natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Additional resources will be allocated, among other things, to cyber defence and space-based systems as well as intelligence and missile defence. 
Lisäpanostuksia kohdistetaan mm. kyberpuolustukseen, avaruuteen sijoittuviin järjestelmiin, tiedusteluun ja ohjuspuolustukseen.
The United States has increased its military predominance in relation to its European NATO Allies, especially in its ability to execute large-scale operations and develop and use expensive and advanced capabilities. 
Yhdysvaltojen sotilaallinen painoarvo suhteessa eurooppalaisiin Nato-kumppaneihin on kasvanut erityisesti kyvyssä laajamittaisten operaatioiden toteuttamiseen sekä kalliiden ja nykyaikaisten suorituskykyjen kehittämisessä ja käytössä.
Within the spheres of NATO burden-sharing also carries a political attribute in addition to the practical one. The United States pays particular attention to this. 
Naton piirissä taakanjaolla on paitsi käytännöllinen myös poliittinen merkitys, mihin erityisesti Yhdysvalloissa kiinnitetään huomiota.
The European allies contribute less and less to the sum total and their defence GNP-shares have been diminishing. 
Eurooppalaisten jäsenmaiden osuus kokonaisuudesta on vähentynyt ja niiden puolustusmenojen BKT-osuus on laskenut.
Even though the operation was carried out under European leadership, it could not be implemented without US strategic capabilities such as airlift, air-refuelling and C4I systems. 
Operaation johto oli eurooppalaisilla mailla, mutta ne eivät pystyneet toteuttamaan ilmaoperaatiota ilman Yhdysvaltojen strategisia kykyjä kuten ilmakuljetusta, ilmatankkausta sekä tiedustelu- ja johtamisjärjestelmiä.
The United States will also develop its conventional long-range weapons arsenal so as to enable precision-guided strikes. 
Yhdysvallat kehittää myös pitkän kantaman tavanomaista aseistustaan täsmäiskujen mahdollistamiseksi.
The growth of defence spending in China and Russia, the countries with the next largest defence budgets after the United States, continuously exceeds the growth of their respective national economies. 
Yhdysvaltojen jälkeen sotilasmenoiltaan suurimmissa maissa Kiinassa ja Venäjällä sotilasmenojen kasvu jatkuu kansantalouden kasvua nopeampana.
These include missile technology and aircraft carriers, stealth fighters, space technology and the cyber domain. 
Kehityskohteita ovat mm. ohjusteknologia ja lentotukialuksen rakentaminen, häivehävittäjät, avaruusteknologia sekä kybertoiminta.
Russia’s strategic goal is to restore an internationally recognised military great-power status. 
Venäjän strategisena tavoitteena on kansainvälisesti tunnustetun sotilaallisen suurvalta-aseman palauttaminen.
It has launched a comprehensive weapons and equipment modernisation programme. According to the plans one third of state appropriations will be earmarked for the defence and internal security in the coming years. 
Maassa on käynnistynyt laajamittainen aseistuksen ja kaluston uudistamisohjelma, jossa puolustukseen ja sisäiseen turvallisuuteen on tarkoitus ohjata lähivuosina kolmannes valtion menoista.
The focus will be on the nuclear arsenal as well as air and space-based defence systems. 
Painopisteinä ovat ydinaseet sekä ilma- ja avaruuspuolustusjärjestelmät.
As per its military doctrine Russia also reserves the right to use pre-emptive force and defend its citizens outside its own territory. 
Sotilasdoktriininsa mukaan Venäjä voi käyttää voimaa ennalta ehkäisevästi sekä puolustaa kansalaisiaan myös oman alueensa ulkopuolella.
The bulk of Russia’s armed forces are positioned in the Northern Caucasus and in strategically vital areas such as Moscow and the Far East. 
Venäjän asevoimien ja muiden aseellisten joukkojen painopiste on Pohjois-Kaukasian suunnalla ja strategisesti tärkeillä ydinalueilla kuten Moskovan ympäristössä sekä Kaukoidässä.
Nuclear weapons in operational readiness are the essence of Russia’s strategic deterrence in the 2010s. 
Käyttövalmiudessa olevat ydinaseet ovat 2010-luvulla Venäjän strategisen pelotteen tärkein tekijä.
