natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The digitalisation of television broadcasting was agreed on at the ITU Regional Radiocommunication Conference of 2006. 
Televisiotoiminnan digitaalisesta käytöstä sovittiin vuonna 2006 pidetyssä ITUn alueellisessa radiokonferenssissa.
Seven nationwide networks in the UHF band and two in the VHF band were allocated to Finland. 
Suomelle osoitettiin seitsemän koko maan kattavaa verkkoa UHF-alueella ja kaksi VHF-alueella.
Planning focused on the 174–230 MHz VHF spectrum band and 470–862 MHz UHF band. 
Suunnittelun kohteena ollut VHF-taajuusalue oli 174 - 230 MHz ja UHF-alue 470 – 862 MHz.
Currently, there are six multiplexes used jointly by nationwide and regional television operations in the 470–790 MHz spectrum band allocated to television use; one of them is primarily reserved for YLE's public-service obligations, broadcasting programmes in line with the licence granted to the company (for SVT). 
Tällä hetkellä Suomessa televisiokäyttöön osoitetulla taajuusalueella 470 - 790 MHz on valtakunnallisen ja alueellisen televisiotoiminnan yhteiskäytössä kuusi kanavanippua, joista yksi on ensisijaisesti varattu Yleisradio Oy:n julkisen palvelun tehtävän hoitamista ja yhtiölle myönnetyn toimiluvan (SVT) mukaisen ohjelmiston välittämistä varten.
Moreover, one multiplex in this spectrum band is reserved for regional television operations. 
Lisäksi taajuusalueella on yksi kanavanippu alueelliseen televisiotoimintaan.
This area covers the Helsinki Metropolitan Area, in Southern Finland. 
Tämä alue kattaa Etelä-Suomessa laajennetun pääkaupunkiseudun alueen.
Also, one regional multiplex each is reserved for regional television operations in the Vaasa and the Seinäjoki region. 
Alueelliseen televisiotoimintaan on vielä varattu Vaasan ja Seinäjoen seuduilla kummallakin yksi alueellinen kanavanippu.
Two multiplexes in the 174–230 MHz spectrum band are in shared use by nationwide television operations. 
Taajuusalueella 174 - 230 MHz on valtakunnallisen televisiotoiminnan yhteiskäytössä kaksi kanavanippua.
Additionally, there is one almost-nationwide multiplex in this band. 
Lisäksi tällä taajuusalueella on yksi lähes valtakunnallinen kanavanippu.
In August 2007, Finland's terrestrial broadcasting networks became fully digitalised. 
Suomessa siirryttiin maanpäällisissä lähetysverkoissa kokonaan digitaaliseen televisiotoimintaan elokuussa 2007.
Since a digital transmission network utilises frequencies far more efficiently than does an analogue network, it has been possible to allocate frequencies utilised by television operations also to other uses while simultaneously increasing the number of channels. 
Koska digitaalinen jakeluverkko käyttää taajuuksia olennaisesti analogista tehokkaammin, televisiotoiminnan käytössä olleita taajuuksia on voitu osoittaa myös muuhun käyttöön ja samalla kuitenkin ohjelmakanavien määrää on kyetty lisäämään.
Consequently, in 2008, the 790–862 MHz spectrum band, the so-called digital dividend, could be allocated to wireless broadband services. 
Siten vuonna 2008 UHF-alueelta voitiin osoittaa langattomien laajakaistapalvelujen käyttöön taajuusalue 790 - 862 MHz eli niin sanottu taajuusylijäämä.
Radio frequencies 
Radiotoiminnan taajuudet
In line with the frequency plan, the 87.5–108 MHz spectrum band is utilised by analogue FM radio operations. 
Taajuussuunnitelman mukaan analogisen FM-radiotoiminnan käytössä oleva taajuusalue on 87,5 – 108 MHz.
On 17 February 2011, the Government granted 10 licences that are virtually nationwide in terms of population coverage, two licences for the largest cities, and 55 regional and local licences. 
Valtioneuvosto myönsi 17 helmikuuta 2011 kymmenen väestöpeitoltaan käytännöllisesti katsoen valtakunnallista, kaksi suurimpien kaupunkien sekä 55 alueellista ja paikallista toimilupaa.
