natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While China has no treaty-based network of allies, economic interaction increases its influence in its neighbourhood as well as in Africa and Latin America. 
Kiinalla ei ole sopimuspohjaista liittolaisverkostoa, mutta taloudellisen kanssakäymisen myötä Kiinan vaikutusvalta suhteissa lähialueen maihin sekä myös Afrikkaan ja Latinalaisen Amerikan maihin kasvaa.
Russia’s international standing is affected by its ability to tackle its internal challenges, such as an unbalanced economy, corruption which impedes economic and administrative reform, bleak demographic trends as well as shortcomings in the rule of law and the political system. 
Venäjän kansainväliseen asemaan vaikuttaa sen kyky ratkaista sisäisiä haasteitaan kuten talousrakenteen yksipuolisuutta, talouden ja hallinnon uudistumista vaikeuttavaa korruptiota, vaikeaa demografista kehitystä sekä oikeusvaltion ja poliittisen järjestelmän puutteita.
Russia keeps promoting a multilateral world order and 
Venäjä ajaa moninapaista maailmanjärjestystä.
it wants to be duly recognised as a key actor in global policy. 
Se haluaa tulla tunnustetuksi maailmanpolitiikan keskeisenä toimijana.
The ‘reset’ in the relationship between the United States and Russia was pronounced in 2009. The aim was to make progress in US-Russian relations on such matters in which consensus was considered achievable. 
Yhdysvaltojen ja Venäjän suhteissa julistettiin ”uusi alku” vuonna 2009, ja tavoitteena on ollut edetä Yhdysvaltojen ja Venäjän kahdenvälisissä suhteissa sellaisissa kysymyksissä, joista sopimiselle on olemassa riittävästi edellytyksiä.
The most important achievement is the new Strategic Arms Reduction Treaty (START), which entered into force in 2011. 
Merkittävin tulos on strategisten ydinaseiden määrää vähentävä uusi START-sopimus (Strategic Arms Reduction Treaty), joka astui voimaan maiden välillä vuonna 2011.
Furthermore, Russia opened its territory to NATO supply routes to Afghanistan, which will be of special importance in the drawdown phase of NATO’s ISAF operation (International Security Assistance Force) and the implementation of the follow-on operation. Russia has also participated in P5+1-cooperation (USA, UK, China, France, Russia and Germany) in the diplomatic efforts with regard to Iran’s nuclear program. 
Lisäksi Venäjä on avannut Naton huoltoreitit Venäjän alueen kautta Afganistaniin, minkä merkitys korostuu Naton ISAF-operaation (International Security Assistance Force) purkuvaiheessa ja seuraajaoperaation toteutumisessa, sekä osallistunut P5+1-yhteistyöhön (Yhdysvallat, UK, Kiina, Ranska, Venäjä ja Saksa) Iranin ydinkiistan hoitamisessa.
Strategic missile defence continues to be the major point of dispute in US-Russian and, consequently, NATO-Russia relations. No solution satisfying both parties has been found. 
Merkittävin kiistakysymys Yhdysvaltojen ja Venäjän sekä samalla Naton ja Venäjän suhteissa on strateginen ohjuspuolustus, jossa tyydyttävää yhteistyötä ei ole löytynyt.
Russia and NATO disagree in their estimates whether the implementation of NATO’s missile defence programme in its current form could weaken Russia’s strategic deterrence in the future, thus altering the balance of power. 
Venäjän ja Naton arviot poikkeavat toisistaan sen suhteen, voisiko Naton suunnitelman eteenpäin vieminen nykymuodossaan johtaa tulevaisuudessa Venäjän strategisen ydinpelotteen heikentymiseen ja voimatasapainon muuttumiseen.
Despite the abolition of martial law the Northern Caucasus, especially Dagestan, remains volatile. At times the violence spills over into other regions in Russia. 
Pohjois-Kaukasia, erityisesti Dagestan, on pysynyt levottomana sotatilan lakkauttamisesta huolimatta, ja väkivaltaisuudet heijastuvat ajoittain muuallekin Venäjälle.
Russia considers its relationship with China to be a strategic partnership which is implemented bilaterally as well as multilaterally under the auspices of the Shanghai Cooperation Organisation (SCO). 
