natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When, in this document, a reference to a message is indicated as "expert consensus", ECDC is referring to the agreement reached in the outlined decision-making process, including ECDC experts' internal agreement, EAAD TAC members' opinion, and consultation with external experts and stakeholders. 
Kun tässä asiakirjassa viestiin viitataan ilmauksella "asiantuntijakonsensus", ECDC viittaa päätöksentekoprosessissa saavutettuun yhteisymmärrykseen, kuten ECDC:n asiantuntijoiden sisäiseen sopimukseen, Euroopan antibioottipäivän teknisen neuvoa-antavan komitean (EAAD TAC) jäsenien lausuntoon sekä ulkopuolisten asiantuntijoiden ja sidosryhmien konsultointiin.
European Antibiotic Awareness Day (EAAD) is a European health initiative coordinated by ECDC, which aims to provide a platform and support for national campaigns on the prudent use of antibiotics. 
Euroopan antibioottipäivä on Euroopan tautikeskuksen (ECDC) koordinoima eurooppalainen terveysaloite, jonka tavoitteena on tarjota ympäristö ja antaa tukea antibioottien vastuullista käyttöä koskeville jäsenvaltioiden kampanjoille.
Countries could consider leveraging the national antibiotic resistance and antibiotic consumption data available from EARS-Net and ESAC-Net respectively, and consulting with national professional associations on the most appropriate tools to be used in their country. 
Yksittäisten maiden on hyvä harkita Euroopan mikrobilääkeresistenssin seurantajärjestelmästä (EARS-Net) saatavien kansallisten antibioottiresistenssitietojen ja Euroopan antibioottien käytön seurantajärjestelmästä (ESAC-Net) saatavien antibioottien kansallisten kulutustietojen hyödyntämistä ja konsultoida kansallisia alan yhdistyksiä sopivimmasta aineistosta heidän maassaan.
The key messages for the new toolkit: 
Aineiston keskeiset viestit:
Each year across Europe, EAAD is marked by national campaigns on the prudent use of antibiotics on or around 18 November. 
Euroopan antibioottipäivänä 18. marraskuuta tai sen tienoilla järjestetään kaikkialla Euroopassa kansallisia kampanjoita antibioottien vastuullisesta käytöstä.
Provide a set of water-tight statements, each of which is accompanied by a reference, that should be used as a basis for the content of the template materials; 
tarjoavat pitäviä väitteitä, kirjallisuusviitteiden tukemina, käytettäväksi aineistomallien sisällön pohjana
To support communication activities at national level, ECDC has produced several communication toolkits containing template materials and evidence-based key messages which may be adapted for use at national level. 
Tämä sisältää aineistomalleja ja näyttöön perustuvia keskeisiä viestejä, joita voidaan sovittaa kansalliseen käyttöön sopiviksi.
He took this for 21 days. 
Hän otti sitä 21 päivän ajan.
Paolo is a 55 year old University Professor in Rome, Italy. 
Paolo on 55-vuotias yliopiston professori Roomasta, Italiasta.
Nobody knows where he picked up the infection. 
Kukaan ei tiedä, mistä infektio oli saanut alkunsa.
Commentary: case notes 
Kommentteja potilastapauksesta
It is therefore necessary to see a doctor and to have microbiological testing performed. 
Siksi on tärkeää käydä lääkärissä ja teettää mikrobiologisettutkimukset.
In August of 2010, Paolo had gone motor-boating alone to Ponza, a small island off the coast of Italy. 
Elokuussa 2010 Paolo oli lähtenyt yksin moottoriveneellä Ponzaan, joka on pieni saari Italian rannikolla.
His symptoms resolved after that and he has been well ever since. 
Hänen oireensa paranivat, ja hän on ollut siitä lähtien terve.
An important message for patients is that the right antibiotic needs to be prescribed for treatment. 
Tärkeä viesti potilaille on, että hoitoon on määrättävä oikea antibiootti.
Despite this, he continued the course of ciprofloxacin for a week or more, with the hope of being well enough to motor-boat back to Rome and seek a full medical examination and laboratory tests. 
Tästä huolimatta hän jatkoi siprofloksasiinikuuriaan viikon ajan tai pitempäänkin toivoen paranevansa tarpeeksi veneilläkseen takaisin Roomaan ja mennäkseen siellä lääkäriinn ja laboratoriokokeisiin.
