natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At least 72 hours must pass between two consecutive doses of Bortezomib Accord.
Kahden Bortezomib Accord -annoksen välissä on oltava vähintään 72 tuntia.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib Accord.
Peräkkäisten Bortezomib Accord -annosten välin on oltava vähintään 72 tuntia.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib Hospira.
Peräkkäisten Bortezomib Hospira -annosten välillä tulee pitää vähintään 72 tunnin tauko.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib Hospira.
Peräkkäisten Bortezomib Hospira -annosten välin on oltava vähintään 72 tuntia.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib SUN.
Peräkkäisten Bortezomib SUN- annosten välillä on pidettävä vähintään 72 tunnin tauko.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib SUN.
Peräkkäisten Bortezomib SUN-annosten välillä on pidettävä vähintään 72 tunnin tauko.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of Bortezomib SUN.
Peräkkäisten Bortezomib SUN-annosten välillä tulee pitää vähintään 72 tunnin tauko.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of VELCADE.
Peräkkäisten VELCADE-annosten välillä tulee pitää vähintään 72 tunnin tauko.
At least 72 hours should elapse between consecutive doses of VELCADE.
Peräkkäisten VELCADE-annosten välin on oltava vähintään 72 tuntia.
At least 92% developed protective levels of antibodies against pertussis.
Vähintään 92 % kehitti suojaavat määrät vasta-aineita hinkuyskää vastaan.
at least annually in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with eGFR (creatinine clearance) at the lower limit of normal and in elderly patients.
vähintään vuosittain, jos potilaan munuaisten toiminta on normaali vähintään kahdesta neljään kertaan vuodessa, jos potilaan eGFR (kreatiniinipuhdistuma) on normaaliarvojen alarajalla ja jos potilas on iäkäs.
at least annually in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at the upper limit of normal and in elderly subjects
vähintään kerran vuodessa, jos potilaan munuaistoiminta on normaali vähintään 2–4 kertaa vuodessa, jos seerumin kreatiniiniarvot ovat normaalin ylärajalla tai potilas on iäkäs
at least annually in patients with normal renal function, at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at or above the upper limit of normal and in older subjects.
vähintään kerran vuodessa, jos potilaan munuaistoiminta on normaali vähintään 2–4 kertaa vuodessa, jos seerumin kreatiniiniarvo on viitealueen ylärajalla tai suurempi, ja vanhemmilla henkilöillä.
At Least Four
Vähintään 4
at least once a year in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at or above the upper limit of normal and in elderly patients.
vähintään kerran vuodessa, jos munuaiset toimivat normaalisti vähintään 2–4 kertaa vuodessa, jos seerumin kreatiniiniarvo on viitealueen ylärajalla tai suurempi, ja iäkkäillä potilailla.
at least once a year in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at or above the upper limit of normal and in elderly patients.
vähintään kerran vuodessa, jos potilaan munuaistoiminta on normaali vähintään 2-4 kertaa vuodessa, jos seerumin kreatiniiniarvo on viitealueen ylärajalla tai suurempi, ja iäkkäiltä potilailta.
at least once a year in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at the upper limit of normal and in elderly patients
vähintään kerran vuodessa, jos potilaan munuaisten toiminta on normaalia vähintään 2–4 kertaa vuodessa, jos potilaan seerumin kreatiniinipitoisuudet ovat normaalin ylärajalla, ja iäkkäiltä potilailta.
at least once a year in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at the upper limit of normal and in elderly patients.
ainakin kerran vuodessa potilailla, joilla on normaali munuaistoiminta ainakin kaksi - neljä kertaa vuodessa vanhuksilla ja niillä potilailla, joilla S-kreatiniini-arvot ovat normaaliarvojen ylärajalla.
at least once a year in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at the upper limit of normal and in elderly patients.
