natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The public authorities shall guarantee the observance of fundamental rights and liberties and human rights (the Constitution of Finland, Section 22). 
Julkisen vallan on turvattava perus- ja ihmisoikeuksien toteutuminen (Suomen perustuslaki, PL 22 §).
Prime Minister Jyrki Katainen’s Government has prepared Finland’s first National Action Plan on Human Rights to translate the Government’s duty to protect fundamental and human rights into concrete terms, and to reinforce the Finnish society by improving the efficiency of the implementation of the individual’s rights. 
Pääministeri Jyrki Kataisen hallitus on laatinut Suomen ensimmäisen kansallisen ihmisoikeustoimintaohjelman konkretisoidakseen hallituksen perus- ja ihmisoikeuksien turvaamisvelvollisuutta sekä vahvistaakseen suomalaista yhteiskuntaa tehostamalla yksilön oikeuksien toteutumista.
No national action plans on human rights have previously been prepared in Finland. 
Suomessa ei ole aiemmin laadittu kansallista ihmisoikeustoimintaohjelmaa.
The United Nations World Conference held in Vienna in 1993 recommended that each UN member state should consider the desirability of drawing up a national action plan, identifying steps whereby the state would improve the promotion and protection of human rights. 
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) ihmisoikeuksien maailmankonferenssissa Wienissä vuonna 1993 kehotettiin YK:n jäsenvaltioita harkitsemaan toimintaohjelman laatimista niiden toimenpiteiden tunnistamiseksi, joilla valtio pystyisi edistämään ihmisoikeuksien toteutumista ja suojelua.
In 2002, the UN Office of the High Commissioner for Human Rights (OHCHR) published a Handbook on National Human Rights Plans of Action. 
YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto (OHCHR) on julkaissut vuonna 2002 käsikirjan kansallisten toimintaohjelmien laatimisesta.
The Council of Europe Commissioner for Human Rights issued a recommendation on systematic work for implementing human rights at the national level in 2009. 
Euroopan neuvoston (EN) ihmisoikeusvaltuutettu on antanut vuonna 2009 suosituksen ihmisoikeuksien kansallisen toimeenpanon tehostamisesta.
National action plans on human rights have been drawn up in some thirty countries, including Sweden and Norway of the Nordic countries. 
Kansallisia ihmisoikeustoimintaohjelmia on laadittu noin kolmessakymmenessä maassa, Pohjoismaista Ruotsissa ja Norjassa.
In Sweden, efforts to draft the third action plan were launched in 2011. 
Ruotsissa on vuonna 2011 käynnistetty jo kolmannen toimintaohjelman valmistelut.
Each national action plan is naturally based on the human rights challenges arising from the relevant state’s historical, cultural and political contexts. 
Kunkin maan toimintaohjelman lähtökohtana ovat luonnollisesti maan omista historiallisista, kulttuurisista ja poliittisista olosuhteista nousevat ihmisoikeushaasteet.
In most cases, however, common features of these plans include an all-embracing and concrete nature as well as a transparent drafting process. 
Yhteistä ohjelmille on kuitenkin useimmissa tapauksissa kokonaisvaltaisuus, konkreettisuus ja avoin valmisteluprosessi.
1 Vienna Declaration and Programme of Action, Part II, para. 
1 Vienna Declaration and Programme of Action, Part II, para.
2 Handbook on National Human Rights Plans of Action, Professional Training Series No. 10, UN 2002 
2 Handbook on National Human Rights Plans of Action, Professional Training Series No.
3 Recommendation of the Commissioner for Human Rights on Systematic Work for Implementing 
10, UN 2002
Human Rights at the National Level, Strasbourg, 18 February 2009, CommDH(2009)3 
3 Recommendation of the Commissioner for Human Rights on Systematic Work for Implementing Human Rights at the National Level, Strasbourg, 18 February 2009, CommDH(2009)3
4 Sweden’s first action plan covered the period 2002–2004 and the second covered the period 2006–2009. 
4 Ruotsin ensimmäinen ohjelma oli vuosille 2002–2004 ja toinen vuosille 2006–2009.
A decision to prepare Finland’s first National Action Plan on Human Rights was included in the Government Programme of summer 2011. The underlying reason for this was the debate on the human rights policy report (Government Report 7/2009 vp) submitted by the previous Government to the Parliament, in connection with which the Parliament called for the Government to adopt a national action plan on the implementation of fundamental and human rights in Finland at the beginning of the following electoral term. 