Paolo was on the island of Ponza where there was no possibility of laboratory testing of his urine to better understand which antibiotics the bug could be treated with. 
Paolo oli Ponzan saarella, missä ei ollut mahdollisuutta virtsan laboratoriotesteihin, jotta olisi ymmärretty paremmin, millä antibiooteilla mikrobia voitaisiin hoitaa.
His condition did not improve over the next three days and his fever did not abate. 
Paolon tila ei parantunut seuraavan kolmen päivän aikana eikä hänen kuumeensa laskenut.
He was also found to have an enlarged prostate gland, which was the likely cause of his infection. 
Hänellä todettiin myös laajentunut eturauhanen, joka oli todennäköisesti hänen infektionsa syy.
He was prescribed amoxicillin/clavulanic acid, which he took by mouth for four weeks. 
Hänelle määrättiin amoksisilliini/klavulaanihappoa, jota hän otti suun kautta neljän viikon ajan.
He was aware that it would be important to know the results of his urine culture in order for a doctor to prescribe the correct antibiotic. 
Hän oli tietoinen siitä, että virtsan viljelytulokset olisivat lääkärille tärkeitä oikean antibiootin määräämiseksi.
After arrival in Ponza, he felt that he had symptoms of a urinary tract infection, but did not pay too much attention at the time, because he thought his symptoms could have been due to dehydration from the summer heat. 
Saavuttuaan Ponzaan hänestä tuntui, että hänellä oli virtsatieinfektion oireita, mutta hän ei silloin kiinnittänyt asiaan juuri huomiota, sillä hän ajatteli, että oireet saattoivat johtua kesähelteen aiheuttamasta nestehukasta.
Aside from the carbapenems, which are given intravenously and require some type of hospital stay, there were only few antibiotics that he could take that would be effective against his infection, and few that he could take by mouth. 
Suonensisäisesti annettavien ja usein sairaalassaoloa vaativien karbapeneemien lisäksi on vain harvoja antibiootteja, jotka olisivat tehonneet hänen infektioonsa ja harvoja, joita hän olisi voinut ottaa suun kautta.
His condition improved, but four days after his treatment was discontinued, he began having fever again and his symptoms of a urinary tract infection returned. 
Hänen olonsa parani, mutta neljä päivää hoidon lopettamisen jälkeen hän alkoi taas kuumeilla, ja hänen virtsatieinfektio-oireensa palasivat.
Since he was afraid to motor-boat back to Rome by himself in case he became very ill, his brother-in-law accompanied him. 
Koska hän ei sairauden pahenemisen pelossa halunnut lähteä yksin moottoriveneellä takaisin Roomaan, hänen lankonsa lähti hänen kanssaan.
It is concerning that such highly resistant bacteria are spreading in the community and causing infections in patients with no contact with the hospital. 
On huolestuttavaa, että tällaisia antibiooteille erittäin vastustuskykyisiä bakteereja leviää avohoidossa aiheuttaen infektioita potilailla, joilla ei ole ollut sairaaloiden kanssa mitään kontaktia.
It is important to treat with the right antibiotic, since these types of highly resistant bacteria can cause patients to be sicker and to have a worse outcome. 
Infektion hoito sopivalla antibiootilla on tärkeää, koska tämäntyyppiseterittäin resistentit bakteerit saattavat antaa huonon lopputuloksen ja heikentää potilaan tilaa.
On arrival at the mainland, he immediately went to a large hospital in Rome where he had a urine culture and clinical examination, which confirmed he had a complicated urinary tract infection. 
Saavuttuaan mantereelle Paolo meni välittömästi Roomassa suureen sairaalaan, jossa hänelle tehtiin virtsaviljely ja kliininen tutkimus.
After a while, however, he developed a fever with shaking chills and the symptoms of his urinary tract infection intensified. 
Jonkin ajan kuluttua hän sai kuitenkin kuumeen ja vilunväreitä, ja virtsatieinfektion oireet pahenivat.
The carbapenems, to which his E.coli was sensitive, are the antibiotics of choice in patients with infections with ESBL-producing bacteria. 
Karbapeneemit, joille hänen E. colinsa oli herkkä, ovat oikea hoitovalinta potilaille, joilla on ESBL:ia tuottavien bakteerien aiheuttama infektio.
Additionally, he was allergic to one of them, trimethoprim-sulfamethoxazole. 
Lisäksi Paolo oli allerginen yhdelle yhdelle tehoavalle antibiootille, trimetopriimi-sulfameto satsolille.
