natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The foundation for the implementation of both fundamental and human rights is the universal and undivided nature of the rights, their interdependency and non-discrimination in their implementation. 
Niin perusoikeuksien kuin ihmisoikeuksienkin soveltamisen lähtökohtana on oikeuksien yleismaailmallisuus, jakamattomuus ja keskinäinen riippuvuus sekä syrjimättömyys niiden soveltamisessa.
This Action Plan observes a rights-based approach, the starting point for which is to implement the individual’s fundamental and human rights in compliance with the fundamental rights provisions in the Constitution and the international human rights treaties. 
Tämä toimintaohjelma noudattaa oikeusperustaista lähestymistapaa, jonka lähtökohtana on yksilön perus- ja ihmisoikeuksien toteuttaminen perustuslain perusoikeussäännösten ja kansainvälisten ihmisoikeussopimusten mukaisesti.
The aim is that the individual has access to his or her rights and that the Government fulfils its obligations arising from the national legislation and the international law. 
Tavoitteena on, että yksilö pystyy saavuttamaan oikeutensa ja että julkinen valta toteuttaa kansalliseen lainsäädäntöön ja kansainväliseen oikeuteen pohjautuvat velvoitteensa.
In this context, a rightsbased approach means that the individual projects are clearly linked to the fundamental rights provisions and the international human rights treaties as well as to the case law and other practices of the monitoring bodies of these treaties. 
Oikeusperustainen lähestymistapa tarkoittaa tässä yhteydessä sitä, että yksittäiset hankkeet kytketään selvästi perusoikeussäännöksiin ja kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin sekä sopimusvalvontaelinten oikeus- ja muuhun käytäntöön.
Particular attention will be paid to the implementation of the rights of the most vulnerable individuals and groups. 
Erityistä huomiota kiinnitetään haavoittuvimmassa asemassa olevien yksilöiden ja ryhmien oikeuksien toteutumiseen.
Fundamental and human rights structures 
Perus- ja ihmisoikeusrakenteet
In this section, fundamental and human rights structures refer to all those actors, national and international alike, who are involved in the implementation of fundamental and human rights, either through ex ante or ex post monitoring or other evaluation, and who in this role produce information on the human rights situation in Finland. 
Perus- ja ihmisoikeusrakenteilla tarkoitetaan tässä jaksossa kaikkia niitä niin kansallisia kuin kansainvälisiäkin toimijoita, jotka osallistuvat perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisen joko ennakolliseen tai jälkikäteiseen valvontaan tai muuhun arviointiin ja tuottavat tässä roolissaan tietoa Suomen ihmisoikeustilanteesta.
The provision in section 22 of the Constitution on the duty of the Government to guarantee the observance of fundamental rights and liberties and human rights binds the Government in all of its actions, including the law drafting, governance and administration of justice. 
Perustuslain 22 §:n säännös julkisen vallan velvollisuudesta turvata perus- ja ihmisoikeuksien toteutuminen sitoo julkista valtaa sen kaikessa toiminnassa niin lainsäätämisessä, hallinnossa kuin lainkäytössäkin.
The provision emphasises the need to strive for de facto implementation of the rights. 
Säännös korostaa pyrkimystä oikeuksien tosiasialliseen toteutumiseen.
This frequently requires active measures of the Government, for example in order to protect the rights against violations by any third parties or in order to create factual preconditions for using the rights9. 
Tämä edellyttää usein julkisen vallan aktiivisia toimenpiteitä esimerkiksi oikeuksien suojaamiseksi ulkopuolisilta loukkauksilta tai tosiasiallisten edellytysten luomiseksi oikeuksien käyttämiselle9.
The means for implementing the duty to protect the rights are left for separate consideration in individual cases. 
Turvaamisvelvollisuuden toteuttamisen keinot jäävät kussakin tapauksessa erikseen harkittaviksi.
Key means include enacting laws that safeguard and specify the administration of justice and allocation of financial resources. 
Keskeisiin keinoihin kuuluvat oikeuden käyttöä turvaavan ja täsmentävän lainsäädännön säätäminen sekä taloudellisten voimavarojen kohdentaminen.
