natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In most patients with severe hypercalcaemia (albumin-corrected serum calcium* ≥3 mmol/l or ≥12 mg/dl) 4 mg will be an adequate single dosage.
Useimmille potilaille, joilla on vakava hyperkalsemia (albumiinipitoisuudella korjattu seerumin kalsiumpitoisuus * 3 mmol/l tai  12 mg/dl), 4 mg:n kerta-annos on riittävä.
In most patients with severe hypercalcaemia (albumin-corrected serum calcium* 3 mmol/l or 12 mg/dl) 4 mg is an adequate single dose.
Useimmille potilaille, joilla on vakava hyperkalsemia (albumiinipitoisuudella korjattu seerumin kalsiumpitoisuus *  3 mmol/l tai  12 mg/dl), 4 mg:n kerta- annos on riittävä.
In most patients, after administration of a single oral dose, onset of antihypertensive activity occurs within 2 hours, and the peak drop in blood pressure is achieved within 4–6 hours.
Suurimmalla osalla potilaista yksi suun kautta otettu annos laskee verenpainetta kahden tunnin kuluessa, ja alhaisimmat verenpainearvot saavutetaan 46 tunnin kuluessa.
In most patients, dose escalation to 30 mg can be accomplished in 3-7 days.
Useimmilla potilailla annos voidaan nostaa 30 mg:aan 3–7 päivässä.
In most patients, infliximab could be detected in the serum for at least 8 weeks after the recommended single dose of 5 mg/kg for Crohn’s disease and the rheumatoid arthritis maintenance dose of 3 mg/kg every 8 weeks.
Useimmilla potilailla suositellulla kerta-annoksella 5 mg/kg Crohnin taudissa ja ylläpitoannoksella 3 mg/kg joka 8. viikko nivelreumassa infliksimabi voitiin määrittää seerumista vähintään 8 viikon ajan.
In most PNH patients, eculizumab serum concentrations of approximately 35 microgram/ml are sufficient for essentially complete inhibition of terminal complement-mediated intravascular haemolysis.
Noin 35 mikrogrammaa/ml on useimmilla PNH-potilailla riittävä ekulitsumabin pitoisuus seerumissa komplementin terminaalisen osan aiheuttaman intravaskulaarisen hemolyysin täydelliseen estämiseen.
In most reported cases associated with Cubicin, patients developed fever, dyspnoea with hypoxic respiratory insufficiency, and diffuse pulmonary infiltrates.
Useimpien Cubicin-hoitoon liittyneiden tapausten yhteydessä potilaille kehittyi kuumetta, hengenahdistusta hypoksisen hengitysvajeen kera, sekä epämääräisiä keuhkoinfiltraatteja.
In most subjects after 4-5 minutes, perflutren was undetectable in blood and expired air.
Useimpien tutkimushenkilöiden veressä ja uloshengitysilmassa ei enää 4–5 minuutin kuluttua ollut mitattavia määriä perflutreenia.
In mothers with Graves’ disease, maternal thyroid stimulating hormone receptor antibodies can be transferred to a developing foetus and can cause transient neonatal Graves’ disease.
Gravesin tautia sairastavilla äideillä kilpirauhasta stimuloivan hormonin (TSH) reseptorin vasta-aineet voivat siirtyä kehittyvään sikiöön ja aiheuttaa vastasyntyneelle ohimenevän Gravesin taudin.
In mouse bone metastasis models of oestrogen receptor positive and negative human breast cancer, prostate cancer and non small cell lung cancer, OPG-Fc reduced osteolytic, osteoblastic, and osteolytic/osteoblastic lesions, delayed formation of de novo bone metastases, and reduced skeletal tumour growth.
Ihmisen estrogeenireseptoripositiivisen ja -negatiivisen rintasyövän, eturauhassyövän ja ei-pienisoluisen keuhkosyövän luustometastaasien hiirimalleissa OPG-Fc vähensi osteolyyttisiä, osteoblastisia ja osteolyyttis-osteoblastisia leesioita, viivästytti de novo -luustoetäpesäkkeiden muodostumista ja hidasti luustokasvainten kasvua.
In movement disorders, DaTSCAN was effective at detecting changes in the brain due to Parkinson’s disease or related diseases.
Liikehäiriöiden osalta DaTSCAN auttoi tehokkaasti havaitsemaan Parkinsonin taudista tai vastaavista taudeista johtuvat muutokset aivoissa.