This is why his condition apparently improved during amoxicillin-clavulanic acid treatment, but the infection was not eradicated and suddenly relapsed after the therapeutic course. 
Tämän vuoksi Paolon tila näytti paranevan amoksisilliini-klavulaanihappohoidon aikana, mutta infektio ei ollut hävinnyt kokonaan, ja Paolon infektio uusiutui hoitokuurin päätyttyä.
Globally, ESBL- producing bacteria are being found as the cause of community-acquired infections, and very frequently urinary tract infections. 
Maailmanlaajuisesti ESBL:iä tuottavia bakteereja todetaan sairaaloiden ulkopuolisten infektioiden, hyvin usein virtsatieinfektioiden, aiheuttajina.
ESBLs are enzymes that make bacteria, most commonly E. coli and Klebsiella pneumoniae, resistant to most β-lactam antibiotics, including penicillins, cephalosporins and aztreonam. 
ESBL:t ovat entsyymejä, jotka tekevät bakteereista, yleisimmin E. colista ja Klebsiella pneumoniaesta, resistenttejä useimmille beetalaktaamiantibiooteille, joita ovat mm. penisilliini, kefalosporiini ja atstreonaami.
The culture showed that he was infected with a bacterium called Escherichia coli (E. coli), which produced an extended-spectrum beta-lactamase (ESBL) and was resistant to many antibiotics, including ciprofloxacin. 
Viljely osoitti, että infektion aiheuttaja oli bakteeri nimeltä Escherichia coli (E. coli), joka tuotti laajakirjoista beetalaktamaasia (ESBL) ja joka oli vastustuskylyinen monille antibiooteille, myös siprofloksasiinille.
Paolo's E. coli was found to be sensitive only to amoxicillin/clavulanic acid, trimethoprim-sulfamethoxazole, fosfomycin and to the carbapenems, a class of last-line antibiotics, which are the treatment of choice for bacteria that produce ESBLs. 
Paolon E. colin todettiin olevan herkkä vain amoksisilliini/klavulaanihapolle, trimetopriimi-sulfametoksatsolille, fosfomysiinille sekä viimelinjanantibioottiryhmälle nimeltä karbapeneemit, jotka ovat oikea hoitovalinta ESBL:ia tuottaville bakteereille.
The laboratory results showed that the only antibiotics that Paolo's E. coli was sensitive to were amoxicillin/clavulanic acid, trimethoprim-sulfamethoxazole, fosfomycin and finally, a class of last line antibiotics called the carbapenems. 
Laboratoriotulokset osoittivat, että ainoat antibiootit, jotka tehosivat Paolon E. coliin, olivat amoksisilliini-klavulaanihappo, trimetopriimi-sulfametoksatsoli, fosfomysiini sekä viimelinjan hoidon antibioottiluokka nimeltä karbapeneemit.
Ciprofloxacin can be given by mouth, so is easy to take and is usually effective in treating urinary tract infections. 
Siprofloksasiinia otetaan suun kautta eli se on helppokäyttöistä ja se tehoaa yleensä hyvin virtsatieinfektioihin.
It took two months and three courses of different antibiotics before Paolo's infection was successfully treated. 
Infektio saatiin hoidettua vasta kahden kuukauden ja kolmen erilaisen antibioottikuurin jälkeen.
He consulted with his brother-in-law, who is a medical doctor and was spending his holidays in Ponza. 
Hän kysyi neuvoa Ponzassa lomalla olleelta langoltaan, joka on lääkäri.
His brother-in-law suggested that he take ciprofloxacin, a fluoroquinolone antibiotic which is one of the most frequently used antibiotics for urinary tract infections. 
Lanko ehdotti, että hän ottaisi siprofloksasiinia, fluorokinoloniantibioottia, jota käytetään usein virtsatieinfektioiden hoitoon.
Paolo could not take trimethoprim-sulfamethoxazole, which is an oral antibacterial agent, because he was allergic to it. Carbapenems can only be given intravenously, meaning spending some time at the hospital. 
Paolo ei voinut ottaa trimetopriimi-sulfametoksatsolia, joka on suun kautta otettava bakteerilääke, koska hän on sille allerginen.
This antibiotic can appear sensitive in the laboratory, but is actually not effective against ESBL E. coli when given for treatment in humans. 
