinen muutos, 12,6 mol/l, lähtötasosta, kun hoitoa oli jatkettu 96 viikon ajan.
In the single-arm, open label trial in SAA, three (7%) patients were diagnosed with MDS following treatment with eltrombopag, in the two ongoing studies (ELT116826 and ELT116643), 1/28 (4%) and 1/62 (2%) subject has been diagnosed with MDS or AML in each study.
Yksiryhmäisessä, avoimessa tutkimuksessa vaikeaa aplastista anemiaa sairastavilla potilailla kolmella (7 %) potilaalla todettiin eltrombopagihoidon jälkeen myelodysplastinen oireyhtymä ja kahdessa meneillään olevassa tutkimuksessa (ELT116826 ja ELT116643) myelodysplastinen oireyhtymä tai akuutti myelooinen leukemia on todettu toisessa tutkimuksessa 1 tutkittavalla 28:sta (4 %) ja toisessa 1 tutkittavalla 62:sta (2 %).
In the single-arm, open-label trial in SAA, patients had bone marrow aspirates evaluated for cytogenetic abnormalities.
Yksiryhmäisessä, avoimessa tutkimuksessa vaikeaa aplastista anemiaa sairastavilla potilailla sytogeneettisiä poikkeavuuksia arvioitiin luuydinaspiraateista.
In the single-dose study, the exposure to desloratadine was approximately 2 and 2.5-fold greater in subjects with mild to moderate and severe CRI, respectively, than in healthy subjects.
Kerta- annostutkimuksessa desloratadiinialtistus oli noin 2 kertaa suurempi lievää tai keskivaikeaa munuaisten pitkäaikaista vajaatoimintaa sairastavilla kuin terveillä koehenkilöillä ja noin 2,5 kertaa suurempi vaikeaa munuaisten pitkäaikaista vajaatoimintaa sairastavilla kuin terveillä koehenkilöillä.
In the SIRTURO group, all of the five deaths due to tuberculosis occurred in patients whose sputum culture status at last visit was ‘not converted’.
SIRTURO-ryhmässä kaikki viisi tuberkuloosista aiheutunutta kuolemaa tapahtuivat potilaille, joiden yskösviljelystatus viimeisellä käynnillä oli "ei konvertoitunut".
In the SIRTURO group, no or only minor differences in time to culture conversion and culture conversion rates were observed between patients with pre-XDR-TB and patients with MDRH&R-TB.
SIRTURO-ryhmässä ei havaittu eroja tai havaittiin vain vähäisiä eroja ajassa viljelytuloksen konvertoitumiseen ja viljelytuloksen konvertoitumislukuihin niiden potilaiden välillä, joilla oli erittäin laajaa lääkeresistenssiä ennakoiva tuberkuloosi tai monilääkeresistentti Mycobacterium tuberculosis
In the small number of patients who attempted intercourse up to four to five hours after dosing the success rate for penetration and maintenance of erection was consistently greater than placebo.
Pieni ryhmä potilaita, joka ryhtyi seksuaaliseen kanssakäymiseen 4-5 untia lääkkeen ottamisen jälkeen, kykeni saavuttamaan seksuaaliseen kanssakäymiseen tarvittavan erektion ja ylläpitämään erektion paremmin kuin plaseboryhmä.
In the solvent the ingredients are mannitol and water.
Liuottimen aineosia ovat mannitoli ja injektionesteisiin käytettävä vesi.
In the solvent: benzyl alcohol and benzalkonium chloride as preservatives and water for injections.
Liuottimessa: bentsyylialkoholi ja bentsalkoniumkloridi säilytysaineina sekä injektionesteisiin käytettävä vesi.
In the solvent: carmellose sodium, mannitol, poloxamer 188, water for injections.
Liuottimessa: karmelloosinatrium, mannitoli, poloksameeri 188, injektionesteisiin käytettävä vesi.
In the solvent: carmellose sodium, sodium chloride, polysorbate 20, sodium dihydrogen phosphate monohydrate, disodium phosphate heptahydrate and water for injection.
Liuotinneste sisältää: karmelloosinatrium, natriumkloridi, polysorbaatti 20, natriumdivetyfosfaatti, monohydraatti, dinatriumfosfaatti, heptahydraatti, ja injektionesteisiin käytettävä vesi.