natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Asthenia, flushing, hot flushes, condition aggravated, rigors, tongue discolouration, parosmia, thirst
Astenia, punastuminen, kuumat aallot, voinnin huononeminen, vilunväreet, kielen värjäytyminen,
Asthenia, Irritability
Astenia, ärtyneisyys
asthenia, irritability
voimattomuus, ärtyisyys
asthenia, malaise
astenia, huonovointisuus
asthenia, malaise
voimattomuus, huonovointisuus
asthenia, malaise
voimattomuus, yleinen huonovointisuus
Asthenia, mucositis NOS
Astenia, mukosiitti (ei spesifioitu)
Asthenia, mucous membrane disorder
Astenia, limakalvon sairaus
asthenia, oedemau, pyrexia, influenza like illness, chills
voimattomuus, turvotusu, kuume, influenssan kaltainen sairaus, vilunväristykset
asthenia, pain, chest pain, generalised oedema*i, chills
voimattomuus, kipu, rintakipu, yleistynyt edeema*i, vilunväristykset
asthenia, pain, malaise, infusion site
huonovointisuus, infuusiokohdan
Asthenia, possibly related to bradycardia
Voimattomuus, liittyy mahdollisesti bradykardiaan
Asthenia, predominantly mild (CTC grade 1).
Voimattomuus, yleensä lievä (CTC vaikeusaste 1)
Asthenia, pyrexia
Astenia, kuume
asthenia, pyrexia
voimattomuus, kuume
Asthenia, pyrexia, fatigue, feeling hot, influenza like illness
Levottomuus, euforinen tila
Asthenia, Pyrexia, Rigors Fatigue**
Astenia, pyreksia, jäykkyys, uupumus
asthenia, thirst
oksentelu,
Asthenia.
astenia
Asthenia/fatigue
Yleiset
Asthenia/fatigue Pain
Astenia/uupumus Kipu
asthenia/fatigue, taste perversion, abdominal pain.
voimattomuus/uupumus, makuaistin häiriö, vatsakipu
asthenia1
astenia1
asthenia1, 3
astenia1, 3
Asthenia; non-cardiac chest pain
Heikkous, ei-sydänperäinen rintakipu
Astheniaa
Asteniaa
Astheniaa
Voimattomuusa
Astheniaa Fatiguea Mucosal inflammationa Paina
Heikkousa Väsymysa Limakalvo- tulehdusa Kipua
Astheniaa Fatiguea Mucosal inflammationa Paina
Väsymysa Limakalvo- tulehdusa Kipua
Astheniaa, injection site reactionsb
Voimattomuusa, pistokohdan reaktiotb
Astheniah, pyrexiah
Asteniah, kuumeh
asthenopia
astenopia
Asthenopia,
< 1/10)
asthenopia, blurred vision, conjunctival disorder, conjunctival oedema, iris hyperpigmentation, madarosis, eyelid oedema
astenopia, sumentunut näkö, sidekalvosairaus, sidekudoksen turvotus, iiriksen hyperpigmentaatio, silmäripsikato, silmäluomen turvotus
asthenopia, conjunctival oedema, photophobia, lacrimation increased, iris hyperpigmentation, blurred vision, eyelid pruritus, eyelid oedema
astenopia, sidekalvon turvotus, valonarkuus, lisääntynyt kyynelvuoto, värikalvon hyperpigmentaatio, näön sumentuminen, silmäluomen kutina, silmäluomen turvotus
asthenopia, conjunctival oedema, photophobia, tearing, increased iris pigmentation; blurred vision
astenopia, sidekalvon turvotus, valonarkuus, silmien vetisyys, värikalvon pigmentaation lisääntyminen, näön sumentuminen
Asthenopia, Vitreous floaters,
Kiertohuimaus, korvien soiminen
asthma
keuhkoinfektio
asthma aggravated
astman pahentuminen
Asthma and asthma- related symptoms cases were evaluated in the present PSUR.