ainakin kerran vuodessa potilailta, joilla on normaali munuaistoiminta ainakin kahdesta neljään kertaan vuodessa potilailta, joiden seerumin kreatiniiniarvot ovat normaaliarvojen ylärajalla sekä iäkkäiltä potilailta.
at least once a year in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at the upper limits of normal and in elderly subjects
ainakin kerran vuodessa potilailta, joilla on normaali munuaistoiminta ainakin kaksi - neljä kertaa vuodessa vanhuksilta ja niiltä potilailta, joilla S-kreatiniini-arvot ovat normaaliarvojen ylärajalla.
at least once a year in patients with normal renal function at least two to four times a year in patients with serum creatinine levels at the upper limits of normal and in elderly subjects
ainakin kerran vuodessa potilailta, joilla on normaali munuaistoiminta ainakin kaksi-neljä kertaa vuodessa vanhuksilta ja niiltä potilailta, joilla S-kreatiniini-arvot ovat normaaliarvojen ylärajalla
At least once a year, your doctor will check that your kidneys are working normally.
Lääkärisi tarkistaa vähintään kerran vuodessa, että munuaisesi toimivat normaalisti.
At Least One
Vähintään 1
At least one marker from each of the following categories:
Vähintään yksi markkeri kaikista seuraavista luokista:
At least one new vertebral fracture (0–1 year)
Vähintään yksi uusi nikamamurtuma (0-1 vuotta)
At least one new vertebral fracture (0–2 year)
Vähintään yksi uusi nikamamurtuma (0-2 vuotta)
At least one new vertebral fracture (0–3 year)
Vähintään yksi uusi nikamamurtuma (0-3 vuotta)
At least one primary protease gene mutation from among 30N, 46I, 46L, 48V, 50V, 82A, 82F, 82L, 82T, 84V or 90M had to be present at baseline, with not more than two mutations on codons 33, 82, 84 or 90.
Lähtötilanteessa oli oltava vähintään yksi primaarinen proteaasigeenimutaatio jossakin seuraavista: 30N, 46I, 46L, 48V, 50V, 82A, 82F, 82L, 82T, 84V tai 90M. Kodoneissa 33, 82, 84 ja 90 sai olla enintään kaksi mutaatiota.
At least one year following the primary vaccination course for canine parainfluenza virus and Leptospira components .
Vähintään 1 vuosi CPiV- ja Leptospira-komponenteilla perusrokotusohjelman jälkeen.
At least one year following the primary vaccination course for CPiV and Leptospira components.
Vähintään 1 vuosi CPiV- ja Leptospira-komponenteilla perusrokotusohjelman jälkeen.
At least three years following the primary vaccination course for CDV, CAV-1, CAV-2 and CPV.
Vähintään 3 vuotta CDV-, CAV-1-, CAV-2- ja CPV-komponenteilla perusrokotusohjelman jälkeen.
At lower doses (10 mg/m2–20 mg/m2) Caelyx displayed linear pharmacokinetics.
Pienimmillä annoksilla (10–20 mg/m2) Caelyxin farmakokinetiikka on lineaarista.
At maternally toxic doses in rats, ivacaftor produced reductions in foetal body weight and an increase in the incidence of cervical ribs, hypoplastic ribs, wavy ribs and sternal irregularities, including fusions.
Emolle toksisilla annoksilla ivakaftori sai aikaan rotan sikiön painon laskua, kaulakylkiluiden, hypoplastisten kylkiluiden ja aaltoilevien kylkiluiden ilmaantuvuuden lisääntymistä sekä rintalastan epämuodostumia mukaan lukien fuusioita.
At mg/kg/day (approximately equivalent to human AUC exposure at the 100 mg dose), only blisters were observed.
Annoksella 5 mg/kg/vrk (vastaa suunnilleen ihmisen altistusta 100 mg:n annoksella) havaittiin vain rakkuloita.
At month 12, the study did not show statistically significant results on the primary efficacy parameter (responder rate 49.3% versus 45.6%, p=0.517).
