natgillin/translations-raw huggingface dataset:
About 80% cases of rhinosinusitis occurring in clinical practice are of viral origin and only a negligible proportion of these cases (i.e. 0,5-2%) develop to bacterial infection (Gwaltney 1996). 
Noin 80 % hoitotyössä esiintyvistä rinosinuiittitapauksista on virusperäisiä, ja vain hyvin pieni osa näistä tapauksista (0,5-2 %) muuttuu bakteeri-infektioiksi (Gwaltney 1996).
Other indications were found to be incorrectly formulated in medical terms. 
Muissa käyttöaiheissa katsottiin olevan virheellisesti muotoillut lääketieteelliset termit.
• Category 4: The Indications are considered too broad in view of the evidence available and related to some (sub) indications mentioned in categories 1, 2 or 3 above. 
• Luokka 4: Käyttöaiheiden katsotaan olevan liian laveita saatavilla olevan näytön perusteella ja suhteessa joihinkin edellä mainittujen luokkien 1, 2 ja 3 (ala-)käyttöaiheisiin.
Details of the amendments/ rewording of category 4 indications mentioned in tables 4 and 5 above are provided in Annex III of the CHMP opinion. 
Yksityiskohtaiset tiedot edellä olevissa taulukoissa 4 ja 5 mainittujen luokan 4 käyttöaiheiden muutokset / sanamuotojen muutokset on lääkevalmistekomitean lausunnon liitteessä III.
Based on the review of available scientific data, cases of uncomplicated cystitis have been often described as self-limiting. 
Saatavilla olevien tieteellisten tietojen arvioinnin perusteella komplisoitumattomia virtsarakkotulehdustapauksia on pidetty usein itsestään rajoittuvina.
Inappropriate use of (fluoro)quinolones is associated with rapidly increasing bacterial resistance to these agents (Committee on Infectious Diseases 2006; Murray and Baltimore 2007). 
(Fluoro)kinolonien epäasianmukaiseen käyttöön on yhdistetty nopeasti lisääntyvä bakteerien resistenssi näitä lääkeaineita vastaan (Committee on Infectious Diseases 2006; Murray ja Baltimore
Local antibiotics most suitable are preferably non-absorbed and broad spectrum, especially covering enteric gram-positive and gram-negative aerobes, like kanamycin. 
Sopivimpia paikallisia antibiootteja ovat mieluiten imeytymättömiä ja laajakirjoisia, etenkin sellaisia, jotka kattavat suoliston grampositiiviset ja gramnegatiiviset aerobit, kuten kanamysiini.
According to the current evidence and in line with the European guidelines (Woodhead et al. 2005, 2011), there is a modest benefit in using antibiotics for acute bronchitis in otherwise healthy individuals. 
Tämänhetkisen näytön ja eurooppalaisten hoitosuositusten mukaisesti (Woodhead et al. 2005, 2011) antibioottien käytöstä on vähäinen hyöty akuutin keuhkoputkitulehduksen hoidossa muutoin terveillä henkilöillä.
For these indications, the recommendation for the deletion of the indication is based on the below: 
Näissä käyttöaiheissa suositus käyttöaiheen poistamiseen perustuu seuraavaan:
Streptococcus pneumoniae, Haemophilus influenzae and Moraxella catharralis were isolated from sputum samples in up to 45% of patients with acute bronchitis (Macfarlane et al. 1993) but their role is difficult to distinguish because of potential oropharyngeal colonization in healthy individuals (Laurenzi et al. 1961; Smith and Lockwood 1986). 
Streptococcus pneumoniae, Haemophilus influenzae ja Moraxella catharralis eristettiin jopa 45 %:ssa yskösnäytteistä, jotka otettiin akuuttia keuhkoputkitulehdusta sairastavilta potilailta (Macfarlane et al. 1993), mutta niiden merkitystä on vaikea erottaa niiden mahdollisen terveillä ihmisillä esiintyvän suu-nielukolonisaation takia (Laurenzi et al. 1961; Smith ja Lockwood 1986).
Vaginal rinsing with povidone iodine can provide rapid relieve of symptoms but does not provide long-term cure of the bacterial loads. 
Emätinhuuhtelu povidonijodilla voi lievittää oireita nopeasti, mutta se ei paranna bakteerikuormia pitkällä aikavälillä.
The benefit-risk balance remains positive and its incremental change does not warrant any amendment to the indication. 
Riski-hyötysuhde on edelleen suotuisa, eikä sen asteittainen muutos edellytä käyttöaiheen muuttamista.
• The Pharmacovigilance Risk Assessment Committee (PRAC) considered the procedure under Article 31 of Directive 2001/83/EC resulting from pharmacovigilance data for medicinal products containing substances related to quinolones and fluoroquinolones for systemic and inhaled use. 
• Lääketurvallisuuden riskinarviointikomitea (PRAC) aloitti lääkevalvontatietojen perusteella direktiivin 2001/83/EY 31 artiklan mukaisen menettelyn, joka koski kinoloneihin ja flurokinoloneihin liittyviä aineita sisältäviä lääkevalmisteita systeemisessä käytössä ja inhalaatiokäytössä.
Indeed, the PRAC could not identify any solid evidence on the efficacy of (fluoro)quinolone use in this indication. 
PRAC ei itse asiassa kyennyt löytämään yhtään vankkaa näyttöä (fluoro)kinolonien tehosta tässä käyttöaiheessa.
Fluoroquinolones and quinolones (hereinafter ‘(fluoro)quinolones') are a class of synthetic antibacterial agents that have been used in clinical practice since 1961. 