In MS, the body’s immune system causes inflammation which damages the protective sheath (called myelin) around the nerves in the central nervous system (including the brain and spinal cord).
MS-taudissa elimistön immuunijärjestelmä aiheuttaa tulehduksen, joka vaurioittaa keskushermostossa (eli aivoissa ja selkäytimessä) hermoja ympäröivää suojakerrosta (myeliiniä).
In MS, the body’s immune system malfunctions and attacks parts of the central nervous system (the brain and spinal cord).
MS-taudissa kehon immuunijärjestelmä on häiriintynyt ja hyökkää joihinkin keskushermoston osiin (aivoihin ja selkäytimeen).
In MS, your body’s defence system reacts against its own myelin – the ‘insulation’ that surrounds nerve fibres.
MS-potilaan elimistön puolustus- mekanismit vaurioittavat elimistön omaa myeliiniä, joka ympäröi hermosyitä ja toimii niiden eristeenä.
In multiple dose studies in patients with rheumatoid arthritis, the pharmacokinetic parameters of A771726 were linear over the dose range of 5 to 25 mg.
Moniannostutkimuksissa nivelreumapotilaiden farmakokineettiset parametrit olivat lineaarisia annosalueella 5–25 mg.
In multiple dose studies in patients with rheumatoid arthritis, the pharmacokinetic parameters of A771726 were linear over the dose range of 5 to 25 mg.
Moniannostutkimuksissa reumapotilailla farmakokineettiset parametrit olivat lineaarisia annosalueella 5 - 25 mg.
In multiple dose studies in patients with rheumatoid arthritis, the pharmacokinetic parameters of A771726 were linear over the dose range of 5 to 25 mg.
Moniannostutkimuksissa reumapotilailla farmakokineettiset parametrit olivat lineaarisia annosalueella 5 – 25 mg.
In multiple myeloma patients, the risk of renal dysfunction may be increased when intravenous bisphosphonates are used in combination with thalidomide.
Multippelia myeloomaa sairastavilla potilailla munuaisten vajaatoiminnan riski saattaa olla suurentunut annettaessa bisfosfonaatteja laskimoon yhdessä talidomidin kanssa.
In multiple myeloma, a cancer of a type of white blood cells called plasma cells, Revlimid is used:
Multippeli myelooma on plasmasoluiksi kutsuttujen valkoisten verisolujen syöpä, jossa Revlimidiä käytetään seuraavasti:
In multiple myeloma, panobinostat is expected to keep genes that suppress the division and growth of the cancer cells switched ‘on’.
Multippelissa myeloomassa panobinostaatin arvellaan pitävän syöpäsolujen jakautumista ja kasvua estävät geenit ”päällä”.
In multiple sclerosis clinical studies first-degree atrioventricular block (prolonged PR interval on ECG) was detected after treatment initiation in 4.7% of patients on fingolimod 0.5 mg, in 2.8% of patients on intramuscular interferon beta-1a, and in 1.6% of patients on placebo.
Kliinisissä multippeliskleroositutkimuksissa todettiin ensimmäisen asteen eteis-kammiokatkoksia (EKG:ssa todettu pidentynyt PR-aika) hoidon aloittamisen jälkeen 4,7 %:lla potilaista, jotka saivat 0,5 mg fingolimodia, 2,8 %:lla potilaista, jotka saivat lihakseen annettavaa interferonibeeta-1a:ta ja 1,6 %:lla potilaista, jotka saivat lumelääkettä.
In multiple sclerosis patients, the t1/2 (mean±SE) of peginterferon beta-1a was 78 ± 15 hours at steady state.
MS-potilailla peginterferonibeeta-1a:n t1/2 (keskiarvo ± keskivirhe) oli vakaassa tilassa 78 ± 15 tuntia.
In multiple sclerosis, the body’s immune (defence) system incorrectly attacks and damages the protective sheath around the nerve cells in the central nervous system (the brain and spinal cord).
