natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Further urges the Secretary-General to seek to expand the role and contribution of women in United Nations field-based operations, and especially among military observers, civilian police, human rights and humanitarian personnel; 
Lisäksi kehottaa pääsihteeriä pyrkimään laajentamaan naisten roolia ja osuutta YK:n kenttäoperaatioissa erityisesti sotilastarkkailijoina, siviilipoliiseina sekä ihmisoikeusja humanitaarisen avun henkilöstössä;
Expresses its willingness to incorporate a gender perspective into peacekeeping operations and urges the Secretary-General to ensure that, where appropriate, field operations include a gender component; 
Ilmaisee tahtonsa sisällyttää sukupuolinäkökulma rauhanturvaoperaatioihin ja kehottaa pääsihteeriä varmistamaan, että kenttätoiminnassa otetaan sukupuolinäkökulma huomioon aina silloin, kun se on asianmukaista;
Requests the Secretary-General to provide to Member States training guidelines and materials on the protection, rights and the particular needs of women, as well as on the importance of involving women in all peacekeeping and peace-building measures, invites Member States to incorporate these elements as well as HIV/AIDS awareness training into their national training programmes for military and civilian police personnel in preparation for deployment and further requests the SecretaryGeneral to ensure that civilian personnel of peacekeeping operations receive similar training; 
Pyytää pääsihteeriä toimittamaan jäsenvaltioille koulutusohjeita ja -aineistoa koskien naisten suojelua, oikeuksia ja erityisiä tarpeita sekä sitä, miten tärkeätä on ottaa naisia mukaan kaikkeen rauhanturva ja rauhanrakennustoimintaan, ja se pyytää samalla jäsenvaltioita sisällyttämään kyseiset teemat sekä HIV/AIDS-tietoisuuskoulutusta kansalliseen sotilashenkilöstön ja siviilipoliisien valmiuskoulutukseen ja kehottaa lisäksi pääsihteeriä varmistamaan, että rauhanturvaoperaatioiden siviilihenkilöstö saa samanlaista koulutusta;
Urges Member States to increase their voluntary financial, technical and logistical support for gender-sensitive training efforts, including those undertaken by relevant funds and programmes, inter alia, the United Nations Fund for Women and United Nations Children’s Fund, and by the United Nations High Commissioner for Refugees and other relevant bodies; 
Kehottaa jäsenvaltioita lisäämään vapaaehtoista taloudellista, teknistä ja logistista tukeaan sukupuolen huomioonottavalle koulutukselle, mukaan lukien asiassa toimivien rahastojen ja ohjelmien, kuten UNIFEMin, UNICEFin, UNHCR:n ja muiden vastaavien elinten koulutus;
Calls on all actors involved, when negotiating and implementing peace agreements, to adopt a gender perspective, including, inter alia: 
Vetoaa kaikkiin osapuoliin, että ne neuvotellessaan ja toimeenpannessaan rauhanso- pimuksia soveltavat sukupuoliroolinäkökulmaa, mikä tarkoittaa mm.
