natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The need for language proficiency may apply to Finnish, Swedish, and possibly other languages. 
• Kielitaidon tarve voi koskea suomea, ruotsia ja mahdollisesti muitakin kieliä.
Announcement for an official post 
Virkailmoitus
Have any qualification criteria for language skills been laid down for the post? 
- Onko tehtävään säädetty kielitaitoa koskevia kel- poisuusvaatimuksia?
What language skills, and at what level, do the work assignments require in practice or what language skills are considered an advantage for the applicant even if they have not been set as formal qualification criteria? 
- Minkä kielen tai kielten taitoa, ja millä tasolla, työ- tehtävät edellyttävät käytännössä tai luetaan haki- jalle eduksi vaikka ne eivät olekaan muodollisia kelpoisuusvaatimuksia?
The announcement for an official post must be clear so that the reader understands the difference between the qualification criteria and the skills considered an advantage. 
• Virkailmoituksen on oltava selkeä siten, että lukija ymmärtää kelpoisuusvaatimusten ja eduksi luettavien taitojen eron.
Job interview 
Työhönottohaastattelu
Do you ensure both the formal language proficiency (based on language tests or certificates) and the actual language skills? 
- Varmistatko niin muodollisen kielitaidon (perustuu kielikokeeseen tai kielitodistukseen) kuin tosiasialli- sen kielitaidon?
Ensuring the language proficiency may also concern, e.g. the actual ability to write Finnish. 
• Kielitaidon varmistaminen voi myös koskea esim. suomen kielen tosiasiallista kirjallista taitoa.
Evaluation of merits, the memorandum of presentation, and appointment 
Ansioiden arviointi, esittelymuistio ja nimittäminen
Do the language qualifications required and the language skills considered to be an advantage have any real importance for the appointment? 
- Onko kielitaitoa koskevilla kelpoisuusvaatimuksilla ja eduksi luettavalla kielitaidolla tosiallista merkitystä nimittämiselle?
Are the language skills and their importance weighed in the same way as other merits in the memorandum of presentation? 
- Punnitaanko kielitaito ja sen merkitys muiden ansi- oiden tapaan esittelymuistiossa?
Checking the qualification criteria concerning language proficiency 
Kielitaitoa koskevien kelpoisuusvaatimusten tarkista- minen
Are the qualification criteria concerning language proficiency at an appropriate level in the agencies too or should they be revised? 
- Ovatko kielitaitoa koskevat kelpoisuusvaatimukset myös virastotasolla tarkoituksenmukaisella tasolla vai tulisiko niitä korjata?
Would it be possible to stipulate, for instance, that the holders of some posts must have excellent Swedish skills and satisfactory or good Finnish skills? 
• Olisiko eräisiin tehtäviin mahdollista säätää esimerkiksi erinomaisesta ruotsin kielen taidos- ta ja tyydyttävästä tai hyvästä suomen kielen taidosta?
Would it be possible to have symmetrical provisions concerning excellent Finnish or Swedish skills and satisfactory skills in the other language ( see Act on Civil Servants in Parliament, 1197/2003)? 
• Olisiko mahdollista säätää symmetrisesti erin- omaisesta suomen tai ruotsin kielen taitovaati- muksesta ja toisen kielen tyydyttävästä taito- vaatimuksesta (vrt. eduskunnan virkamiehistä annettu laki, 1197/2003)?
Guidelines of the Ministry of Finance on principles followed when filling official positions (VM 1/01/2009, VM/2165/00. 00.00/2011). 
- Valtiovarainministeriön ohje virantäytössä noudatet- tavista periaatteista (VM 1/01/2009, VM/2165/00.