12 kuukauden kohdalla tutkimus ei osoittanut tilastollisesti merkitseviä tuloksia ensisijaisessa tehokkuutta osoittavassa muuttujassa (vasteen saaneiden määrä oli 49,3 % vs.
At month 24, 79% Visudyne patients versus 72% placebo patients had lost less than 3 lines of visual acuity (p=0.38).
Kahdenkymmenenneljän kuukauden kohdalla 79 % Visudyne-ryhmän potilaista vastaan 72 % lumelääkeryhmän potilaista oli menettänyt näöntarkkuudesta vähemmän kuin 3 riviä (p=0,38).
At month 24, a statistically significant difference of 12.9% in favour of Visudyne compared to placebo was observed (46.2% versus 33.3%, p=0.023).
Kahdenkymmenenneljän kuukauden kohdalla todettiin tilastollisesti merkitsevä 12,9 %:n ero Visudynen hyväksi lumelääkkeeseen verrattuna (46,2 % vs.
At month 36, 80.4% of these patients retained protective antibody levels (anti-HBs titres  10mIU/ml), as compared to 51.3% of patients who received a commercially available hepatitis B vaccine.
Suojaavat vasta-ainetasot (anti-HBs titterit > 10 mIU/ml) osoitettiin 36. kuukauden kohdalla 80,4 %:lla Fendrix-ryhmässä ja 51,3 %:lla kaupallista hepatiitti B-rokotetta saaneiden ryhmässä.
At Month 7, in the Per Protocol population, the immune response in girls aged 9-13 years (n=241) who received 2 doses of Gardasil (at 0, 6 months) was non–inferior and numerically higher to the immune response in women aged 16-26 years (n=246) who received 3 doses of Gardasil (at 0, 2, 6 months).
Tutkimussuunnitelman mukaisessa populaatiossa immuunivaste seitsemän kuukauden kohdalla 9–13- vuotiailla tytöillä (n=241), jotka olivat saaneet kaksi annosta Gardasilia (aikataululla 0 ja 6 kuukautta) oli yhdenvertainen ja numeerisesti parempi kuin 16–26-vuotiailla naisilla (n=246), jotka olivat saaneet kolme annosta Gardasilia (aikataululla 0, 2 ja 6 kuukautta).
At monthly intervals during complete course of the treatment
kuukauden välein aina hoitojakson päätyttyä
At next commercial batch manufacture
Seuraavan kaupallisen
At non-tolerated doses in pre-weaning juvenile rats dosed from days 4-32 (approximately equating to a 2-year old human at the end of the dosing period), ocular opacities were observed (histology not performed) at 9 times the maximum human clinical exposure in paediatric ITP patients at 75 mg/day, based on AUC.
Kun vieroittamattomille rotanpoikasille annettiin ei-siedettyjä annoksia päivästä 4 päivään 32 (vastaa ihmisellä noin 2 vuoden ikää antojakson lopussa), niillä todettiin mykiön samentumia (histologista arviointia ei tehty), kun altistus oli AUC-arvon perusteella 9-kertainen verrattuna ihmisen suurimpaan kliiniseen altistukseen ITP:tä sairastavilla lapsipotilailla, jotka saavat 75 mg/vrk valmistetta.
At non-tolerated doses in pre-weaning juvenile rats dosed from Days 4-32 (approximately equating to a 2-year old human at the end of the dosing period), ocular opacities were observed (histology not performed) at 9 times the maximum human clinical exposure in pediatric ITP patients at 75 mg/day, based on AUC.
Kun vieroittamattomille rotanpoikasille annettiin ei-siedettyjä annoksia päivästä 4 päivään 32 (vastaa ihmisellä noin 2 vuoden ikää antojakson lopussa), niillä todettiin mykiön samentumia (histologista arviointia ei tehty), kun altistus oli AUC-arvon perusteella 9-kertainen verrattuna ihmisen suurimpaan kliiniseen altistukseen ITP:tä sairastavilla lapsipotilailla, jotka saavat 75 mg/vrk valmistetta.