By means of this Action Plan, the Government is striving to develop the means at its disposal for effective protection of fundamental and human rights. 
Hallitus pyrkii tällä toimintaohjelmalla kehittämään käytettävissään olevia keinoja perus- ja ihmisoikeuksien tehokkaaksi turvaamiseksi.
Monitoring of the constitutionality of acts is mainly carried out in the drafting phase. 
Lakien perustuslainmukaisuuden valvonta keskittyy lainvalmisteluvaiheeseen.
Each ministry is thus responsible for protecting fundamental and human rights while drafting legislation in their own administrative branch. 
Kukin ministeriö vastaa siten perus- ja ihmisoikeuksien turvaamisesta oman hallinnonalansa lainvalmistelussa.
A bill must be evaluated in terms of the Constitution (and its provisions on fundamental rights in particular) and human rights treaties to ensure that it is compliant with the Constitution and the human rights treaties. 
Lakiesitystä tulee arvioida suhteessa perustuslakiin (erityisesti perusoikeuksiin) ja ihmisoikeussopimuksiin, jotta voidaan huolehtia siitä, että lakiesitys on perustuslain ja ihmisoikeussopimusten mukainen.
The practice of the Constitutional Law Committee must be taken into account, and if necessary, the practices of the judicial and investigating bodies that monitor the compliance with the human rights treaties shall be described in the bill. 
Perustuslakivaliokunnan käytäntö on otettava huomioon, ja tarvittaessa lakiehdotuksessa esitellään ihmisoikeussopimusten noudattamista valvovien lainkäyttö- ja tutkintaelinten käytäntöä.
The Constitutional Law Committee shall issue statements on the constitutionality of legislative proposals and other matters brought to its consideration, as well as their relation to the international human rights treaties (Section 74 of the Constitution). 
Eduskunnan perustuslakivaliokunnan tehtävänä on antaa lausuntonsa sen käsittelyyn tulevien lakiehdotusten ja muiden asioiden perustuslainmukaisuudesta sekä suhteesta kansainvälisiin ihmis-oikeussopimuksiin (PL 74 §).
Statements of the Constitutional Law Committee in constitutional and human rights issues are considered binding in various stages of the processing of an act in the Parliament (Constitutional Law Committee report 10/1998). 
Perustuslakivaliokunnan lausuntoja perustuslakija ihmisoikeuskysymyksissä pidetään sitovina eduskuntakäsittelyn eri vaiheissa (PeVM 10/1998).
The practice of the Constitutional Law Committee is thus a key source when the implementation of fundamental and human rights in Finland is evaluated. 
Perustuslakivaliokunnan käytäntö on siten keskeinen lähde arvioitaessa perus- ja ihmisoikeuksien toteutumista Suomessa.
If, in a matter being tried by a court of law, the application of an act is in evident conflict with the Constitution, the court of law shall give primacy to the provision in the Constitution (Section 106 of the Constitution). 
Jos tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa lain säännöksen soveltaminen olisi ilmeisessä ristiriidassa perustuslain kanssa, tuomioistuimen on annettava etusija perustuslain säännökselle (PL 106 §).
The primacy of the Constitution, together with an interpretation of the law that is favourable to fundamental and human rights in courts of law, ultimately guarantee that the implementation of fundamental and human rights is taken into account in the administration of justice. 
Perustuslain etusija yhdistettynä tuomioistuinten perus- ja ihmisoikeusmyönteiseen laintulkintaan takaa viime kädessä sen, että perus- ja ihmisoikeuksien toteutuminen otetaan huomioon lainkäytössä.
Important observations on the implementation of fundamental and human rights in Finland can be made based on the case law of especially the highest courts of law. 
Etenkin ylimpien tuomioistuinten oikeuskäytännöstä voidaan tehdä tärkeitä havaintoja perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisesta Suomessa.
The Government’s Chancellor of Justice and the Parliamentary Ombudsman monitor that the courts of law and other authorities as well as civil servants, public employees and other persons when performing a public task comply with the law and fulfil their obligations. 