The licences are valid from the beginning of 2012 until the end of 2019. 
Luvat ovat voimassa vuoden 2012 alusta vuoden 2019 loppuun.
Moreover, YLE has seven networks at its disposal, of which three (Radio 1, YleX and Radio Suomi) cover the whole country; two (Vega and Puhe) cover most of the country; and two (Extrem and Sámi) are, in essence, regional networks. 
Lisäksi Yleisradiolla on käytössään seitsemän verkkoa, joista kolme (Radio 1, YleX ja Radio Suomi) kattaa koko maan, kaksi (Vega ja Puhe) suurimman osan maata ja kaksi (Extrem ja Sámi) on lähinnä alueellisiksi katsottavia verkkoja.
The frequency plan also stipulates which spectrum bands are to be used in analogue amplitude-modulated radio operations. 
Lisäksi taajuussuunnitelmassa on säädetty analogiseen AM-moduloituun radiotoimintaan käytettävistä taajuusalueista.
Government Resolution on Spectrum Policy 
Taajuuspoliittinen periaatepäätös
W ith the exception of the trial auction of 2009, telecommunications licences in Finland have been granted via the so-called beauty contest method . 
Teletoiminnan toimiluvat on Suomessa vuoden 2009 kokeiluhuutokauppaa lukuun ottamatta myönnetty niin sanottua kauneuskilpailua käyttäen.
O n 29 March 2012, the Government issued a resolution according to which licences for the digital broadband 800 MHz mobile-communication network are granted by means of a spectrum auction. 
Hallitus teki 29.3.2012 periaatepäätöksen, jonka mukaan toimiluvat laajakaistaisen 800 megahertsin matkaviestinverkon käyttöön myönnetään taajuushuutokaupalla.
In total, 2 x 30 MHz of frequencies will be auctioned in 2 x 5 MHz frequency pairs. 
Myynnissä on yhteensä 2x30 megahertsiä taajuuksia, ja ne huutokaupataan 2x5 megahertsin taajuuskaistapareissa.
The frequencies are to have a starting price that will guarantee income of at least EUR 100 million for the state. 
Taajuuksille asetetaan lähtöhinta, jolla valtio saa huutokaupasta vähintään 100 miljoonan euron tulot.
Currently, this band is used by radio microphones; i.e., it is utilised by operators who use wireless microphones in, for example, studios, theatres, and concert venues. 
Taajuusalueella on tällä hetkellä radiomikrofonikäyttöä eli taajuutta käyttävät tahot, jotka hyödyntävät langattomia mikrofoneja muun muassa studioissa, teattereissa ja konserteissa.
Use of this spectrum band for any other purpose than mobile communications will cease by the end of 2013. 
Taajuusalueen muu kuin matkaviestinkäyttö lakkaa vuoden 2013 loppuun mennessä.
Substitute frequencies have already been allocated for radio microphones. 
Radiomikrofoneille on jo aikaisemmin osoitettu korvaavia taajuusalueita.
The explanatory memorandum of the Resolution on Spectrum Policy states that consumers should be able to receive television broadcasting free of interference even after the 800 MHz frequency has been allocated to wireless broadband systems. 
Taajuuspoliittisen periaatepäätöksen perustelumuistiossa esitetään, että kuluttajan tulee voida vastaanottaa televisiolähetyksiä häiriöttömästi myös sen jälkeen, kun 800 megahertsin taajuusalue on otettu langattomien laajakaistajärjestelmien käyttöön.
A licence-holder for this spectrum band would have the responsibility to remove any interference caused by its operations to other radio communications that abide by regulations, and to compensate for the expenses incurred in removal of the interference. 
Taajuusalueella toimivalla toimiluvan haltijalla olisi velvollisuus poistaa muulle määräysten mukaiselle radioviestinnälle toiminnastaan aiheutuvat häiriöt sekä korvata näiden häiriöiden poistamisesta aiheutuvat kustannukset.
The Resolution on Spectrum Policy also states that Finland strives to influence the international preparations and cooperation in such a way as to remove, as swiftly as possible, the international restrictions limiting the uptake of the 700 MHz frequency band for mobile communications. 