Recommendation of the Ministry of Justice concerning the consideration of language skills in recruitment by the State authorities and courts of law (OM 3/58/2005) 
- Oikeusministeriön suositus kielitaidon huomioon ottamista työhönotossa valtion viranomaisissa ja tuomioistuimissa (OM 3/58/2005)
Recommendation of the Ministry of Justice: 
- Oikeusministeriön suositus:
Language skills in recruitment by the ministries – provisions and a checklist pertaining to recruitment (OM 1/58/2011) 
Kielitaito ministeriöiden työhönotossa – säännöksiä ja työhönottoon liittyvä tarkistuslista (OM 1/58/2011)
Qualification criteria concerning language proficiency and their importance for securing an official position, http://www.oph.fi/download/47005_vhkielitutkin not.pdf (p. 16-25) 
- Kielitaitoa koskevista kelpoisuusvaatimuksista ja niiden merkityksestä viransaannin edellytyksenä, http://www.oph.fi/download/47005_vhkielitutkin- not.pdf (s. 16–25)
Employment of immigrants and ethnic minorities in public administration, http://www.tem.fi/fi les/34482/Maahanmuuttajien_ja_etnisten_vahemmistojen_tyollistaminen_julkishallinnossa.pdf. 
- Maahanmuuttajien ja etnisten vähemmistöjen työl- listäminen julkishallinnossa, http://www.tem.fi/fi- les/34482/Maahanmuuttajien_ja_etnisten_vahem- mistojen_tyollistaminen_julkishallinnossa.pdf
Consideration of language skills in recruitment 
Kielitaidon huomioon ottaminen työhönottomenettelyssä
Drawing up a job description 
Tehtäväkuvan laatiminen
What language skills and at what level are needed in the job? 
• Minkä kielten taitoa ja millä tasolla tehtävässä tarvitaan?
Should there be legal provisions on this? 
• Tulisiko tästä säätää?
Qualification criteria for language proficiency and language skills considered an advantage must be mentioned 
• Kielitaitoa koskevat kelpoisuusvaatimukset ja eduksi luettava kielitaito mainittava
Interview 
Haastattelu
Ensuring formal and practical language skills 
• Muodollisen ja käytännön kielitaidon varmistaminen
Memorandum of presentation 
Esittelymuistio
All qualification criteria and merits must be specified 
• Kaikki kelpoisuusvaatimukset ja ansiot eriteltävä
A MODEL FOR THE JOB DESCRIPTION OF THE CONTACT PERSON FOR THE NATIONAL LANGUAGES, DESIGNATED BY MINISTRIES 
MALLI MINISTERIÖIDEN KANSALLISKIELIYHTEYS- HENKILÖN TEHTÄVÄNKUVAKSI
The contact person for the national languages has the following tasks: 
Kansalliskieliyhteyshenkilön tehtävänä on:
To help and support the ministry’s management so that the legislation on the national languages, Finnish and Swedish, is given due attention in the activities of the authorities and in monitoring these activities. 
- Toimia ministeriönsä johdon apuna ja tukena siten, että kansalliskieliä, suomea ja ruotsia, koskeva lain- säädäntö otetaan asianmukaisesti huomioon viran- omaisen toiminnassa ja toiminnan seurannassa.
To promote the opportunities to use both languages in the ministry in order to achieve viable bilingualism. 
- Edistää ministeriössään molempien kielten käyttö- mahdollisuuksia elinvoimaisen kaksikielisyyden saa- vuttamiseksi.
To advise other civil servants in observing the language legislation or to guide them in finding an expert for detailed questions and to guide them in using the tools included in the Appendix to the Strategy for the National Languages of Finland. 
- Opastaa muita virkamiehiä kielilainsäädännön nou- dattamisessa tai opastaa heitä löytämään asiantun- teva taho yksityiskohtaisia kysymyksiä varten sekä opastaa heitä käyttämään kansalliskielistrategian liitteeseen sisältyviä työvälineitä.
To monitor compliance with the language legislation and to collect information thereof within the organisation. 
- Seurata kielilainsäädännön noudattamista ja kerätä tietoa siitä organisaation sisällä.
To monitor and collect information about compliance with the language legislation in the administrative sector of the relevant authority. 
- Seurata ja kerätä tietoa kielilainsäädännön noudat- tamisesta viranomaisen hallinnonalalla.
Present initiatives for the elimination of shortcomings detected and for the arrangement of language training and training on good language usage in official contexts. 
- Tehdä aloitteita havaitsemiensa epäkohtien poista- miseksi sekä kielikoulutuksen ja hyvää virkakieltä koskevan koulutuksen järjestämiseksi.
To participate in projects arranged by other authorities and bodies, in which the activities of one’s own sector and linguistic rights must be reconciled. 
