natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to ensure that these objectives are reached, the channels serving the public interest would be required, in addition to providing nationwide coverage of the population and free reception, to broadcast programmes in Finnish or Swedish daily, including Finnish drama; news; and current-affairs programmes, such as domestic documentaries, and to fulfil requirements for audio-subtitling and subtitling services and the quotas set for independent production company programmes. 
Näiden tavoitteiden varmistamiseksi yleisen edun kanavilta edellytettäisiin valtakunnallisen väestöpeiton ja vapaasti vastaanotettavuuden lisäksi, että niiden ohjelmistoihin sisältyisivät päivittäiset suomen- tai ruotsinkieliset ohjelmat, johon sisältyisi myös kotimainen draama, uutis- ja ajankohtaisohjelmat, mukaan lukien esimerkiksi kotimaiset dokumentit, ääni- ja tekstityspalveluja koskevia vaatimuksia sekä säännökset riippumattomien tuotantoyhtiöiden ohjelmistojen osuuksista.
The goal of separately defining channels serving the public interest is to ensure that the provision of high-quality and versatile content which can be received free-to-air throughout the country will continue in the future. 
Määrittelemällä erikseen yleisen edun kanavat halutaan varmistaa nykyisenkaltaisen laadukkaan ja monipuolisen koko maan kattavan ja vapaasti vastaanotettavissa olevan tarjonnan jatkuvuus myös tulevaisuudessa.
Multiplexes granted through an auction, on the other hand, would not have similar requirements regarding content. 
Sen sijaan huutokauppamenettelyllä myönnetyissä kanavanipuissa ei olisi vastaavia sisällöllisiä säännöksiä.
The general provisions of the current Television and Radio Act and the child protection provisions of the Act on Audiovisual Programmes, for example, would still apply to television broadcasters who operate in these multiplexes. 
Lisäksi näissä kanavanipuissa toimiviin televisiotoiminnan harjoittajiin tulisivat edelleen sovellettaviksi yleiset tällä hetkellä televisio- ja radiolaissa olevat säännökset ja esimerkiksi kuvaohjelmalaissa olevat lasten suojelua koskevat säännökset.
In scenario 1, one to three multiplexes would continue with the current broadcasting standard until 2026. 
Vaihtoehdossa 1 esitetään, että yhdestä kolmeen kanavanippua jatkaisi nykyisellä lähetysstandardilla vuoteen 2026 asti.
Two of these multiplexes are in the 698–790 MHz spectrum band. 
Näistä kanavanipuista kaksi sijaitsi taajuusalueella 698 - 790 megahertsiä.
With this scenario, the 700 MHz spectrum band would remain in the use of terrestrial television for as long as until 2026. 
Vaihtoehdon mukaan 700 megahertsin taajuusalue säilyisi maanpäällisen televisiotoiminnan käytössä jopa vuoteen 2026 saakka.
The model does not take into account the additional frequency needs of wireless broadband that were described in section 10.1.2 above. 
Malli jättää huomioon ottamatta edellisessä alakohdassa 10.1.2. kuvatun langattoman laajakaistan lisätaajuustarpeet.
Other areas excluded from the model are the resolution of the radio-frequency conference in the spring of 2012 on the future use of the 700 MHz spectrum band, and the fact that the 700 MHz spectrum band is not, on its own, sufficient to fulfil the growing frequency needs of broadband forecast in the ITU's frequency-need report for 2020. 
Lisäksi mallissa ei ole otettu huomioon radiotaajuuskonferenssin keväällä 2012 tekemää ratkaisua 700 megahertsin taajuusalueen tulevaisuuden käytöstä eikä sitä, että 700 megahertsin taajuusalue ei yksinään riitä täyttämään ITUn taajuustarveraportin ennusteen mukaisia laajakaistan lisätaajuustarpeita vuoteen 2020 mennessä.
In the second scenario, a licence term of 20 years is applied for auctioned rights of frequency use, except for those multiplexes that would use current broadcasting technology (DVB-T1). 
Vaihtoehdossa esitetään 20 vuoden pituisia toimilupakausia huutokaupatuille taajuuksien käyttöoikeuksille lukuun ottamatta niitä kanavanippuja, joissa käytettäisiin nykyistä lähetystekniikkaa (DVB-T1).