Taajuuspoliittisessa periaatepäätöksessä on lisäksi linjattu, että Suomi pyrkii vaikuttamaan kansainväliseen valmisteluun ja yhteistyöhön siten, että 700 MHz:n taajuusaluetta koskevat kansainväliset rajoitteet taajuusalueen ottamiseksi matkaviestinkäyttöön poistuisivat mahdollisimman pian.
Tasks of the Government 
Valtioneuvoston tehtävät
As has been stated above, frequency use is governed by a Government decree. 
Kuten edellä on todettu, valtioneuvoston asetuksella säädetään radiotaajuuksien käytöstä.
More detailed provisions addressing radio-frequency use governed by the Government decree are set forth in the ministerial decree issued by the Ministry of Transport and Communications. 
Yksityiskohtaisemmat säännökset valtioneuvoston asetuksella säädetystä radiotaajuuksien käytöstä ovat puolestaan liikenne- ja viestintäministeriön asetuksessa.
When frequencies become available that are technically and in terms of spectrum efficiency appropriate for operations subject to a licence, the Government shall invite applications for such licences. 
Valtioneuvoston on julistettava toimiluvanvaraisen toiminnan toimiluvat haettaviksi, kun toimilupaa edellyttävään toimintaan vapautuu teknisesti ja taajuuksien tehokkaan käytön kannalta tarkoituksenmukaisia taajuuksia.
The Government has adhered to a principle under which the available spectrum capacity has, by default, been declared open for applications. 
Valtioneuvosto on noudattanut periaatetta, jonka mukaan vapaana oleva taajuuskapasiteetti on lähtökohtaisesti aina julistettu haettavaksi.
The Government shall make licence decisions within six weeks from the closing of the application period. 
Valtioneuvoston on tehtävä toimilupaa koskeva päätös kuuden viikon kuluessa hakuajan päättymisestä.
In special cases, this period may be extended, by no more than eight months. 
Aikaa voidaan erityisessä tapauksessa pidentää enintään kahdeksalla kuukaudella.
Tasks of the Finnish Communications Regulatory Authority 
Viestintäviraston tehtävät
FICORA's plans indicate how radio frequencies in Finland can be used efficiently, appropriately and with sufficient freedom from interference. 
Viestintävirasto suunnittelee, miten radiotaajuuksia käytetään Suomessa tehokkaasti, tarkoituksenmukaisesti ja riittävän häiriöttömästi.
FICORA steers spectrum use in Finland and issues, pursuant to law, regulations on radio-frequency use as explained in section 4.2 above. 
Viestintävirasto ohjaa radiotaajuuksien käyttöä Suomessa ja antaa lain nojalla määräykset radiotaajuuksien käytöstä, kuten edellä kohdassa 4.2 on kerrottu.
FICORA also monitors radio-transmitter use, ensuring that valid decrees as well as regulations and licence terms related to radio-frequency use are adhered to. 
Viestintävirasto myös valvoo, että radiolähettimien käytössä noudatetaan voimassa olevia säännöksiä ja radiotaajuuksia käyttöä koskevia määräyksiä ja lupaehtoja.
The authority investigates cases of radio interference in order to remove or restrict the interference. 
Virasto selvittää haitallisten radiohäiriöiden syitä häiriöiden poistamiseksi tai rajoittamiseksi.
Moreover, FICORA supervises that the compliance of the radio equipment imported and sold is verified as required by law. 
Lisäksi Viestintävirasto valvoo, että maahantuotavien ja kaupan pidettävien radiolaitteiden vaatimustenmukaisuus on varmistettu lain edellyttämällä tavalla.
International spectrum management cooperation at the European and global level is very active. 
Taajuushallintojen välinen eurooppalainen ja maailmanlaajuinen kansainvälinen yhteistyö on vilkasta.
In line with section 7 of the Radio Act and to guarantee the efficient, appropriate and sufficiently interference-free use of radio frequencies, the possession and use of a radio transmitter are subject to a licence. 
Radiolähettimen hallussapitoon ja käyttöön on radiotaajuuksien tehokkaan, tarkoituksenmukaisen ja riittävän häiriöttömän käytön takaamiseksi hankittava radiolain 7 §:n mukaan lupa.
Radio licences are granted by FICORA. 
Radioluvan myöntää Viestintävirasto.