Paololle määrätty, suun kautta otettavai amoksisilliini-klavulaanihappo saattaa laboratoriossa vaikuttaa tehokkaalta antibiootilta, mutta sillä ei todellisuudessa ole vaikutusta ESBL-E. colia vastaan ihmisillä.
While on holiday, Paolo developed a complicated urinary tract infection with an E. coli isolate that produced extended-spectrum-beta lactamases (ESBL). 
Paololle kehittyi lomalla komplisoitunut virtsatieinfektio, jonka aiheuttaja E. coli -bakteeri tuotti laajakirjoista beetalaktamaasia (ESBL).
Important points to note in this case are that Paolo had developed an infection with a community-acquired highly resistant E. coli. 
On tärkeää huomata, että Paolooli saanut sairaalan ulkopuolelta erittäin resistentin E. colin aiheuttaman infektion.
What is the problem? 
Mikä ongelma on?
e) Higher direct and indirect hospital costs. 
e) suuremmat suorat ja epäsuorat sairaalakustannukset.
a) Leadership commitment: ensuring the necessary resources in terms of staff, technology and budget are available. 
a) omistautunut johtajuus: varmistetaan, että käytössä on tarpeelliset resurssit henkilökunnan, teknologian ja budjetin suhteen
The ECDC directory (link) contains online resources for developing guidelines. 
ECDC:n hakemistossa (linkki) on verkossa olevia lähteitä ohjeiden laatimiseen.
Up to a half of all antibiotic use in European hospitals is unnecessary or inappropriate [6,37,38]. 
Jopa puolet kaikesta antibioottien käytöstä eurooppalaisissa sairaaloissa saattaa olla tarpeetonta tai epäasianmukaista [6,37,38].
This resistance may be transferred to other bacteria [41]. 
Tämä resistenssi voi siirtyä muihin bakteereihin [41].
Examples of antibiotic stewardship strategies, actions and outcomes in European countries include: 
Esimerkkejä antibioottien käytön hallinnan strategioista, toimista ja tuloksista Euroopan maissa:
b) Appointing leaders that are responsible for the overall programme and for antibiotic use. 
b) nimetyt vastuuhenkilöt, jotka ovat vastuussa kokonaisohjelmasta ja antibioottien käytöstä
Antibiotics are misused when they are prescribed unnecessarily (i.e. antibiotic treatment is not clinically needed) or when they are prescribed inappropriately, i.e. one of the following [18]: 
Antibiootteja käytetään väärin, kun niitä määrätään tarpeettomasti (antibioottihoito ei ole kliinisesti tarpeen) tai kun niitä määrätään epäasianmukaisesti, kuten seuraavissa tilanteissa [18]:
General key messages for healthcare professionals in hospitals and other healthcare settings 
Yleiset keskeiset viestit sairaaloissa ja muissa terveydenhuollon toimintayksiköissä toimiville ammattilaisille
Infections with multidrug-resistant bacteria can be severe, fatal and costly and can directly lead to [2-11] [expert consensus]: 
Moniresistenttien bakteerien aiheuttamat infektiot voivat olla vaikeita, tappavia ja kalliita, ja ne voivat suoraan johtaa seuraaviin [2-11] [asiantuntijakonsensus]:
e) Antibiotic therapy is not reviewed after 48-72 hours, or the choice of antibiotic is not streamlined when microbiological culture data become available. 
e) antibioottihoitoa ei arvioida 48-72 tunnin kuluttua tai hoitoa ei mukauteta mikrobiologisen viljelyn tulosten tullessa saataville.
Antibiotics are given to many hospital inpatients [35,36]. 
Antibiootteja annetaan monille sairaalapotilaille [35,36].
Increasingly, many European countries have national guidance on antimicrobial stewardship programmes for hospital prescribers. 
Yhä useammassa Euroopan maassa on kansallisia ohjeita mikrobilääkkeiden käytön ohjauksesta ja hallintaohjelmista sairaaloissa toimiville lääkemääräysten antajille.
Antibiotics have long-term effects on the development and persistence of antibiotic resistance in the microbiota. 