Astma ja astmaan liittyvät oireet arvioitiin tämänhetkisessä määräaikaisessa turvallisuusraportissa.
asthma and related symptoms, pleural effusion and symptoms, respiratory tract congestion and inflammation, cough
astma ja siihen liittyvät oireet, pleuraeffuusio ja sen oireet, hengitystiekongestio ja -tulehdus, yskä
Asthma duration, mean in years
Astman kesto, keskiarvo vuosina
Asthma Dyspnoea Yawning
Astma Hengenahdistus Haukottelu
Asthma exacerbation
Astman pahene- minen
Asthma exacerbation
reaktio/sokki
Asthma exacerbations
Astman pahenemisvaiheet
Asthma exacerbations were evaluated only in the exacerbation studies (Studies I and II: reslizumab 3 mg/kg [n=14] and placebo [n=11]).
Astman pahenemisvaiheita arvioitiin ainoastaan pahenemisvaiheita kartoittaneissa tutkimuksissa (tutkimukset I ja II: reslitsumabi 3 mg/kg [n = 14] ja lumelääke [n = 11]).
Asthma is currently a listed ADR in the timolol Product Information.
Astma on tällä hetkellä listattu haittavaikutukseksi timololin valmisteselosteessa.
asthma medicine, theophylline, salmeterol;
astmalääke teofylliini, salmeteroli;
asthma or any other disease of the lungs
astma tai jokin muu keuhkosairaus
Asthma or history of bronchospasm
Astma tai aiempi bronkospasmi.
asthma or other breathing problems
astma tai muita hengitysvaikeuksia
asthma,
astma,
asthma, asthma exacerbation, COPD exacerbation and dyspnoea
astma, astman paheneminen, keuhkoahtaumataudin paheneminen ja hengenahdistus
Asthma, Dyspnoea
verivirtsaisuus,
asthma, dyspnoea, dysphonia, nasal congestion
Astma, hengenahdistus, dysfonia, nenän tukkoisuus
asthma, dyspnoea.
astma, hengenahdistus
Asthma, shortness of breath, wheezing
Astma, hengenahdistus, hengityksen vinkuminen
asthma, shortness of breath;
astma, hengenahdistus;
asthma, too little oxygen reaching the body organs swelling of the stomach.
astma, elimistön hapenpuute mahan turpoaminen.
Asthma-like symptoms
astman kaltaiset oireet
Asthma-related adverse events and exacerbations may occur during treatment with fluticasone furoate/vilanterol.
Astmaan liittyviä haittatapahtumia ja pahenemisvaiheita saattaa esiintyä flutikasonifuroaatti- vilanterolihoidon aikana.
Asthma-related adverse events or exacerbations may occur during treatment.
Hoidon aikana voi esiintyä astmaan liittyviä haittatapahtumia tai pahenemisvaiheita.
Asthma-related death
Astmaan liittyneet kuolemat
Asthma:
Astma:
Astmoor Industrial Estate Runcorn WA7 1NU United Kingdom
Astmoor Industrial Estate Runcorn WA7 1NU Yhdistynyt kuningaskunta
ASTRAL-2 was a randomised, open-label study that evaluated 12 weeks of treatment with Epclusa compared with 12 weeks of treatment with SOF+RBV in patients with genotype 2 HCV infection.
ASTRAL-2 oli satunnaistettu avoin tutkimus, jossa arvioitiin 12 viikon Epclusa-hoitoa verrattuna 12 viikon sofosbuviirin ja ribaviriinin yhdistelmähoitoa saaneilla potilailla, joilla oli genotyypin 2 HCV-infektio.
ASTRAL-3 was a randomised, open-label study that evaluated 12 weeks of treatment with Epclusa compared with 24 weeks of treatment with SOF+RBV in patients with genotype 3 HCV infection.
ASTRAL-3 oli satunnaistettu avoin tutkimus, jossa arvioitiin 12 viikon Epclusa-hoitoa verrattuna 24 viikon hoitoon sofosbuviirin ja ribaviriinin yhdistelmällä potilailla, joilla oli genotyypin 3 HCV-infektio.
AstraZeneca A.E. Τηλ: +30 210 6871500
AstraZeneca A.E.
AstraZeneca AB Gärtunavägen
AstraZeneca AB Gärtunavägen‌
AstraZeneca AB Gärtunavägen, B674:5 SE-151 85 Södertälje Sweden
AstraZeneca AB Gärtunavägen, B674:5 SE-151 85 Södertälje Ruotsi
AstraZeneca AS Tlf: +47 21 00 64 00
AstraZeneca Österreich GmbH Tel: +43 1 711 31 0
AstraZeneca BV
AstraZeneca AS
AstraZeneca Pharmaceuticals (Ireland) Ltd Tel: +353 1609 7100
AstraZeneca Pharmaceuticals (Ireland) Ltd
AstraZeneca България ЕООД Teл.: +359 2 971 25 33
AstraZeneca България ЕООД Тел.: +359 2 971 25 33
asymptomatic
aminotransferaasiar
Asymptomatic and mild elevations of serum bilirubin have been observed in CAPS patients treated with Ilaris without concomitant elevations of transaminases.