- Osallistua sellaisiin muiden viranomaisten ja tahojen hankkeisiin, joissa oman sektorin toiminta ja kielel- liset oikeudet on sovitettava yhteen.
To draw up, at least once a year, a summary of both positive and negative observations of how the language legislation is adhered to and monitored and how the use of the national languages is promoted in the ministry. 
- Laatia vähintään kerran vuodessa sekä myönteisiä että kielteisiä huomioita sisältävä yhteenveto siitä, miten kielilainsäädäntöä noudatetaan ja seurataan sekä kansalliskielten käyttöä edistetään ministeriös- sä.
To present observations to the ministry’s management and, whenever necessary, to propose improvements. 
- Esitellä huomionsa ministeriönsä johdolle sekä tar- peen mukaan ehdottaa parannuksia.
To participate in the activities of the network of contact persons for the national languages, coordinated by the Ministry of Justice. 
- Osallistua oikeusministeriön koordinoiman kansallis- kieliyhteyshenkilöverkoston toimintaan.
The contact person for the national languages should meet the following requirements: 
Kansalliskieliyhteyshenkilön tehtävä edellyttää:
Readiness to learn the main features of the legislation on the national languages and the Strategy for the National Languages of Finland issued by the Government. 
- Valmiutta oppia kansalliskieliä koskevan lainsäädän- nön ja valtioneuvoston antaman kansalliskielistrate- gian pääpiirteet.
Readiness to become familiar with the activities of the relevant ministry and its administrative sector and to identify the functions and points where linguistic rights may be ignored. 
- Valmiutta perehtyä oman ministeriönsä ja sen hal- linnonalan toimintaan sekä tunnistaa ne toiminnot ja kohdat, joissa kielelliset oikeudet saattavat jäädä huomiotta.
Finnish and Swedish skills, at least at a satisfactory level, for receiving oral and written inquiries. 
- Suomen ja ruotsin taitoa vähintäänkin tyydyttävällä tasolla suullisten ja kirjallisten kyselyiden vastaanot- tamiseksi.
A clear reporting relationship with the management of the ministry responsible for compliance with the language legislation and the Strategy for the National Languages of Finland. 
- Selkeää raportointisuhdetta ministeriön johtoon, jolla on vastuu kielilainsäädännön ja kansalliskie- listrategian noudattamisesta.
Allocation of sufficient time in the person’s remit for managing the duties of the contact person for the national languages, and support from the supervisor for the appropriate prioritisation of tasks. 
- Riittävän ajan varaamista kansalliskieliyhdyshenkilön tehtävän hoitamista varten henkilön tehtävänkuvas- sa sekä esimiehen tukea tehtävän asianmukaisessa priorisoinnissa.
If justified by the ministry’s structure or other reasons of expediency, the tasks of the contact person for the national languages may be divided among two or more people. 
Kansalliskieliyhteyshenkilön tehtävät voidaan ministe- riön rakenteesta tai muista tarkoituksenmukaisuus- syistä jakaa useammalle henkilölle.
The remit of the contact person for the national languages may also include monitoring concerning other languages, provided that enough time is reserved for this. 
Kansalliskieli- yhteyshenkilön tehtävänkuvaan voidaan sisällyttää myös muita kieliä koskeva seuranta, jos tälle varataan riittävästi aikaa.
Central agencies, other public authorities, municipalities and joint municipal authorities, and other organisations may use this model, whenever appropriate, for the job description of the contact person for the national languages. 
Keskusvirastot, muut viranomaiset sekä kunnat ja kuntayhtymät ja muut järjestöt voivat soveltuvin osin käyttää tätä mallia kansalliskieliyhteyshenkilön tehtä- vänkuvaksi.
The Strategy for the National Languages of Finland can serve as a basis for a potential future language strategy that would encompass all or a good number of the languages spoken in Finland. 
Kansalliskielistrategia voi toimia pohjana sille, että tulevaisuudessa laadittaisiin kielistrategia, joka koskisi kaikkia tai joitakin Suomessa käytettäviä.
The above phenomena will lead to limited opportunities for the use of national languages in the various sectors of society, and the practical responsibility for the maintenance of Swedish, in particular, will rest on the shoulders of only a few people proficient in Swedish. 