Suomen ensimmäisen ihmisoikeustoimintaohjelman valmistelusta päätettiin hallitusohjelmassa kesällä 2011. Kirjauksen taustalla oli edellisen hallituksen eduskunnalle antaman ihmisoikeuspoliittisen selonteon (VNS 7/2009 vp) käsittely, jonka yhteydessä eduskunta edellytti, että valtioneuvosto hyväksyy seuraavan vaalikauden alussa kansallisen toimintaohjelman perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisesta Suomessa.
The Parliament also required that towards the end of the following electoral term, the Government submit a government report to the Parliament for debate on human rights policy in Finland, emphasising the objectives of Finland’s international activities but also containing an estimate of the progress made in implementing the National Action Plan. 
Eduskunta edellytti myös, että valtioneuvosto antaa seuraavan vaalikauden lopulla eduskunnan käsiteltäväksi valtioneuvoston selonteon Suomen ihmisoikeuspolitiikasta, joka painottuu Suomen kansainvälisen toiminnan tavoitteisiin, mutta sisältää myös arvion edistyksestä kansallisen toimintaohjelman toteuttamisessa.
Several actors monitoring fundamental and human rights issues have been highlighting the need to draw up a national action plan for many years. 
Useat perus- ja ihmisoikeuskysymyksiä seuraavat tahot olivat jo vuosien ajan nostaneet esille tarpeen kansallisen toimintaohjelman laatimisesta.
The human rights report of 2009 contained a more comprehensive review of the implementation of fundamental and human rights in Finland for the first time. 
Vuoden 2009 ihmisoikeusselonteko sisälsi ensimmäisen kerran kattavamman katsauksen perus- ja ihmisoikeuksien toteutumiseen Suomessa.
It brought a number of challenges related to the implementation of these rights under the spotlight. 
Selonteko teki näkyväksi lukuisia oikeuksien toteutumiseen liittyviä haasteita.
This Action Plan emphasises concrete actions and thus forms a logical entity together with the report. 
Tämä toimintaohjelma painottaa konkreettisia toimia ja muodostaa siten johdonmukaisen kokonaisuuden selonteon kanssa.
The Action Plan is divided into two parts, the first of which examines the general background to this Plan and to the Finnish human rights policy, while the second describes concrete projects that the Government will undertake in 2012–2013 in order to promote fundamental and human rights implementation. 
Toimintaohjelma jakautuu kahteen osaan, joista ensimmäisessä tarkastellaan tämän toimintaohjelman ja Suomen ihmisoikeuspolitiikan yleisiä lähtökohtia ja toisessa kuvataan ne konkreettiset hankkeet, joihin hallitus ryhtyy vuosina 2012–2013 perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisen edistämiseksi.
The Action Plan is cross-administrative in its nature, and it pertains to the entire Government. 
Toimintaohjelma on poikkihallinnollinen ja kattaa koko valtioneuvoston.
The actions to protect and promote fundamental and human rights must be continuous at the national and international level. 
Perus- ja ihmisoikeuksien turvaamisen ja edistämisen tulee olla jatkuvaa toimintaa kansallisella ja kansainvälisellä tasolla.
Issues restricting the full implementation of an individual’s rights vary at different times and for different people. 
Yksilön oikeuksien täysimääräistä toteutumista rajoittavat seikat ovat erilaisia eri aikoina ja erilaisia eri ihmisille.
This Action Plan is not an exhaustive description of the Finnish actions to promote the implementation of fundamental and human rights. 
Tämä toimintaohjelma ei ole tyhjentävä kuvaus perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisen edistämisestä Suomessa.
In addition to the Plan of Action, efforts are being made to promote the implementation of rights through many other legislative and development projects. 