Ilaris-hoitoa saaneilla CAPS-potilailla on havaittu oireetonta ja lievää seerumin bilirubiiniarvojen kohoamista ilman samanaikaista transaminaasiarvojen kohoamista.
Asymptomatic and symptomatic cases of overdose have been reported in patients being treated with Tyverb.
Tyverbillä hoidetuilla potilailla on raportoitu sekä oireisia että oireettomia yliannostustapauksia.
Asymptomatic cases of bradycardia (heart rate less than 60 bpm) have been observed in 10 out of 525 (1.9%) patients treated with ceritinib in clinical studies.
Kliinisissä tutkimuksissa oireetonta bradykardiaa (sydämen syketiheys alle 60 lyöntiä minuutissa) on havaittu 10:llä seritinibiä saaneella potilaalla 525:stä (1,9 %).
Asymptomatic elevations in lipase and amylase were observed in patients receiving pasireotide in clinical studies.
Kliinisissä tutkimuksissa pasireotidia käyttäneillä potilailla havaittiin lipaasi- ja amylaasipitoisuuksien oireetonta nousua.
asymptomatic hyperlactatemia (build up of acid in your blood)
oireeton hyperlaktatemia (hapon muodostuminen vereesi)
Asymptomatic increases in blood CPK levels were observed with a higher frequency in the Cotellic plus vemurafenib arm vs placebo plus vemurafenib arm in Study GO28141 (see section 4.2).
Veren CK-pitoisuuksien oireetonta suurenemista havaittiin tutkimuksessa GO28141 yleisemmin Cotellic-valmisteen ja vemurafenibin yhdistelmää saaneessa ryhmässä verrattuna lumelääkkeen ja vemurafenibin yhdistelmää saaneeseen ryhmään (ks. kohta 4.2).
Asymptomatic laboratory elevations in blood creatinine
Oireeton veren kreatiniinipitoisuuden suureneminen
At
Näistä
At 1 month post-first vaccination, the percentages of subjects with hSBA ≥ 1:8 were consistently higher in the Menveo group for all four serogroups (63% vs 39%, 46% vs 39%, 78% vs 59%, and 65% vs 57% for Menveo as compared to ACWY-PS for serogroups A, C, W135, and Y, respectively).
Yksi kuukausi rokotteen antamisen jälkeen hSBA ≥ 1:8 saavuttaneiden prosentuaalinen määrä oli tasaisesti korkeampi Menveo-ryhmässä kaikilla seroryhmillä (63 % vs 39 %, 46 % vs 39 %, 78 % vs 59 %, ja 65 % vs 57 % Menveo verrattuna ACWY-PS seroryhmät A, C, W135 ja Y tässä järjestyksessä).
At 1 year post vaccination, Menveo continued to be statistically higher than ACWY-PS for serogroups A, W-135 and Y, as measured by percentage of subjects with hSBA≥1:8 and GMTs.
Vuosi rokotuksen jälkeen Menveo oli edelleen tilastollisesti parempi kuin ACWY-PS-rokote seroryhmissä A, W135 ja Y mitattuna hSBA ≥ 1:8 -titterin ja GMT:t saavuttaneiden prosentuaalisena määränä.
At 1.8 mg liraglutide, the average steady state concentration of liraglutide (AUCτ/24) reached approximately 34 nmol/l.
Annoksen ollessa 1,8 mg keskimääräinen vakaan tilan liraglutidipitoisuus (AUCτ/24) oli noin 34 nmol/l.
At 10 mg/kg, the mean terminal half-life was 13.1 days, ranging from 8 to 25 days.
Annostasolla 10 mg/kg loppuvaiheen puoliintumisajan keskiarvo oli 13,1 vuorokautta ja vaihteluväli 8–25 vuorokautta.
At 100 and 250 mg/kg/day, there were slight increases in post- implantation loss and slight decreases in fetal body weights.