Valtioneuvoston oikeuskansleri ja eduskunnan oikeusasiamies valvovat, että tuomioistuimet ja muut viranomaiset sekä virkamiehet, julkisyhteisön työntekijät ja muutkin julkista tehtävää hoitaessaan noudattavat lakia ja täyttävät velvollisuutensa.
In the performance of their duties, the Chancellor of Justice and the Parliamentary Ombudsman monitor the implementation of basic rights and liberties and human rights (sections 108 and 109 of the Constitution). 
Tehtäväänsä hoitaessaan oikeuskansleri ja oikeusasiamies valvovat perusoikeuksien ja ihmisoikeuksien toteutumista (PL 108 ja 109 §).
The Chancellor of Justice submits an annual report to the Parliament and the Government on his or her activities and observations on how the law has been obeyed. 
Oikeuskansleri antaa joka vuodelta kertomuksen virkatoimistaan ja lain noudattamista koskevista havainnoistaan eduskunnalle ja valtioneuvostolle.
The Parliamentary Ombudsman submits an annual report to the Parliament on his or her work, including observations on the state of the administration of justice and on any shortcomings in legislation. 
Eduskunnan oikeusasiamies antaa joka vuodelta kertomuksen toiminnastaan sekä lainkäytön tilasta ja lainsäädännössä havaitsemistaan puutteista eduskunnalle.
In addition, the Ombudsman for Equality, the Ombudsman for Data Protection, the Ombudsman for Minorities and the Ombudsman for Children promote and develop key fundamental and human rights in their areas of speciality. 
Tämän lisäksi erityisvaltuutetut tasa-arvovaltuutettu, tietosuojavaltuutettu, vähemmistövaltuutettu ja lapsiasiavaltuutettu edistävät ja kehittävät oman erityisalansa osalta keskeisten perus- ja ihmisoikeuksien toteutumista.
With the exception of the Ombudsman for Children, all the Ombudsmen also deal with complaints. 
Viimeksi mainittua lukuun ottamatta valtuutetut käsittelevät myös heille tehtyjä kanteluita.
The annual reports of both the supreme guardians of the law and the Ombudsmen are reviews of the implementation of fundamental and human rights in Finland. 
Niin ylimpien laillisuusvalvojien kuin erityisvaltuutettujenkin kertomukset ovat vuosittaisia katsauksia perus- ja ihmisoikeuksien toteutumiseen Suomessa.
The civic society, and human rights organisations in particular, play a significant role in producing information on the human rights situation in Finland. 
Myös kansalaisyhteiskunnalla, etenkin ihmisoikeusjärjestöillä, on merkittävä rooli tiedon tuottamisessa Suomen ihmisoikeustilanteesta.
At the beginning of 2012, a Centre for Human Rights was set up in Finland in connection to the Office of the Parliamentary Ombudsman. 
Vuoden 2012 alussa Suomeen on eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian yhteyteen perustettu Ihmisoikeuskeskus.
The Ombudsman, the Centre and its Human Rights Delegation form an independent national human rights institution. 
Oikeusasiamies, Ihmisoikeuskeskus ja sen valtuuskunta muodostavat riippumattoman kansallisen ihmisoikeusinstituution.
The Centre’s activities will be launched during the spring 2012. 
Keskuksen toiminta käynnistyy kevään 2012 aikana.
The tasks of the Centre for Human Rights will be 
Ihmisoikeuskeskuksen tehtävänä on
1) to promote information, education, training and research on fundamental and human rights and cooperation associated with these areas; 
1) edistää perus- ja ihmisoikeuksia koskevaa tiedotusta, kasvatusta, koulutusta ja tutkimusta sekä näihin liittyvää yhteistyötä;
2) to draw up reports on the implementation of fundamental and human rights; 
2) laatia selvityksiä perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisesta;
3) to make initiatives and issue statements aiming to promote and implement fundamental and human rights; 
3) tehdä aloitteita sekä antaa lausuntoja perus- ja ihmisoikeuksien edistämiseksi ja toteuttamiseksi;
4) to take part in European and international cooperation to promote and protect fundamental and human rights; and 
4) osallistua perus- ja ihmisoikeuksien edistämiseen ja turvaamiseen liittyvään eurooppalaiseen ja kansainväliseen yhteistyöhön; ja
5) to perform other similar duties associated with promoting and implementing fundamental and human rights. 