Venäjä määrittelee suhteensa Kiinan kanssa strategiseksi kumppanuudeksi, jota toteutetaan kahdenvälisesti sekä monenvälisesti Shanghain yhteistyöjärjestön (Shanghai Cooperation Organisation, SCO) puitteissa.
Russia also wants the other CIS countries to join the customs union. 
Venäjä toivoo myös muiden IVY-maiden liittyvän tulliliittoon.
Russia and the EU are strategic partners and their mutual relationship, especially in the area of the economy, is extensive. 
Venäjä on EU:n strateginen kumppani ja keskinäiset suhteet ovat laajat etenkin talouden alalla.
Russia’s WTO membership opens new vistas for intensified trade relations and the modernisation of Russia’s economy. 
WTO-jäsenyys avaa uusia mahdollisuuksia taloussuhteiden tiivistämiselle ja Venäjän talouden modernisoitumiselle.
Should Russia continue to deepen its wide-ranging cooperation with the EU it might also better fare in its modernisation attempts. 
Laaja-alaiseen yhteistyön jatkuva syventäminen EU:n kanssa edistäisi Venäjän onnistumista sen modernisaatiopyrkimyksissä.
Furthermore, Russia’s memberships of the G20 and the G8 provide influential frames of reference; they are also important to Russia for reasons of prestige. 
Myös jäsenyydet G20- ja G8-ryhmissä tarjoavat Venäjälle merkittävät viiteryhmät ja ovat sille myös arvovaltasyistä tärkeitä.
Whereas Russia’s economy survived the 2008-2009 crisis with the help of its previously accumulated cash reserves and the recovering price of energy, economic growth has been much more anaemic during this decade. 
Venäjän talous selvisi 2008–2009 kriisistä aiemmin kerättyjen varantojen ja energian hintojen elpymisen avulla, mutta talouskasvu on kuluvalla vuosikymmenellä selvästi hitaampaa kuin edellisellä.
Characteristic to Russia’s political system, the concentration of power on the president will continue. 
Venäjän poliittiselle järjestelmälle säilyy luonteenomaisena vallan keskittyminen presidentin käsiin, mikä näkyy toistaiseksi mm. kansanedustuslaitoksen roolissa ja puolueiden suhteellisen vähäisessä merkityksessä päätöksenteossa.
Thus far this has been seen, among other things, in the role of the parliament and the relatively minor role of political parties in decision-making. 
Seuraavat määräaikaiset vaalit liittovaltiotasolla järjestetään 2016 joulukuussa.
The next federal election is scheduled for December 2016. Changes in the political system are expected to occur at regional and local levels in the coming years. 
Poliittisessa järjestelmässä muutoksia odotetaan lähivuosina alue- ja paikallistasoilla.
The reforms related to the registration of political parties and the direct election of governors, launched during the previous president’s administration, raised the citizens’ expectations of reforming the centralised system. 
Edellisen presidentin aikana käynnistetyt poliittisten puolueiden perustamista ja kuvernöörien suoraa kansanvaalia koskevat uudistukset ovat lisänneet kansalaisten odotuksia keskitetyn järjestelmän reformista.
In addition to the democratisation process the citizens are concerned about the shortcomings in the rule of law as well as the widespread corruption. 
Demokratiakehityksen haasteiden lisäksi kansalaisten mieliä askarruttavat oikeusvaltion puutteet ja laajalle levinnyt korruptio.
Spurred by the economic growth the proportion of the middle class is growing. 
Talouskasvun siivittämänä keskiluokan osuus väestöstä kasvaa.
When it comes to Russia’s opposition groups, the western media most often takes notice of the actors who support liberal western values. Still, nationalists and communists also have a strong voice in Russia’s opposition. 
Venäjän oppositiosta huomioidaan länsimaisessa mediassa useimmiten liberaaleja länsimaisia arvoja kannattavia toimijoita, mutta Venäjän oppositiossa vahvoja toimijoita ovat myös nationalistit ja kommunistit.
The popularity of the different parties will be determined by the elections in the coming years. It will also be seen whether the opposition forces integrate into the conventional political party system if free political competition is considered to be unattainable. 
