natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There were no clinically significant pharmacokinetic interactions when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with emtricitabine, lamivudine, indinavir, efavirenz, nelfinavir, saquinavir (ritonavir boosted), methadone, ribavirin, rifampicin, tacrolimus, or the hormonal contraceptive norgestimate/ethinyl oestradiol.
Kliinisesti merkittäviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia ei ollut, kun tenofoviiridisoproksiilifumaraattia annettiin samanaikaisesti emtrisitabiinin, lamivudiinin, indinaviirin, efavirentsin, nelfinaviirin, sakinaviirin (tehostettu ritonaviirilla), metadonin, ribaviniirin, rifampisiinin, takrolimuusin tai hormonaalisen norgestimaattia/etinyyliestradiolia sisältävän ehkäisyvalmisteen kanssa.
There were no clinically significant pharmacokinetic interactions when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with emtricitabine, nelfinavir or ribavirin.
Kliinisesti merkitseviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia ei esiintynyt, kun tenofoviiridisoproksiilifumaraattia käytettiin yhdessä emtrisitabiinin, nelfinaviirin ja ribaviriinin kanssa.
There were no clinically significant pharmacokinetic interactions when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with ritonavir boosted saquinavir.
Kliinisesti merkitseviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia ei esiintynyt, kun tenofoviiridisoproksiilifumaraattia käytettiin samanaikaisesti ritonaviirilla tehostetun sakinaviirin kanssa.
There were no clinically-relevant alterations in trough serum concentration and pharmacodynamics of denosumab (creatinine adjusted urinary N- telopeptide, uNTx/Cr) by concomitant chemotherapy and/or hormone therapy or by previous intravenous bisphosphonate exposure.
Samanaikainen solunsalpaaja- ja/tai hormonihoito tai aikaisempi laskimoon annettu bisfosfonaattihoito eivät vaikuttaneet kliinisesti merkittävästi denosumabin jäännöspitoisuuksiin (trough) seerumissa eivätkä sen farmakodynamiikkaan (kreatiniiniin suhteutettu virtsan N-telopeptidi, uNTx/Cr).
There were no concomitant or subsequent clinically meaningful elevations in serum bilirubin, INR, or alkaline phosphatase.
Seerumin bilirubiinipitoisuuden, INR-arvon tai alkaalisen fosfataasin pitoisuuden samanaikaista tai myöhempää kliinisesti merkittävää kohoamista ei ole havaittu.
There were no deaths due to serious infections in RA or CAPS studies.
Nivelreuma- tai CAPS-tutkimuksissa ei esiintynyt vakavien infektioiden aiheuttamia kuolemantapauksia.
There were no deaths due to serious infections in RA studies.
Nivelreumatutkimuksissa ei esiintynyt vakavien infektioiden aiheuttamia kuolemantapauksia.
There were no differences between insulin glargine and standard care for the two co- primary outcomes; for any component endpoint comprising these outcomes; for all-cause mortality; or for the composite microvascular outcome.
Glargininsuliinin ja tavanomaisen hoidon välillä ei ollut eroja kahden ensisijaisen päätetapahtuman suhteen, minkään näihin päätetapahtumiin kuuluneen osapäätetapahtuman suhteen, mistä tahansa syystä johtuvan kuolleisuuden suhteen eikä yhdistetyn mikrovaskulaarituloksen suhteen.
There were no differences in bioavailability, as measured by AUC, of naltrexone or bupropion when administered in combination compared to each administered alone.
Naltreksonin tai bupropionin hyötyosuuksissa, AUC- arvona mitattuna, ei ollut eroa yhdistelmävalmisteena tai erikseen annettuna.
There were no differences in haemoglobin, neutrophils or platelets between both treatment groups.
Kahden hoitoryhmän välillä ei ollut hemoglobiinia, neutrofiileja tai verihiutaleita koskevia eroja.
There were no differences in mean serum calcium, phosphate, or 24-hour urine calcium between treatment groups.
Hoitoryhmien välillä ei havaittu eroja keskimääräisissä seerumin kalsium- tai fosfaattipitoisuuksissa tai vuorokausivirtsan kalsiummäärissä.
There were no differences in rates of infection among patients treated with Enbrel and those treated with placebo for plaque psoriasis in placebo-controlled trials of up to 24 weeks duration.
Infektioiden esiintyvyydessä ei havaittu eroa Enbrelillä hoidettujen ja plaseboa saaneiden läiskäpsoriaasipotilaiden välillä enimmillään 24 viikkoa kestäneissä plasebokontrolloiduissa tutkimuksissa.