(a) The special needs of women and girls during repatriation and resettlement and for rehabilitation, reintegration and post-conflict reconstruction; 
a) naisten ja tyttöjen erityistarpeita kotiinpaluun, uuteen asuinpaikkaan asettumisen, kuntoutumisen, uudelleensopeutumisen ja konfliktin jälkeisen jälleenrakentamisen yhteydessä;
(b) Measures that support local women’s peace initiatives and indigenous processes for conflict resolution, and that involve women in all of the implementation mechanisms of the peace agreements; 
b) toimia, jotka tukevat paikallisia naisten rauhanaloitteita ja paikallisia prosesseja konfliktien ratkaisemisessa, ja jotka ottavat naiset mukaan kaikkiin rauhansopimusten toimeenpanomekanismeihin;
(c) Measures that ensure the protection of and respect for human rights of women and girls, particularly as they relate to the constitution, the electoral system, the police and the judiciary; 
c) toimia, jotka varmistavat naisten ja tyttöjen ihmisoikeuksien suojelun ja kunnioituksen, erityisesti mitä tulee perustuslakiin, vaalitapaan, poliisivoimiin ja oikeuslaitokseen;
Calls upon all parties to armed conflict to respect fully international law applicable to the rights and protection of women and girls as civilians, in particular the obligations applicable to them under the Geneva Conventions of 1949 and the Additional Protocols thereto of 1977, the Refugee Convention of 1951 and the Protocol thereto of 1967, the Convention Security Council 5 Press Release SC/69424213th Meeting (PM) 31 October 2000 on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women of 1979 and the Optional Protocol thereto of 1999 and the United Nations Convention on the Rights of the Child of 1989 and the two Optional Protocols thereto of 25 May 2000, and to bear in mind the relevant provisions of the Rome Statute of the International Criminal Court; 
Vetoaa kaikkiin aseellisten konfliktien osapuoliin, jotta ne täysin kunnioittaisivat kansainvälistä oikeutta, jota sovelletaan naisten ja tyttöjen oikeuksiin ja heidän suojelemiseensa erityisesti siviileinä, ja varsinkin heitä koskevia velvoitteita vuoden 1949 Geneven yleissopimuksessa sekä sen lisäpöytäkirjoissa vuodelta 1977, vuoden 1951 pakolaissopimuksessa ja sen lisäpöytäkirjassa vuodelta 1967, Kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa yleissopimuksessa vuodelta 1979 ja sen lisäpöytäkirjassa vuodelta 1999, YK:n lastenoikeuksien yleissopimuksessa vuodelta 1989 ja sen kahdessa lisäpöytäkirjassa 25. toukokuuta 2000, sekä pitäen mielessä asiaan liittyvät määräykset kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännössä;
Calls on all parties to armed conflict to take special measures to protect women and girls from gender-based violence, particularly rape and other forms of sexual abuse, and all other forms of violence in situations of armed conflict; 
Vetoaa kaikkiin aseellisten konfliktien osapuoliin, jotta ne ryhtyisivät erityistoimiin naisten ja tyttöjen suojelemiseksi sukupuoleen liittyvältä väkivallalta, erityisesti raiskauksilta ja muulta seksuaaliselta hyväksikäytöltä sekä kaikelta aseellisten konfliktitilanteiden yhteydessä tapahtuvalta väkivallalta;
Emphasizes the responsibility of all States to put an end to impunity and to prosecute those responsible for genocide, crimes against humanity, war crimes including those relating to sexual violence against women and girls, and in this regard, stresses the need to exclude these crimes, where feasible from amnesty provisions; 
Painottaa kaikkien valtioiden vastuuta lopettaa rankaisemattomuus ja asettaa syytteeseen henkilöt, jotka ovat vastuussa kansanmurhasta, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja sotarikoksista, mukaan lukien rikoksista, joihin liittyy seksuaalista ja muuta naisiin ja tyttöihin kohdistuvaa väkivaltaa, ja tähän liittyen korostaa tarvetta sulkea nämä rikokset aina kun se on mahdollista armahdusmääräysten ulkopuolelle;
Calls upon all parties to armed conflict to respect the civilian and humanitarian character of refugee camps and settlements, and to take into account the particular needs of women and girls, including in their design, and recalls its resolution 1208 (1998) of 19 November 1998; 
Vetoaa kaikkien aseellisten konfliktien osapuoliin, jotta ne kunnioittaisivat pakolaisleirien ja pakolaisasutusten siviilija humanitaarista luonnetta ja ottaisivat huomioon naisten ja tyttöjen erityistarpeet, myös leirien ja asutusten suunnittelussa ja palauttaa mieliin turvallisuusneuvoston päätöslauselmat 1208 (1998) 19. päivänä marraskuuta 1998 ja 1296 (2000) 19. päivänä huhtikuuta 2000;