Tulevien vuosien vaalit osoittavat, millä tavalla eri puolueet saavat kannatusta ja kanavoituuko oppositioliikehdintä ylipäätään tavanomaiseen puoluejärjestelmään, mikäli koetaan, että vapaa poliittinen kilpailu ei ole mahdollista.
The opposition forces are not united under any conspicuous leader. The goal of the most recent protest movement has been to achieve a society which is built on extensive participation and influencing, rather than on a top-down authoritarian system. 
Oppositiolla ei ole yhtä selkää johtajaa ja protestiliikkeen tavoitteena onkin ollut yhteiskunta, joka pohjaa laajaan osallistumiseen ja vaikuttamiseen eikä ole ylhäältä alaspäin johdettu autoritaarinen järjestelmä.
The basic premise is that the use of force is prohibited except for the purpose of self-defence or under UN Security Council mandate. 
Lähtökohtana on yleinen voimankäytön kielto muutoin kuin itsepuolustuksena tai YK:n turvallisuusneuvoston valtuutuksen pohjalta.
The Responsibility to Protect (R2P or RtoP) principle, adopted by the United Nations General Assembly in 2005, rose to the centre of the international agenda following the events in Libya and the Ivory Coast. 
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen vuonna 2005 hyväksymä suojeluvastuun käsite on noussut Libyan ja Norsunluurannikon tapahtumien myötä kansainvälisen toiminnan keskiöön.
The situation in Libya in 2011 was the first time the Security Council issued a mandate for the use of force in accordance with the RtoP principle. 
Libyan tapaus vuonna 2011 oli ensimmäinen, jossa turvallisuusneuvosto antoi oikeutuksen voimankäyttöön suojeluvastuun yhteydessä.
The operation in Libya also generated political discord with regard to the application of the Security Council Resolution’s mandate. This may affect the way in which the RtoP principle will be applied in the future as well as the general manner by which demanding crisis management operations will be handled in the UN Security Council. 
Libyan operaatio on aiheuttanut myös poliittista erimielisyyttä sen oikeuttaneen päätöslauselman soveltamisesta, mikä voi vaikuttaa suojeluvastuun periaatteen soveltamiseen jatkossa sekä yleisemmin vaativien kriisinhallintaoperaatioiden käsittelyyn YK:n turvallisuusneuvostossa.
When it comes to groups outside the UN system the G7/8 has played an important role in questions related to economic and monetary policy. It has also shown initiative in various security-related themes such as the prevention of proliferation of WMDs and counter-terrorist action. 
YK-järjestelmän ulkopuolisista ryhmistä G7/8:lla on ollut merkittävä rooli globaaleissa talous- ja rahapoliittisissa kysymyksissä, mutta se on tehnyt aloitteita myös erilaisissa turvallisuuteen liittyvissä teemoissa, kuten joukkotuhoaseiden leviämisen estämisessä ja terrorismin vastaisessa toiminnassa.
The significance of the G20, encompassing the major economic powers, has grown. 
Suurimpien talousmahtien muodostaman G20-ryhmän merkitys on kasvanut, mikä nousi esille erityisesti vuonna 2008 alkaneen talouskriisin hallinnassa.
This was particularly evident in controlling the economic crisis which began in 2008. The G20 has managed to coordinate economic policy and international financial supervision. 
G20:n puitteissa on pystytty koordinoimaan talouspolitiikkaa ja kansainvälistä rahoitusvalvontaa.
Its activities have evolved from economic topics to other global issues such as climate policy. 
Toimintaa on pyritty laajentamaan talouskysymyksistä muihin globaaleihin kysymyksiin kuten ilmastopolitiikkaan.
Still, the UN can issue global authorisations to the G20’s decisions. 
Toisaalta YK voi antaa päätöksille globaalin oikeutuksen.
The EU participates in the activities of the G20 and the G7/8, represented by the President of the European Commission and the President of the European Council. 
EU osallistuu G20:n ja G7/8:n toimintaan komission puheenjohtajan ja Eurooppa-neuvoston pysyvän puheenjohtajan edustamana.
The BRICS countries have differing views regarding the focus of their activities, their role and ambitions. 