MS-taudissa elimistön immuunijärjestelmä (puolustusjärjestelmä) hyökkää virheellisesti keskushermoston (aivojen ja selkäytimen) hermosoluja ympäröivää suojavaippaa vastaan ja vaurioittaa sitä.
in muscle, by increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation and delay of intestinal glucose absorption.
lisäämällä insuliiniherkkyyttä lihaksissa, parantamalla glukoosin soluunottoa ja käyttöä hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistossa.
in muscle, by increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilization, and delay of intestinal glucose absorption.
lihasten insuliiniherkkyys paranee, mikä tehostaa glukoosin soluunottoa ja käyttöä perifeerisissä kudoksissa glukoosin imeytyminen suolesta hidastuu.
in muscle, by increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilization, and delay of intestinal glucose absorption.
lisäämällä insuliiniherkkyyttä lihaksissa, mikä tehostaa glukoosin soluunottoa ja hyväksikäyttöä perifeerisissä kudoksissa hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistosta.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation by delaying intestinal glucose absorption
lisäämällä kohtalaisesti insuliiniherkkyyttä lihaksissa, mikä tehostaa glukoosin soluunottoa ja hyväksikäyttöä perifeerisissä kudoksissa hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistosta.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation by delaying intestinal glucose absorption.
lisäämällä insuliiniherkkyyttä lihaksissa ja parantamalla glukoosin solunottoa ja käyttöä hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistossa.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation by delaying intestinal glucose absorption.
lisäämällä insuliiniherkkyyttä lihaksissa ja parantamalla glukoosin solunottoa ja käyttöä, hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistossa.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation by delaying intestinal glucose absorption.
lisäämällä kohtalaisesti insuliiniherkkyyttä lihaksissa, mikä tehostaa glukoosin soluunottoa ja hyväksikäyttöä perifeerisissä kudoksissa hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistosta.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation, by delaying intestinal glucose absorption.
lisäämällä insuliiniherkkyyttä lihaksissa ja parantamalla glukoosin solunottoa ja käyttöä, hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistossa.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation. by delaying intestinal glucose absorption.
lisäämällä jonkin verran lihasten insuliiniherkkyyttä, mikä parantaa perifeeristä glukoosin soluunpääsyä ja käyttöä viivästyttämällä glukoosin imeytymistä suolistossa.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation; by delaying intestinal glucose absorption.
lisäämällä hieman insuliiniherkkyyttä lihaksissa, parantamalla perifeeristä glukoosin soluunottoa ja käyttöä; hidastamalla glukoosin imeytymistä suolistossa.
In myelodysplastic syndromes patients, lenalidomide is associated with a higher incidence of grade 3 or 4 neutropenia (74.6% in lenalidomide-treated patients compared with 14.9% in patients on placebo in the Phase III study).
Myelodysplastisia oireyhtymiä sairastavilla potilailla esiintyy lenalidomidin käytön yhteydessä yleisemmin asteen 3 tai 4 neutropeniaa (vaiheen III tutkimuksessa 74,6 %:lla lenalidomidihoitoa saaneista potilaista verrattuna 14,9 %:iin lumelääkettä saaneista potilaista).
In Myocet, doxorubicin hydrochloride is contained within microscopic fat particles called ‘liposomes’.
Myocetissa doksorubisiinihydrokloridia on liposomeissa, jotka ovat mikroskooppisen pieniä rasvahiukkasia.
In myopic choroidal neovascularisation, Eylea was investigated in a main study involving 122 patients, which compared Eylea with a sham injection.
Patologisesta likitaittoisuudesta aiheutuvaa suonikalvon uudissuonittumista sairastavien potilaiden osalta Eyleaa tutkittiin päätutkimuksessa, johon osallistui 122 potilasta ja jossa valmistetta verrattiin lumeinjektioon.
In naltrexone / bupropion completed clinical studies, where naltrexone hydrochloride daily doses ranged from 16 mg to 48 mg, there were no cases of elevated transaminases >3x ULN in conjunction with an increase in bilirubin >2x ULN.
Loppuun saakka tehdyissä kliinisissä naltreksoni/bupropionitutkimuksissa, joissa naltreksonihydrokloridin vuorokausiannokset olivat 16 – 48 mg, ei havaittu transaminaasien kohoamista yli 3 kertaa normaaliarvon ylärajan ylittävien arvojen samanaikaisesti yli 2 kertaa normaaliarvon ylärajan ylittävien bilirubiiniarvojen kanssa.
In narcoleptic patients with or without cataplexy, pitolisant improves the level and duration of wakefulness and daytime alertness assessed by objective measures of ability to sustain wakefulness (e.g.
Sekä narkolepsia-katapleksiaa että pelkkää narkolepsiaa sairastavilla potilailla suoritetuissa objektiivisissa testeissä pitolisantin on havaittu kohentavan valveillaolojaksojen tasoa ja kestoa (esim.