Annoksilla 100 ja 250 mg/kg/vrk todettiin implantaation jälkeisten alkionmenetysten vähäistä lisääntymistä ja sikiöiden painon vähäistä laskua.
At 102 weeks, the difference for dapagliflozin as add-on to metformin compared with placebo or as add-on to insulin compared with placebo was -2.14 and -2.88 kg, respectively.
Viikolla 102 ero lumelääkkeeseen verrattuna oli dapagliflotsiinia metformiinin lisälääkkeenä saaneilla -2,14 kg ja insuliinin lisälääkkeenä saaneilla -2,88 kg.
At 12 months
12 kk kohdalla
At 12 months
12 kuukauden kohdalla
At 12 months median relative changes from baseline were –58.6 % for the intravenous injection of 3 mg every 3 months regimen and –62.6 % for oral 2.5 mg daily regimen.
Mediaanin suhteellinen muutos lähtötasosta oli 12 kuukauden kuluttua -58,6 %, kun annettiin 3 mg injektioina laskimoon 3 kuukauden välein, ja -62,6 %, kun annettiin 2,5 mg päivittäin suun kautta.
At 12 months median relative changes from baseline were –58.6 % for the intravenous injection of 3 mg every 3 months regimen and –62.6 % for oral 2.5 mg daily regimen.
Mediaanin suhteellinen muutos lähtötasosta oli 12 kuukauden kuluttua –58,6 %, kun annettiin 3 mg injektioina laskimoon 3 kuukauden välein, ja –62,6 %, kun annettiin 2,5 mg päivittäin suun kautta.
At 12 months, the incidence of iris hyperpigmentation with bimatoprost 0.1 mg/ml eye drops, solution was 0.5%.
12 kuukauden kuluttua 0,1 mg/ml:n bimatoprosti- silmätippaliuokseen liittyvän värikalvon hyperpigmentaation insidenssi oli 0,5 %.
At 12 months, the Kaplan–Meier estimates of the likelihood of reaching the endpoint were 10 % in the nevirapine group, 6 % in the efavirenz group, and 13 percent in the abacavir group (P=0.10 according to an intention-to-treat analysis).
12 kuukauden kohdalla Kaplan-Meier estimaatit päätetapahtuman saavuttamisen todennäköisyydestä olivat 10 % nevirapiiniryhmässä, 6 % efavirentsiryhmässä ja 13 % abakaviiriryhmässä (P=0.10 intention-to-treat -analyysin mukaan).
At 12 months, the Kaplan–Meier estimates of the likelihood of reaching the endpoint were 10 % in the Viramune group, 6 % in the efavirenz group, and 13 percent in the abacavir group (P=0.10 according to an intention-to-treat analysis).
12 kuukauden kohdalla Kaplan–Meier estimaatit päätetapahtuman saavuttamisen todennäköisyydestä olivat 10 % Viramune-ryhmässä, 6 % efavirentsiryhmässä ja 13 % abakaviiriryhmässä (P=0.10 intention-to-treat-analyysin mukaan).
At 12 months, the proportion of patients alive and progression-free was 192 (83%) for patients randomized to vandetanib and 63 (63%) for patients randomized to placebo.
Tutkimuksen kuukauden 12 kohdalla elossa olevien etenemisvapaiden potilaiden osuus oli 192 (83 %) vandetanibiryhmään satunnaistetuilla ja 63 (63 %) lumelääkeryhmään satunnaistetuilla.
At 12 monthsc Cumulative CCyRb
Kumulatiivinen CCyRb
At 14 days after initiation of treatment, 16.7 - 25.0% morbidity and 0.3 - 3.9% mortality were observed in the treated group in comparison to 50.0 - 53.3% morbidity and 0.3 - 4.5% mortality in an untreated group.
14 vuorokauden kuluttua hoidon aloittamisesta sairastuvuus oli 16,7–25,0 % ja kuolleisuus 0,3–3,9 % hoitoa saaneessa ryhmässä, kun taas hoitamattomassa ryhmässä sairastuvuus oli 50,0–53,3 % ja kuolleisuus 0,3–4,5 %.
At 18 months (week 76), 84% of patients re-randomised to maintenance treatment were PASI 75 responders compared with 19% of patients re-randomised to placebo (treatment withdrawal).