There were no differences in rates of infection among patients treated with etanercept and those treated with placebo for plaque psoriasis in placebo-controlled trials of up to 24 weeks duration.
Infektioiden esiintyvyydessä ei havaittu eroa etanerseptillä hoidettujen ja plaseboa saaneiden läiskäpsoriaasipotilaiden välillä enimmillään 24 viikkoa kestäneissä plasebokontrolloiduissa tutkimuksissa.
There were no differences in the clearance of tigecycline based on race.
Etninen syntyperä ei vaikuttanut puhdistumaan.
There were no differences in the safety profiles for paediatric patients treated for SCN.
Lapsipotilailla ei myöskään turvallisuudessa havaittu eroja.
There were no elevations in transaminases ≥3 times ULN with concomitant elevations in total bilirubin
Transaminaasiarvojen suurentumista vähintään 3-kertaisiksi ULN:ään verrattuna ja samanaikaista kokonaisbilirubiinipitoisuuden suurentumista yli 2-kertaiseksi ULN:ään verrattuna ei esiintynyt.
There were no fatal infusion reactions (see section 4.4).
Kuolemaan johtaneita infuusioreaktioita ei esiintynyt (ks. kohta 4.4).
There were no fatal infusion reactions(see section 4.4).
Kuolemaan johtaneita infuusioreaktioita ei esiintynyt (ks. kohta 4.4)
There were no important effects observed in pregnant rats or mice administered teriparatide at daily doses of 30 to 1000 µg/kg.
Tiineille rotille tai hiirille annettu päivittäinen teriparatidin 30 – 1000 mikrog/kg annos ei aiheuttanut oleellisia vaikutuksia.
There were no indications of gross inflammatory reaction.
Selvästä tulehdusreaktiosta ei ollut merkkejä.
There were no major safety concerns with Picato and the side effects seen were mostly local skin reactions which, although they affected most patients, usually resolved within two to four weeks of treatment depending on the location.
Picatoon ei liittynyt merkittäviä turvallisuushuolia ja todetut sivuvaikutukset olivat lähinnä paikallisia ihoreaktioita, jotka – vaikka niitä esiintyi useimmilla potilailla – hävisivät yleensä, kun hoidosta oli kulunut kahdesta neljään viikkoa sen mukaan, missä paikassa ne esiintyivät.
There were no major safety concerns.
Merkittäviä turvallisuutta koskevia huolenaiheita ei ilmennyt.
There were no new cross resistance patterns at week 96 compared to week 48.
Viikolla 96 ei ollut yhtään uutta ristiresistenssikuviota verrattuna viikkoon 48.
There were no new toxicities or increased severity of the toxicities which were associated with either component.
Uutta toksisuutta tai jompaankumpaan komponenttiin liittyvän toksisuuden pahenemista ei ilmennyt.
There were no observed clinically significant adverse interactions in patients taking lamivudine concurrently with commonly used immunosuppressant medicinal products (e.g. cyclosporin A).
Potilailla, jotka saivat samanaikaisesti lamivudiinin kanssa yleisesti käytettyjä immunosuppressiivisia lääkkeitä (esim. siklosporiini A), ei havaittu kliinisesti merkittäviä haitallisia interaktioita.
There were no other clinically relevant differences between two concurrent injections of Xiapex in the same hand and up to three single injections of Xiapex in the types of adverse events reported (ie, most adverse events were local to the treated extremity and of mild or moderate intensity).
Kahdesta samanaikaisesta, samaan käteen annetusta Xiapex-injektiosta ja enintään kolmesta yksittäisestä Xiapex-injektiosta raportoitujen haittavaikutustyyppien välillä ei ollut muita kliinisesti relevantteja eroja (t.s. useimmat haittavaikutukset olivat paikallisia rajoittuen hoidettuun raajaan ja voimakkuudeltaan lieviä tai kohtalaisia).
There were no other subjects with more than infusion with adverse reactions in both groups.
Kummassakaan ryhmässä ei ollut muita tutkittavia, joilla oli enemmän kuin yhteen infuusioon liittyviä haittavaikutuksia.
There were no patients 85 years or older in the RECOURSE study and the Japanese phase 2 study.
RECOURSE-tutkimuksessa ja japanilaisessa vaiheen 2 tutkimuksessa ei ollut mukana 85-vuotiaita tai vanhempia potilaita.
There were no patients age 45 and over in the nr-Axial SpA study.