United Kingdom and France, the fourth and fifth largest defence spenders, as well as many other European countries have cut their defence appropriations since the onset of the economic crisis in 2008. 
Sotilasmenoiltaan neljänneksi ja viidenneksi suurimmat valtiot Iso-Britannia ja Ranska sekä useat muut Euroopan maat ovat leikanneet sotilasmenojaan 2008 alkaneen talouskriisin aikana.
Collaborative capability development as well as pooling and sharing have become important political and military goals. 
Yhteistyöhön pohjautuva suorituskykyjen kehittäminen ja käyttö ovat nousseet tärkeiksi poliittisen ja sotilaallisen tason tavoitteiksi.
In addition to the CSDP the European Union seeks solutions by developing the single market. 
Euroopan unionissa ratkaisuja haetaan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan lisäksi sisämarkkinoita kehittämällä.
Whereas the Union calls this approach ‘Pooling & Sharing’, NATO calls it ‘Smart Defence’. 
Unionissa toimintamallia kutsutaan suorituskykyjen yhteiskäytöksi ja jakamiseksi (Pooling & Sharing), Natossa älykkääksi puolustukseksi (Smart Defence).
As a Member State of the EU and a NATO partner Finland participates in both of them. 
EU:n jäsenenä ja Naton kumppanina Suomi osallistuu näihin molempiin.
Consequently, defence cooperation does not imply military alliance or any changes in Finland’s fundamental security policy solutions. 
Puolustusyhteistyö ei siis merkitse sotilaallista liittoutumista tai Suomen turvallisuuspoliittisten perusratkaisujen muuttumista.
Nordic Defence Cooperation (NORDEFCO) is an example of a well-functioning regional collaborative arrangement. 
Esimerkki toimivasta alueellisesta yhteistyöjärjestelystä on pohjoismainen puolustusyhteistyö, Nordefco (Nordic Defence Cooperation).
An example of a well-functioning joint project involves the Strategic Airlift Capability cooperation, in which twelve countries, Finland and Sweden included, share acquisition and operating costs for three strategic C-17 transport aircraft. 
Esimerkki hyvin toimivasta yhteishankkeesta on kahdentoista maan, Suomi ja Ruotsi mukaan lukien, yhteistyö strategisten ilmakuljetusten koordinoinnissa, jossa maat omistavat ja operoivat yhdessä kolmea strategista C-17-kuljetuskonetta.
A specific challenge in the future concerns the sharing of capabilities in which a country will rely on the capabilities of another country or other countries. 
Haasteellisena nähdään tulevaisuudessa erityisesti suorituskykyjen jakamiseen liittyvät kysymykset, joissa maa tukeutuu toisen maan tai maiden tuottamaan suorituskykyyn.
E mphasis on national sovereignty and uncertainty over access to shared capabilities in the hour of need are challenges to such cooperation. 
Jakamisen haasteena ovat erityisesti kansallisen suvereniteetin korostaminen ja epävarmuus suorituskykyjen käytettävyydestä tarpeen vaatiessa.
This applies to allied and non-allied states alike. 
Tämä pätee niin sotilaallisesti liittoutuneisiin kuin liittoutumattomiinkin valtioihin.
In recent years combined joint interoperability has been maintained and developed, especially in Operation ISAF in Afghanistan. 
Viime vuosina joukkojen monikansallista yhteistoimintakykyä on kyetty ylläpitämään ja kehittämään etenkin ISAF-operaatiossa Afganistanissa.
It will be important to maintain the level of interoperability and guarantee the dissemination of the lessons-learned. 
Saavutetun yhteistoimintakyvyn ylläpito ja kokemusten jakamisen varmistaminen ovat jatkossakin tärkeitä.
The level of performance and interoperability needed in multinational operations, as per international standards and practices, can only be attained by regularly participating in demanding multinational training and exercises. 
Monikansallisissa operaatioissa vaadittava riittävä kansainvälisten standardien ja toimintaperiaatteiden mukainen suoritus- ja yhteistoimintakyky voidaan saavuttaa ja ylläpitää ainoastaan säännöllisen ja vaativan monikansallisen koulutus- ja harjoitustoiminnan kautta.
Response forces pools represent the pinnacle of multinational capabilities, and their practices and training as well as evaluation and certification methods are constantly being updated in accordance with future challenges and the lessons-learned from operations. 