76) ylläpitohoitoon uudelleen satunnaistetuista potilaista 84 % oli saanut PASI 75-vasteen verrattuna 19 %:iin lumelääkkeeseen uudelleen satunnaistetuista (lääkehoidon lopetus).
At 2 years post- treatment, 16% (6 of 38) of patients remained 15 percentiles or more below their baseline weight curve and 11% (4 of 38) remained 15 percentiles or more below their baseline height curve.
Kaksi vuotta hoidon päättymisen jälkeen, kun paino- ja pituuskäyrät verrattiin lähtötilanteeseen, todettiin 16 %:lla (6 potilaalla 38 potilaasta) painon ≥ 15 persentiilin laskua ja 11 %:lla (4 potilaalla 38 potilaasta) pituuden ≥ 15 persentiilin laskua.
At 2 years, the cumulative incidence of NRM was 11.3% (95%CI, 5.5-19.3%), and that of relapse or progression from allo-HCT was 43.8% (95CI, 31.1-55.7%).
2 vuoden kohdalla relapsiin liittymättömän kuolleisuuden kumulatiivinen insidenssi oli 11,3 % (95 % lv 5,5–19,3 ), ja allogeenisen kantasolusiirron jälkeisen relapsin tai etenemisen kumulatiivinen insidenssi oli 43,8 % (95 lv 31,1–55,7 %).
At 2 years, the rate of non-melanoma skin malignancies was significantly lower in the Rapamune conversion group as compared to the calcineurin inhibitors continuation group (1.8% and 6.9%).
Kahden vuoden kohdalla muiden pahanlaatuisten ihokasvainten kuin melanooman esiintyvyys oli merkittävästi vähäisempää Rapamuneen vaihtaneella ryhmällä (1,8 %) kuin kalsineuriinin estäjä- hoitoa jatkaneella ryhmällä (6,9 %).
At 2 years1
2 vuoden kuluttu a1
At 2 years1
2 vuoden kuluttua1
At 20 mg/kg body weight one out of eight animals showed transient generalized body tremors with inability to stand after the first administration and the animal showed transient unsteadiness on its feet after the third administration.
Ryhmässä, joka sai 20 mg/kg tildipirosiinia, todettiin yhdellä kahdeksasta porsaasta yleistä lihasvärinää ja eläin ei pystynyt seisomaan ensimmäisen hoitokerran jälkeen.
At 20 minutes post-injection, 75% of the radioactivity in plasma was present as polar metabolites.
20 minuutin kuluttua injektion annon jälkeen 75 % plasman radioaktiivisuudesta oli läsnä polaarisina
At 208 weeks
208 viikon kuluttua
At 21 days after the second injection, 72% of the adults below 60 years of age (192 out of 265) and 74% of those above 60 years of age (200 out of 270) had levels of antibodies that would protect them against H5N1.
21 päivää toisen injektion antamisen jälkeen 72 prosentilla alle 60-vuotiaista aikuisista (192 henkilöä 265:stä) ja 74 prosentilla yli 60-vuotiaista (200 henkilöä 270:stä) oli vasta- ainemäärä, joka suojaisi heitä H5N1-influenssaa vastaan.
At 24 hours the reduction of blood pressure was 60-70% of the corresponding peak diastolic and systolic responses at the recommended doses.
24 tunnin kuluttua verenpaineen lasku oli suositelluilla annoksilla 60–70 % vastaavasta 3–6 tunnin kohdalla saavutetusta diastolisesta ja systolisesta enimmäisvasteesta.
At 24 hours the reduction of blood pressure was 60-70% of the corresponding peak diastolic and systolic responses at the recommended doses.
24 tunnin kuluttua verenpaineen lasku oli suositelluilla annoksilla 60–70% vastaavasta 3–6 tunnin kohdalla saavutetusta diastolisesta ja systolisesta enimmäisvasteesta.
At 24 months
24 kk kohdalla
At 24 months a similar significant increase of 3.6% in total hip BMD was observed for patients treated with Aclasta as compared to the effects observed in post-menopausal women in the HORIZON-PFT study.
24 kk:n kohdalla todettiin, että koko lonkan luun mineraalitiheys oli suurentunut Aclasta-ryhmässä merkitsevästi, 3,6 %, samaan tapaan kuin HORIZON-PFT- tutkimukseen osallistuneilla postmenopausaalisilla naisilla.