In nearly all clinical studies conducted in Sickle Cell Syndrome, hydroxycarbamide reduced the frequency of vaso-occlusive episodes by 66% to 80%, in children and in adults.
Lähes kaikissa sirppisoluanemiaa koskeneissa kliinisissä tutkimuksissa hydroksikarbamidi vähensi verisuonitukosten esiintyvyyttä 66–80 % sekä lapsilla että aikuisilla.
In NEOSPHERE and TRYPHAENA trials in the neoadjuvant setting, hypersensitivity/anaphylaxis events were consistent with those observed in CLEOPATRA.
Yliherkkyys-/anafylaktiset tapahtumat olivat neoadjuvanttihoitoa koskeneissa NEOSPHERE- ja TRYPHAENA-tutkimuksissa samankaltaisia kuin CLEOPATRA-tutkimuksessa.
In NEOSPHERE, two patients in the Perjeta and docetaxel-treated group experienced anaphylaxis.
NEOSPHERE- tutkimuksessa kahdella Perjetaa ja dosetakselia saaneen ryhmän potilaalla esiintyi anafylaksiaa.
In NeuroBloc , the toxin is used as a muscle relaxant.
NeuroBlocissa myrkkyä käytetään lihasten rentouttajana.
In new born calves:
Vastasyntyneillä vasikoilla:
In new-born infants, children and adolescents (0 to 17 years):
Vastasyntyneet, lapset ja nuoret (0–17-vuotiaat):
In newborn babies with special malformations of the heart, ‘what doctors calls congenital heart defects’ inhaled nitric oxide may cause a worsening of the circulation.
Annettuna vastasyntyneille, joilla on erityinen synnynnäinen sydämen epämuodostuma, typpioksidi- inhalaatiohoito voi heikentää verenkiertoa.
In newborn infants born to mothers who consumed large quantities of caffeine prior to delivery, baseline plasma caffeine concentrations should be measured prior to initiation of treatment with caffeine citrate (see section 4.4).
Jos vastasyntyneen lapsen äiti on nauttinut suuria määriä kofeiinia ennen synnytystä, plasman lähtötilanteen kofeiinipitoisuudet on mitattava ennen kofeiinisitraattihoidon aloittamista (ks. kohta 4.4).
In newborn infants, the t1/2 is approximately 3-4 days and the Ae is approximately 86% (within 6 days).
Vastasyntyneillä t1/2 on noin 3–4 vrk ja Ae noin 86 % (6 vrk kuluessa).
In newborns this is usually a simple sinus tachycardia.
Vastasyntyneillä kyseessä on yleensä yksin- kertainen sinustakykardia.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/L) and thrombocytopenia (platelet count
Vasta diagnosoidussa kroonisen myelooisen leukemian kroonisessa vaiheessa 4. asteen neutropeniaa (ANC < 0,5 x 109/l) havaittiin 3,6
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l) and thrombocytopenia (platelet count < 10 x 109/l) were observed in 3.6 % and < 1 % of patients, respectively.
Vasta diagnosoidussa kroonisen myelooisen leukemian kroonisessa vaiheessa 4. asteen neutropeniaa (ANC < 0,5 x 109/l) havaittiin 3,6 %:lla potilaista ja trombosytopeniaa (trombosyyttiarvo < 10 x 109/l) < 1 %:lla potilaista.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4neutropenia (ANC <0.5x109/1) and thrombocytopenia (platelet count < 10x109/1) were observed in 3.6% and <1% of patients, respectively.
Vasta diagnosoidussa kroonisen myelooisen leukemian kroonisessa vaiheessa 4. asteen neutropeniaa (ANC < 0,5 x 109/l) havaittiin 3,6 %:lla potilaista ja trombosytopeniaa (trombosyyttiarvo < 10 x 109/l) < 1 %:lla potilaista.
In newly diagnosed multiple myeloma, Revlimid has been studied in two main studies, involving a total of around 2,000 patients, which looked at how long patients lived without their disease getting worse.
Vastikään diagnosoidun multippelin myelooman osalta Revlimidiä on tutkittu kahdessa päätutkimuksessa, joihin osallistui yhteensä noin 2 000 potilasta ja jossa tarkasteltiin sitä, kuinka kauan potilaat elivät ilman sairauden pahenemista.
In newly diagnosed patients there are two types of treatment:
Äskettäin diagnosoiduille potilaille on kahdenlaista hoitoa:
In newly diagnosed patients with chronic phase CML, the recommended dose of Tasigna is 300 mg twice a day.