BRICS-mailla on keskenään erilaisia käsityksiä siitä, missä ryhmän toiminnan painopisteen tulisi olla ja minkälaista roolia ja tavoitteita ryhmän tulisi ajaa.
Russia is trying to strengthen the political role of the BRICS group as a part of the multilateral world order. 
Venäjä pyrkii vahvistamaan BRICS-ryhmän poliittista roolia osana moninapaista maailmanjärjestystä.
Particularly the African integration organisations such as the African Union, the Economic Community of West African States (ECOWAS) and the Southern African Development Community (SADC) have made great progress in political and security questions. They bear considerable responsibility over the continent’s security policy. 
Poliittisissa ja turvallisuuskysymyksissä erityisesti Afrikan integraatiojärjestöt, kuten AU, Länsi-Afrikan maiden talousyhteisö (Economic Community of West African States, ECOWAS) ja Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö (Southern African Development Community, SADC), ovat edistyneet toiminnassaan merkittävästi ja kantavat huomattavaa vastuuta mantereen turvallisuuspolitiikassa.
In the Asia-Pacific region the Association of Southeast Asian Nations (ASEAN) and the Asian Regional Forum (ARF) have raised their status. 
Aasian Tyynenmeren alueella Kaakkois-Aasian valtioiden järjestö (Association of Southeast Asian Nations, ASEAN) ja Aasian alueellinen foorumi (Asian Regional Forum, ARF) ovat lisänneet merkitystään.
It is in Finland’s interests to advance the EU’s global capacity and role, and its cohesion in every possible way. 
Suomen etujen mukaista on kaikin tavoin edistää EU:n kansainvälisen toimintakyvyn ja aseman vahvistamista sekä EU:n sisäistä yhtenäisyyttä.
It is important for Finland to closely monitor the great powers’ political and economic development and shifts in their strategic orientation. It is equally important that Finland develop close bilateral relations with them. 
Suurvaltojen poliittisen ja taloudellisen kehityksen ja niiden strategisessa suuntautumisessa tapahtuvien muutosten tiivis seuraaminen ja vahvojen kahdenvälisten suhteiden kehittäminen on Suomelle tärkeää.
The UN provides a unique forum for the management of international questions. 
YK:n asema kansainvälispoliittisten kysymysten foorumina on ainutlaatuinen.
Finland’s influence in global groupings outside the UN structure, such as in the G20 and the G7/8, will materialise through its EU membership. 
Suomen mahdollisuudet vaikuttaa myös YK:n ulkopuolisissa globaaleissa ryhmittymissä, kuten G20:ssa ja G7/8:ssa, toteutuvat EU:n kautta.
It is imperative that the United States commit to strengthening it. 
Yhdysvaltojen sitoutuminen sen vahvistamiseen on keskeistä.
Closer economic ties between the EU and the USA, including the negotiations on a free trade agreement, would strengthen both economies and support the development of an international, rules-based trade regime. 
EU:n ja Yhdysvaltojen välisten taloussuhteiden tiivistäminen ml. vapaakauppasopimuksen neuvottelu vahvistaisi molempien taloutta ja tukisi sääntöpohjaisen kansainvälisen kauppajärjestelmän kehittymistä.
Finland invests in its relationship with Russia both bilaterally and through its involvement in the EU, including support for a new EU-Russia Agreement. 
Suomi panostaa Venäjä-suhteisiin sekä kahdenvälisesti että EU–Venäjä-yhteistyöhön vaikuttamalla ml. uuden perussopimuksen aikaansaaminen.
The importance of EU cohesion is accentuated in the EU’s external relations. 
EU:n yhtenäisen toiminnan tärkeys korostuu EU:n ulkosuhteissa.
Russia is also the most important market for Finnish Arctic know-how. 
Venäjä on myös suomalaisen arktisen osaamisen merkittävin markkina-alue.
Northeast Passage cooperation has been discussed within the framework of the Partnership. 
Kumppanuuden piirissä on keskusteltu yhteistyöstä Koillisväylällä.
On a global scale Finland, like the other Nordic countries, is one of the most successful and stable western democracies. 
