natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Finland , only the products listed in the Plant Protection Product Register maintained by the Finnish Safety and Chemicals Agency (Tukes) may be used for plant protection . 
Suomessa kasvinsuojeluun saa käyttää vain Tukesin kasvinsuojeluainerekisterissä olevia valmisteita.
Products that have been removed from the Plant Protection Product Register or that have become unfit for use, for example due to freezing, are classified under section 3 of the Finnish Act on Plant Protection Products (1259/2006) as hazardous waste and are therefore covered by the Waste Act (1072/1993). 
Kasvinsuojeluainerekisteristä poistetut tai esimerkiksi jäätymisen takia käyttökelvottomat valmisteet ovat kasvinsuojeluaineista annetun lain (1259/2006) 3 §:n mukaan ongelmajätettä ja niihin sovelletaan jätelakia (1072/1993).
The objective is to clarify the provisions of the Waste Act with respect to control measures so that farmers can be required to dispose of any plant protection products removed from use held in storage within a set period. 
Tavoitteena on selkeyttää jätelain säännöksiä valvonnan kannalta siten, että viljelijät voidaan velvoittaa hävittämään varastoimansa käytöstä poistetut kasvinsuojeluaineet määräajassa.
Plant protection products that have been removed from use must not be disposed of together with ordinary household waste or released into the environment, but they must be delivered to hazardous waste collection points or management facilities. 
Käytöstä poistettuja kasvinsuojeluaineita ei saa hävittää tavallisen kotitalousjätteen mukana tai levittää ympäristöön vaan ne on toimitettava ongelmajätteiden keräys- tai käsittelypisteisiin.
The Act on Plant Protection Products (section 37) requires control authorities to inform the municipal environmental protection authority of any findings of plant protection products that have been removed from the register. 
Kasvinsuojeluaineista annettu laki (37 §) velvoittaa valvontaviranomaisia ilmoittamaan havaitsemistaan rekisteristä poistetuista kasvinsuojeluaineista kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle.
The handling and storage of plant protection products are included in the training subjects. 
Kasvinsuojeluaineiden käsittely ja varastointi kuuluu koulutuksen aihepiiriin.
Professional users and distributors of plant protection products are especially required to ensure proper: 
Ammattimaisesti kasvinsuojeluaineita käyttävien henkilöiden ja jakelijoiden tulee erityisesti kiinnittää huomiota:
storage, handling, dilution and mixing of plant protection products prior to application 
kasvinsuojeluaineiden varastointiin, käsittelyyn, laimentamiseen ja sekoittamiseen ennen levittämistä
handling of packaging and remnants of plant protection products 
pakkausten ja jäännösten käsittelyyn
disposal of tank mixtures remaining after application 
levittämisen jälkeen säiliöihin ylijääneiden ruiskutusnesteen hävittämiseen
cleaning of the equipment used after application 
käytetyn kaluston puhdistamiseen levityksen jälkeen
construction of storage areas in such a way as to prevent unwanted releases. 
varastointialueiden tulee olla rakennettuja niin, että tahattomat päästöt vältetään.
Products for non-professional users should be available in ready-to-use forms and in suitably small package sizes, and should pose the least possible risk to health and the environment. 
Olisi suotavaa, että muille kuin ammattikäyttäjille olisi tarjolla käyttövalmiita valmisteita, joiden pakkauskoot ovat riittävän pieniä sekä terveys- ja ympäristövaikutuksiltaan mahdollisimman vähän haitallisia.
Further information is available on the Tukes website ( ). 
Tietoja Tukesin nettisivuilla ( ).
Provisions obliging operators to deliver plant protection products that have been removed from use to hazardous waste collection within a set time period are to be included in legislation concerning waste. 
Varmistetaan, että jätteitä koskevaan lainsäädäntöön sisällytetään toiminnanharjoittajia velvoittavat säännökset käytöstä poistettujen kasvinsuojeluaineiden toimittamiseksi ongelmajätteen keräykseen määräajassa.
Regular information campaigns on the storage and disposal of plant protection products are to be implemented. 