Edellä mainitut ilmiöt johtavat kansalliskielten käyttömahdollisuuksien kapenemiseen eri yhteiskuntalohkoilla, ja käytännön vastuu varsinkin ruotsin kielen ylläpitämisestä on vain muutaman harvan ruotsia osaavan harteilla.
The Ahtisaari working group mentioned in the Government Programme refers to the management group appointed by the organisation Svenska Finlands folkting . Led by President Martti Ahtisaari, the group drew up an action plan completed in spring 2010. 
Hallitusohjelman maininta presidentti Ahtisaaren ryhmästä viittaa Svenska Finlands folkting -järjestön asettamaan johtoryhmään, joka presidentti Martti Ahtisaaren johdolla laati keväällä 2010 valmistuneen toimintaohjelman.
The action plan included concrete proposals for the maintenance of two living national languages in Finland. 
Ohjelmaan sisältyi konkreettisia ehdotuksia kahden elävän kansalliskielen säilyttämiseksi Suomessa.
The action plan focused on Swedish, the lesser used national language, which therefore has de facto minority status. 
Ohjelma koski vähemmän käytettyä ja siksi tosiasiallisessa vähemmistöasemassa olevaa kansalliskieltämme ruotsia.
In agreement with the premises of the Language Act, the strategy’s basic principle is the co-existence of both national languages and the provision of services so that there is no need to resort to separate solutions. 
Kielilain lähtökohtia noudattaen myös strategian pääsääntönä on molempien kansalliskielten rinnakkainelo ja palvelujen järjestäminen niin, että erillisratkaisuihin ei tarvitsisi turvautua.
By virtue of a Decree, it has been possible to use Finnish and Swedish in official contexts since 1902. 
Vuodesta 1902 suomea ja ruotsia on myös asetuksen nojalla ollut mahdollista käyttää virallisissa yhteyksissä.
After Finland gained independence, the Constitution Act of 1919 contained stipulations on the status of Finnish and Swedish as national languages. 
Suomen ja ruotsin asemasta kansalliskielinä säädettiin maan itsenäistyttyä Hallitusmuodossa vuonna 1919.
The status of the national languages was confirmed in the reform of basic rights in 1995, and the linguistic rights were included without change in the Constitution of 2000. 
Kansalliskielten asema vahvistettiin perusoikeusuudistuksessa vuonna 1995 ja kielelliset oikeudet sisällytettiin muuttumattomina perustuslakiin 2000.
The public authorities are required to provide for the cultural and societal needs of the Finnish-speaking and Swedish-speaking populations of the country on an equal basis. 
Julkisen vallan tehtävänä on huolehtia maan suomen- ja ruotsinkielisen väestön sivistyksellisistä ja yhteiskunnallisista tarpeista samanlaisten perusteiden mukaan.
Constitution, Section 17, Subsection 2. 
Perustuslain 17 §:n 2 mom.
No other state is therefore responsible for the development and maintenance of the Finnish language to the same extent as Finland is. Thus, the responsibility rests solely on Finland. 
Millään muulla valtiolla ei näin ollen ole vastuuta kehittää ja ylläpitää suomen kieltä samassa laajuudessa kuin Suomella, ja vastuu on siksi yksinomaan Suomen.
Swedish is spoken as an official language in Sweden, too, but in Finland the language has de facto minority status. 
Ruotsin kieltä puhutaan virallisena kielenä myös Ruotsissa, mutta Suomessa kieli on tosiasiallisessa vähemmistöasemassa.
However, municipalities and joint municipal authorities shoulder an important responsibility when they implement the basic linguistic rights guaranteed by the Constitution in practice by arranging, for instance, daycare, basic education, and social welfare and health care services. 
Kunnilla ja kuntayhtymillä on kuitenkin merkittävä vastuu perustuslaissa turvattujen kielellisten perusoikeuksien käytännön toteuttajina muun muassa päivähoidon, perusopetuksen ja sosiaali- ja terveydenhoidon järjestäjinä.
The development of special vocabulary therefore requires constant work so that new phenomena can be discussed in Finnish and Swedish as well. 