Hiljattain CML-diagnoosin saaneiden potilaiden suositeltu Tasigna-annos on 300 mg kahdesti päivässä.
In NexoBrid the powder containing concentrate of proteolytic enzymes enriched in bromelain is present in the form of a cake, reducing the likelihood of inhalational exposure.
Bromelaiinilla rikastettu proteolyyttisten entsyymien konsentraatti on NexoBrid-valmisteessa jauhekakkuna, mikä pienentää inhalaatioaltistuksen todennäköisyyttä.
In NexoBrid, the powder containing the concentrate of proteolytic enzymes enriched in bromelain is present in the form of a sterile lyophilised cake, reducing the likelihood of inhalational exposure.
Bromelaiinilla rikastettujen proteolyyttisten entsyymien konsentraatti on NexoBrid-valmisteessa steriilinä kylmäkuivattuna jauhekakkuna, mikä pienentää inhalaatioaltistuksen todennäköisyyttä.
In non- responders, an increase in seizure frequency may be observed.
Hoitoon vastaamattomilla koirilla kohtaustiheys voi nousta.
In non- smoking individuals with mild (creatinine clearance 80-50 mL/min), moderate (creatinine clearance
Lievää munuaisten vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuma 80–50 ml/min) sairastavilla tupakoimattomilla henkilöillä riosiguaattipitoisuus plasmassa (AUC) kasvoi 53 %, kohtalaista vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuma
In non-clinical experiments lacosamide in combination with levetiracetam, carbamazepine, phenytoin, valproate, lamotrigine, topiramate or gabapentin showed synergistic or additive anticonvulsant effects.
Muissa kuin kliinisissä kokeissa yhdistelmänä levetirasetaamin, karbamatsepiinin, fenytoiinin, valproaatin, lamotrigiinin, topiramaatin tai gabapentiinin kanssa annetulla lakosamidilla osoitettiin olevan synergistisesti tai additiivisesti kouristuksia estäviä vaikutuksia.
In non-clinical safety studies, high doses of valsartan (200 to 600 mg/kg body weight) caused in rats a reduction of red blood cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit) and evidence of changes in renal haemodynamics (slightly raised blood urea nitrogen, and renal tubular hyperplasia and basophilia in males).
Ei-kliinisissä turvallisuustutkimuksissa suuret valsartaaniannokset (200–600 mg/kg) johtivat rotilla veren punasoluarvojen (punasolut, hemoglobiini, hematokriitti) pienenemiseen ja munuaisten hemodynamiikassa havaittaviin muutoksiin (hieman suurentunut veren ureatyppipitoisuus, urosten munuaistubulusten hypoplasia ja basofilia).
In non-clinical safety studies, high doses of valsartan (200 to 600 mg/kg body weight) caused in rats a reduction of red blood cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit) and evidence of changes in renal haemodynamics (slightly raised plasma urea, and renal tubular hyperplasia and basophilia in males).
Ei-kliinisissä turvallisuustutkimuksissa suuret valsartaaniannokset (200–600 mg/kg) johtivat rotilla veren punasoluarvojen (punasolut, hemoglobiini, hematokriitti) pienenemiseen ja munuaisten hemodynamiikassa havaittaviin muutoksiin (hieman suurentunut plasman ureapitoisuus, urosten munuaistubulusten hypoplasia ja basofilia).
In non-clinical studies, no impairment of fertility and no genotoxicity have been observed (see section 5.3).
Non-kliinisissä tutkimuksissa ei ole havaittu kielteisiä vaikutuksia hedelmällisyyteen eikä genotoksisuutta (ks. kohta 5.3).
In non-controlled studies, where lamivudine was administered prior to and during transplantation, effective HBV DNA suppression and ALT normalisation was demonstrated.
Kontrolloimattomissa tutkimuksissa, joissa lamivudiinia annettiin ennen maksansiirtoa ja sen aikana, HBV DNA:n määrä saatiin pidetyksi tehokkaasti alhaalla ja ALAT- arvot normalisoituivat.
In non-diabetic patients with mild moderate and severe hepatic insufficiency (according to the Child- Pugh classification), mean AUC and Cmax of linagliptin were similar to healthy matched controls following administration of multiple 5 mg doses of linagliptin.