Toimintaohjelman lisäksi oikeuksien toteutumista edistetään monilla muilla lainsäädäntö- ja kehittämishankkeilla.
A key aim of the Government is to use the Plan of Action to set up a procedure for the systematic monitoring of the fundamental and human rights situation in Finland that enables efficient and systematic intervention in any problems that are observed. 
Hallituksen keskeisenä pyrkimyksenä on rakentaa toimintaohjelmassa menettely, jolla Suomen perus- ja ihmisoikeustilannetta seurataan systemaattisesti ja jonka kautta havaittuihin ongelmiin puututaan tehokkaasti ja johdonmukaisesti.
The efficient implementation of fundamental and human rights in Finland is of importance to everyone, regardless of their gender, age, origin, language, religion, conviction, opinion, state of health, disability, sexual orientation, or other personal reason. 
Perus- ja ihmisoikeuksien tehokkaalla toteutumisella Suomessa on merkitystä kaikille sukupuolesta, iästä, alkuperästä, kielestä, uskonnosta, vakaumuksesta, mielipiteistä, terveydestä, vammaisuudesta, seksuaalisesta suuntautumisesta tai muusta henkilöön liittyvästä syystä riippumatta.
Objectives, monitoring and evaluation of the Action Plan 
Toimintaohjelman tavoitteet, seuranta ja arviointi
The main objective of this Action Plan is to gather together the concrete projects the Government has set up to promote the national implementation of fundamental and human rights in 2012 and 2013. 
Tämän toimintaohjelman pääasiallinen tavoite on koota yhteen niitä konkreettisia hankkeita, joilla hallitus edistää perus- ja ihmisoikeuksien kansallista toteutumista vuosina 2012 ja 2013.
In the first National Action Plan, it is also natural to look at the roles of various authorities in protecting fundamental and human rights. 
Ensimmäisessä kansallisessa toimintaohjelmassa on luontevaa tarkastella myös eri viranomaisten roolia perus- ja ihmisoikeuksien turvaamisessa.
The aim is to develop the Government’s actions in order to promote the implementation of fundamental and human rights and to find tools for an all-embracing review of the rights implementation. 
Tavoitteena on kehittää valtioneuvoston toimintaa perus- ja ihmisoikeuksien toteutumisen edistämiseksi sekä miettiä työvälineitä oikeuksien toteutumisen kokonaisvaltaiseen tarkasteluun.
The Action Plan has a number of links to the Government Programme and to the Government’s effort to reduce poverty, inequality and exclusion, which has been selected as one of the Government’s priorities. 
Toimintaohjelmalla on useita liittymäkohtia hallitusohjelmaan sekä hallituksen yhdeksi painopistealueeksi valittuun köyhyyden, eriarvoisuuden ja syrjäytymisen vähentämiseen.
The rights-based approach will bring added value to the realisation of many Government Programme projects. 
Oikeusperustainen lähestymistapa tuo lisäarvoa monien hallitusohjelmahankkeiden toteuttamiseen.
This Action Plan covers the period 2012–2013. As indicated in the Government Programme, the Government will also submit to the Parliament a human rights policy report, where the implementation of the Action Plan will be reviewed towards the end of the electoral term. 
Tämä toimintaohjelma on laadittu vuosiksi 2012–2013. Hallitusohjelmakirjauksen mukaisesti hallitus antaa eduskunnalle vaalikauden lopulla ihmisoikeuspoliittisen selonteon, jossa arvioidaan toimintaohjelman toteuttamista.
The monitoring of the Action Plan can be divided into general monitoring and the monitoring of individual projects in the Action Plan. 
Toimintaohjelman seuranta voidaan jakaa yleiseen seurantaan ja yksittäisten toimintaohjelmahankkeiden seurantaan.
In practice, the responsibility for monitoring the Action Plan would be assumed by a network of contact persons for fundamental and human rights to be set up in the Government. 
Käytännössä toimintaohjelman seurannasta vastaisi muodostettava valtioneuvoston perus- ja ihmisoikeusyhteyshenkilöiden verkosto.
The responsibility for implementing and monitoring individual projects will be divided between the ministries. 