Toteutetaan tiedotuskampanja kasvinsuojeluaineiden varastoinnista ja hävittämisestä säännöllisin väliajoin.
(An awareness-raising campaign on responsible disposal of plant protection products removed from use was launched by Evira in spring 2008. Information on the campaign is available at Evira/Tukes websites and in brochure format.) 
(Eviran tiedotuskampanja järjestettiin keväällä 2008 vanhentuneiden kasvinsuojeluaineiden oikeasta hävittämisestä, josta edelleen tietoa Eviran/ Tukesin nettisivuilla ja esitteenä.)
Preparation of plant protection product storage guidelines for farms. 
Samalla laaditaan kasvinsuojeluaineiden varastointiohje maatiloille.
Tukes, control bodies 
Tukes, valvojat
Plant protection product application equipment and its inspection 
Kasvinsuojeluaineiden levitysvälineet ja niiden tarkastaminen
A testing system for plant protection product application equipment has been employed in Finland since 1995, and it has proven effective. 
Kasvinsuojeluaineiden levitysvälineiden testausjärjestelmä on ollut käytössä Suomessa vuodesta 1995 lähtien ja se on koettu toimivaksi.
Testing of tractor-mounted and self-propelled sprayers is carried out by testers of plant protection product sprayers authorised by the Finnish Safety and Chemicals Agency (Tukes) and in accordance with the testing guidelines drawn up by Tukes. 
Tukesin valtuuttama kasvinsuojeluruiskun testaaja tekee testin Tukesin testausohjeen mukaisesti traktoriruiskuille ja itsekulkeville ruiskuille.
Tukes maintains an up-to-date register of authorised testers. 
Tukesilla on ajantasainen lista valtuutetuista testaajista.
The testing guidelines were updated in autumn 2010 as commissioned and financed by the Finnish Agency for Rural Affairs. The update was carried out by MTT Agrifood Research Finland’s Agricultural Engineering Research Unit (MTT/Vakola). 
Testausohje on Maaseutuviraston toimeksiantona ja kustantamana päivitetty syksyllä 2010. Päivityksen on tehnyt Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen mittaus- ja standardointiryhmä (Vakola).
Preparation of the guidelines was based on the EN 13790-1 standard. 
Ohjeen valmistelussa on käytetty hyväksi standardia SFS-EN- 13790-1.
Two of the current minimum requirements for agri-environmental support payments are that new plant protection product sprayers must comply with the requirements of standard EN 12761 and sprayers in use must be tested every five years. 
Nykyään maatalouden ympäristötuen maksamisen edellytyksenä olevana vähimmäisvaatimuksena on mm., että tilalla kasvinsuojeluaineiden levitykseen hankittavan uuden kasvinsuojeluruiskun on täytettävä standardisarjan SFS-EN 12761 vaatimukset ja että käytössä olevat ruiskut on testattava joka viides vuosi.
The revised Machinery Directive (2006/42/EC) lays down provisions on the placing of plant protection product application equipment on the market. 
Ns. koneturvallisuusdirektiivissä (2006/42/EY) säädetään kasvinsuojeluaineiden levityskaluston markkinoille saattamisesta.
The revised Machinery Directive was published on 9 June 2006 and entered into force on 29 December 2009. 
Koneturvallisuusdirektiivi julkaistiin 9.6.2006 ja se astui voimaan 29.12.2009.
The Machinery Directive Amendment ( 2009/127/EC ) was published on 25 November 2009 and a new section on machinery for pesticide application was added to its Annex. 
Koneturvallisuusdirektiivin muutos ( 2009/127/EY) julkaistiin 25.11.2009 ja sen liitteeseen lisättiin uusi luku torjunta-aineiden levityskoneista.
The Machinery Directive Amendment sets down environmental requirements for pesticide application equipment. 
Koneturvallisuusdirektiivin muutoksella asetetaan ympäristövaatimuksia torjunta-aineiden levitysvälineille.
This amendment entered into force at the end of 2010. 
Tämä muutos astuu voimaan vuoden 2010 lopussa.
Inspection of application equipment 
Levitysvälineiden tarkastaminen
Plant protection product application equipment in professional use must be inspected at regular intervals. 