Maailmanlaajuisessa vertailussa Suomi kuuluu muiden Pohjoismaiden tavoin parhaiten menestyviin ja vakaisiin läntisiin hyvinvointivaltioihin.
The Nordic welfare state model, built on a competitive economy and a high rate of employment as well as equal services and care, has proved to be an attractive social system. 
Pohjoismainen, kilpailukykyiseen talouteen, korkeaan työllisyysasteeseen sekä tasa-arvoisiin palveluihin ja huolenpitoon perustuva hyvinvointimalli on osoittautunut vetovoimaiseksi yhteiskuntajärjestelmäksi.
The Responsibility to Protect (RtoP) is a political commitment adopted by UN Member States in 2005. Its purpose is to protect civilians from genocide, crimes against humanity, war crimes and ethnic cleansing. 
Suojeluvastuu (Responsibility to Protect, RtoP) on YK:n jäsenvaltioiden vuonna 2005 tekemä poliittinen sitoumus suojella siviilejä kansanmurhalta, rikoksilta ihmisyyttä vastaan, sotarikoksilta ja etnisiltä puhdistuksilta.
The basic principles of the RtoP are: 
Suojeluvastuun perusperiaatteet ovat:
1) The State carries the primary responsibility for protecting populations from the aforementioned crimes; 
1) Valtiolla on ensisijainen vastuu suojella väestöään edellä mainituilta rikoksilta.
2) The international community has a responsibility to encourage and assist States in fulfilling this responsibility; and 
2) Kansainvälinen yhteisö on sitoutunut auttamaan ja tukemaan valtiota tämän vastuun täyttämisessä.
3) If a State is manifestly failing to protect its populations, the international community must be prepared to take collective action to protect populations. 
3) Mikäli valtio ei ilmeisellä tavalla halua tai kykene kantamaan vastuutaan, kansainvälisen yhteisön on ryhdyttävä kollektiivisiin toimiin väestön suojelemiseksi.
In the autumn of 2011 Brazil made the initiative on Responsibility while Protecting. Its purpose is to create mechanisms that establish some ground rules for the implementation of RtoP and the use of military force. 
Brasilia esitti syksyllä 2011 Responsibility while Protecting -aloitteen, jonka tarkoituksena on luoda mekanismeja, joilla asetetaan reunaehtoja suojeluvastuun toimeenpanemisella ja sotilaalliselle voimankäytölle.
In order to consolidate the RtoP concept it is important that the RtoP be actively and primarily implemented through peaceful means, in accordance with Chapter VI. Should these prove insufficient, the instruments available in Chapter VII could be invoked. 
Suojeluvastuun käsitteen vakiinnuttamiseksi on tärkeää, että suojeluvastuuta toimeenpannaan aktiivisesti ja ensisijaisesti VI luvun rauhanomaisin keinoin ja, näiden ollessa riittämättömiä, tarvittaessa VII luvun keinoin.
Military power and arms control 
Sotilaalliset voimavarat ja asevalvonta
Military force can also be employed in a limited fashion in regional and internal conflicts, and as an instrument of power projection. 
Sotilaallista voimaa voidaan käyttää myös rajoitetusti alueellisissa ja sisäisissä konflikteissa sekä osana muita voimankäytön välineitä.
The defender’s early-warning window and the period available for raising readiness will shrink. 
Puolustajan ennakkovaroituksen antamiseen ja valmiuden kohottamiseen käytettävä aika lyhenee.
This increasingly blurs the line between political pressure and warfare. 
Poliittisen vaikuttamisen ja sodankäynnin raja hämärtyy.
The western countries have widely adopted a network-centric defence concept built on ICT technology which enhances joint situation awareness, rapid decision-making, joint effect and interoperability. 
L änsimaissa on laajalti omaksuttu informaatioteknologiaan perustuva verkostoavusteinen toimintatapa, joka vahvistaa yhteistä tilannetietoisuutta, päätöksenteon nopeutta vaikuttamiskykyä ja yhteistoimintaa.
The aim is to compensate for the suddenness of crises and the fog of battle by improving prognostication, situation awareness and the situation picture as well as the intelligence and analysis capacity. 
Kriisien ja taistelukentän epävarmuustekijöiden yllättävyyttä pyritään lieventämään kehittämällä ennakointia, tilannetietoisuutta, tilannekuvaa sekä tiedustelu- ja analyysikykyä.