5) huolehtia muista vastaavista, perus- ja ihmisoikeuksien edistämiseen ja toteuttamiseen liittyvistä tehtävistä.
Several advisory bodies also work in the Government, whose tasks are relevant to fundamental and human rights. 
Valtioneuvostossa toimii myös useita neuvottelukuntia, joiden tehtäviin kuuluu perus- ja ihmisoikeuksiin liittyviä asioita.
Examples of these are the Advisory Board on Human Rights (Ministry for Foreign Affairs), the Advisory Board on Language Affairs (Ministry of Justice), the Advisory Board on Civil Society Policy (Ministry of Justice), the Advisory Board for Ethnic Relations (Ministry of the Interior), the Advisory Board for Minority Issues (Ministry of the Interior), the Advisory Council for Youth Affairs (Ministry of Education and Culture), the National Advisory Board on Research Ethics in Finland (Ministry of Education and Culture), the Child Advisory Board (Ministry of Social Affairs and Health), the Council for Gender Equality (Ministry of Social Affairs and Health), the Advisory Board on Romani Affairs (Ministry of Social Affairs and Health), the National Council on Disability (Ministry of Social Affairs and Health), the Finnish Tripartite ILO Committee (Ministry of Employment and the Economy) and the Committee on Social and Corporate Responsibility (Ministry of Employment and the Economy). 
Näistä voidaan esimerkkeinä mainita kansainvälisten ihmisoikeusasiain neuvottelukunta (UM), kieliasiain neuvottelukunta (OM), kansalaisyhteiskuntapolitiikan neuvottelukunta (OM), etnisten suhteiden neuvottelukunta (SM), vähemmistöasiain neuvottelukunta (SM), nuorisoasiain neuvottelukunta (OKM), tutkimuseettinen neuvottelukunta (OKM), lapsiasiainneuvottelukunta (STM), tasa-arvoasiain neuvottelukunta (STM), romaniasiain neuvottelukunta (STM), valtakunnallinen vammaisneuvosto (STM), Suomen ILO-neuvottelukunta (TEM) ja yhteiskunta- ja yritysvastuun neuvottelukunta (TEM).
In addition, the advisory boards operating in the administrative branches of the various ministries can be seen to be dealing with issues relating to fundamental and human rights at least to some extent, including industrial and commercial activities, the environment, working life or social welfare. 
Lisäksi eri ministeriöiden hallinnonalalla toimivien neuvottelukuntien voidaan katsoa ainakin joiltakin osin käsittelevän perus- ja ihmisoikeusaiheisia asioita, kuten esimerkiksi elinkeinotoimintaa, ympäristöä, työelämää tai sosiaalihuoltoa.
Some of the advisory boards were set up to assist a certain ombudsman in his or her activities. 
Osa neuvottelukunnista on perustettu avustamaan tiettyä erityisvaltuutettua hänen toimessaan.
The statements of the advisory boards are an important contribution to the national debate on the fundamental and human rights implementation. 
Myös neuvottelukuntien kannanotot tuovat tärkeän lisän kansalliseen keskusteluun perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisesta.
The human rights situation in Finland is also evaluated internationally. 
Suomen ihmisoikeustilannetta arvioidaan myös kansainvälisesti.
In addition to the mutual general oversight by the parties to human rights treaties themselves, all key treaties incorporate a judicial or investigating body (monitoring body). 
Ihmisoikeussopimusten osapuolten itsensä harjoittaman keskinäisen yleisen valvonnan lisäksi kaikkien keskeisimpien sopimusten yhteydessä toimii lainkäyttö- tai tutkintaelin (sopimusvalvontaelin).
Parties to a treaty must submit periodic reports to the monitoring body on the legislative, judicial, administrative and other measures that it has taken to implement its contractual obligations. 