At one year a mean weight loss of 5.3 kg was shown for ACOMPLIA 20 mg versus a loss on placebo of 1.4 kg (Difference –3.9 kg CI95% -4.6;-3.3 p<0.001).
Yhden vuoden kohdalla keskimääräiseksi painon pudotukseksi osoitettiin Acomplia 20 mg:lla 5,3 kg ja plasebolla 1,4 kg (ero –3.9 kg CI95% -4.6;-3.3 p<0.001).
At one year in the ongoing open label extension phase the overall rate of serious infections remained stable at 11.3 per 100 patient years.
Vielä keskeneräisessä avoimessa jatkotutkimuksessa vakavien infektioiden kokonaismäärä oli vuoden kuluttua samalla tasolla eli 11,3 infektiota 100 potilasvuotta kohti.
At Other Endpoints
Toissijaiset päätemuuttujat
At peak plasma concentration, the mean plasma to blood drug concentration ratio was ~ 1.0 and the mean semen to plasma drug concentration ratio was
Kun huippupitoisuus plasmassa oli saavutettu, plasman ja veren lääkepitoisuuksien suhdeluku oli keskimäärin ~ 1,0, ja siemennesteen ja plasman lääkepitoisuuksien suhdeluku oli keskimäärin ~ 4,0.
At pH 4, insulin glargine is completely soluble.
Se liukenee täysin happamassa pH:ssa (pH 4).
At poorly tolerated doses in rats and dogs (> 10 or 7 times the human clinical exposure in adult or paediatric ITP patients at 75 mg/day and> 4 times the human clinical exposure in HCV patients at 100 mg/day, based on AUC), decreased reticulocyte counts and regenerative bone marrow erythroid hyperplasia (rats only) were observed in short term studies.
Lyhytaikaisissa tutkimuksissa, joissa rotille ja koirille annettiin huonosti siedettyjä annoksia (> 10- kertainen tai 7-kertainen altistus AUC-arvon perusteella verrattuna aikuisten tai pediatristen ITP- potilaiden kliiniseen altistukseen annostasolla 75 mg/vrk ja > 4-kertainen verrattuna C- hepatiittipotilaiden kliiniseen altistukseen annostasolla 100 mg/vrk), havaittiin retikulosyyttien vähenemistä ja regeneratiivista luuytimen erytrooista hyperplasiaa (vain rotilla).
At present there are no markers that can quantitatively assess the in vivo pharmacodynamics of FXIII.
Tällä hetkellä ei ole olemassa merkkiaineita, joiden avulla voitaisiin arvioida määrällisesti tekijä XIII:n in vivo -farmakodynamiikkaa.
At present, there is insufficient evidence to guide clinical decision making in patients with resolved intracranial hypertension.
Tällä hetkellä ei ole riittävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin antaa ohjeita kliinisen päätöksenteon tueksi potilailla, joiden kallonsisäinen hypertensio on lievittynyt.
At present, there is no evidence of inadequate efficacy of zidovudine in the CNS that could be associated with the modest reduction in plasma levels of zidovudine when co- administered with nelfinavir.
Tällä hetkellä ei ole saatu näyttöä tsidovudiinin riittämättömästä keskushermostovaikutuksesta, joka voisi olla yhteydessä tsidovudiinipitoisuuksien pieneen laskuun plasmassa annettaessa sitä samanaikaisesti nelfinaviirin kanssa.
At present, there is only limited information on the use of Invirase/ritonavir in children and in adults over the age of 60 years.
Tällä hetkellä on vain vähän tietoja yhdistelmän Invirase + ritonaviiri käytöstä lapsilla tai yli 60- vuotiailla aikuisilla.