Vastuu yksittäisten hankkeiden toimeenpanosta ja seurannasta jakautuu ministeriöille.
In projects concerning several ministries, the main responsibility will be assigned to a single ministry to which the others will report. 
Useita ministeriöitä koskevissa hankkeissa on yksi päävastuullinen ministeriö, jolle muut raportoivat.
Civil society participation in monitoring the Action Plan will be arranged by continuing the mandate of the panel of human rights actors established for the drafting of the Action Plan until the end of the Action Plan period. 
Kansalaisyhteiskunnan osallistuminen toimintaohjelman seurantaan järjestetään jatkamalla tämän toimintaohjelman valmistelua varten asetetun ihmisoikeustoimijoiden paneelin toimikautta toimintaohjelmakauden loppuun saakka.
The panel’s composition will be complemented with labour organisations and representatives of the regional and local government. 
Paneelin kokoonpanoa täydennetään työntekijäjärjestöillä ja alue- ja paikallishallinnon edustajilla.
In addition, the Centre for Human Rights will be offered an opportunity to appoint a representative to the panel. 
Lisäksi Ihmisoikeuskeskukselle tarjotaan mahdollisuutta nimetä edustajansa paneeliin.
The Parliament required in its report that the Government also discuss the allocation of resources to human rights policy issues. 
Eduskunta on edellyttänyt, että valtioneuvosto käsittelee selonteossa myös voimavarojen kohdentamista ihmisoikeuspolitiikkaan.
The allocation of financial resources for the Action Plan projects will thus also be evaluated in this context, while the individual projects do not as yet have separate budgets in this Action Plan. 
Siten taloudellisten resurssien osoittaminen toimintaohjelmahankkeisiin tulee arvioitavaksi tässä yhteydessä, vaikka yksittäiset hankkeet eivät sisälläkään toimintaohjelmassa erillistä kustannusarviota.
In the interest of preparing the report, a neutral third-party evaluation of the Action Plan will be conducted, which will look into the drafting of the Action Plan as a process, the Plan as a whole, and the individual projects and their impact. 
Toimintaohjelmasta teetetään selonteon valmistelua varten ulkopuolinen ja riippumaton evaluaatio, jossa tarkastellaan niin toimintaohjelman valmistelua prosessina kuin toimintaohjelman kokonaisuutta ja yksittäisiä hankkeitakin sekä niiden vaikuttavuutta.
In certain projects related to the Action Plan, human rights indicators will be developed that could possibly be utilised in the preparation of the next report and, at the same time, in the evaluation of the Action Plan. 
Eräissä toimintaohjelmahankkeissa kehitetään ihmisoikeusindikaattoreita, joita mahdollisesti voidaan hyödyntää seuraavan selonteon valmistelussa, ja samalla toimintaohjelman arvioinnissa.
Drafting of the Action Plan 
Toimintaohjelman valmistelu
The drafting of the Action Plan was initiated immediately in the summer 2011, as the Government Programme gave the end of 2011 as the deadline for its preparation. 
Toimintaohjelman valmistelu käynnistyi heti kesällä 2011, koska hallitusohjelmakirjauksen mukaan toimintaohjelma tuli valmistella vuoden 2011 aikana.
On 9 September 2011, the Ministry of Justice appointed a working group consisting of representatives of all ministries, which was tasked with preparing a proposal for the first national human rights action plan in Finland. 
Oikeusministeriö asetti 9.9.2011 kaikkien ministeriöiden edustajista koostuvan työryhmän, jonka tehtäväksi annettiin valmistella ehdotus Suomen ensimmäiseksi kansalliseksi ihmisoikeustoimintaohjelmaksi.
Representatives from the Office of the Chancellor of Justice and the Parliamentary Ombudsman were invited to take part in the working group as expert members. 
Työryhmään kutsuttiin asiantuntijoiksi edustajat oikeuskanslerinvirastosta ja eduskunnan oikeusasiamiehen kansliasta.
The working group met ten times, including two joint meetings with the panel of human rights actors. 