At least one multiplex would continue with current broadcasting technology, and the content would be simultaneously broadcast in high definition, with newer broadcasting technology (DVB-T2) in a multiplex with licences granted under the comparative model. 
Vähintään yksi kanavanippu jatkaisi nykyisellä lähetystekniikalla ja sen sisällöt olivat samanaikaisessa jakelussa toisessa vertailevalla menettelyllä myönnetyssä kanavanipussa uudemman lähetystekniikan (DVB-T2) teräväpiirtolähetyksinä.
One multiplex using current broadcasting technology can accommodate 7 – 8 standard-definition channels . 
Yhteen nykyisen lähetystekniikan kanavanippuun mahtuu 7 – 8 standardilähetyskanavaa.
A multiplex that uses newer broadcasting technology can accommodate approximately seven high-definition channels or 15–20 standard-definition channels. 
Yhteen uudemman lähetystekniikan kanavanippuun mahtuisi noin seitsemän teräväpiirtokanavaa tai 15 - 20 standardikanavaa.
If standard-definition channels are transmitted with multiplexes that use DVB-T2 technology, considerable transmission capacity is available. 
Käytettävissä olevan lähetyskapasiteetin määrä on siten huomattava, jos DVB-T2-standardin tekniikan kanavanipussa lähetettäisiin standardilähetyskanavia.
Scenario 2, administrative incentive price model 
Vaihtoehto 2, Korotetun taajuusmaksun malli
In scenario 2, the administrative incentive price model, four multiplexes of the UHF spectrum band and three of the VHF band would be available to television operations. 
Vaihtoehdossa 2, jota kutsutaan korotetun taajuusmaksun malliksi, televisiotoiminnan käytössä olisi neljä UHF-taajuusalueen ja kolme VHF-taajuusalueen kanavanippua.
YLE’s public-service channels and the channels serving the public interest would be in the UHF-band multiplex. 
Yleisradio Oy:n julkisen palvelun kanavat sekä yleisen edun kanavat olisivat UHF-taajuusalueen kanavanipuissa.
The operating licences for all multiplexes would be granted with the comparative method, but for multiplexes granted for the use of channels other than YLE's and channels serving public interest, the new, administrative incentive price model (with so-called AIP charges) would be applied, as this model, when compared to auctions of rights of frequency use, creates a lighter financial burden on operators. 
Toimiluvat myönnettäisiin kaikkiin kanavanippuihin vertailevalla menettelyllä, mutta muihin kuin Yleisradio Oy:n ja yleisen edun kanavien käyttöön myönnettyihin kanavanippuihin sovellettaisiin uutta korotettujen taajuusmaksujen mallia (ns. AIP-maksut), joka muodostuisi toiminnan harjoittajille kevyemmäksi taloudelliseksi rasitteeksi kuin taajuuksien käyttöoikeuksien huutokauppaaminen.
In line with the Government Resolution on Spectrum Policy of 29 March 2012 applying to telecommunications operations, the Code for Information Society and Communications Services that is being prepared in accordance with the Government Programme should be drafted in a way allowing auctions to be used in the future, too, particularly when granting licences for new spectrum bands. 
Valtioneuvoston 29 maaliskuuta 2012 tekemän teletoimintaa koskevan taajuuspoliittisen periaatepäätöksen mukaan hallitusohjelmaan kirjattu tietoyhteiskuntakaari valmistellaan siten, että huutokauppamenettelyä voidaan käyttää myös jatkossa erityisesti myönnettäessä toimilupia uusille taajuusalueille.
In preparing the code, the introduction of such a frequency fee – reflecting the market value of frequencies and exceeding administrative costs – is considered for frequencies to which the auction method would not be applied. 
Lain valmistelun yhteydessä harkitaan tämän taajuuksien markkina-arvoa heijastavan, hallinnolliset kustannukset ylittävän taajuusmaksun käyttöönottoa sellaisilla taajuusalueilla, joihin huutokauppamenettelyä ei sovellettaisi.
The administrative incentive price model of scenario 2 would be entered as revenue in the Budget. 