Aksiaalinen spondylartriitti Selkärankareuma
There were no patients age 45 and over in the nr-Axial SpA study.
Röntgennegatiivista aksiaalista spondylartriittia koskevaan tutkimukseen osallistui vain alle 45-vuotiaita potilaita.
There were no patients with Child-Pugh B or C liver cirrhosis enrolled in REGARD.
REGARD- tutkimukseen ei otettu potilaita, joilla oli Child–Pugh -luokan B tai C maksakirroosi.
There were no relevant differences between Nivestim and the reference product with regard to duration of severe neutropenia and incidence of febrile neutropenia.
Nivestim-valmisteen ja vertailuvalmisteen välillä ei ollut oleellisia eroja vaikean neutropenian keston eikä kuumeisen neutropenian ilmaantuvuuden osalta.
There were no relevant effects observed in the non-clinical studies.
Non-kliinisissä tutkimuksissa ei todettu olennaisia vaikutuksia.
There were no reported sequelae.
Yliannostuksesta ei raportoitu jälkiseurauksia.
There were no reports of anaphylaxis after placebo or sugammadex 4 mg/kg.
Lumelääkettä tai 4 mg/kg sugammadeksia saaneilla ei raportoitu anafylaksiaa.
There were no reports of anaphylaxis on belatacept.
Yhtään belataseptin aiheuttamaa anafylaksia ei ole ilmoitettu.
There were no reports of serious renal failure.
Vakavaa munuaisten vajaatoimintaa ei raportoitu.
There were no reports of syncope or other severe adverse events associated with lowering of blood pressure on either cohort of subjects.
Ilmoituksia pyörtymisestä tai muista verenpaineen laskuun liittyvistä vakavista haittavaikutuksista ei tehty kummassakaan potilaskohortissa.
There were no reports of TLS in study MCL-001 (see section 4.4).
Tuumorilyysioireyhtymää ei raportoitu tutkimuksessa MCL-001 (ks. kohta 4.4).
There were no safety differences in these subjects in terms of incidence and severity of adverse events, change in duration or volume of menses or incidence of intermenstrual bleeding.
Näillä koehenkilöillä haittavaikutusten yleisyydessä ja vakavuudessa, kuukautisten kestossa, kuukautisvuodon määrässä tai kuukautisten välillä ilmenneen vuodon yleisyydessä ei havaittu turvallisuuteen vaikuttavia eroja.
There were no significant
Ritonaviiriannosten välillä (joko
There were no significant differences between active treatments and placebo for any of the other pre- specified event categories (renal dysfunction/failure, upper GI ulcer complications or surgical wound complications).
Vaikuttavaa ainetta sisältäneet hoidot ja lumelääke eivät eronneet toisistaan merkitsevästi minkään muun ennalta määritellyn tapahtumaluokan suhteen (munuaisten toimintahäiriö/vajaatoiminta, maha- suolikanavan yläosan haavakomplikaatiot tai leikkaushaavan komplikaatiot).
There were no significant differences between the 0.5 mg and the 1.25 mg doses as regards study endpoints.
Merkitseviä eroja ei todettu 0,5 mg:n ja 1,25 mg:n annoksen välillä kummankaan vastemuuttujan suhteen.
There were no significant differences in AUCs of 5-FU, tegafur, gimeracil, or oteracil after either single or multiple dose administration of Teysuno 30 mg/m2 twice daily in patients with mild, moderate, or severe hepatic impairment compared to those with normal hepatic function.
Potilailla, joiden maksan toiminta oli lievästi, kohtalaisesti tai vakavasti heikentynyt, 5-FU:n, tegafuurin, gimerasiilin ja oterasiilin AUC-arvot eivät eronneet merkittävästi normaalin maksan toiminnan omaavien potilaiden AUC-arvoista, kun Teysunoa oli annettu 30 mg/m2 kaksi kertaa vuorokaudessa joko kerta-annoksena tai toistettuina annoksina.
There were no significant differences in types of anomalies or proportion of pregnancies with an adverse outcome in Gardasil and placebo treated individuals.
Gardasilia tai lumerokotetta saaneiden koehenkilöiden raskauksien välillä ei ollut merkittäviä eroja synnynnäisten epämuodostumien laadussa tai niiden raskauksien suhteellisessa osuudessa joihin liittyi haittoja.
There were no significant differences observed in the structural markers of cartilage repair between both treatments, as assessed by International Cartilage Repair Society (ICRS) II overall assessment histology scores of biopsies, and MRI defect fill scores.