The majority of radio transmitters currently in use have, however, been made exempt from the obligation of a radio licence though a regulation issued by FICORA on collective frequencies for licence-exempt radio transmitters and their use. 
Valtaosa käytössä olevista radiolähettimistä on kuitenkin vapautettu radioluvasta Viestintäviraston antamalla määräyksellä luvasta vapaiden radiolähettimien käytöstä ja yhteistaajuuksista.
Radio licences granted by FICORA are subject to a frequency fee. 
Viestintäviraston myöntämistä radioluvista peritään taajuusmaksua.
In line with the Act on Criteria for Charges Payable to the State, frequency fees are laid out in the decree of the Ministry of Transport and Communications on the fees collected by the Finnish Communications Regulatory Authority for radio administration services (1222/2010). 
Taajuusmaksusta säädetään valtion maksuperustelain nojalla annetussa liikenne- ja viestintäministeriön asetuksessa taajuusmaksuista ja Viestintäviraston radiohallinnollisista suoritteista perittävistä muista maksuista (1222/2010).
The amounts of frequency fees are set on the basis of frequency usability and the number of frequencies used, for example. 
Taajuusmaksujen suuruus määräytyy muun muassa taajuuksien käyttökelpoisuuden ja käytettävän määrän perusteella.
Frequency fees are also used to promote spectrum efficiency. 
Lisäksi taajuusmaksun avulla pyritään tehostamaan taajuuksien käyttöä.
Frequency fees are collected such that the accrued income covers nearly all of FICORA’s administrative costs related to radio frequencies. 
Taajuusmaksuja peritään siten, että saadut tulot kattavat lähes kaikki Viestintäviraston radiotaajuuksien hallinnoinnista kertyvät kustannukset.
In 2010, income from frequency fees came to approximately EUR 11 million. 
Taajuusmaksujen tulokertymä vuonna 2010 oli noin 11 miljoonaa euroa.
In 2011, this income was roughly EUR 9.8 million. 
Vuonna 2011 tulokertymä oli noin 9,8 miljoonaa euroa.
In late 2010, the Ministry of Transport and Communications revamped the frequency-fee model and the relevant decree. 
Liikenne- ja viestintäministeriö uusi vuoden 2010 lopussa taajuusmaksumallin ja sitä koskevan asetuksen.
This was necessary since the model was somewhat difficult to understand and did not treat the various user groups equally. 
Mallia oli tarpeen uudistaa, koska se oli melko vaikeaselkoinen ja kohteli eriarvoisesti eri käyttäjäryhmiä.
The frequencies used by a holder of a radio licence will have a stronger bearing on the frequency fee for nearly all frequency user groups. 
Radioluvan haltijan käytössä olevat taajuudet otetaan taajuusmaksun määräytymisessä voimakkaammin huomioon lähes kaikkien taajuuksien käyttäjäryhmien osalta.
Because of the change, television operator fees increased while mobile-communication operator fees declined, making frequency fee distribution more equal. 
Muutos nosti televisiotoimijoiden ja laski matkaviestintoimijoiden maksuja entisestä ja tasapuolisti taajuusmaksujakaumaa.
Frequency fees that promote spectrum efficiency 
Taajuuksien tehokkaaseen käyttöön kannustavat taajuusmaksut
As the utilisation of wireless communication services continues to grow, operators in the industry have an increasing need for the most usable radio frequencies. 
Toimijoiden tarve käyttökelpoisimmista radiotaajuuksista on kasvanut jatkuvasti langattomien viestintäpalvelujen käytön lisääntyessä.
In consequence, state spectrum management is increasingly responsible for the task of ensuring the efficient use of those frequencies most in demand, irrespective of whether the frequency is used by a private or a public operator. 
Tämä on johtanut siihen, että valtion taajuushallinnon tehtäväksi on yhä voimakkaammin muodostunut kysytyimpien taajuuksien tehokkaan käytön varmistaminen – riippumatta siitä onko taajuuden käyttäjä yksityinen vai julkinen taho.
To take care of this task, regulatory authorities have deployed various mechanisms that increase spectrum efficiency. 
Tämän tehtävän hoitamiseksi sääntelyviranomaiset ovat ottaneet käyttöön erilaisia taajuuksien käytön tehostamismekanismeja.