Ammattimaisessa käytössä oleva kasvinsuojeluaineiden levitysvälineet tullaan tarkastamaan säännöllisin väliajoin.
The Sustainable Use Directive requires inspections to be conducted at intervals not exceeding five years until 2020 and not exceeding three years thereafter. 
Puitedirektiivi edellyttää, että tarkastukset on tehtävä vähintään viiden vuoden välein vuoteen 2020 saakka ja sen jälkeen vähintään kolmen vuoden välein.
New equipment must be inspected at least once within a period of five years after purchase. 
Uusi kalusto on tarkastettava vähintään kerran viiden vuoden kuluessa sen hankkimisesta.
Application equipment must be inspected at least once by 26 November 2016. 
Levityskaluston tulee olla tarkastettu vähintään kerran 26.11.2016 mennessä.
After this date only application equipment having successfully passed inspection is permitted for professional use. 
Tämän jälkeen ammattikäytössä saa ainoastaan olla kalustoa, joka on hyväksyttävästi läpäissyt tarkastuksen.
The inspections must verify that the application equipment satisfies the requirements listed in Annex II of the Sustainable Use Directive. 
Tarkastuksissa varmistetaan, että levityskalusto täyttää puitedirektiivin liitteessä II luetellut vaatimukset.
Handheld application equipment and knapsack sprayers may be exempted from inspection. 
Kannettavat kasvinsuojeluaineiden levityslaitteet tai reppuruiskut voidaan vapauttaa tarkastuksista.
However, operators (professional users, advisors, distributors) of such devices must be informed of the need for the regular maintenance of equipment and of the specific risks linked to the equipment. 
Kuitenkin näiden käyttäjille (ammattikäyttäjät, neuvojat, jakelijat) tulee antaa koulutusta ja heidän tulee olla tietoisia tarpeesta huoltaa kalusto säännöllisesti ja niihin liittyvistä riskeistä.
The present inspection system for plant protection product sprayers will remain in place and will be further refined, with inspectors authorised for limited periods. 
Jatkossakin nykyisen kaltaista kasvinsuojeluruiskujen tarkastusjärjestelmää jatketaan ja sitä tarkennetaan. Tarkastajat valtuutetaan määräajaksi.
The objective is to extend the scope of testing beyond tractor-mounted sprayers to also include other equipment types. 
Tarkoitus on ulottaa testaus traktoriruiskujen lisäksi muuhunkin kalustoon.
The responsible authority is Tukes, which grants authorisation to testers of plant protection product sprayers and maintains a record of authorised testers. 
Vastuuviranomainen on Tukes, joka antaa valtuutukset kasvinsuojeluruiskun testaajille ja pitää kirjaa valtuutetuista testaajista.
The sprayer tester qualification covers the material jointly drawn up and updated by Tukes and MTT Vakola, on which candidates are examined. 
Ruiskuntestaajan tutkintoon kuuluu päivitetty Tukesin ja MTT Vakolan yhteistyössä laatima aineisto, joka tentitään.
The provision of the basic and further training and examinations may be managed by organisations authorised by Tukes. 
Tukesin valtuuttamat järjestöt/organisaatiot voivat hoitaa tutkintoon kuuluvan perus- ja jatkokoulutuksen sekä tentin järjestämisen.
As agri-environmental support only covers tractor-mounted sprayers and self-propelled sprayers, an investigation of the other sprayer types and test methods should be conducted, and an inspection programme/procedures should be developed for sprayers and for test methods. 
Koska ympäristötuki käsittää vain traktoriruiskut ja itsekulkeutuvat ruiskut, selvitetään millaisia ruiskuja ja testimenetelmiä on olemassa sekä kehitetään tarkastusohjelma/menettelyt ruiskuille ja testimenetelmille.
Control/auditing of inspections by spraying inspectors. 
Valvotaan/auditoidaan ruiskutustestaajien testaustyö.
The above measure must be added to the Tukes monitoring plan. 
Toimenpide on lisättävä Tukesin valvontasuunnitelmaan.