Antibiooteilla on pitkäkestoisia vaikutuksia antibioottiresistenssin kehittymiseen ja pysyvyyteen pieneliöstössä.
c) Hospital-based teams, which include infectious disease specialists, clinical pharmacists and microbiologists, providing support to prescribers; 
c) sairaalakohtaiset tiimit, joissa on mukana infektiolääkäreitä, kliinisiä farmaseutteja ja kliinisiä mikrobiologeja, jotka antavat tukea lääkemääräysten antajille
Antibiotic resistance is more likely to develop and spread when [39] [expert consensus]: 
Antibioottiresistenssin kehittyminen ja leviäminen on todennäköisempää kun käytetään [39] [asiantuntijakonsensus]:
In European hospitals, Clostridium difficile infections can lead to up to a 42% increase in mortality, 19 extra days of hospital stay, and more than EUR 14,000 of additional costs per patient [23,24]. 
Eurooppalaisissa sairaaloissa Clostridium difficile -infektiot voivat lisätä kuolleisuutta jopa 42 % sekä johtaa19 ylimääräiseen hoitopäivään, ja yli 14 000 euron lisäkustannuksiin potilasta kohti[23,24].
Losing effective options for the treatment and prevention of infections is a global health security threat [31]. 
Infektioiden hoitoon ja ehkäisyyn tarkoitettujen tehokkaiden hoitovaihtoehtojen häviäminen on maailmanlaajuinen terveysuhka [31].
a) Delayed access to effective antibiotic therapy for individual patients, causing treatment failures, longer illnesses, prolonged stays in hospital and increased morbidity and mortality; 
a) tehokkaan antibioottihoidon viivästyminen yksittäisille potilaille aiheuttaen hoidon epäonnistumisen, sairauksien pitkittymisen, sairaalahoidon pidentymisen sekä sairastuvuuden ja kuolleisuuden lisääntymisen
Misuse of antibiotics accelerates the emergence and dissemination of antibiotic resistance [8,31-34]. 
Antibioottien väärinkäyttö kiihdyttää antibioottiresistenssin ilmaantumista ja leviämistä [8,31-34].
Antibiotic resistance threatens the health and safety of patients in all healthcare settings in Europe [1]. 
Antibioottiresistenssi uhkaa potilaiden terveyttä ja turvallisuutta kaikissa terveydenhuollon toimintayksiköissä Euroopassa [1].
These improvements did not cause any increase in adverse patient outcomes [46]. 
Nämä parannukset eivät heikentäneet hoitotuloksia [46].
e) Training and education for medical, pharmacy, laboratory, nursing, and non-clinical staff, as well as patients and their families; 
e) lääkäreiden, apteekki- ja laboratoriohenkilökunnan, hoitohenkilökunnan ja muuta kuin hoitotyötä tekevän henkilökunnan sekä potilaiden ja heidän omaistensa koulutus ja valistus
Why hospitals should be promoting antibiotic stewardship? 
Miksi sairaaloiden on edistettävä antibioottien käytön hallintaa/ohjausta?
How do antibiotic stewardship programmes work? 
Miten antibioottien käytön hallintaohjelmat toimivat?
Antibiotics are often prescribed to patients in hospitals without explaining the importance of prudent antibiotic use [expert consensus]. 
Antibiootteja määrätään usein sairaalahoidossa oleville potilaille selittämättä vastuullisen antibioottikäytön tärkeyttä [asiantuntijakonsensus].
Promoting prudent antibiotic use is both a patient safety and a public health priority [31,42]. 
Antibioottien vastuullisen käytön edistäminen on ensisijaisen tärkeää sekä potilasturvallisuuden että kansanterveyden kannalta [31,42].
b) More adverse events, because alternative antibiotic therapies, that are more toxic, must often be used; 
b) haittatapahtumien lisääntyminen, koska on käytettävä vaihtoehtoisia antibioottihoitoja, jotka ovat toksisempia
• 80% reported reduced expenditures; 
• 80 % ilmoitti kulujen pienentyneen
• 96% hospitals reported reduced inappropriate prescribing; 
• 96 % sairaaloista ilmoitti epäasianmukaisten lääkemääräysten vähentyneen
Such multidrug-resistant bacteria are a real and constant threat to clinical practice in all healthcare settings in Europe [1]. 
Tällaiset moniresistentit bakteerit ovat todellinen ja jatkuva uhka käytännön hoitotyölle kaikissa terveydenhuollon toimintayksiköissä Euroopassa [1].
h) Monitoring antibiotic resistance and use, and making this information available to prescribers. 
h) antibioottiresistenssin ja antibioottien käytön seuranta ja näiden tietojen välittäminen lääkemääräysten antajille.
Many prescribers do not know antibiotic resistance prevalence rates in their local setting [25,26], and recognise lacks in their training regarding antibiotic use [27]. 