Valmiusjoukot edustavat monikansallisten suorituskykyjen huippua ja niiden toimintamalleja, harjoittelua, evaluointi- ja sertifiointimenetelmiä päivitetään jatkuvasti tulevaisuuden haasteiden ja operaatioista saatujen oppien mukaisesti.
The EU battle groups are relatively small units, comprising 1 500 - 2 000 troops. 
EU:n taisteluosastot ovat kooltaan suhteellisen pieniä, noin 1500–2000 sotilaan vahvuisia joukkoja.
The EU has two battle groups on a standby period of 6 months, ready for deployment. 
EU:lla on valmiudessa kaksi taisteluosastoa kerrallaan kuuden kuukauden ajan.
Even though the EU’s battle groups are yet to be deployed, the implementation of the Battlegroup Concept has markedly intensified European cooperation at the practical level, and improved the interoperability of troops. 
Vaikka EU:n taisteluosastoja ei ole vielä käytetty, taisteluosastokonseptin täytäntöönpano on huomattavasti tehostanut eurooppalaisten maiden kahden- ja monenvälistä käytännön yhteistyötä ja parantanut joukkojen yhteistoimintakykyä.
The NATO Response Force (NRF) comprises an operational command and control element, the Immediate Response Force (IRF) and the so-called Response Forces Pool (RFP). 
Naton nopean toiminnan joukot (NRF) koostuvat operatiivisesta komento- ja johtamisjärjestelmästä, välittömän valmiuden joukosta (Immediate Response Force, IRF) ja niin sanotusta joukkopoolista (Response Forces Pool, RFP).
The command and control element and the IRF must be able to deploy within 5-30 days of a decision. 
Operatiivisen komento- ja johtamisjärjestelmän ja IRF:n lähtövalmius on 5–30 päivää.
Troops in the RFP can supplement the IRF when necessary. 
Välittömän valmiuden joukkoa (IRF) voidaan tarpeen mukaan täydentää joukkopooliin (RFP) ilmoitetuista joukoista.
Units in the RFP must be deployable within 10-60 days. 
Joukkopooliin ilmoitettujen joukkojen lähtövalmius on 10–60 päivää.
Whilst they are not tied to any standby rosters they can participate in the standby troops’ training and exercises. 
Ne eivät ole sidottuja valmiusvuoroihin, vaikka voivatkin osallistua valmiusvuorojen harjoittelu- ja evaluointitoimintaan.
The partner country can independently determine its unit’s readiness to deploy (10-60 days). 
Kumppanimaa voi itse määritellä joukon lähtövalmiuden (10–60 vrk).
Partner participation in NRF activities does not signify any commitment to potential operations. Rather, any possible deployment to an operation always requires a separate national decision. 
Kumppanimaiden osallistuminen NRF-toimintaan ei merkitse sitoutumista mahdollisiin operaatioihin, vaan joukkojen mahdollinen käyttäminen operaatioissa edellyttää aina erillistä kansallista päätöstä.
EUBG cooperation and NATO’s NRF activities are mutually reinforcing: they develop the very same troops and capabilities and utilise NATO standards, exercises, evaluation and certification processes. 
EU:n taisteluosastoyhteistyö ja Naton NRF-toiminta ovat toisiaan täydentäviä, sillä niissä kehitetään samoja joukkoja ja suorituskykyjä sekä hyödynnetään Naton standardeja, harjoituksia ja evaluointi- ja sertifiointimenettelyjä.
For their part they also support the goals of UN crisis management. After all, the UN wishes that regional organisations, especially the EU and NATO, develop rapid response capabilities. 
Ne myös osaltaan tukevat YK:n kriisinhallinnan tavoitteita, sillä YK on toivonut alueellisilta järjestöiltä, erityisesti EU:lta ja Natolta, nopean toiminnan kykyjä.
The European Union, NATO, bilateral and regional collaborative arrangements 
Euroopan unioni, Nato, kahdenväliset ja alueelliset yhteistyömuodot
(incl. NORDEFCO) are not rivals as regards capability development. 
(mm. Nordefco) eivät ole suorituskykyjen kehittämisessä toistensa kanssa kilpailijoita.