Erikoissanaston kehittäminen edellyttää siksi jatkuvaa työtä, jotta uusista ilmiöistä pystyttäisiin keskustelemaan myös suomen ja ruotsin kielellä.
This must be considered as the use of other languages, especially English, is becoming more common in domestic contexts as well. 
Tämä on huomioitava muiden kielten, erityisesti englannin kielen, käytön yleistyessä myös kotimaisissa yhteyksissä.
For instance, the decision when pupils start to study the second domestic language is primarily made by the local authorities regardless of the wishes of individual children or parents. 
Esimerkiksi toisen kansalliskielen opiskeluajankohdan alku määräytyy ennen kaikkea kunnan päätöksen mukaan, ei yksittäisten lasten tai vanhempien toiveiden mukaan.
Society benefits from Finland’s official bilingualism in sectors such as cultural history, law and the economy . 
Suomen virallinen kaksikielisyys tuo yhteiskunnalle muun muassa historiallis-kulttuurisia, oikeudellisia ja taloudellisia hyötyjä.
Many of Finland’s social structures, such as those used in administration and the judicial system, hark back to the Swedish period. 
Ruotsin ajalta Suomessa on edelleen perintönä muun muassa monet yhteiskunnan rakenteet, muun muassa hallinnon ja oikeusjärjestyksen rakenteet.
Demand for labour is particularly great in occupations requiring vocational education. 
Erityisen suuri työvoiman kysyntä on ammatillista koulutusta vaativissa ammateissa.
According to employers, after Finnish and English, Swedish is the third most important language needed on the labour market. 
Työnantajien mukaan jatkossakin tarvitaan suomen ja englannin kielen jälkeen eniten ruotsin kielen taitoa.
Final report by the Confederation of Finnish Industries 2006 
EK:n loppuraportti 2006
About 48 per cent of the goods imported to the Åland Islands, totalling nearly EUR 536 million in 2011, came from Sweden. 
Ahvenanmaan tavaratuonnista, joka vuonna 2011 oli yhteensä lähes 536 miljoonaa euroa, noin 48 prosenttia tuli Ruotsista.
One factor explaining the import of goods from Sweden to Åland is the Swedish-language package information and directions for use, which do not exist for all goods purchased in Finland, despite the legal requirements. 
Ahvenanmaan tavaratuonnin Ruotsista selittävät muun muassa ruotsinkieliset pakkaustiedot ja käyttöohjeet, joita ei lainsäädännöstä huolimatta ole kaikissa Suomesta ostettavissa tavaroissa.
The public use, visibility and audibility of one’s own language, for both Finnish speakers and Swedish speakers, are messages indicating that both their language and they themselves are accepted in society. 
Niin suomen- kuin ruotsinkielisille oman kielen julkinen käyttö, näkyvyys ja kuuluvuus ovat viestejä siitä, että kieli ja sen käyttäjät ovat hyväksytty osana yhteiskuntaa.
Proficiency in both national languages, or even the ability to receive information in the other language, provides more opportunities for studies and leisure. 
Molempien kansalliskielten taito tai jo kyky ottaa vastaan tietoa toisella kielellä tarjoaa enemmän opiskelu- ja vapaa-ajanmahdollisuuksia.
Many young people feel that they benefit from their Swedish and Finnish skills and believe that those who have good command of both national languages will reap the rewards in their future careers. 
Monet nuoret kokevat hyötyvänsä ruotsin- ja suomen kielen osaamisestaan ja uskovat niiden, jotka hallitsevat molemmat kansalliskielet, hyötyvän siitä tulevaisuudessa ja työurallaan.
In practice, Finland is today a multilingual country, where 148 languages are spoken as the mother tongue. 
Suomi on nykyisin käytännössä monikielinen maa, jossa puhutaan 148 kieltä äidinkielenä.
Finnish is the mother tongue of 4,863,351 inhabitants (90 per cent of the population), while Swedish is the mother tongue of 291,219 inhabitants (5.4 per cent of the population). 
Suomessa asuu 4 863 351 suomenkielistä (90 prosenttia maan väestöstä) ja 291 219 ruotsinkielistä (5,4 prosenttia maan väestöstä).
Other native languages account for 4.5 per cent of the population. 