At screening, 42% of patients were receiving FTC/TDF plus atazanavir (boosted by either cobicistat or ritonavir), 32% of patients were receiving E/C/F/TDF, and 26% of patients were receiving EFV/FTC/TDF.
Seulontavaiheessa 42 % potilaista sai FTC/TDF- valmistetta ja atatsanaviiria (tehostettuna joko kobisistaatilla tai ritonaviirilla), 32 % potilaista sai E/C/F/TDF-hoitoa ja 26 % potilaista sai EFV/FTC/TDF-hoitoa.
At screening, serum alpha1-proteinase inhibitor levels were between 3.2 and 10.1 M (mean of 5.6 M).
Seulontavaiheessa seerumin alfa1-proteinaasiestäjän määrät olivat välillä 3,2–10,1 M (keskiarvo 5,6 M).
At screening, the mean pre-bronchodilator FEV1 was 42.6% and 43.6% predicted, and the mean reversibility was 15.9% and 12.0% in HZC112206 and HZC112207, respectively.
Seulonnan ajankohtana FEV1-keskiarvo ennen bronkodilataatiota oli 42,6 % viitearvosta HZC112206- tutkimuksessa ja 43,6 % viitearvosta HZC112207-tutkimuksessa ja korjautuvuus (keskiarvo) oli 15,9 % HZC112206-tutkimuksessa ja 12,0 % HZC112207-tutkimuksessa.
At steady state following a dose regimen of 800 mg every 8 hours, HIV–seropositive adult patients in one study achieved geometric means of: AUC0-8h of 27,813 nM*h (90 % confidence interval = 22,185, 34,869), peak plasma concentrations 11,144 nM (90 % confidence interval = 9,192, 13,512) and plasma concentrations at 8 hours post dose 211 nM (90 % confidence interval = 163, 274).
Eräässä tutkimuksessa HIV-positiivisilla aikuispotilailla, joiden indinaviiriannos oli 800 mg joka 8. tunti, tasapainotilan geometriset keskiarvot olivat seuraavat: AUC0-8h 27 813 nM*h (90 %:n luottamusväli: 22 185, 34 869), huippupitoisuus plasmassa 11 144 nM (90 %:n luottamusväli: 9 192, 13 512) ja pitoisuus plasmassa 8 tunnin kuluttua annoksesta 211 nM (90 %:n luottamusväli: 163, 274).
At steady state following a dose regimen of 800 mg every 8 hours, HIV–seropositive adult patients in one study achieved geometric means of: AUC0-8h of 27,813 nM*h (90 % confidence interval = 22,185, 34,869), peak plasma concentrations 11,144 nM (90 % confidence interval = 9,192, 13,512) and plasma concentrations at 8 hours post dose 211 nM (90 % confidence interval = 163,274).
Eräässä tutkimuksessa HIV-positiivisilla aikuispotilailla, joiden indinaviiriannos oli 800 mg joka 8. tunti, tasapainotilan geometriset keskiarvot olivat seuraavat: AUC0-8h 27 813 nM*h (90 %:n luottamusväli: 22 185, 34 869), huippupitoisuus plasmassa 11 144 nM (90 %:n luottamusväli: 9 192, 13 512) ja pitoisuus plasmassa 8 tunnin kuluttua annoksesta 211 nM (90 %:n luottamusväli: 163, 274).
At steady state meals with low fat content reduce Cmax by 76% and AUC 0- tau by 67% in hypertensive patients.
Vakaassa tilassa vähärasvaiset ateriat pienentävät plasman huippupitoisuutta (Cmax) 76 % ja AUC0-tau-arvoa 67 % hypertensiopotilailla.
At steady state meals with low fat content reduce Cmax by 76% and AUC0- tau by 67% in hypertensive patients.
Vakaassa tilassa vähärasvaiset ateriat pienentävät huippupitoisuutta 76 % ja AUC0-tau-arvoa 67 % hypertensiopotilailla.
At steady state meals with low fat content reduce Cmax by 76% and AUC0- tau by 67% in hypertensive patients.