Encourages all those involved in the planning for disarmament, demobilization and reintegration to consider the different needs of female and male ex-combatants and to take into account the needs of their dependants; 
Kannustaa kaikkia aseistariisunnan, kotiuttamisen ja uudelleenintegroinnin suunnitteluun osallistuvia ottamaan huomioon nais ja miestaistelijoiden erityistarpeet ja ottamaan huomioon myös heidän huollettavinaan olevien tarpeet;
Reaffirms its readiness, whenever measures are adopted under Article 41 of the Charter of the United Nations, to give consideration to their potential impact on the civilian population, bearing in mind the special needs of women and girls, in order to consider appropriate humanitarian exemptions; 
Vahvistaa uudelleen valmiuttaan ottaa huomioon toimien mahdolliset vaikutukset siviiliväestöön, unohtamatta naisten ja tyttöjen erityistarpeita, voidakseen harkita asianmukaisia humanitaarisia poikkeuksia aina silloin kun toimet hyväksytään YK:n peruskirjan 41.artiklan perusteella;
Expresses its willingness to ensure that Security Council missions take into account gender considerations and the rights of women, including through consultation with local and international women’s groups; 
Ilmaisee halukkuutensa varmistaa, että turvallisuusneuvoston käynnistämissä tehtävissä otetaan huomioon sukupuolinäkökulma sekä naisten oikeudet ja että niistä neuvotellaan paikallisten ja kansainvälisten naisryhmien kanssa;
Invites the Secretary-General to carry out a study on the impact of armed conflict on women and girls, the role of women in peacebuilding and the gender dimensions of peace processes and conflict resolution, and further invites him to submit a report to the Security Council on the results of this study and to make this available to all Member States of the United Nations; 
Pyytää pääsihteeriä tekemään selvityksen aseellisten konfliktien vaikutuksista naisiin ja tyttöihin, naisten roolista rauhanrakentamisessa sekä sukupuolinäkökulmasta rauhanprosesseissa ja konfliktinratkaisemisessa, ja pyytää häntä myös toimittamaan turvallisuusneuvostolle raportin tämän selvityksen tuloksista ja saattamaan sen kaikkien YK:n jäsenvaltioiden käyttöön;
Requests the Secretary-General, where appropriate, to include in his reporting to the Security Council, progress on gender mainstreaming throughout peacekeeping missions and all other aspects relating to women and girls; 
Pyytää pääsihteeriä harkintansa mukaan sisällyttämään turvallisuusneuvostolle tehtävään raporttiin myös tietoa siitä, miten sukupuolinäkökulman soveltaminen rauhanturvaturvaamistehtävissä ja muut naisia ja tyttöjä koskevat näkökohdat ovat edistyneet;
Decides to remain actively seized of the matter. 
Päättää seurata aktiivisesti asian kehittymistä.
Finland’s development policy programme 
Suomen kehityspoliittinen toimenpideohjelma
Government Decision-in-PrinciPle 16 February 2012 
VALTIONEUVOSTON PERIAATEPÄÄTÖS 16.2.2012
Joint responsibility, joint interest 
Yhteinen vastuu, yhteinen etu
Development policy is a key element of Finland’s foreign and security policy which aims at strengthening international stability, security, peace, justice and sustainable development, as well as promoting the rule of law, democracy and human rights. 
Kehityspolitiikka on keskeinen osa Suomen ulkoja turvallisuuspolitiikkaa, jonka tavoite on kansainvälisen vakauden, turvallisuuden, rauhan, oikeudenmukaisuuden ja kestävän kehityksen vahvistaminen sekä oikeusvaltion, demokratian ja ihmisoikeuksien edistäminen.
Finland is committed to the UN Millennium Declaration and Millennium Development Goals, which aim to eradicate extreme poverty. 
Suomi on sitoutunut YK:n vuosituhatjulistukseen ja sen kehitystavoitteisiin (Millennium Development Goals, 2000), joiden päämäärä on äärimmäisen köyhyyden poistaminen.
Furthermore, Finland promotes the strengthening of the position of the poor and the reduction of inequality, and strives for the reduction of poverty in absolute terms. 
Lisäksi Suomi edistää köyhien aseman vahvistamista ja eriarvoisuuden vähentämistä sekä tähtää köyhyyden absoluuttiseen vähenemiseen.
Development policy and development cooperation contribute to these objectives in an interdependent and constantly changing world where a decent life is not self-evident for all. 