Muunkielisten määrä Suomessa on 4,5 prosenttia.
The number of Swedish speakers is almost the same as in the 1880s, when population data included the mother tongue for the first time. 
Ruotsinkielisiä on määrällisesti lähes yhtä paljon kuin 1880-luvulla, jolloin väestötietoihin ensi kertaa merkittiin äidinkieli.
The number of Swedish speakers was at its highest before tens of thousands moved to Sweden between the 1950s and the 1970s. 
Suurimmillaan ruotsinkielisten määrä oli ennen kuin kymmenet tuhannet muuttivat Ruotsiin 1950–1970-luvuilla.
The numbers and percentages of Finnish speakers and speakers of other languages have risen. 
Suomenkielisten ja muunkielisten määrä ja prosentuaalinen osuus on kasvanut.
For instance in social welfare and health care, the linguistic rights of Finnish and Swedish speakers are realised in the most egalitarian way in those bilingual municipalities where Swedish is the majority language. 
Esimerkiksi sosiaali- ja terveydenhuollossa suomen- ja ruotsinkielisten kielelliset oikeudet toteutuvat yhdenvertaisimmin niissä kaksikielisissä kunnissa, joissa ruotsi on enemmistön kieli.
People speaking Swedish as their mother tongue account for 5.4 per cent of Finland’s population. 
Ruotsia äidinkielenään puhuvia on Suomessa 5,4 prosenttia maan väestöstä.
They feel that they belong to the group of Swedish speakers in Finland which has de facto minority status in this country. 
He kokevat kuuluvansa Suomen ruotsinkielisten ryhmään, joka on de facto vähemmistöasemassa maassamme.
Thus, belonging to a Swedish-language community does not conflict with a Finnish and bilingual identity. 
Ruotsinkieliseen yhteisöön kuuluminen ei siis ole ristiriidassa suomalaisen ja kaksikielisen identiteetin kanssa.
In their guidelines, the ministries and most of the bilingual municipalities do not explicitly mention the duty to arrange operations in two languages. 
Ministeriöillä ja suurimmalla osalla kaksikielisiä kuntia ei myöskään ole ohjausasiakirjoissaan täsmällistä mainintaa velvollisuudesta järjestää toiminta kahdella kielellä.
Especially in large municipalities with Finnish as the majority language, it is often difficult to obtain social welfare and health care services in Swedish. 
Varsinkin suurissa kunnissa, joissa suomi on enemmistön kieli, on usein vaikea saada sosiaali- ja terveydenhuoltopalveluja ruotsin kielellä.
2.3 Bilingualism at the individual level and co-existence of the national languages in Finland 
2.3 Yksilötason kaksikielisyys ja kansalliskielten rinnakkainelo Suomessa
In consequence, the public authorities are required to provide for the cultural and societal needs of the country’s Finnish-speaking and Swedish-speaking populations on an equal basis. 
Tästä seuraa julkiselle vallalle velvollisuus huolehtia maan suomen- ja ruotsinkielisen väestön sivistyksellisistä ja yhteiskunnallisista tarpeista yhtäläisten perusteiden mukaan.
When talking about bilingualism at individual level, the question is who considers himself/herself to be bilingual . 
Yksilötason kaksikielisyydestä puhuttaessa onkin kysymys siitä, kuka pitää itseään kaksikielisenä .
Today, Finnish speakers and Swedish speakers– at least not in all parts of the country – do not form clear-cut language groups that would live separately from each other and that would in all cases have different customs. 
Suomen- ja ruotsinkieliset eivät nykyisin – ainakaan kaikissa osissa maata – muodosta selkeitä kieliryhmiä, jotka eläisivät erillään toisistaan ja joilla kaikissa tapauksissa olisi toisistaan poikkeavat tavat.
A practical example of the natural and close co-existence of both national languages is bilingual families where both parents speak their own mother tongue with their children and possibly also with each other. 
Käytännön esimerkki molempien kansalliskielten luonnollisesta ja tiiviistä rinnakkaiselosta ovat sellaiset kaksikieliset perheet, joissa molemmat vanhemmat puhuvat omaa äidinkieltään lastensa ja mahdollisesti myös toistensa kanssa.