Tukes, MTT Vakola 
Tukes, MTT Vakola
Aerial spraying 
Lentolevitys
Aerial spraying is prohibited as a rule, as the method has the potential to cause significant adverse impacts on human health and the environment, in particular due to spray drift. 
Lentolevitys on pääsääntöisesti kiellettyä, koska lentolevitys voi aiheuttaa huomattavia haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen ja ympäristöön erityisesti tuulikulkeuman vuoksi.
Derogations are possible where no viable alternatives exist and where aerial spraying offers clear advantages as compared with land-based application. 
Kiellosta on mahdollista poiketa, ellei ole muita mahdollisuuksia torjuntaan ja lentolevitys tarjoaa selkeitä etuja maasta käsin suoritettavaan levitykseen verrattuna.
Each aerial spraying application is considered on a case-by-case basis. 
Kukin lentolevityshakemus käsitellään ja harkitaan tapauskohtaisesti.
An aerial spraying permit is required from the Finnish Food Safety Authority (Evira) or, in the case of forest pest management, from the Ministry of Agriculture and Forestry. 
Lentolevityksen suorittamiseen tarvitaan Eviran lupa tai metsässä esiintyvien tuhojen osalta maa- ja metsätalousministeriön lupa.
Persons performing aerial spraying must possess sufficient knowledge regarding the aerial spraying of plant protection products and sufficient skills to carry out aerial spraying. 
Lentolevityksen toteuttavalla henkilöllä tulee olla riittävät tiedot kasvinsuojeluaineiden lentolevityksestä ja taito lentolevitykseen.
They must also use duly inspected aerial spraying equipment. 
Hänellä tulee myös olla käytettävissään asianmukaisesti tarkastetut lentolevitysvälineet.
According to the Decree of Ministry of Agriculture and Forestry Decree No 60/2007 and sections 20-21 of the Act on Plant Protection Products, Evira or the Ministry of Agriculture and Forestry may, in certain cases and upon application, grant permits for aerial spraying. 
Nykyisellään voimassa MMM:n asetus 60/2007 sekä laki kasvinsuojeluaineista 20-21 §, joiden mukaan Evira tai MMM voivat hakemuksesta myöntää luvan lentolevitykseen tietyissä tapauksissa.
Aerial spraying permits have been granted in Finland for pine sawfly control in the years 1981, 1991 and 2008. 
Lentolevityksenä tapahtuvaan mäntypistiäisten torjuntaan on Suomessa myönnetty lupia vuosina 1981, 1991 ja 2008.
Case-by-case risk assessments to determine the need for aerial spraying. 
Riskinarviointi tapauskohtaisesti siitä, onko lentolevitys tarpeellinen.
Evira, Ministry of Agriculture and Forestry, regional forestry centres 
Evira, MMM ja metsäkeskukset
Integrated pest management (IPM) 
Integroitu torjunta (IPM)
The Finnish IPM approach is based on ‘ balanced plant protection ’ guidelines. 
Nykyään Suomessa noudatetaan ns. tasapainoisen kasvinsuojelun ohjeita.
The Sustainable Use Directive requires that the general principles of integrated pest management (Annex III of the Sustainable Use Directive) are implemented by all professional users by 1 January 2014. Professional farmers are requested to use methods that present the least risk to human health and the environment. 
Puitedirektiivi edellyttää, että kaikki ammattimaiset käyttäjät noudattavat integroidun torjunnan yleisiä periaatteita (puitedirektiivin liite III) viimeistään 1.1.2014. Ammattimaisia viljelijöitä kehotetaan käyttämään menetelmiä, joista aiheutuu vähiten riskiä ihmisten terveydelle ja ympäristölle.
Integrated pest management is based on a four-tiered approach: 
Integroitu torjunta koostuu neljästä portaasta:
prevention, monitoring and identification (observation), determination of control requirement (level of threat), and actual control using an appropriate control method. 
ennaltaehkäisy, tarkkailu, torjuntatarpeen määrittely ja varsinainen torjuntatoimenpide tilanteeseen sopivalla menetelmällä.
IPM is a plant protection decision-making process. 
IPM on kasvinsuojelun päätöksentekoa tukeva järjestelmä.