Kehityspolitiikalla ja -yhteistyöllä edistetään näitä tavoitteita keskinäisriippuvaisessa ja alati muuttuvassa maailmassa, jossa ihmisarvoinen elämä ei ole kaikille itsestäänselvyys.
They also lay foundation for the Finnish people’s own security and well-being, now and in the future. 
Näin rakennetaan perustaa myös suomalaisten omalle turvallisuudelle ja hyvinvoinnille nyt ja tulevaisuudessa.
In recent years, prosperity in the world as a whole has increased and the economic prospects of developing countries have improved and become more diversified. 
Viime vuosina maailma kokonaisuudessaan on vaurastunut ja kehitysmaiden taloudelliset näkymät ovat parantuneet ja monipuolistuneet.
However, progress has been globally uneven and inequality both within and between countries has grown. 
Kehitys on kuitenkin ollut maailmanlaajuisesti hyvin epätasaista ja eriarvoisuus sekä maiden sisällä että välillä on kasvanut.
On human development indicators, sub-Saharan Africa, in particular, lags behind the global development pace. 
Inhimillisen kehityksen mittareilla tarkasteltuna etenkin Saharan eteläpuolinen Afrikka on jäänyt jälkeen globaalista kehitysvauhdista.
The situation is most difficult in the least developed countries and in fragile states that suffer from conflicts and environmental degradation. 
Vaikeimmassa tilanteessa ovat vähiten kehittyneet maat sekä konflikteista ja ympäristön vaurioitumisesta kärsivät hauraat valtiot.
Population growth, youth unemployment, global migration, urbanisation, food crisis, environmental degradation, increasing competition on natural resources and climate change bring additional challenges especially for developing countries. 
Väestönkasvu, nuorisotyöttömyys, globaali muuttoliike, kaupungistuminen, ruokakriisi, ympäristön tilan heikentyminen, kasvava kilpailu luonnonvaroista ja ilmastonmuutos luovat lisähaasteita erityisesti kehitysmaille.
Global governance, international power relations and development architecture are also changing. 
Myös globaalihallinta, kansainväliset valtasuhteet ja kehitysarkkitehtuuri ovat rakentumassa uudelleen.
New actors in the global governance and development policy –such as the emerging economies– shape the development policy debate, priorities and working methods. 
Uudet globaalihallinnan ja kehityspolitiikan toimijat – esimerkiksi nousevat taloudet – muovaavat kehityspoliittista keskustelua, painotuksia ja toimintatapoja.
New actors bring new resources to international development cooperation and expand dialogue beyond the traditional playing field. 
Ne tuovat kansainväliseen kehitysyhteistyöhön uusia resursseja ja laajentavat vuoropuhelua perinteisen toimijakentän ulkopuolelle.
New actors approach development policy from a different angle, and in different ways and methods, such as South–South cooperation. They are not always committed to the previously agreed principles. 
Uudet toimijat lähestyvät kehityspolitiikkaa eri lähtökohdista, eri tavalla ja erilaisin menetelmin, kuten etelä-etelä yhteistyöllä, eivätkä ne aina sitoudu aiemmin sovittuihin yhteisiin toimintaperiaatteisiin.
This requires readiness for an open and equitable dialogue based on the needs of poorer partner countries and their people and the quest for joint commitments. 
Tarvitaan valmiutta avoimeen ja tasapuoliseen vuoropuheluun, jonka lähtökohtana ovat köyhien kumppanimaiden ja niiden ihmisten tarpeet sekä pyrkimys yhteisiin sitoumuksiin.
Development today relies increasingly on rapidly growing private investments –both on developing countries’ own investments and foreign investments– and migrants’ remittances to their countries of origin. 
Kehitys nojautuu tänä päivänä yhä enemmän nopeasti kasvaviin yksityisiin – kehitysmaiden omiin ja ulkomaisiin – investointeihin sekä maahanmuuttajien rahalähetyksiin kotimaihinsa.
The domestic resource base of developing countries has grown as well. 
Myös kehitysmaiden oma julkinen rahoituspohja on kasvanut.
Despite this, in the poorest developing countries official development assistance (ODA) remains crucial and can even have countercyclical effects. 