Vaihtoehdossa 2 korotetut taajuusmaksut tuloutettaisiin valtion talousarvioon.
After the World Radiocommunication Conference in 2015 has made its decision on use of the 700 MHz band, this band can be assigned for wireless broadband as early as 2017. 
Vuonna 2015 tehtävän maailman radiokonferenssin lopullisen 700 megahertsin käyttöä koskevan ratkaisun jälkeen mainittu taajuusalue on mahdollista osoittaa jo vuodesta 2017 lähtien langattoman laajakaistan käyttöön.
As was pointed out above, in addition to the final decision of the radio communication conference, the allocation of the 700 MHz frequencies to wireless broadband requires EU level decisions and bilateral frequency coordination between neighbouring countries. 
Kuten edellä on todettu 700 megahertsin taajuuksien osoittaminen langattomalle laajakaistalle edellyttää radiotaajuuskonferenssin lopullisen päätöksen lisäksi vielä Euroopan unionin päätöksiä sekä kahdenvälisiä taajuuskoordinaatiota naapurimaiden välillä.
Finland aims to promote cooperation and the international preparation related to the matter such that international barriers to allocation of the spectrum band for mobile-communication use would be lifted as soon as possible. 
Suomi pyrkii vaikuttamaan asian kansainväliseen valmisteluun ja yhteistyöhön siten, että kansainväliset rajoitteet taajuusalueen ottamiseksi matkaviestinkäyttöön poistuisivat mahdollisimman nopeasti.
Scenario 3, intensified network competition model 
Vaihtoehto 3, Tehostetun verkkokilpailun malli
Scenario 3, which can be described as the intensified network competition model, differs from scenarios 1 and 2 in that the multicast multiplex granted to YLE’s public-service channels and other channels serving public interest via the comparative method, utilising the newer DVB-T2 broadcasting technology, would be in the VHF spectrum band. 
Vaihtoehto 3, jota voidaan kuvata tehostetun verkkokilpailun malliksi, eroaa vaihtoehdoista 1 ja 2 siten, että Yleisradio Oy:n julkisen palvelun kanaville ja yleisen edun kanaville vertailevalla menettelyllä myönnetyistä kanavanipuista uudempaa lähetystekniikkaa (DVB-T2) käyttävä rinnakkaiskanavien kanavanippu olisi VHF-taajuusalueella.
The model could be used to promote competition in the television market and equal conditions for operation of television networks in the VHF and UHF spectrum bands. 
Mallilla voitaisiin edistää VHF- ja UHF-taajuusalueilla olevien televisioverkkojen tasavertaisia toimintaedellytyksiä ja televisiomarkkinan kilpailutilannetta.
International frequency plan for television 
Television kansainvälinen taajuussuunnitelma
The use of television frequencies is based on the frequency reservations made in accordance with the agreement concluded at the ITU’s Regional Radiocommunication Conference of 2006, in Geneva; the basic philosophy of the GE-06 agreement is to provide all countries with equal rights to frequency use. 
Televisiotaajuuksien käyttö perustuu vuonna 2006 Genevessä pidetyn ITU:n alueellisen radiokonferenssin sopimuksen mukaisiin taajuusvarauksiin ja GE-06 sopimuksen perusajatuksena on taata kaikille maille yhtäläiset oikeudet taajuuksien käyttöön.
Under the agreement, Finland is divided into 38 geographical areas, each of which has a certain number of frequency reservations . 
Sopimuksen mukaan Suomi on jaettu 38 maantieteelliseen alueeseen, joille kullekin on varattu tietty määrä taajuusvarauksia.
If a change in frequency could cause interference, the procedures for transferring a frequency reservation from one region to another always require an agreement between neighbouring countries. 
Menettelyt taajuusvarauksen siirtämisestä alueelta toiselle vaativat aina sopimista naapurimaiden kanssa, jos taajuuden muutos aiheuttaa mahdollisen häiriötilanteen.
Current regional frequency reservations allocated to television operations in Finland 
Suomen nykyiset televisiotoimintaan osoitetut alueelliset taajuusvaraukset
As a result of the 2006 radio-communications conference in Geneva, Finland received regional frequency reservations in both VHF and UHF spectrum bands. 