Lievää, kohtalaista ja vaikeaa maksan vajaatoimintaa (Child-Pugh-luokituksen mukaan) sairastavien potilaiden, joilla ei ollut diabetesta, plasman linagliptiinin keskimääräiset AUC- ja Cmax-arvot olivat samanlaiset kuin terveillä verrokeilla toistuvien 5 mg:n linagliptiiniannosten jälkeen.
In non-HCV-infected subjects with dialysis-dependent, severe renal impairment, elbasvir and grazoprevir AUC values were unchanged compared to subjects with normal renal function.
Tutkittavilla, joilla ei ollut HCV- infektiota ja joilla oli dialyysihoitoinen vaikea munuaisten vajaatoiminta, elbasviirin ja gratsopreviirin AUC-arvot pysyivät muuttumattomina verrattuna potilaisiin, joiden munuaistoiminta oli normaali.
In non-HCV-infected subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh A [CP-A], score of 5-6), elbasvir AUC0-inf was decreased by 40% and grazoprevir steady-state AUC0-24 was increased 70 % compared to matched healthy subjects.
Tutkittavilla, joilla ei ollut HCV-infektiota ja joilla oli lievä maksan vajaatoiminta (Child-Pugh- luokka A [CP-A], pistearvo 5–6), elbasviirin AUC0-inf-arvo oli 40 % pienempi ja gratsopreviirin vakaan tilan aikainen AUC0-24-arvo oli 70 % suurempi kuin vastaavilla terveillä tutkittavilla.
In non-proliferating human peripheral blood mononuclear cells (PBMCs) the half-life of tenofovir diphosphate was found to be approximately 50 hours, whereas the half-life in phytohaemagglutinin- stimulated PBMCs was found to be approximately 10 hours.
Ihmisen proliferoimattomissa perifeerisen veren mononukleaarisissa soluissa (PBMC:t) tenofoviiridifosfaatin puoliintumisaika oli noin 50 tuntia, fytohemagglutiniinistimuloiduissa soluissa se oli noin 10 tuntia.
In non-small cell lung cancer Tarceva has been mainly studied in four studies:
Ei-pienisoluisen keuhkosyövän hoidossa Tarcevaa on tutkittu pääasiassa neljässä tutkimuksessa:
In nonclinical models, elotuzumab has demonstrated synergistic activity when combined with lenalidomide or bortezomib.
Non-kliinisissä malleissa elotutsumabi on osoittanut synergististä aktiivisuutta yhdistettynä lenalidomidiin tai bortetsomibiin.
In none of these patients sunitinib was permanently discontinued.
Yhdenkään potilaan sunitinibihoitoa ei lopetettu pysyvästi.
In normal cells there is an alternative mechanism for repairing DNA which requires BRCA1 and BRCA2 proteins.
Normaaleissa soluissa on DNA:n korjaamiseen vaihtoehtoinen mekanismi, jossa tarvitaan BRCA1- ja BRCA2-proteiineja.
In normal condition of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1 or 2 days).
Tavanomaisessa käytössä saattaa ajoittain ilmetä ohimenevää apatiaa ja ruokahaluttomuutta sekä lämmönnousua (joka yleensä kestää 1 tai 2 vuorokautta).
In normal conditions of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1or 2 days).
Tavanomaisessa käytössä saattaa ajoittain ilmetä ohimenevää apatiaa ja ruokahaluttomuutta sekä lämmönnousua (joka yleensä kestää 1 tai 2 vuorokautta).
In normal donors, a 10 micrograms/kg/day dose administered subcutaneously for 4 - 5 consecutive days allows a collection of ≥ 4 x 106 CD34+ cells/kg recipient body weight in the majority of the donors after two leukaphereses.
Kun terveille luovuttajille annetaan 10 mikrogrammaa/kg/vrk ihon alle 4⎼5 peräkkäisenä päivänä, saadaan useimmilla luovuttajilla kerättyä ≥ 4 x 106 CD34+-solua / vastaanottajan painokiloa kohti kahden leukafereesin jälkeen.
In normal donors, dyspnoea has been reported commonly and other pulmonary adverse events (haemoptysis, pulmonary haemorrhage, lung infiltrates and hypoxia) have been reported uncommonly.
Terveillä luovuttajilla on todettu yleisesti hengenahdistusta ja melko harvoin muita keuhkoihin kohdistuneita haittatapahtumia (veriyskää, keuhkoverenvuotoa, keuhkoinfiltraatteja ja hypoksiaa).
in normal stem cell donors
terveet kantasolujen luovuttajat
in normal stem cell donors
terveillä kantasoluluovuttajilla