These mechanisms include frequency auctions, permanent spectrum fees that encourage the efficient use of frequencies (a higher frequency fee), and frequency licences that are resellable and technology- and service-neutral. 
Näihin mekanismeihin kuuluvat mm. taajuushuutokaupat, taajuuksien tehokkaaseen käyttöön kannustavat jatkuvat taajuusmaksut (korotettu taajuusmaksu) sekä taajuustoimilupien teknologia- ja palveluneutraalisuus ja edelleen kaupattavuus.
According to the Authorisation Directive, permanent frequency fees in Europe are to be divided into two parts: administrative charges and fees that encourage the optimal use of frequencies. 
EU:n valtuutusdirektiivin (direktiivi sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista) mukaan jatkuvat taajuusmaksut tulee Euroopassa jakaa kahteen osaan: hallinnollisiin maksuihin ja kannustaviin taajuusmaksuihin.
According to Article 12 of the directive, ‘[a]ny administrative [frequency] charges […] shall in total, cover only the administrative costs which will be incurred in the management, control and enforcement of the general authorisation scheme’. 
Direktiivin 12 artiklan mukaan ”hallinnolliset (taajuus)maksut on määriteltävä niin, että ne kattavat kokonaisuudessaan ainoastaan yleisvaltuutusjärjestelmän – – hallinnoinnista, valvonnasta ja toteuttamisesta aiheutuvat hallinnolliset kustannukset”.
In other words, only costs incurred in frequency management can be collected from frequency-licence-holders through frequency fees. 
Toisin sanoen hallinnollisten taajuusmaksujen avulla taajuuksien haltijoilta saa kerätä ainoastaan taajuushallinnosta aiheutuvat kustannukset.
On the other hand, Article 13 of the directive stipulates that ‘Member States may allow the relevant authority to impose fees for the rights of use for radio frequencies […] which reflect the need to ensure the optimal use of these resources’. 
Direktiivin 13 artikla puolestaan säädetään, että ”jäsenvaltiot voivat antaa asianomaiselle viranomaiselle mahdollisuuden asettaa maksuja radiotaajuuksien – – käyttöä koskevien oikeuksien johdosta – – tarkoituksena näiden voimavarojen mahdollisimman tehokkaan käytön varmistaminen”.
In other words, frequency fees that promote the efficient use of frequencies are to be considered separate from administrative fees. 
Toisin sanoen taajuuksien tehokasta käyttöä edistävät taajuusmaksut täytyy eriyttää hallinnollisista maksuista.
From the users' perspective, a frequency fee therefore, consists of two elements: 
Käyttäjän näkökulmasta kokonaistaajuusmaksu koostuu siis kahdesta elementistä:
an administrative charge, collected for all frequencies, and an optional fee ensuring optimal use of resources. 
hallinnollisesta maksusta, jota kerätään kaikilta taajuuksilta sekä mahdollisesta kannustavasta maksusta.
In Finland, covering the administrative costs of frequency management has been the only criterion in the setting of frequency fees. 
Suomessa taajuusmaksujen määräytymisen ainoana lähtökohtana on ollut taajuushallinnosta syntyneiden kulujen kattaminen.
Frequency fees have, therefore, as defined in the Authorisation Directive, been administrative fees. 
Taajuusmaksut ovat siis olleet valtuutusdirektiivin määritelmän mukaan hallinnollisia maksuja.
Some countries, however – most notably Great Britain – have adopted the practice of collecting permanent frequency fees with the aim of promoting efficient frequency use in addition to collecting administrative fees. 
Joissain maissa, Iso-Britannia edelläkävijänä, on kuitenkin siirrytty keräämään hallinnollisten maksujen lisäksi jatkuvia taajuusmaksuja, joilla pyritään kannustamaan taajuuksien tehokkaaseen käyttöön.
I n such cases, the total amounts collected via frequency fees usually exceed the costs of frequency administration and the surplus has been transferred to the state budget. 
Tällöin taajuusmaksujen kokonaissumma yleensä ylittää taajuushallinnosta syntyvät kustannukset, ja ylijäämä on tyypillisesti siirretty valtion budjettiin.