Practical cooperation on individual capabilities often occurs in smaller country groupings under the tutelage of EU or NATO, in country groupings (including regional groupings) or bilaterally. 
Käytännön yhteistyö yksittäisten suorituskykyjen osalta tapahtuu useasti pienemmissä ryhmissä EU:n tai Naton ohjaamana ja tukemana, maaryhmissä (mm. alueellisesti) tai kahdenvälisesti.
The Member States of the EU and NATO have a long tradition of cooperation in the maintenance, development and use of capabilities. 
EU- ja Nato-jäsenmaat ovat tehneet yhteistyötä sotilaallisten suorituskykyjen ylläpitämiseksi, kehittämiseksi ja käyttämiseksi jo pitkään.
Whereas the EU calls this cooperation ‘Pooling and Sharing’ (P&S), in NATO it is known as ‘Smart Defence’. 
EU:ssa yhteistyötä kutsutaan nimellä Pooling and Sharing (P&S) ja Natossa nimellä Smart Defence.
A German-Swedish initiative launched the EU’s P&S cooperation in 2010. 
EU:ssa P&S-yhteistyö käynnistyi 2010 Saksan ja Ruotsin tekemän aloitteen pohjalta.
The EDA has fourteen priority projects (such as the joint maritime situation picture project and helicopter pilot training) in which willing Member States can participate. 
EDA:lla on neljätoista kärkihanketta (mm. yhteisen meritilannekuvan luominen ja helikopterilentäjien kouluttaminen), joihin halukkaat jäsenvaltiot voivat osallistua.
The EU Military Committee (EUMC) is focused on determining what kind of training and exercises the Member States could implement. 
EU:n sotilaskomitea (EUMC) on keskittynyt selvittämään, millaista koulutus- ja harjoitustoimintaa voitaisiin jäsenvaltioiden kesken toteuttaa.
As regards training and exercises, the EUMC has prioritised 12 cooperation areas 
Koulutus- ja harjoitustoiminnan osalta EUMC on priorisoinut 12 yhteistyöaluetta
(such as CBRN and special forces training). 
(mm. CBRN- ja erikoisjoukkokoulutus).
The development of Arctic expertise is one potential area of cooperation. 
Eräänä mahdollisena tulevaisuuden yhteistyöalueena on mm. arktisen osaamisen kehittäminen.
In practice, NATO focuses on multinational projects. 
Käytännössä työ on painottunut monikansallisiin hankkeisiin.
In 2011 NATO’s Allied Command Transformation (ACT) prepared a major report which identified over 200 potential areas of cooperation. 
Natossa laadittiin vuonna 2011 mittava selvitys, jossa tunnistettiin yli 200 mahdollista yhteistyöaluetta.
Smart Defence projects are prioritised on three tiers, in accordance with their schedule for potential progress. 
Hanke-ehdotukset on j aettu kolmeen tasoon niiden toteuttamisvalmiuden mukaan.
The so-called Tier 1 projects are the ones that are ready for implementation, i.e. they have a lead nation and assigned participants. 
Niin sanotussa ensimmäisessä korissa ovat valmiit hankkeet, joilla on johtovaltio ja määritetyt osallistujat.
There are more than 20 Tier 1 projects that have been included in the Defence Package adopted by the Chicago Summit. 
Tällä hetkellä tässä korissa on yli 20 hanketta, jotka on sisällytetty osaksi Chicagon huippukokouksessa hyväksyttyä puolustuspakettia.
As the work progresses, new proposals will be designated as Smart Defence Tier 1 projects. 
Työn edetessä yhä uusia hanke-ehdotuksia nostetaan ensimmäiseen koriin.
As regards intelligence and surveillance, last spring 14 Allies decided to participate in a joint procurement project of unmanned aerial vehicles (UAVs), which significantly supports the creation of the Alliance Ground Surveillance (AGS) system. 
Esimerkiksi tiedustelun ja valvonnan osalta 14 jäsenmaata päätti keväällä miehittämättömien ilma-alusten yhteishankinnasta, jolla tuetaan merkittävällä tavalla liittokunnan yhteisen maavalvontajärjestelmän rakentamista.
Examples of Smart Defence Tier 1 projects include the multilateralisation of Germany’s Joint Force Headquarters in Ulm and the offering of its services to the EU and NATO, and a project to pool maritime patrol aircraft. 