Silti köyhimmissä maissa julkisella kehitysyhteistyöllä on edelleen tärkeä ja jopa suhdanteita tasaava vaikutus.
Development policy and development cooperation support developing countries’ own development efforts and the emergence of an enabling environment for responsible business. 
Kehityspolitiikalla ja -yhteistyöllä tuetaan maan omia kehityspyrkimyksiä sekä vastuullista yritystoimintaa mahdollistavan ympäristön syntymistä.
Furthermore, support is allocated to strengthen innovation and skills development as well as creation of decent work. 
Lisäksi tuetaan innovaatioiden ja osaamisen vahvistumista sekä luodaan ihmisarvoista työtä.
Countries can move towards self-reliance and rise from poverty by taking advantage of international trade and economy and by making better use of their own resources. 
Maat voivat päästä itse itsensä auttamisen tielle ja nousta köyhyydestä kansainvälisen kaupan ja talouden avulla sekä hyödyntämällä paremmin omia varojaan kehitykseen.
At the same time, it is important to curb the illicit capital flight from developing countries and to act for the closure of tax havens. 
Samalla on tärkeä hillitä sääntelemätöntä pääomapakoa kehitysmaista ja puuttua veroparatiiseihin.
This will support the poorest countries in getting their share of the increased prosperity of the world. 
Näin voidaan tukea köyhimpiä valtioita saamaan osansa maailman vaurauden lisääntymisestä.
Finland’s human rights-based approach to development aims to ensure that even the poorest people know their rights and are able to act for them. 
Ihmisoikeusperustaisen kehityspolitiikan lähtökohtana on, että köyhimmätkin ihmiset tuntevat oikeutensa ja kykenevät toimimaan niiden puolesta.
This programme renews Finland’s development policy and development cooperation to better correspond to the changing environment and future needs and to help countries to free themselves from aid dependency. 
Tämä toimenpideohjelma uudistaa Suomen kehityspolitiikkaa ja -yhteistyötä niin, että se vastaa muuttuvan toimintaympäristön ja tulevaisuuden tarpeisiin sekä auttaa maita irti apuriippuvuudesta.
At the same time, Finland will take an active role in the process of the revision of the Millennium Development Goals beyond 2015. 
Samalla Suomi osallistuu aktiivisesti kansainväliseen keskusteluun siitä, mitkä ovat kehitystavoitteet sen jälkeen, kun vuosituhattavoitteiden määräaika vuonna 2015 täyttyy.
Finland will support efforts to complement the UN’s Millennium Development Goals with new sustainable development goals. 
Suomi tukee pyrkimyksiä täydentää YK:n vuosituhattavoitteita uusilla kestävän kehityksen tavoitteilla.
Finland’s aim is to better consolidate the three dimensions (the economic, social and environmental) of sustainable development, as well as to strengthen the global governance of sustainable development. 
Suomi pyrkii kestävän kehityksen kolmen ulottuvuuden (taloudellinen, sosiaalinen, ekologinen) parempaan yhteensovittamiseen sekä kestävän kehityksen maailmanlaajuisen hallinnan vahvistamiseen.
In recent years, the limited capacity of the GDP per capita to reflect the development and wellbeing of societies has been widely recognised. 
Viime vuosina BKT-mittarin rajallisuus yhteiskuntien kehityksen ja hyvinvoinnin kuvaajana on laajalti tunnustettu.
Finland promotes the widespread adoption of new indicators, among others in the Rio+20 process. 
Suomi edistää uusien mittareiden laajaa käyttöönottoa muun muassa Rio+20-prosessissa.
Extreme poverty is the world’s greatest single human rights issue. 
Äärimmäinen köyhyys on maailmanlaajuisesti suurin yksittäinen ihmisoikeuskysymys.
Finland pursues human rights-based approach to development. 
Suomen lähtökohtana on ihmisoikeusperustainen lähestymistapa kehitykseen.
Its aim is that everyone, including the poorest people, know their rights and are able to act for them. 
Sen tavoitteena on, että köyhimmätkin ihmiset tuntevat oikeutensa ja kykenevät toimimaan niiden puolesta.