Työryhmä kokoontui kymmenen kertaa, joista kaksi oli yhteiskokouksia ihmisoikeustoimijoiden paneelin kanssa.
The Action Plan was drafted in an open dialogue with NGOs and other human rights actors. 
Ohjelma on valmisteltu avoimessa vuoropuhelussa kansalaisjärjestöjen ja muiden ihmisoikeustoimijoiden kanssa.
On 14 October 2011, the Ministry of Justice appointed a panel of human rights actors, the specific task of which was to engage in a dialogue with the governmental working group on the contents of the Action Plan. 
Oikeusministeriö nimitti 14.10.2011 jäsenet ihmisoikeustoimijoiden paneeliin, jonka tehtäväksi annettiin nimenomaisesti käydä vuoropuhelua valtioneuvoston työryhmän kanssa toimintaohjelman sisällöstä.
A total of twenty NGO members were invited to take part in the panel, including human rights organisations in different fields, all the ombudsmen and a representative of human rights research. 
Paneeliin kutsuttiin yhteensä kaksikymmentä yhteisöjäsentä, joihin kuului eri alojen ihmisoikeusjärjestöjä, kaikki erityisvaltuutetut ja ihmisoikeustutkimuksen edustaja.
The panel met six times, including two joint meetings with the working group drafting the Action Plan. 
Paneeli kokoontui kuusi kertaa, joista kaksi oli yhteiskokouksia toimintaohjelmaa valmistelevan työryhmän kanssa.
The panel commented on the working group’s project proposals and put forward their own. 
Paneeli kommentoi työryhmän hanke-esityksiä sekä esitti omia hanke-ehdotuksiaan.
In addition, the panel members contacted working group members in the various ministries directly. 
Lisäksi paneelin jäsenet olivat suoraan yhteydessä työryhmän jäseniin eri ministeriöissä.
On 12 October 2011, the working group organised a broad-based seminar and hearing, which brought together nearly 150 Finnish human rights actors. 
Työryhmä järjesti 12.10.2011 laajan seminaari- ja kuulemistilaisuuden, joka kokosi yhteen lähes 150 suomalaista ihmisoikeustoimijaa.
In the morning seminar, presentations were given by the Director of the European Union Agency for Fundamental Rights, the Parliamentary Ombudsman, the Secretary General of the Finnish League for Human Rights and the Director of the Åbo Akademi University Institute for Human Rights. 
Aamupäivän seminaarissa kuultiin alustukset EU:n perusoikeusviraston johtajalta, eduskunnan oikeusasiamieheltä, Ihmisoikeusliiton pääsihteeriltä ja Åbo Akademin ihmisoikeusinstituutin johtajalta.
In the hearing held in the afternoon, the presentations of a total of 23 NGOs or other human rights actors were heard. 
Iltapäivän kuulemistilaisuudessa kuultiin puheenvuorot yhteensä 23 järjestöltä tai muulta ihmisoikeustoimijalta.
The working group also organised an open online debate in the discussion forum Otakantaa between 14 November and 5 December 2011 entitled “What is the state of human rights in Finland?” 
Työryhmä järjesti myös 14.11.-5.12.2011 Otakantaa-foorumilla avoimen verkkokeskustelun otsikolla ”Miten ihmisoikeudet voivat Suomessa?”
A total of 64 comments from citizens were received. 
Keskusteluun saatiin yhteensä 64 kansalaiskommenttia.
The working group was also contacted directly, and it received written statements. 
Lisäksi työryhmälle on tullut suoria yhteydenottoja ja kirjallisia lausuntoja.
What are fundamental and human rights? 
Mitä perus- ja ihmisoikeudet ovat?
Fundamental and human rights are primary and particularly vital rights that belong to all people equally. 
Perus- ja ihmisoikeuksissa on kyse perustavanlaatuisista, kaikille ihmisille yhdenvertaisesti kuuluvista ja erityisen tärkeistä oikeuksista.
The Constitution of Finland guarantees the inviolability of human dignity and the freedom and rights of the individual and promotes justice in society (Section 1(2) of the Constitution). 