Genevessä vuonna 2006 pidetyn radiokonferenssin tuloksena Suomelle jaettiin alueellisia taajuusvarauksia sekä VHF- että UHF-alueelle.
Originally, two digital television networks that covered continental Finland were assigned for the VHF band and seven for the UHF band. 
VHF-alueelle saatiin alun perin kaksi Manner-Suomen kattavaa digitaalista televisioverkkoa ja UHF-alueelle seitsemän.
In 2009, after Russia’s initiative, frequencies in the VHF band were rearranged between Finland and Russia after the radio-communications conference, laying the ground for Finland’s third digital television network in the VHF band. 
Venäjän aloitteesta VHF-alueen taajuuksia järjesteltiin radiokonferenssin jälkeen vuonna 2009 Suomen ja Venäjän välillä uudelleen, ja tässä yhteydessä luotiin perusta Suomen kolmannelle VHF-alueen digitaaliselle televisioverkolle.
Through coordination with other neighbouring countries, the third network could be coordinated to cover all of continental Finland with the exception of an area corresponding roughly to the former Province of Lapland. 
Muiden naapurimaiden kanssa tuo kolmas verkko saatiin koordinoitua kattamaan koko Manner-Suomi suurin piirtein entistä Lapin lääniä lukuun ottamatta.
Plans from the Geneva 2006 conference indicated that the upper end of the UHF band, 790–862 MHz, would be used by television operations. In Finland, it was allocated, via a 2008 Government decree, for mobile-communication use, reducing the number of television networks in the UHF band and with continental coverage by one. 
Genevessä vuonna 2006 televisiotoimintaan suunniteltu UHF-alueen yläpää 790–862 MHz osoitettiin Suomessa valtioneuvoston asetuksella matkaviestinkäyttöön vuonna 2008, mikä vähensi Manner-Suomen kattavien UHF-alueen televisioverkkojen lukumäärää yhdellä.
Consequently, there are currently three digital television networks in the VHF band (174–230 MHz) with coverage of continental Finland (the third of these does not reach the former Province of Lapland) and six with coverage of continental Finland in the UHF band (470–790 MHz). 
Näin ollen Suomessa on tällä hetkellä käytettävissä kolme Manner-Suomen kattavaa VHF-alueen (174–230 MHz) digitaalista televisioverkkoa (joista kolmas verkko ei ulotu entiseen Lapin lääniin) ja kuusi Manner-Suomen kattavaa UHF-alueen (470–790 MHz) verkkoa.
Basic philosophy behind regional frequency reservations 
Alueellisten taajuusvarausten perusajatus
Regional frequency reservations create the conditions for using the radio frequencies allocated for the region without prior knowledge of the transmitters' locations and numbers. 
Alueellisella taajuusvarauksella luodaan edellytykset käyttää alueelle osoitettua radiotaajuutta ilman, että etukäteen tiedetään lähettimien sijaintipaikkaa ja lukumäärää.
If the combined interference the transmitters deployed in the area will cause for the world outside is lower than the ‘reference level’ defined in the frequency reservation, the transmitters may be deployed without further coordination with neighbouring countries. 
Mikäli alueelle toteutettavien lähettimien yhteenlaskettu häiriövaikutus alueen ulkopuoliseen maailmaan nähden jää pienemmäksi kuin taajuusvarauksen määrittelemä ns. referenssitaso, voidaan lähettimet ottaa käyttöön ilman erillistä koordinointia naapurimaiden kanssa.
The regional frequency reservation method is well suited to situations wherein a frequency assigned to a region is distributed on the basis of a network licence, and the various applicants are expecting a wide range of network topologies: 
Alueellisten taajuusvarausten menetelmä sopii hyvin tilanteisiin, joissa alueelle osoitettu taajuus jaetaan verkkotoimiluvan perusteella ja eri hakijat ehdottavat hyvin erilaisia verkkotopologioita:
there is no need for separate coordination of the network to be implemented in the region or its individual transmitters after the operating licence round, as long as the licence-holder's implementation is within set reference values. 
alueelle toteutettavaa verkkoa ja sen yksittäisiä lähettimiä ei tarvitse toimilupakierroksen jälkeen erikseen koordinoida niin kauan kuin toimiluvan haltijan käytännön toteutus pysyy referenssiarvojen puitteissa.