Vakaassa tilassa vähärasvaiset ateriat pienentävät plasman huippupitoisuutta (Cmax) 76 % ja AUC0-tau-arvoa 67 % hypertensiopotilailla.
At steady state plasma concentrations of N-desmethyl metabolite are approximately 16 % versus 61 % those of sildenafil after IV and oral dosing, respectively.
N-desmetyylimetaboliitin vakaan tilan pitoisuus plasmassa on keskimäärin 16 % sildenafiilin IV-annon jälkeen ja 61 % suun kautta annostelun jälkeen.
At steady state plasma levels accumulate about 33- to 35-fold compared with single dose.
Kerta-annokseen verrattuna plasmapitoisuudet kasvavat vakaassa tilassa 33 – 35 -kertaisiksi.
At steady state plasma levels accumulate about 33- to 35-fold compared with single dose.
Kerta-annokseen verrattuna plasmapitoisuudet kasvavat vakaassa tilassa 33 – 35-kertaisiksi.
At steady state plasma levels accumulate about 33- to 35-fold compared with single dose.
Pitoisuus plasmassa suurenee vakaassa tilassa noin 33–35-kertaiseksi kerta-annokseen verrattuna.
At steady state, daclizumab mean maximum serum concentration (Cmax), minimum serum concentration (Cmin) and area under the serum concentration- time curve over the dosing interval (AUCtau) values were approximately 30 micrograms/mL,
Daklitsumabin vakaan tilan keskimääräinen huippupitoisuus (Cmax) seerumissa oli noin 30 mikrog/ml, minimipitoisuus (Cmin) seerumissa oli noin 15 mikrog/ml ja seerumin pitoisuus–aika-käyrän alle jäävä alue annosvälin aikana (AUCtau) oli noin
At steady state, lopinavir protein binding remains constant over the range of observed concentrations after 400/100 mg Kaletra twice daily, and is similar between healthy volunteers and HIV-positive patients.
Vakaassa tilassa lopinaviirin sitoutuminen proteiiniin pysyy vakiona mittausalueella, joka saavutetaan antamalla 400/100 mg Kaletraa kahdesti päivässä, ja se on samankaltainen terveillä ja HIV-positiivisilla potilailla.
At steady state, mean peak concentrations of 1.7µg/mL to 15.6µg/mL were reported for total daily doses of 200mg to 1200mg.
Vakaassa tilassa raportoitiin keskimääräisiä huippupitoisuuksia 1,7–15,6 µg/ml, kun päivittäinen kokonaisannos oli 200–1 200 mg.
At steady state, protein binding of daclatasvir in HCV-infected patients was approximately 99% and independent of dose at the dose range studied (1 mg to 100 mg).
Daklatasviiri sitoutui vakaassa tilassa HCV-infektiopotilailla proteiineihin noin 99-prosenttisesti riippumatta annoksesta tutkitulla annosvälillä (1–100 mg).
At steady state, the average inhibition level observed with a dose of 75 mg per day was between 40% and
Vakaassa tilassa 75 mg:n vuorokausiannoksen estovaikutus oli keskimäärin 4060 %.
At steady state, the average inhibition level observed with a dose of 75 mg per day was between 40% and 60%.
Vakaassa tilassa 75 mg:n vuorokausiannoksen estovaikutus oli keskimäärin 40 – 60 %.
At steady state, the average inhibition level observed with a dose of 75 mg per day was between 40% and 60%.
Vakaassa tilassa 75 mg:n vuorokausiannoksen estovaikutus oli keskimäärin 40–60 %.
At steady state, the average inhibition level observed with a dose of 75 mg per day was between 40% and 60%.
Vakaassa tilassa 75 mg:n vuorokausiannoksen estovaikutus oli keskimäärin 4060 %.
At steady state, the concentration of miglustat in cerebrospinal fluid of six type 3 Gaucher disease patients was 31.4–67.2% of that in plasma.