The process involves the following key considerations : 
Se sisältää seuraavia asioita:
Selection and combination of compatible plant protection methods. 
IPM:ssa kasvinsuojelumenetelmät valitaan toistensa kanssa yhteensopivien menetelmien joukosta.
The choice of control measures is based, for example, on the use of qualified advisors, field observations, forecasting methods and threshold values. 
Torjuntatoimenpiteistä päätettäessä hyödynnetään muun muassa neuvontaa, tarkkailua, ennustemenetelmiä ja kynnysarvoja.
IPM takes into consideration the benefits arising from plant protection with respect to the farmer, society and the environment. 
IPM ottaa huomioon kasvinsuojelusta koituvat hyödyt niin viljelijän, yhteiskunnan kuin ympäristönkin kannalta;
Benefits considered include economic benefits as well as benefits that are not easily measurable in monetary terms, such as reduced plant protection product pollution, improved working conditions, and enhanced end product quality due to reduced resistance to plant protection products. 
hyötyihin luetaan sekä taloudelliset että vaikeammin rahaksi muutettavat hyödyt, jotka liittyvät kasvinsuojeluainepäästöjen vähenemiseen, työntekijöiden työskentelyolosuhteiden parantumiseen ja lopputuotteen kohonneeseen laatuun kasvinsuojeluaineresistenssin vähentymisen myötä.
IPM considers the crop to be protected with respect to the biotic community as a whole since, instead of targeting individual pest species, it also takes other pest species as well as beneficial organisms into account. 
IPM katsoo suojeltavaa kasvustoa eliöyhteisön näkökulmasta, koska huomioon otetaan muutkin tuholaislajit, ei vain yhtä ainoaa lajia kerrallaan, sekä hyötyeliöt.
The Integrated Pest Management in Floriculture project conducted by MTT Agrifood Research Finland and Agropolis (INTO Project 2004–2007), proposes the following combination of IPM components: 
Kukkaviljelyn integroidun kasvinsuojelun INTO-projekti (MTT ja Agropolis 2004–2007) esittää seuraavaa IPM:n eri osien yhdistelmää:
plan, avert and prevent 
suunnittele, estä ja ehkäise
identify and monitor 
tunnista ja tarkkaile
set action thresholds 
käytä kynnysarvoja
consider and combine different control methods. 
yhdistele harkitusti eri torjuntamenetelmiä.
The use of biological disease and pest control methods, particularly in greenhouse production, has achieved significant results in recent decades. 
Biologisilla tautien ja tuholaisten torjuntamenetelmillä on saavutettu viimeisten vuosikymmenien aikana merkittäviä tuloksia erityisesti kasvihuonetuotannossa.
Use of these methods has enabled the production of vegetables (e.g. tomato, cucumber, potted vegetables) in Finland using minimal plant protection products. 
Näiden menetelmien ansiosta Suomessa voidaan tuottaa vihanneksia, joiden tuotannossa kasvinsuojeluaineiden käyttö on vähäistä (esim. tomaatin, kurkun, ruukkuvihannesten viljely).
New, effective cultivation methods have reduced and even eradicated major categories of pests; one example is the use of new growing media (grow bags in grow gutter) in greenhouse production, with extremely low occurrence of, for instance, wilt diseases, black root rot and root nematodes. 
Eräät uudet ja tehokkaat viljelymenetelmät ovat vähentäneet ja jopa hävittäneet merkittäviä kasvintuhoojaryhmiä esimerkkinä uudet kasvualustaratkaisut (kasvupussit kasvukouruissa) kasvihuoneissa, joissa esiintyy hyvin vähän mm. lakastumistauteja, mustajuurimätää ja juuristoankeroisia.
The use of hardy, resistant varieties offers the best means of reducing the use of plant protection products for disease and pest control. 
Kestävillä, resistenteillä lajikkeilla voidaan selvemmin vähentää kasvinsuojeluaineiden käyttöä tautien ja tuholaisten hävittämisessä.
Prime examples include wilt disease-resistant tomato, mildew-resistant currant and disease-resistant cereal varieties. 