Yleissopimuksen osapuolen on annettava määräajoin raportti sopimusvalvontaelimelle niistä lainsäädännöllisistä, oikeudellisista, hallinnollisista ja muista toimista, joihin se on ryhtynyt pannakseen täytäntöön sopimusvelvoitteensa.
The periodic reports are discussed in public oral hearings of the monitoring bodies, after which the monitoring body adopts its conclusions in a closed session. 
Määräaikaisraportit käsitellään sopimusvalvontaelinten julkisissa suullisissa kuulemistilaisuuksissa, joiden käsittelyn päätyttyä valvontaelin suljetussa istunnossaan hyväksyy loppupäätelmät.
The supervision is thus based on a constructive dialogue of the parties to the treaty with independent monitoring bodies established under the treaties. 
Valvonta perustuu siten sopimusosapuolten rakentavaan vuoropuheluun riippumattomien, yleissopimuksilla perustettujen sopimusvalvontaelinten kanssa.
The parties to the treaty shall examine the conclusions that are issued in the form of recommendations, and for their part consider what action should be taken as a result. 
Sopimusosapuolten tulee tutkia saamansa suositusluonteiset loppupäätelmät ja omalta osaltaan harkita, mihin toimenpiteisiin niiden johdosta olisi mahdollisesti syytä ryhtyä.
The UN human rights treaty system currently has nine monitoring bodies that discuss the periodic reports. 
Tällä hetkellä YK:n ihmisoikeussopimusjärjestelmässä on yhdeksän sopimusvalvontaelintä, jotka käsittelevät määräaikaisraportteja.
Finland reports to six of these: the Human Rights Committee (CCPR), the Committee on Economic, Social and Cultural Rights (CESCR), the Committee on the Elimination of Racial Discrimination (CERD), the Committee on the Elimination of Discrimination against Women (CEDAW), the Committee against Torture (CAT) and the Committee on the Rights of the Child (CRC). 
Suomi raportoi näistä kuudelle, jotka ovat ihmisoikeuskomitea (CCPR), taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksia komitea (CESCR), rotusyrjinnän poistamista käsittelevä komitea (CERD), naisten syrjinnän poistamista käsittelevä komitea (CEDAW), kidutuksen vastainen komitea (CAT) ja lapsen oikeuksien komitea (CRC).
The implementation of the human rights treaties is also monitored through individual complaints. 
Lisäksi ihmisoikeussopimusten täytäntöönpanoa valvotaan yksilövalitusten kautta.
This possibility of hearing complaints is now included in all key UN human rights treaties. 
Tämä valitus-mahdollisuus on nyttemmin YK:n kaikissa keskeisissä ihmisoikeussopimuksissa.
Adopting the individual complaints mechanism is optional, however; in other words, it is at the parties’ discretion whether they choose to recognise the monitoring body’s competence to hear individual complaints or not. 
Yksilövalitusmenettelyn hyväksyminen on kuitenkin valinnaista eli sopimusosapuolet voivat halutessaan tunnustaa valvontaelinten toimivallan käsitellä yksilövalituksia.
In addition, some treaties enable investigative procedures on the initiative of the monitoring body in case of alleged violations in the territory of a party. 
Lisäksi muutama yleissopimus mahdollistaa sopimusvalvontaelimen omasta aloitteesta tapahtuvan tutkintamenettelyn väitetyistä sopimusloukkauksista osapuolen alueella.
The supervision by the subcommittee of the Committee against Torture, on the other hand, is based on visits to areas where persons deprived of their liberty may be kept in a party’s territory. 
Kidutuksen vastaisen komitean alakomitean suorittama valvonta pohjautuu puolestaan vierailuihin niihin paikkoihin, joissa osapuolen alueella voidaan pitää vapautensa menettäneitä henkilöitä.
The conventions and recommendations of the International Labour Organization (ILO), which was established in 1919 and which has been operating as a special organisation under the UN since 1946, also have a bearing on economic, social and cultural rights. 
Myös vuonna 1919 perustetun ja vuodesta 1946 lähtien YK:n erityisjärjestönä toimineen Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimukset ja suositukset koskevat taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia (TSS-oikeudet).