At 24 months a similar significant increase of 3.6% in total hip BMD was observed for patients treated with zoledronic acid as compared to the effects observed in post- menopausal women in the HORIZON-PFT study.
24 kk:n kohdalla todettiin, että koko lonkan luun mineraalitiheys oli suurentunut tsoledronihapporyhmässä merkitsevästi, 3,6 %, samaan tapaan kuin HORIZON-PFT- tutkimukseen osallistuneilla postmenopausaalisilla naisilla.
At 24 months a similar significant increase of 3.6% in total hip BMD was observed for patients treated with zoledronic acid as compared to the effects observed in post-menopausal women in the HORIZON-PFT study.
24 kk:n kohdalla todettiin, että koko lonkan luun mineraalitiheys oli suurentunut tsoledronihappo -ryhmässä merkitsevästi, 3,6 %, samaan tapaan kuin HORIZON-PFT- tutkimukseen osallistuneilla postmenopausaalisilla naisilla.
At 24 months post-operation, InductOs was demonstrated to be statistically non-inferior to autogenous bone graft with a success rate for radiologically determined fusion of 94.4% for InductOs versus 88.9% for autogenous bone graft (95% two-sided CI of the difference: -1.53, 12.46).
24 kuukautta leikkauksen jälkeen InductOs – valmiste ei osoittautunut olevan huonompi tilastollisesti (non-inferiority) kuin autogeeninen luunsiirrännäinen; InductOs -valmisteella onnistumisprosentti röntgenologisesti määritetyssä luutumisessa oli 94,4 % ja autogeenisella luunsiirrännäisellä vastaavasti 88,9 % (eron kaksisuuntainen luottamusväli (95 %); -1,53, 12,46).
At 24 months, estimates for overall survival were 68.2 % in the R-CHOP arm compared to 57.4 % in the CHOP arm.
Kokonaiseloonjäämisajan 24 kuukauden estimaatti oli 68,2 % R-CHOP-ryhmässä ja 57,4 % CHOP- haarassa.
At 24 weeks, 16 of 23 (69%) adolescents (12 to 17 years of age) treated with dolutegravir once daily (35 mg n=4; 50 mg n=19) plus OBR achieved viral load less than 50 copies/mL.
Viikolla 24 näistä 23 nuoresta 16:lla (69 %) virusmäärä oli < 50 kopiota/ml.
At 24 weeks, 16 of 23 (70%) adolescents (12 to less than 18 years of age) treated with Tivicay once daily (35 mg n=4, 50 mg n=19) plus OBR achieved viral load <50 copies/mL.
Viikolla 24 näistä 23 nuoresta 16:lla (70 %) virusmäärä oli < 50 kopiota/ml.
At 24 weeks, 56% of patients in the etanercept-treated group had achieved the PASI 75 compared to 5% of placebo- treated patients.
Viikolla 24 etanerseptiryhmän potilaista 56 % saavutti PASI 75 -vasteen, kun taas plasebo-ryhmässä vastaava määrä oli 5 %.
At 24 weeks, reductions in serum uric acid concentrations ranged from -48.3 to -18.3 micromoles/l (-0.87 to -0.33 mg/dl).
Viikolla 24 seerumin virtsahappopitoisuuden väheneminen vaihteli välillä -48,3 – -18,3 mikromoolia/l (-0,87 – -0,33 mg/dl).
At 24 weeks, reductions in serum uric acid concentrations ranged from –48.3 to –18.3 micromoles/l (–0.87 to –0.33 mg/dl).
Viikolla 24 seerumin virtsahappopitoisuuden väheneminen vaihteli -48,3 ja -18,3 mikromoolin/l (-0,87 ja -0,33 mg/dl) välillä.
At 24 weeks, the percentage of patients whose plasma HIV RNA levels had decreased to below the limit of detection of the assay (< 400 copies/ml) were 81 % and 8 % for the groups treated with nelfinavir 750 mg TID plus zidovudine and lamivudine or zidovudine and lamivudine, respectively.
81 %:lla potilaista, joita hoidettiin nelfinaviirilla (750 mg kolme kertaa vrk:ssa) tsidovudiiniin ja lamivudiiniin yhdistettynä ja 8 %:lla pelkästään tsidovudiinilla ja lamivudiinilla hoidetuista potilaista oli plasman virus-RNA-taso alle määritysrajan (< 400 kopiota/ml).