Ruston korjaantumisen rakenteellisissa markkereissa ei havaittu merkittäviä eroja näiden kahden hoidon välillä, kun arviointiin käytettiin biopsianäytteiden International Cartilage Repair Societyn (ICRS) ICRS II -kokonaisarvion histologiapistemääriä ja MRI- vauriontäyttöpistemääriä.
There were no significant pharmacokinetic interactions between bazedoxifene and the following medicinal products: ibuprofen, atorvastatin and azithromycin or an antacid containing aluminium and magnesium hydroxide.
Batsedoksifeenillä ei ollut merkittäviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia seuraavien lääke- valmisteiden kanssa: ibuprofeeni, atorvastatiini, atsitromysiini sekä alumiinia ja magnesium- hydroksidia sisältävä antasidi.
There were no significant pharmacokinetic interactions between bazedoxifene and the following medicinal products: ibuprofen, atorvastatin, azithromycin, or an antacid containing aluminium and magnesium hydroxide.
Batsedoksifeenilla ei ollut merkitseviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia seuraavien lääke- valmisteiden kanssa: ibuprofeeni, atorvastatiini, atsitromysiini ja alumiinia ja magnesiumhydroksidia sisältävä antasidi.
There were no teratogenic effects observed in rabbits at doses up to 10 mg/kg/day (approximately 20-fold human exposure at 6 mg/m2 based on body surface area).
Kaneilla ei todettu teratogeenisia vaikutuksia aina annoksiin 10 mg/kg/vrk saakka (noin 20-kertainen altistus verrattuna ihmisillä annoksella 6 mg/m2 saavutettavaan altistukseen, kun vertailu perustui kehon pinta-alaan).
There were no teratogenic effects; however, minor anomalies (left-sided umbilical artery, cervical rib and precocious ossification) occurred in rats at ≥60 mg/kg/day (4 times the expected human clinical exposure).
Teratogeenisia vaikutuksia ei todettu, mutta vähäisiä kehityshäiriöitä (vasemmanpuolinen napavaltimo, kaulakylkiluut ja ennenaikainen luutuminen) todettiin rotilla, joiden annos oli ≥ 60 mg/kg/vrk (4 kertaa odotettu ihmisten kliininen altistuminen).
There were no treatment- related effects on developmental signs, behaviour, reproductive performance, or fertility of the offspring.
Hoidosta aiheutuvia vaikutuksia kehitykseen, käyttäytymiseen, jälkeläisten tuottamiseen tai jälkeläisten hedelmällisyyteen ei ollut.
There were no treatment- related malformations in rats.
Lääkitykseen liittyviä epämuodostumia ei todettu rotan sikiöissä.
There were no vaccine-related serious adverse experiences reported in infants who were breast-feeding during the vaccination period.
Mistään vakavista, rokotuksiin liittyvistä, imetettävien lasten saamista haittavaikutuksista rokotusjakson aikana ei raportoitu.
There were other side effects that are seen commonly (i.e. in 1% – 10% of dogs ) which have severe effects, these are vomiting, diarrhoea, anorexia, lethargy, dehydration, skin necrosis, fever, blood in faeces/hemorrhagic diarrhoea/gastrointestinal bleeding and ulcers, nausea, septicaemia, weight loss, increased alanine aminotransferase and decreased haematocrit.
Yleisiä haittavaikutuksia (esiintyy 1–10 %:lla koirista), joihin liittyy vakavia oireita olivat oksentelu, ripuli, ruokahaluttomuus, väsymys, nestehukka, ihon kuolioituminen, kuume, veren esiintyminen ulosteissa/verinen ripuli/ruoansulatuselimistön verenvuoto ja haavaumat, pahoinvointi, verenmyrkytys, painon lasku, lisääntynyt alaniiniaminotransferaasiaktiviteetti ja pienentynyt hematokriitti.
There were similar rates of all-cause mortality (CHAMPIX 6 [0.14%]; placebo 7 [0.25%]) and cardiovascular mortality (CHAMPIX 2 [0.05%]; placebo 2 [0.07%]) in the CHAMPIX arms compared with the placebo arms in the meta-analysis.
Meta-analyysissä kokonaiskuolleisuus (CHAMPIX 6 [0,14 %]; lumelääke 7 [0,25 %]) ja kuolleisuus sydän- verisuonisairauksiin (CHAMPIX 2 [0,05 %]; lumelääke 2 [0,07 %]) olivat CHAMPIX-hoitohaaroissa samaa luokkaa kuin lumelääkehoitohaaroissa.