It is equally important that the authorities know their human rights obligations and are capable of implementing them. 
Yhtä tärkeää on, että viranomaiset tuntevat heitä koskevat ihmisoikeusvelvoitteet ja ovat kykeneviä panemaan niitä toimeen.
Furthermore, this programme emphasises the principles of an inclusive green economy. 
Ohjelmassa korostuvat myös vihreän osallistavan talouden periaatteet.
Sustainable development requires that also Finnish people change their own consumption habits and production patterns. 
Kestävä kehitys tarkoittaa, että myös suomalaisten on muutettava omia kulutus- ja tuotantotapojaan.
An inclusive green economy that promotes employment strengthens human wellbeing and social equality, is based on sustainable use of natural resources and works within the limits of the carrying capacity of nature. 
Vihreä osallistava ja työllistävä talous vahvistaa inhimillistä hyvinvointia ja sosiaalista tasa-arvoa, perustuu luonnonvarojen kestävään käyttöön ja toimii luonnon kantokyvyn rajoissa.
The achievement of these objectives will require that other policy sectors in both donor and developing countries that have an impact on development also contribute towards poverty reduction. 
Tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, että myös muut kehitykseen vaikuttavat politiikka-alat sekä avunantajat että kumppanimaissa vähentävät köyhyyttä.
The programme therefore stresses coherence between the various policy sectors. 
Siksi ohjelmassa painotetaan eri politiikka-alojen välistä johdonmukaisuutta.
This programme consists of four sections. 
Rakenteeltaan ohjelma jakautuu neljään osaan.
The first section describes the human rights based approach and the working methods of Finland’s development policy and development cooperation. 
Ensimmäisessä osassa kuvataan ihmisoikeusperustainen lähestymistapa ja Suomen toimintatavat.
These include democratic ownership, accountability, openness, effectiveness, coherence and concentration. 
Niihin kuuluvat demokraattinen omistajuus, vastuullisuus, avoimuus, tuloksellisuus, johdonmukaisuus ja keskittyminen.
The modalities and resources for cooperation are also defined. 
Lisäksi määritellään yhteistyön muotoja ja voimavaroja.
The second section presents the cross-cutting objectives: 
Toisessa osassa esitellään läpileikkaavat tavoitteet:
promotion of gender equality and climate sustainability as well as reduction of inequality. 
sukupuolten tasa-arvon ja ilmastokestävyyden edistäminen sekä eriarvoisuuden vähentäminen.
The third section defines the four priority areas Finland emphasises in its development policy and development cooperation. 
Kolmas osa määrittelee neljä painopistettä, joita Suomi kehityspolitiikassaan ja -yhteistyössään korostaa.
These priorities are: a democratic and accountable society that promotes human rights; an inclusive green economy that promotes employment; sustainable management of natural resources and environmental protection; as well as human development. 
Niitä ovat ihmisoikeuksia edistävä, demokraattinen ja vastuullinen yhteiskunta; osallistava ja työllistävä vihreä talous; luonnonvarojen kestävä hallinta ja ympäristönsuojelu sekä inhimillinen kehitys.
The final section addresses Finland’s humanitarian assistance. 
Lopussa käsitellään Suomen humanitaarinen apu.
Humanitarian assistance is financed from development cooperation appropriations, but it is based on humanitarian needs, and is impartial and independent of other policies, including development policies, and political interests in conflict situations. 
Sitä rahoitetaan kehitysyhteistyömäärärahoista, mutta se on kehitys- ja muista politiikoista riippumatonta ja konfliktitilanteessa puolueetonta avun tarpeeseen perustuvaa toimintaa.
This programme emphasises the results and quality of development cooperation. 
Ohjelma korostaa toiminnan tuloksia ja laatua.
Baseline assessments, clear target-setting as well as systematic monitoring and reporting on activities will be enhanced in line with research findings and the recommendations of evaluations. 
Lähtötason arviointia, selkeää tavoitteiden asettamista, toiminnan järjestelmällistä seurantaa ja raportointia parannetaan tutkimustulosten ja evaluointien suositusten mukaisesti.