Vakaassa tilassa miglustaatin pitoisuus selkäydinnesteessä 6:lla tyypin 3 Gaucher’n tautia sairastavalla potilaalla oli 31,4 – 67,2 % plasman pitoisuudesta.
At steady state, the food effect resulted in AUC and Cmax increases of 1.7- and 1.9-fold for naltrexone, and 1.1- and 1.3-fold for bupropion, respectively.
Vakaassa tilassa ruoan vaikutus suurensi naltreksonin AUC- ja Cmax -arvoja 1,7- ja 1,9- kertaiseksi, ja bupropionin 1,1- ja 1,3 -kertaiseksi.
At steady state, the mean Cmax values for enzalutamide and its active metabolite are 16.6 μg/mL (23% coefficient of variation [CV]) and 12.7 μg/mL (30 %CV), respectively.
Vakaassa tilassa entsalutamidin ja sen aktiivisen metaboliitin keskimääräiset Cmax- arvot ovat 16,6 μg/ml (variaatiokerroin [CV] 23 %) ja 12,7 μg/ml (CV 30 %).
At steady state, the mean vemurafenib exposure in plasma is stable during the 24-hour interval as indicated by the mean ratio of 1.13 between the plasma concentrations before and 2-4 hours after the morning dose.
Vakaan tilan aikana vemurafenibialtistuksen keskiarvo plasmassa pysyy stabiilina 24 tunnin jakson ajan, kuten ennen aamuannosta ja 2–4 tuntia aamuannoksen jälkeen mitattujen plasman lääkeainepitoisuuksien suhde 1,13 (keskiarvo) osoittaa.
At steady state, the systemic exposures in paediatric patients weighing 10–20 kg, 20–40 kg and > 40 kg were 43%, 67% and 75%, respectively, of the adult systemic exposure.
Vakaassa tilassa systeeminen altistus oli 10 - 20 kg painavilla lapsilla 43 %, 20 - 40 kg painavilla 67 % ja yli 40 kg painavilla 75 % aikuisten systeemisestä altistuksesta.
At steady-state AUC is approximately 1.5 fold increased compared to the single dose.
Vakaassa tilassa AUC on noin puolitoista kertaa suurempi verrattuna kerta-annokseen.
At steady-state, AUC was 6,165 ng·h/mL (CV: 133%, n = 7), which is similar to the exposure observed in adult PAH patients receiving 125 mg twice daily and taking into account a blood/plasma distribution ratio of 0.6.
Vakaan tilan AUC oli 6165 ng·h/ml (CV: 133 %, n = 7), joka oli samaa luokkaa kuin altistus PAH-potilailla, jotka saivat valmistetta 125 mg kahdesti vuorokaudessa, kun otetaan huomioon veren ja plasman jakautumissuhde 0,6.
At steady-state, brinzolamide and its metabolite RBC concentrations ranged from 22.0 to 46.1 and 17.1 to 88.6 µM, respectively.
Vakaassa tilassa brintsolamidin ja sen metaboliitin pitoisuudet punasoluissa olivat 22,0–46,1 ja 17,1–88,6 M.
At steady-state, circulating plasma concentrations are typically maintained within a 2- to 3-fold range over the 24-hour dosing interval.
Steady-state –tilassa verenkierrossa olevat plasmapitoisuudet säilyvät tyypillisesti 2-3-kertaluokan sisällä 24 tunnin välein annosteltuna.
At steady-state, the effective half-life is about 9-11 hours.
Efektiivinen puoliintumisaika on vakaassa tilassa noin 9–11 tuntia.
At steady-state, the exposure ratio for the two diastereomers is approximately 2:1, with the predominant diastereomer being pharmacologically active.
Vakaan tilan aikana näiden kahden diastereomeerin aikaansaamien altistusten suhde on noin 2:1, ja vallitseva diastereomeeri on farmakologisesti aktiivinen.