There were six overall discontinuations during this period, only one of which was due to an AE (the SAE of post- operative wound infection).
Kokonaan tutkimuksen keskeyttäneitä oli kuusi tämän jakson aikana, joista vain yksi johtui haittatapahtumasta (leikkauksen jälkeinen haavainfektio, vakava haittatapahtuma).
There were sixteen cases of persistent HPV-16 infection, and five cases of persistent HPV-18 infection, all in the control group.
Kontrolliryhmässä oli kuusitoista pitkäaikaista HPV-16-infektiota ja viisi pitkäaikaista HPV-18- infektiota.
There were some cases of more severe neutropenia in patients treated with Ribavirin Teva Pharma B.V. in combination with peginterferon alfa-2b (WHO grade 3: 39 of 186 [21 %]; and WHO grade 4: 13 of 186 [7 %]); WHO grade 3 leukopenia was also reported in 7 % of this treatment group.
Potilailla, jotka saivat Ribavirin Teva Pharma B.V. -tabletteja yhdessä peginterferoni alfa-2b:n kanssa, havaittiin joitakin vaikeampia neutropeniatapauksia (WHO:n luokka 3: 39/186 [21 %] ja WHO:n luokka 4: 13/186 [7 %]); myös WHO:n luokkaa 3 olevaa leukopeniaa raportoitiin 7 prosentilla tässä tutkimusryhmässä.
There were some concerns about the balance of benefit and risk in patients with reduced kidney function taking the fixed dose combination, and the CHMP recommended restricting its use in these patients.
Hyöty-riskisuhteeseen liittyi jonkin verran huolenaiheita, jotka koskivat kiinteäannoksista yhdistelmää käyttäviä munuaisten vajaatoimintaa sairastavia potilaita, ja lääkevalmistekomitea suositteli Synjardyn käytön rajoittamista näillä potilailla.
There were too few patients also receiving interferon-gamma to determine whether this improved the patients’ outcome further.
Gammainterferonia saaneita potilaita oli liian vähän, jotta olisi voitu päätellä, paransiko se tulosta lisää.
There were too few patients in this study aged below 6 years to demonstrate the safety and effectiveness of Exjade in this age group.
Tässä tutkimuksessa oli liian vähän alle 6-vuotiaita potilaita, jotta Exjaden turvallisuus ja teho voitaisiin osoittaa tässä ikäryhmässä.
There were too few patients over 65 years of age, or black/African American patients enrolled in the controlled clinical trials to draw meaningful conclusions about the effects of age or race on clinical outcomes.
Kontrolloiduissa kliinisissä tutkimuksissa oli liian vähän yli 65-vuotiaita potilaita tai mustia/Afrikan amerikkalaisia potilaita, jotta merkityksellisiä johtopäätöksiä iän tai etnisen taustan merkityksestä kliiniseen tulokseen voitaisiin tehdä.
There were two deaths that were possibly treatment related.
Hoitoon liittyi mahdollisesti kaksi kuolemantapausta.
There were two further deaths; however, relation to treatment could not be established.
Tämän lisäksi oli kaksi muuta kuolemantapausta, joiden syy-yhteyttä hoitoon ei kuitenkaan kyetty varmistamaan.
There will also be a training leaflet for patients that should be kept at home.
Lisäksi potilaat saavat kotona säilytettävän opaslehtisen.
There will also be an information pack for patients, including a booklet and an audio CD.
Myös potilaita varten toimitetaan tietopaketti, johon sisältyy kirjanen ja cd-levy.
There will be a loud click.
Kynästä kuuluu äänekäs naksahdus.
There will be a rubber stopper underneath – keep this in the vial.
Jätä se injektiopulloon.
There will still be some water in the solvent vial.
Liuotininjektiopulloon jää jonkin verran vettä.
Thereafter a maximum interval of two years is recommended (see scheme).
Sen jälkeen rokotusväliksi suositellaan korkeintaan kaksi vuotta (ks. rokotuskaavio).
Thereafter a maximum interval of two years is recommended (see scheme).
Sen jälkeen rokotusväliksi suositellaan korkeintaan kaksi vuotta (ks. rokotusohjelma).
Thereafter blood levels of tacrolimus should be monitored carefully during co-administration, and upon discontinuation of posaconazole, and the dose of tacrolimus should be adjusted as necessary.