The key ILO conventions on decent work concern the freedom of association and the right to collective bargaining, the elimination of forced labour, equal treatment in working life, equal pay and the elimination of child labour and its worst forms in particular. 
Tärkeimmät ihmisarvoista työtä koskevat ILO-sopimukset sääntelevät yhdistymisvapautta ja kollektiivineuvotteluoikeutta, pakkotyön poistamista, yhdenvertaista kohtelua työelämässä, sukupuolten samapalkkaisuutta sekä lapsityön ja erityisesti sen pahimpien muotojen poistamista.
All ILO member states are expected to comply with the main principles of these core treaties. 
Kaikkien ILO:n jäsenvaltioiden edellytetään noudattavan näiden ydinsopimusten pääperiaatteita.
In addition to the fundamental human rights of workers, ILO conventions also apply to the right to work, social dialogue, OHS protection, employment policy and social security. 
ILO:n yleissopimukset koskevat näiden työntekijöiden perusihmisoikeuksien ohella myös muun muassa työoikeutta, sosiaalista vuoropuhelua, työsuojelua, työllisyyspolitiikkaa sekä sosiaaliturvaa.
Finland is currently a party to 82 of the 189 ILO conventions. 
Suomi on tällä hetkellä sitoutunut 82:een ILO:n 189 yleissopimuksesta.
The ILO supervises compliance with the conventions based on annual reports submitted by the state parties. 
ILO valvoo yleissopimusten noudattamista muun muassa jäsenvaltioiden vuosittaisten raporttien pohjalta.
In connection with these reports, central labour market organisations may submit their observations on any violations to the ILO. 
Työmarkkinakeskusjärjestöt voivat tehdä raporttien yhteydessä huomioita ILO:lle mahdollisista sopimusrikkomuksista.
Compliance with the conventions is overseen by a committee of independent experts at the ILO. 
ILO-sopimusten noudattamista valvoo ILO:ssa riippumattomien asiantuntijoiden komitea.
In addition, the tripartite committee supervising compliance with the conventions at the ILO annual conference discusses the reports of independent experts, conducts oral hearings with member states on their worst violations of the conventions, and prepares a report on its observations to the conference. 
Lisäksi ILO:n vuosittaisen työkonferenssin kolmikantainen sopimusten soveltamista valvova komitea käsittelee riippumattomien asiantuntijoiden raportit, kuulee suullisesti jäsenvaltioita niiden pahimmista sopimusrikkomuksista sekä valmistelee raportin havainnoistaan konferenssille.
Trade unions may also file complaints concerning violations of the freedom of association to the tripartite ILO Committee on Freedom of Association, the reports of which are regularly discussed at the meetings of the ILO Board of Directors. 
Ammattiyhdistykset voivat myös kannella yhdistymisvapausrikkomuksista ILO:n kolmikantaiselle yhdistymisvapauskomitealle, jonka raportit käsitellään säännöllisesti ILO:n hallintoneuvoston kokouksissa.
The ILO Board of Directors may also appoint an independent investigation committee to investigate the most blatant violations of conventions in member states. 
ILO:n hallintoneuvosto voi myös asettaa riippumattoman tutkimuskomission tutkimaan räikeimpiä yleissopimusten loukkauksia jäsenvaltioissa.
As regards the Council of Europe, the key monitoring body is the European Court of Human Rights, which oversees the application of the European Convention on Human Rights and which hears complaints filed by both individuals and states. 
Euroopan neuvoston osalta keskeisin sopimusvalvontaelin on Euroopan ihmisoikeussopimuksen (EIS) soveltamista valvova Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (EIT), jolle voidaan tehdä sekä yksilöettä valtiovalituksia.
The judgments of the European Court of Human Rights are binding on the defendant state under international law. 
Ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisut ovat vastaajavaltiota kansainvälisoikeudellisesti sitovia.
If a state is found to have violated the European Convention on Human Rights, the Court of Human Rights may also order reasonable compensation to be paid to the injured party. 
Mikäli valtion katsotaan loukanneen Euroopan ihmisoikeussopimusta, ihmisoikeustuomioistuin voi myös määrätä loukatulle osapuolelle kohtuullisen hyvityksen.