Coordination limitations affecting Finland’s regional frequency reservations 
Suomen alueellisten taajuusvarausten koordinointirasitteet
In many areas, particularly those close to Russia, Finland’s regional frequency reservations have limitations involving the need for coordination regardless of whether the interference generated by the network implemented in the region is above the reference level. 
Suomen alueellisilla taajuusvarauksilla on monilla alueilla, erityisesti Venäjän rajan läheisyydessä rasite, joka edellyttää koordinointia riippumatta siitä, ylittääkö alueelle toteutettavan verkon häiriövaikutus referenssitason vai ei.
To be able to accommodate as many television networks as possible within the spectrum band and the framework of the GE-06 agreement, Finland has had to accept the fact that frequency reservations in neighbouring countries within the same frequency cause computational interference to each other. 
Jotta televisioverkkoja saatiin GE-06 sopimuksessa taajuusalueelle mahdutettua annetuilla reunaehdoilla mahdollisemman paljon, Suomi joutui hyväksymään sen, että samalla taajuudella naapurimaissa olevat taajuusvaraukset aiheuttavat toisilleen laskennallista häiriötä.
This happens even if the network to be implemented in the region does not exceed the reference interference level specified in the frequency reservation. 
Tämä siitäkin huolimatta, että alueelle toteutettava verkko ei edes ylittäisi taajuusvarauksen sallimaa häiriöiden referenssitasoa.
This is a fact that Finland’s other neighbouring countries, almost without exception, accepted without special terms. Russia, in contrast, issued a notification on all Finnish regional frequency reservations that could in theory cause interference, requiring that a network implemented in the region must always be coordinated separately with Russia. 
Tämän tosiasian muut Suomen naapurimaat lähes poikkeuksetta hyväksyivät ilman erityisehtoja, mutta Venäjä asetti kaikille teoreettista häiriötä aiheuttaville Suomen alueellisille taajuusvarauksille huomautuksen, jonka perusteella alueelle toteutettava verkko on aina erikseen koordinoitava Venäjän kanssa.
At the conference, Finland set the same condition for Russia’s corresponding frequency reservations as a countermeasure. 
Suomi asetti konferenssissa vastatoimenpiteenä saman ehdon vastaaville venäläisille taajuusvarauksille.
In all, 2/3 of Finland’s approximately 330 regional frequency reservations need to be coordinated separately with Russia. 
Kaiken kaikkiaan Suomen noin 330 alueellisesta taajuusvarauksesta 2/3 on erikseen koordinoitava Venäjän kanssa.
Bilateral coordination agreements with Russia 
Kahdenväliset koordinointisopimukset Venäjän kanssa
The 2006 Geneva agreement does not set unambiguous limits on acceptable levels of interference from a neighbouring country when that country is coordinating new transmitters. 
Geneven vuoden 2006 sopimus ei aseta yksiselitteisiä rajoja sille, kuinka suuria häiriötasoja olisi hyväksyttävä naapurimaasta naapurimaan koordinoidessa uusia lähettimiä.
Also, time limits have not been set as to the speed with which a neighbouring country’s coordination request should be responded to. 
Myöskään ei ole asetettu aikarajoja sille, kuinka nopeasti naapurimaan esittämään koordinointipyyntöön olisi vastattava.
For resolution of these issues, a coordination agreement was concluded with Russia in 2008, specifying the criteria on the basis of which a coordinated transmitter is deemed acceptable and the time limits within which a response needs to be given. 
Näiden asioiden ratkaisemiseksi Venäjän kanssa solmittiin 2008 koordinointisopimus, jossa määriteltiin ne kriteerit, joiden perusteella koordinoitava lähetin olisi hyväksyttävä ja missä ajassa vastaus pitäisi antaa.
Finland proposed that the coordination agreement should cover both the VHF and UHF bands, but Russia wished to limit it to the UHF frequencies only. 