Particularly the use of ICT systems also generates significant knock-on effects such as system vulnerability and incurred costs. 
Erityisesti tietojärjestelmien käytöllä on myös huomattavia seurannaisvaikutuksia kuten järjestelmien haavoittuvuus sekä muodostuvat kustannukset.
It will be increasingly difficult to identify the sources of threats and perpetrators, especially in the information space and cyberspace. 
Uhkien alkuperän ja toimijoiden tunnistaminen vaikeutuu erityisesti informaatio- ja kyberulottuvuudessa.
The tempo of future military operations will be rapid and their progression will be difficult to predict. 
Sotilaalliset operaatiot ovat tulevaisuudessa nopeatempoisia ja etenemiseltään vaikeasti ennustettavia.
Critical military capabilities will include intelligence and surveillance systems, the capabilities of the air force, the navy and special forces. 
Korostuvia sotilaallisia kykyjä ovat tiedustelu- ja valvontajärjestelmät, ilma- ja merivoimien suorituskyvyt sekä erikoisjoukot.
As a result of the increasing proportion of regular military personnel in the armed forces the number of troops will decrease. However, the troops will be much more deployable in contrast to the units in conscript-based systems. 
Asevoimien ammattihenkilöstön suhteellisen osuuden kasvamisen seurauksena joukkojen määrä on vähäisempi, mutta niiden toimintavalmius on merkittävästi korkeampi kuin asevelvollisuuteen perustuvissa järjestelmissä.
Nevertheless, defence cuts will increase the importance of the reserves. 
Asevoimien supistusten vuoksi reservin merkitys on kuitenkin kasvussa.
As the nature of conflict changes and technological options multiply the development of, and compliance with, international obligations and humanitarian law in armed conflicts require closer monitoring and attention. 
Konfliktien luonteen muuttuessa ja teknologisten ratkaisujen monimuotoistuessa kansainvälisten velvoitteiden sekä humanitaarisen oikeuden kehittäminen ja noudattaminen aseellisissa konflikteissa vaativat entistä tiiviimpää seurantaa ja huomiota.
Prolonged unresolved conflicts do not only cause casualties, they also result in civilian casualties and carry the risk of escalation. 
Pitkittyneet ja vaikeasti ratkaistavat konfliktit aiheuttavat myös siviiliuhreja ja voivat laajentua.
The end of the Cold War over two decades ago reduced defence spending globally. However, at the turn of the 21 st Century defence appropriations began to climb again. 
Kylmän sodan päättyminen yli kaksi vuosikymmentä sitten laski puolustusmenojen tasoa yleisesti, mutta 2000-luvulle tultaessa taso kääntyi jälleen kasvuun.
This means that their armed forces will have had to develop the capability of participating in multinational joint operations outside their own area, if necessary. 
Tämä on edellyttänyt asevoimilta kykyä toimia monikansallisissa yhteisoperaatioissa, tarvittaessa oman alueen ulkopuolella.
Owing to the end of the operations in Iraq and Afghanistan the combined effect of the savings will probably translate to zero growth in defence spending. 
Irakin ja Afganistanin operaatioiden päättymisen vuoksi säästöjen kokonaisvaikutus merkinnee nollakasvua.
The reductions will focus, especially on the Army as the United States, in line with the 2012 strategic guidance for the Department of Defense, will no longer maintain the ability to fight two sustained large-scale wars at once, and will be cautious about future participation in large-scale and prolonged crisis management operations. 
Supistukset keskittyvät erityisesti maavoimiin, kun Yhdysvallat 2012 tehdyn strategisen linjauksen mukaan luopuu tavoitteestaan olla kykenevä käymään kahta laajamittaista sotaa samanaikaisesti ja pidättäytyy jatkossa laajamittaisista ja pitkäkestoisista kriisinhallintaoperaatioista.
In conjunction with the cuts the US armed forces will be developed to be increasingly mobile, flexible and deployable. 
Supistusten yhteydessä Yhdysvaltojen asevoimista kehitetään entistä liikkuvampia, joustavampia ja toimintavalmiimpia.