Monet lääkkeiden määrääjät eivät tunne paikallista antibioottiresistenssin esiintyvyyttä [25,26], ja tunnistavat puutteet heidän antibioottien käyttöä koskevassa koulutuksessaan [27].
Gram-negative bacteria, such as Escherichia coli, Klebsiella spp., Pseudomonas aeruginosa, and Acinetobacter spp., are becoming resistant to most available antibiotics [16,17]. 
Gramnegatiiviset bakteerit, kuten Escherichia coli, Klebsiella spp., Pseudomonas aeruginosa ja Acinetobacter spp., ovat muuttumassa vastustuskykyisiksi useimmille käytössä oleville antibiooteille [16,17].
In a recent survey of hospitals that had implemented an antibiotic stewardship programme [47]: 
Tuoreessa tutkimuksessa sairaaloista, jotka olivat ottaneet käyttöön antibioottien käytön hallintaohjelman, todettiin seuraavaa [47]:
The programme included antibiotic stewardship measures targeting carbapenem use [62]. 
Ohjelma sisälsi karbapeneemien käyttöön kohdistuvia antibioottien käytön hallintakeinoja [62].
b) Increasing infection cure rates and reduce treatment failures; 
b) infektioiden paranemisprosenttien suurenemista ja hoitojen epäonnistumisten vähenemistä
Antimicrobial management initiatives that promote prudent antibiotic use are called antibiotic stewardship programmes [19,42-45]. 
Mikrobilääkkeiden hallintaa koskevia aloitteita, jotka edistävät antibioottien vastuullista käyttöä, voidaan kutsua antibioottien käytön hallintaohjelmiksi [19,42-45].
a) Delayed administration of antibiotics in critically ill patients; 
a) antibioottien annon viivästyminen kriittisesti sairaille potilaille
The emergence of bacteria resistant to multiple classes of antibiotics is particularly concerning. 
Erityisenä huolenaiheena on bakteeriresistenssin kehittyminen useille antibioottiluokille.
How is our use of antibiotics contributing to the problem 
Miten antibioottien käyttö vaikuttaa ongelmaan?
In a pooled analysis of antibiotic stewardship programmes, total consumption fell (by 19% hospital-wide and by 40% in intensive care units), overall antibiotic costs were reduced (by about one third), and the hospital length of stay shortened (by 9%). 
Antibioottien käytön hallintaohjelmien yhdistetyssä analyysissa kokonaiskulutus pieneni (19 %:lla koko sairaalassa ja 40 %:lla tehohoitoyksiköissä), antibioottihoidon kokonaiskustannukset vähenivät (noin kolmanneksella) ja sairaalassaoloaika lyheni (9 %:lla).
• 58% reported reductions in antibiotic resistance. 
• 58 % ilmoitti antibioottiresistenssin vähentyneen.
d) Proactive auditing of antibiotic prescriptions with feedback to team members; 
d) antibioottimääräysten proaktiivinen auditointi ja palaute tiimin jäsenille
Availability of guidelines, consultation with infectious diseases specialist, and trainings represent the most helpful interventions to promote better use of antibiotics [25,27]. 
Hoitosuositusten saatavuus, infektiolääkäreiden konsultointi ja koulutukset ovat soveltuvimpia tapoja edistää parempaa antibioottien käyttöä [25,27].
f) Using evidence-based antibiotic guidelines and policies; 
f) näyttöön perustuvien sairaalan antibioottiohjeistusten ja -käytäntöjen käyttö
d) Preventing and reducing antibiotic resistance, together with infection prevention and control measures. 
d) antibioottiresistenssin ehkäisemistä ja vähenemistä, yhdessä sairaalahygienian ja infektioiden torjuntatoimien kanssa.
• 86% reported reduced use of broad-spectrum antibiotics; 
• 86 % ilmoitti laajakirjoisten antibioottien käytön vähentyneen
d) Reduced quality of patient stay due to anxiety because of the need for rigorous infection control measures; 
d) sairaalassaolon laadullinen heikkeneminen tarvittavien tiukkojen infektioiden vastaisten toimien aiheuttaman ahdistuksen takia
Only a few antibiotics in the research and development pipeline may be effective against existing multidrug-resistant bacteria [28-30]. 
Vain muutama kehitteillä oleva antibiootti saattaa tehota olemassa olevia moniresistenttejä bakteereja vastaan [28-30].