Esimerkkejä ensimmäisen korin Smart Defence -hankkeista ovat myös Saksan Ulmissa sijaitsevan kansallisen esikunnan monikansallistaminen ja tarjoaminen EU:n ja Naton käyttöön sekä merivalvonta-alusten yhteiskäytön mahdollistavan poolin perustaminen.
NATO countries are committed to developing their troops 
Nato-maat ovat sitoutuneet kehittämään joukkojaan ns.
towards the goal of ‘NATO Forces 2020’. 
”NATO Forces 2020”-tavoitteen mukaisesti.
The Connected Forces Initiative (CFI) complements Smart Defence. It aims to improve interoperability, among other things, by intensifying training and exercises. 
Älykästä puolustusta täydentää niin sanottu CFI-aloite (Connected Forces Inititative), joka tähtää yhteistoimintakyvyn parantamiseen mm. koulutus- ja harjoitustoimintaa tehostamalla.
NATO partners, too, can participate in the CFI initiative. 
Myös kumppanit voivat osallistua CFI-aloitteeseen.
While a Cold War-style confrontation between the nuclear powers has vanished, the proliferation of fissile material and nuclear weapons continues to be a serious global threat. 
Kylmän sodan kaltainen ydinasevaltojen vastakkainasettelu on poistunut, mutta ydinmateriaalin ja -aseiden leviäminen on edelleen vakava globaali turvallisuusuhka.
The fact that the parties to certain regional conflicts possess nuclear weapons increases the tension. 
Eräissä alueellisissa konflikteissa osapuolten ydinasekyky lisää jännitettä.
For the nuclear powers, their nuclear arsenals are the essence of their defence strategies and great-power status. 
Ydinaseet ovat ydinasevalloille puolustusstrategioiden ja suurvalta-aseman määrittäviä tekijöitä.
The United States, Russia, France, the United Kingdom and China are nuclear powers recognised by the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (NPT). India and Pakistan, choosing to remain outside the treaty as well as North Korea which withdrew from the NPT also possess nuclear weapons. 
Ydinaseita on ydinsulkusopimuksen tunnustamilla ydinasevalloilla Yhdysvalloilla, Venäjällä, Ranskalla, Iso-Britannialla ja Kiinalla, ydinsulkusopimuksen ulkopuolelle jättäytyneillä Intialla ja Pakistanilla sekä ydinsulkusopimuksesta irtautuneella Pohjois-Korealla.
According to estimates Iran is further developing its capacity and facilities to the extent that it can acquire a nuclear weapons capability if it chooses to do so. 
Iranin arvioidaan kehittävän edelleen kykyään ja valmiuksiaan siten, että se voi niin päättäessään rakentaa ydinaseen.
Then again, no negotiations have been conducted over the reduction of Russia’s and NATO’s tactical nuclear weapons in Europe. 
Toisaalta Venäjän ja Naton Eurooppaan sijoitettujen taktisten ydinaseiden vähentämisestä ei ole päästy neuvottelemaan.
The NPT regulates the non-proliferation of nuclear weapons and nuclear disarmament as well as the peaceful use of nuclear energy. 
Ydinsulkusopimus (NPT) säätelee ydinaseiden leviämisen estämistä, ydinaseriisuntaa ja ydinteknologian rauhanomaista käyttöä.
The treaty has failed to prevent the emergence of new nuclear powers and the established nuclear powers have not been ready to effectively advance nuclear disarmament. 
Sopimus ei ole pystynyt estämään uusien ydinasevaltojen syntymistä, eivätkä ydinasevallat ole olleet halukkaita toimimaan tehokkaasti ydinaseriisunnan etenemiseksi.
Military R&D has been conducted under the guise of peaceful use of nuclear energy. 
Rauhanomaisen käytön varjolla on tehty sotilaallisiin tarkoitusperiin tähtäävää kehitystyötä.
The decision to convene a conference on the establishment of a Middle East zone free of nuclear weapons and all other weapons of mass destruction was made at the 2010 Review Conference of the NPT. 
Ydinsulkusopimuksen tarkastelukonferenssissa 2010 sovittiin Lähi-idän joukkotuhoaseettoman vyöhykkeen edistämistä koskevasta konferenssista.
The international community authorised Finland to facilitate the conference. 