Tämän jälkeen takrolimuusin pitoisuutta veressä on seurattava tarkoin yhteiskäytön aikana ja posakonatsolihoidon päättyessä, ja takrolimuusiannosta on muutettava tarpeen mukaan.
Thereafter it is recommended to continue regular monitoring, e.g. every 3–6 months.
Tämän jälkeen suositellaan maksaentsyymiarvojen säännöllistä seurantaa esim 36 kuukauden välein.
Thereafter it will be given as an infusion over a period of 60 minutes, every 2 weeks (single-agent phase).
Sen jälkeen sitä annetaan infuusiona 60 minuutin kuluessa joka toinen viikko (monoterapiavaihe).
Thereafter liver function should be monitored as clinically indicated.
Tämän jälkeen suositellaan kuukausittaista seurantaa seuraavien kolmen hoitokuukauden ajan, jonka jälkeen maksa-arvoja on seurattava kliinisen tarpeen mukaan.
Thereafter the cup is rinsed once with the same quantity of water and the rinsings consumed by the patient.
Tämän jälkeen kuppi huuhdellaan samalla määrällä vettä, ja huuhteluvesi juodaan.
Thereafter the recommended dose of OPDIVO is 3 mg of nivolumab per kilogram of your body weight (single- agent phase).
Sen jälkeen suositeltu OPDIVO-annos on 3 mg nivolumabia / kg, potilaan painon mukaan (monoterapiavaihe).
Thereafter two capsules once a day should be taken for a total of 28-35 days.
Tämän jälkeen otetaan kaksi kapselia kerran vuorokaudessa 28–35 vuorokauden ajan.
Thereafter your child will be switched to a twice daily dosing schedule and your child’s doctor will decide the right dose based either on your child’s weight or body surface area.
Sen jälkeen lapsesi siirtyy ottamaan lääkettä 2 kertaa vuorokaudessa ja lapsesi lääkäri päättää oikeasta annoksesta perustuen joko lapsesi painoon tai kehon pinta-alaan.
Thereafter your child will be switched to Viramune prolonged-release tablets once a day and your child’s doctor will decide the right dose and prolonged-release tablet strength based either on your child’s weight or body surface area.
Tämän jälkeen lapsi saa Viramune-depottabletteja kerran vuorokaudessa, ja lapsen lääkäri määrittää sopivan annoksen ja depottabletin vahvuuden joko lapsen painon tai kehon pinta- alan perusteella.
Thereafter, 5 ml of the reconstituted solution should be immediately withdrawn from the vial and added to a 100 ml intravenous bag for infusion or other suitable infusion container (e.g., glass bottle).
Välittömästi tämän jälkeen pullosta otetaan 5 ml lääkeaineliuosta ja lisätään se 100 ml:n infuusionestepussiin tai -pulloon.
Thereafter, asparagine serum levels increased again and returned to normal values within 1 – 3 weeks.
Tämän jälkeen seerumin asparagiinipitoisuudet suurenivat jälleen ja palasivat normaaleihin arvoihin 1–3 viikon aikana.
Thereafter, monitored at month 3 and at month 4, and as clinically indicated.
Tämän jälkeen tarkistus tehdään 3. ja 4. kuukauden kohdalla ja kliinisen tilanteen mukaan.
Thereafter, plasma concentrations of free aflibercept declined to values below or close to the lower limit of quantitation generally within one week; undetectable concentrations were reached before the next administration after 4 weeks in all patients.
Vapaan afliberseptin plasmapitoisuudet pienenivät alle mitattavien arvojen tai lähelle raja-arvoa tavallisesti viikon kuluessa; kaikilla potilailla pitoisuudet laskivat alle havaitsemisrajan ennen seuraavaa hoitokertaa neljän viikon jälkeen.
Thereafter, the A771726 plasma concentration must be determined again after an interval of at least 14 days.
A771726-pitoisuus tulee mitata uudelleen aikaisintaan 14 vuorokauden kuluttua.
Thereafter, the A771726 plasma concentration must be determined again after an interval of at least 14 days.
Plasman A771726-pitoisuus on tämän jälkeen mitattava uudelleen, kun edellisestä mittauksesta on kulunut vähintään 14 vuorokautta.
Thereafter, the clinical benefit of memantine and the patient’s tolerance of treatment should be reassessed on a regular basis according to current clinical guidelines.
Sen jälkeen memantiinin kliininen hyöty sekä hoidon siedettävyys on arvioitava säännöllisesti voimassa olevien kliinisten ohjeiden mukaan.