With regard to mobile communications, the Government Resolution on Spectrum Policy, issued in March 2012, states that, in connection with the preparation of the Code for Information Society and Communications Services, Finland is considering adoption of a frequency fee that reflects the market value of the frequency and exceeds administrative costs for frequency bands for which the auction procedure is not used. 
Valtioneuvoston maaliskuussa 2012 tekemässä taajuuspoliittisessa periaatepäätöksessä todetaan matkaviestintoiminnan osalta, että Suomessa harkitaan tietoyhteiskuntakaaren valmistelun yhteydessä taajuuksien markkina-arvoa heijastavan, hallinnolliset kustannukset ylittävän taajuusmaksun käyttöönottoa sellaisilla taajuusalueilla, joihin huutokauppamenettelyä ei sovellettaisi.
Incentive fees consist of annual frequency usage fees that reflect the market value of the frequency and are aimed at creating incentives for the frequency-user’s utilisation of the frequency in a manner that maximises long-term benefits to society. 
Kannustinmaksu on taajuudelle asetettu vuosittainen käyttömaksu, joka pyrkii heijastamaan taajuuden markkina-arvoa ja jonka tarkoituksena on luoda taajuuden käyttäjälle kannustimia käyttää taajuutta tavalla, joka maksimoi yhteiskunnalle koituvat hyödyt pitkällä aikavälillä.
The purpose of the fee is to provide a tool for ensuring the optimal use of radio frequencies in both the public and private sector. 
Maksun tarkoituksena on olla yhtenä työkaluna mukana takaamassa radiotaajuuksien optimaalinen käyttö kaupallisella ja julkisella sektorilla.
The fee is based on the philosophy that when a frequency is subject to a considerable fee that reflects its market value, the user of the frequency will give up any unused frequencies or aim to increase spectrum efficiency, thereby reducing the relative size of the fee. 
Maksun lähtökohta on se, että kun taajuudelle asetetaan sen arvoa kuvaava suuri kustannus, taajuuden käyttäjä luopuu mahdollisesti käyttämättä olevasta taajuudestaan tai pyrkii tehostamaan taajuuden käyttöään, jotta maksun suhteellinen koko pienenisi.
If the frequency fee exceeds the value the frequency holds for the user, frequency-users may also transfer frequencies to more efficient operators. 
Taajuuden käyttäjä voi myös luovuttaa taajuuden edelleen tehokkaammalle toimijalle, jos taajuusmaksu ylittää taajuuden arvon käyttäjälle.
Reform of frequency management 
Taajuuksien hallinnoinnin uudistaminen
The above-mentioned model, wherein frequency management decisions are made via instruments that have been established in statutes of various levels has not, in practice, turned out to be sufficiently efficient and flexible. 
Edellä kuvattu malli, jossa taajuuksien hallinnoinnista päätetään käyttämällä useita eri säädöstason instrumentteja, ei ole käytännössä osoittautunut riittävän tehokkaaksi ja joustavaksi.
The system is in need of reform particularly in the area of radio operations. 
Erityisesti radiotoiminnan osalta järjestelmä kaipaa uudistusta.
The new model must be understandable, well argued and sufficiently simple with respect to its objectives. 
Uuden mallin on oltava selkeä, perusteltu sekä suhteessa sillä tavoiteltuihin päämääriin riittävän kevyt.
The new model must be able to ensure and promote efficient and appropriate frequency use, and to guarantee television and radio market functionality. 
Uuden mallin tulee voida varmistaa ja edistää taajuuksien tehokasta ja tarkoituksenmukaista käyttöä sekä taata markkinoiden toimivuus televisio- ja radiotoiminnan markkinoilla.
CURRENT REGULATION OF TELEVISION AND RADIO OPERATIONS 
TELEVISIO- JA RADIOTOIMINNAN VOIMASSA OLEVA SÄÄNTELY
Audiovisual Media Services Directive of the European Union 
Euroopan unionin direktiivi audiovisuaalisista mediapalveluista
Television operation regulation in the EU has been harmonised by means of the Audiovisual Media Services Directive (2010/13/EC), known as the Audiovisual Directive. 
Televisiotoiminnan sääntely EU:ssa on harmonisoitu audiovisuaalisista mediapalveluista annetulla direktiivillä (2010/13/EU, AV-direktiivi).