Suomen valtiosääntö turvaa ihmisarvon loukkaamattomuuden ja yksilön vapauden ja oikeudet sekä edistää oikeudenmukaisuutta yhteiskunnassa (PL 1 § 2 mom.).
Fundamental rights refer to the rights of the individual laid down in the Constitution. 
Perusoikeuksilla tarkoitetaan perustuslaissa säädettyjä yksilölle kuuluvia oikeuksia.
As they are enshrined in the Constitution, particular permanency and legal character are thus typical of them. 
Perusoikeuksille on siten ominaista niiden perustuslaintasoisuudesta johtuva erityinen pysyvyys ja oikeudellinen luonne.
Human rights, on the other hand, refer to the basic rights of the individual guaranteed in international human rights documents in general. 
Ihmisoikeuksilla puolestaan tarkoitetaan yleensä kansainvälisissä ihmisoikeusasiakirjoissa turvattuja yksilön perustavanlaatuisia oikeuksia.
The rights of the individual are also protected by the fundamental rights recognised by the European Union, which are confirmed in the EU Charter of Fundamental Rights. 
Lisäksi yksilön oikeuksia turvaavat Euroopan unionin (EU) tunnustamat perusoikeudet, jotka on vahvistettu EU:n perusoikeuskirjassa.
The fundamental rights crystallised by the European Union are particularly based on the constitutional traditions shared by the EU member states and international obligations, the European Convention on Human Rights, Social Charters adopted by the European Union and the Council of Europe as well as the case law of the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights. 
EU:n perusoikeudet perustuvat erityisesti jäsenvaltioille yhteisiin valtiosääntöperinteisiin ja kansainvälisiin velvoitteisiin, Euroopan ihmisoikeussopimukseen, unionin ja Euroopan neuvoston hyväksymiin sosiaalisiin peruskirjoihin sekä Euroopan unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöön.
The fundamental rights enshrined by the EU are obligatory for the EU institutions, bodies and agencies as well as the member states in the implementation of European Union law. 
EU:n perusoikeudet velvoittavat EU:n toimielimiä, elimiä ja laitoksia sekä jäsenvaltioita niiden soveltaessa EU-oikeutta.
A number of international conventions that are human rights treaties by nature have been ratified by Finland. 
Suomi on ratifioinut useita luonteeltaan ihmisoikeussopimuksena pidettyjä kansainvälisiä sopimuksia.
The most important of these are the conventions adopted by the UN, the Council of Europe and the International Labour Organization (ILO). 
Keskeisimmät näistä sopimuksista ovat YK:ssa, Euroopan neuvostossa ja Kansainvälisessä työjärjestössä (ILO) laadittuja yleissopimuksia.
Some of these are associated with international monitoring mechanisms that play a significant role in the interpretation of the obligations imposed by the conventions on the parties. 
Eräisiin näistä sopimuksista liittyy kansainvälisiä valvontajärjestelmiä, joilla on suuri merkitys sopimusvelvoitteiden tulkinnassa.
Human rights are an evolving part of international law. 
Ihmisoikeudet ovat kehittyvä osa kansainvälistä oikeutta.
During the current electoral term, the aim is to ratify several new international human rights conventions or their protocols. 
Tällä hallituskaudella on tavoitteena ratifioida useita kansainvälisiä, uusia ihmisoikeussopimuksia tai niiden pöytäkirjoja.
The contents of the national system of fundamental rights in Finland are closely linked to the human rights protected by the international conventions, and it is thus vital to harmonise their interpretation. 
Suomen kansallinen perusoikeusjärjestelmä on sisällöltään läheisessä yhteydessä kansainvälisissä sopimuksissa turvattuihin ihmisoikeuksiin ja siten näiden tulkinnallinen harmonisointi on tärkeää.
International human rights conventions specify the minimum level for the individual’s rights that must be observed internationally. 
Kansainväliset ihmisoikeussopimukset määrittelevät yksilön oikeuksille kansainvälisesti noudatettavan vähimmäistason.
National fundamental rights can offer a better level of protection than this. 
Kansallisilla perusoikeuksilla voidaan tarjota tätä parempi suojan taso.