Tästä on hyviä esimerkkejä, kuten lakastumistaudin kestävät tomaattilajikkeet, härmän kestävät herukat ja taudinkestävät viljalajikkeet.
Scab-resistant apple varieties will also be introduced in the near future. 
Lähitulevaisuudessa omenalle tulevat ruvenkestävät lajikkeet.
Inclusion of IPM in plant protection product training. 
IPM:n sisällyttäminen kasvinsuojeluainekoulutukseen.
National research and development efforts should support plant breeding and variety development aimed at placing on the market of disease- and pest-resistant varieties of the most important and most widely cultivated garden plants and arable crops. 
Kansallisessa tutkimus- ja kehitystyössä edistetään sellaista jalostusta ja lajiketutkimusta, jonka tavoitteena on saada markkinoille tauteja ja tuholaisia kestäviä lajikkeita tärkeimmille ja laajimmin viljelyille puutarha- ja peltokasveille
Ensuring the continuation of national IPM information services as an integral part of the performance guidance of expert institutions. 
IPM-tietopalvelujen jatkuvuuden varmistaminen liitetään osaksi asiantuntijalaitosten tulosohjausta.
Tukes, MTT, advisory organisations 
Tukes, MTT, neuvonta
Preparation of crop group-specific IPM guidelines by updating the current ‘balanced plant protection’ guidelines, and awareness raising among farmers regarding the new guidelines. 
Laaditaan kasveille ryhmäkohtaiset integroidun torjunnan ohjeet päivittämällä tasapainoisen kasvinsuojelun ohjeita ja tiedotetaan niistä viljelijöille.
Promotion of research projects targeted at biological pest management (cf. key tasks for organic farming). 
Edistetään biologiseen kasvintuhoojien torjuntaan keskittyviä tutkimushankkeita (ks. myös luonnonmukaisen viljelyn selvitystarpeet).
Development of farming methods and systems that minimise pest occurrence, e.g. use of natural enemies (cf. key tasks for organic farming). 
Kehitetään viljelymenetelmiä ja viljelyjärjestelmiä, jotka vähentävät kasvintuhoojien esiintymistä mm. käyttäen luontaisia vihollisia (ks. myös luonnonmukaisen viljelyn selvitystarpeet).
Determination of threshold values (action thresholds) for pest control, the viability of forecasting systems, and decision criteria for weed control. 
Selvitetään kasvintuhoojien torjunnan kynnysarvot, ennusteiden käyttökelpoisuus sekä rikkakasvitorjunnan päätöskriteerit.
Plant protection in organic production 
Luonnonmukainen kasvinsuojelu
The greatest advances in the reduction of plant protection products have been made in organic farming which, as an increasingly common production method, also offers the possibilities to further reduce their use. 
Pisimmälle kasvinsuojeluaineiden käytön välttämisessä on päästy luonnonmukaisessa viljelyssä ja kasvavana tuotantomuotona se tarjoaa myös edellytykset niiden käytön edelleen vähentämiselle.
Although just 7% of Finland’s total production area is farmed in accordance with organic production guidelines, regional differences are considerable: 
Vaikka koko maan tuotantopinta-alasta vasta seitsemän % viljellään luonnonmukaisen tuotannon sääntöjen mukaan, ovat alueelliset erot suuria;
in Kainuu in north-eastern Finland and the Province of Åland more than 20% of arable land is under organic production. 
Kainuussa ja Ahvenanmaalla luomutuotannon osuus on jo yli 20 % peltoalasta.
T he progress made in organic production has also contributed to the development of more eco-friendly pest control methods in conventional production. 
Lisäksi luomutuotannon kehittyminen on auttanut myös tavanomaista tuotantoa kehittämään ympäristöystävällisempiä torjuntamenetelmiä.
Within the European Community there are common rules for organic production (Council Regulation (EC) No 834/2007 and Commission Regulation (EC) No 889/2008). 
Euroopan yhteisöjen alueella luonnonmukaista tuotantoa säännellään yhteisellä lainsäädännöllä (EY:n neuvoston asetus 834/2007 ja komission asetus 889/2008).