Suomi ehdotti tämän koordinointisopimuksen koskevan sekä VHF- että UHF-aluetta, mutta Venäjä halusi rajoittaa sen koskemaan vain UHF-taajuuksia.
Nevertheless, in its coordination responses pertaining to VHF frequencies, Russia has indicated that its interference analyses are in line with the 2008 coordination agreement also for the VHF band. 
Siitä huolimatta Venäjä on VHF-taajuuksia koskevissa koordinointivastauksissaan ilmoittanut soveltaneensa häiriöanalyyseissään vuoden 2008 koordinointisopimusta myös VHF-alueella.
Re-planning of television frequencies 
Televisiotaajuuksien uudelleen suunnittelu
The basic idea behind television frequency re-planning was to allow terrestrial television operations to switch to mostly DVB-T2 broadcasts in early 2017. 
Lähtökohtana televisiotaajuuksien uudelleen suunnittelussa oli, että maanpäällisessä televisiotoiminnassa voidaan siirtyä pääosin DVB-T2-tekniikan lähetyksiin vuoden 2017 alusta.
In Finland, half of the transmission network capacity currently available is already used by DVB-T2 multiplexes. 
Suomessa on jo tällä hetkellä puolet käytettävästä lähetysverkkokapasiteetista DVB-T2-tekniikan kanavanippujen käytössä.
From the television operators’ point of view, however, switching over to an all-new technology would require more modern receivers to have become sufficiently common. From the households’ point of view, current terminal equipment should remain usable until the end of its service life, without a purchase of new equipment being mandatory. 
Kokonaan uuteen tekniikkaan siirtyminen edellyttää kuitenkin televisiotoimijoiden näkökulmasta riittävää uudemman tekniikan vastaanottimien yleistymistä sekä kotitalouksien näkökulmasta mahdollisuutta käyttää nykyisiä päätelaitteita niiden elinkaaren loppuun asti ilman pakkoa hankkia uusia päätelaitteita.
The estimates now available indicate that households will not be ready to switch over to the reception of broadcasts using newer technology by 2017 in the extent planned. 
Nyt saatavilla olevien arvioiden perusteella kotitaloudet eivät kuitenkaan ole vielä vuonna 2017 valmiita siirtymään suunnitellussa laajuudessa uudemman lähetystekniikan vastaanottoon.
Based on the feedback received during the consultation process, the basic idea in planning is broadened such that two multiplexes continue to transmit with the current standard technology until 2026, unless the interim review to be carried out in 2020 gives a good reason to speed up the process. 
Lausuntokierroksella saadun palautteen perusteella suunnittelun lähtökohdaksi otetaan lisäksi kahden kanavanipun lähetysten jatkuminen nykyisen lähetysstandardin mukaisella tekniikalla vuoteen 2026 asti, jollei vuonna 2020 tehtävä välitarkastelu anna aihetta sitä nopeampaan aikatauluun.
Since, in the coming years, the situation may change considerably and more rapidly than we are able to forecast today, the development needs to be reviewed at regular intervals. 
Koska tilanne saattaa kuitenkin muuttua tulevien vuosien aikana merkittävästi ja nopeammin kuin nyt voidaan ennakoida, tulee tilannetta tarkastella säännöllisin väliajoin.
To ensure the appropriate deployment of new technologies, licence regulation needs to be more flexible than it is today. 
Uusien tekniikoiden tarkoituksenmukaisen käyttöönoton varmistamiseksi toimilupasääntelyn tulee olla nykyistä joustavampaa.
In cooperation with network operators, television operators could decide whether multiplexes other than those transmitting channels of public interest would transmit in standard or high definition, and the matter would no longer be resolved by a licence decision. 
Televisiotoiminnan harjoittajat voisivat yhdessä verkko-operaattorin kanssa ratkaista lähetetäänkö muissa kuin yleisen edun kanavanipussa standardi- vai teräväpiirtolähetyksiä eikä asiaa enää ratkaistaisi toimilupapäätöksellä.
The re-planning of television frequencies will be carried out such that three multiplexes will be implemented as multi-frequency networks. 
Televisiotaajuuksien uudelleen suunnittelu toteutetaan siten, että kolme kanavanippua toteutetaan monitaajuusverkkoina.