At 250 mg/kg/day, fetal malformations included limb anomalies (flexed and/or rotated fore- and/or hindlimbs, unattached or absent digit) and associated skeletal malformations (not ossified metacarpal, misaligned phalanx and metacarpal, absent digit, not ossified phalanx, and short not ossified or bent tibia); moderate dilation of the lateral ventricle in the brain; abnormal placement of the right subclavian artery; absent intermediate lobe in the lungs; low- set kidney; altered liver morphology; incompletely or not ossified pelvis; an increased average for supernumerary thoracic ribs and a reduced average for ossified tarsals.
Annoksella 250 mg/kg/vrk havaittiin seuraavia sikiön epämuodostumia: raajojen poikkeavuudet (koukistuneet ja/tai kiertyneet etu- ja/tai takaraajat, irrallinen tai puuttuva varvas) ja niihin liittyvät luuston epämuodostumat (luutumaton kämmenluu, varvasluun ja kämmenluun poikkeava suunta, puuttuva varvas, luutumaton varvasluu ja lyhyt, luutumaton tai taipunut sääriluu); kohtalainen aivojen sivukammion laajentuma, oikean solisvaltimon poikkeava sijainti, keuhkojen keskilohkon puuttuminen, normaalia alempi munuaisten sijainti, poikkeava maksan rakenne, epätäydellinen tai luutumaton lantio, ylimääräisten torakaalisten kylkiluiden keskimääräinen lisääntyminen ja luutuneiden nilkkaluiden keskimääräinen väheneminen.
At 26 weeks
Viikoll a 26
At 26 weeks
Viikolla 26
At 26-weeks
26 viikon kohdalla
At 3 months, the incidence of iris hyperpigmentation with bimatoprost 0.3 mg/mL single dose was 0.3%.
3 kuukauden kuluttua annettuun 0,3 mg/ml:n bimatoprostiin (kerta- annosmuoto) liittyvä värikalvon pigmentaation ilmaantuvuus oli 0,3 %.
At 3 years, LEMTRADA reduced the risk of 6-month SAD by 76% (hazard ratio 0.24 [95% CI: 0.110, 0.545], p<0.0006) and reduced the ARR by 67% (rate ratio 0.33 [95% CI: 0.196, 0.552], p<0.0001) as compared to subcutaneous IFNB-1a.
Kolmen vuoden kohdalla LEMTRADA pienensi 6 kuukauden ajan pysyvän toimintakyvyn heikkenemisen riskiä 76% (hasardisuhde 0,24 [95% CI: 0,110; 0,545], p <0,0006) ja vähensi vuosittaista pahenemisvaiheiden määrää 67% (esiintyvyyssuhde 0,33 [95% CI: 0,196; 0,552], p <0,0001) verrattuna ihonalaiseen IFNB-1a:han.
At 3-years, the EFS and overall survival (OS) for the Oncaspar treatment arm were 85.1% [95% CI 72-92%] and 92.4% [95% CI 81-97%], respectively.
3 vuoden kuluttua Oncaspar-hoitoryhmän päätetapahtumaton elossaoloaste oli 85,1 % [95 % CI 72–92 %] ja kokonaiselossaoloaste (OS) 92,4 % [95 % CI 81–97 %].
At 30 and 60 minutes, significant elimination of midazolam has already occurred and therefore the increase in mean Cmax is less pronounced; 1.3 to 1.6 and 1.2 to 1.5 fold respectively. (see section 4.2).
30 minuutin ja 60 minuutin jälkeen merkittävä osa midatsolaamista on jo eliminoitunut, ja siten keskimääräisen Cmax-arvon suurentuminen on vähäisempää: 1,3–1,6-kertainen ja 1,2–1,5-kertainen (ks. kohta 4.2).
At 36 month follow-up, the GMT in girls (2 doses, n=86) remained non-inferior to the GMT in women (3doses, n=86) for all 4 HPV types.
36 kuukauden seurannan jälkeen GMT:t tytöillä (kaksi annosta, n=86) olivat yhä yhdenvertaiset kuin naisilla (kolme annosta, n=86) kaikkien HPV-tyyppien kohdalla.
At 36 months
36 kk kohdalla