Suomella on kansainvälisen yhteisön valtuuttamana rooli hankkeen valmistelijana.
Biological threats, including biological weapons, constitute one of the greatest global security threats. 
Biologiset uhat, ml. biologiset aseet, ovat yksi keskeisimmistä globaaleista turvallisuusuhkista.
The authorities must also prepare for new types of challenges and threats, such as incapacitating chemical agents, in addition to existing agents and weapons. 
Viranomaisten tulee varautua jo olemassa olevien aineiden ja aseiden lisäksi uusien uhkien torjuntaan. Tällaisiksi uusiksi haasteiksi ovat luettavissa esimerkiksi inkapasitoivat eli lamauttavat kemikaalit.
The total ban of these weapons is based on widely ratified agreements and customary international law requires more robust treaty monitoring mechanisms as well as frank international dialogue and exchange of information so as to guarantee the timeliness and coverage of norms alongside technological progress. 
Täyskiellon tehokas toimeenpano edellyttää sopimusten seurantamekanismien vahvistamista ja avointa kansainvälistä keskustelua sekä tiedonvaihtoa, jotta normien ajanmukaisuus ja kattavuus varmistetaan teknologisen kehityksen edetessä.
Helping fragile states comply with their international obligations and engaging in cooperation related to the control of transporting dangerous materials is useful when it comes to nuclear non-proliferation and preventing the spread of other WMDs. 
Hauraiden valtioiden tukeminen kansainvälisten sitoumusten noudattamisessa ja yhteistyö vaarallisten aineiden kuljetusten valvonnassa ovat tärkeitä keinoja ydinaseiden ja muiden joukkotuhoaseiden leviämisen estämisessä.
Whereas their effects are most apparent in developing countries, they also manifest themselves globally. 
Vaikutukset ovat näkyvimmät kehitysmaissa, mutta heijastuvat globaalisti.
Examples of this include the implementation and regional expansion of the Ottawa Convention banning anti-personnel landmines as well as the Oslo Convention regarding the regulation of cluster munitions. 
Esimerkkitapauksia ovat jalkaväkimiinat kieltävän Ottawan sopimuksen toimeenpano ja laajentaminen alueellisesti sekä rypäleaseiden säätely Oslon sopimuksella.
International export control arrangements on conventional weapons and dual-use technology, nuclear technology as well as the transfer of technology and know-how related to biological and chemical weapons are elemental features of the arms control regime. 
Vientivalvontajärjestelyt tavanomaisten aseiden ja kaksikäyttötuotteiden, ydinteknologian sekä biologisiin ja kemiallisiin aseisiin liittyvän teknologian sekä tietotaidon siirtojen säätelemiseksi ovat olennainen osa asevalvontajärjestelmää.
While the threat of large-scale armed aggression has diminished, military force can still be employed in a limited fashion in regional and internal conflicts, and as an instrument of power projection. 
Laajamittaisen sotilaallisen voimankäytön uhka on vähentynyt, mutta sotilaallista voimaa voidaan edelleen käyttää rajoitetummin alueellisissa ja sisäisissä konflikteissa sekä osana muita voimankäytön välineitä.
Future military operations will be increasingly mobile and unpredictable, and the range and accuracy of fire will improve. 
Tulevaisuuden sotilaallisille operaatioille on luonteenomaista nopealiikkeisyys, toiminnan vaikea ennustettavuus sekä tulivaikutuksen tarkkuus ja ulottuvuus.
In addition to traditional military action, operations will incorporate different asymmetric means such as various forms of information and cyber warfare as well as political, economic and military pressure, and combinations thereof. 
Perinteisten sotilaallisen toiminnan lisäksi operaatiot sisältävät erilaisia epäsymmetrisiä keinoja kuten informaatio- ja kybersodankäynnin muotoja, poliittisia, taloudellisia tai sotilaallisia painostustoimia sekä näiden yhdistelmiä.
Comprehensive participation in multilateral cooperation ensures Finland’s influence in decisions that are taken on new fields of cooperation, procedures and structures. 
Kokonaisvaltainen osallistuminen monikansalliseen yhteistyöhön mahdollistaa, että Suomi pystyy vaikuttamaan päätöksiin uusista yhteistyöalueista, menettelyistä tai rakenteista.