Fluorokinolonit ja kinolonit (jäljempänä ”(fluoro)kinolonit”) ovat synteettisten bakteerilääkkeiden luokka, jota on käytetty kliinisessä käytössä vuodesta 1961 lähtien.
The agent used for peri-procedural prophylaxis should ideally not be one that may be required for treatment of infections. 
Ihanteellisesti toimenpiteisiin liittyvässä profylaksiassa käytetyn lääkeaineen ei pitäisi olla se aine, jota saatetaan tarvita infektioiden hoidossa.
In cases with Candida present on microscopy or culture, antifungals must be tried first, in order to see if other treatment is still needed. 
Jos mikroskooppitutkimuksessa tai viljelyssä havaitaan hiivatulehdus, sienilääkkeitä on kokeiltava ensin, jotta nähdään, tarvitaanko edelleen muita hoitoja.
The recent study by Gágyor et al (2015) showed that two thirds of women with uncomplicated urinary tract infection treated with ibuprofen recovered without any antibiotics. 
Tuore Gágyorin ja muiden (2015) tekemä tutkimus osoitti, että kaksi kolmannesta naisista, joiden komplisoitumatonta virtsarakkotulehdusta hoidettiin ibuprofeenilla, paranivat ilman antibiootteja.
While the efficacy of topical antibacterial therapy was confirmed in clinical trials, the use of systemic therapy is questionable (Freedman 1978; Yelland 1993; Cannon 1970) and should be limited to persistent otitis externa or local or systemic spread of the infection (Sander 2001). 
Vaikka paikallisen bakteerilääkehoidon teho on vahvistettu kliinisissä tutkimuksissa, systeemisen hoidon käyttö on kyseenalaista(Freedman 1978; Yelland 1993; Cannon 1970) ja se on rajoitettava persistoivaan ulkokorvatulehdukseen tai infektion paikalliseen tai systeemiseen leviämiseen (Sander 2001).
Therefore fluoroquinolones should be reserved as a last line treatment in patients where other therapeutic options are not effective or not tolerated. 
Näin ollen fluorokinolonit on säilytettävä viimeisenä hoitokeinona, kun muut hoitovaihtoehdot eivät tehoa tai potilas ei siedä niitä.
The research should focus on current gaps and uncertainties in knowledge, including but not exclusive to, risk factors associated with these specific ADRs, treatments for the ADRs, identification of possible biomarkers to predict these ADRs and underlying mechanisms of action that could lead to the respective reactions. 
Tutkimuksen on keskityttävä nykyisiin tietoaukkoihin ja epävarmuuksiin sisältäen, muttei yksinomaan, näihin tiettyihin haittavaikutuksiin liittyvät riskitekijät, haittavaikutusten hoidot, mahdollisten biomarkkereiden tunnistaminen näiden haittavaikutusten ennustamiseksi sekä sellaisten taustalla olevien vaikutusmekanismien tunnistaminen, jotka voisivat johtaa vastaaviin vaikutuksiin.
Almost 95% of MOE cases reported in the literature are attributed to Pseudomonas aeruginosa (Bovo et al. 2012). 
Melkein 95 % kirjallisuudessa raportoiduista tapauksista johtuu Pseudomonas aeruginosabakteerista (Bovo et al. 2012).
Streptococcus species have only moderate sensitivity to pefloxacin, with MIC90 values ranging from 3.1 to 32 mg/L (Gonzalez JP, Henwood JM. 
Streptococcus-lajien herkkyys pefloksasiinia vastaan on vain kohtalainen; sen MIC90-arvot ovat 3,1-32 mg/l (Gonzalez JP, Henwood JM.
Table 1 - Category 1 indications: no modification of the indications 
Taulukko 1 - luokan 1 käyttöaiheet: ei muutoksia käyttöaiheissa
Apart from that, the available data shows a poor antimicrobial activity of pefloxacin against Pseudomonas (King and Phillips 1986) and no updated susceptibility data on pefloxacin are available as the European Committee on Antimicrobial Susceptibility Testing (EUCAST) has not defined clinical breakpoints for pefloxacin (http://www.eucast.org/fileadmin/src/media/PDFs/EUCAST_files/Rationale_documents/Ciproflo xacin_rationale_1.9.pdf). 
Tämän lisäksi saatavilla olevat tiedot osoittavat, että pefloksasiinin antimikrobinen vaikutus Pseudomonas-bakteereihin on heikko (King ja Phillips 1986), eikä pefloksasiinista ole saatavilla päivitettyjä herkkyystietoja, sillä mikrobilääkeherkkyyttä käsittelevä eurooppalainen komitea (European Committee on Antimicrobial Susceptibility Testing, EUCAST) ei ole määritellyt pefloksasiinin kliinisiä rajaarvoja (http://www.eucast.org/fileadmin/src/media/PDFs/EUCAST_files/Rationale_documents/Ciproflo xacin_rationale_1.9.pdf).
Indeed, due to their chemical structure and the related pharmacodynamic and pharmacokinetic profile (very narrow range of antibacterial activity, high minimal inhibitory concentrations) their benefit is limited based on the current available data. 
Itse asiassa niiden kemiallisen rakenteen ja siihen liittyvän farmakodynaamisen ja farmakokineettisen profiilin (hyvin kapea antibakteerinen vaikutusalue, suuri bakteerin kasvua estävä lääkepitoisuus) takia nykyisten saatavilla olevien tietojen perusteella niiden hyöty on rajallinen.
In these infections complicated course as well as high level of the resistant pathogens should be expected. 
Näissä infektioissa on odotettavissa komplisoituneita taudinkulkuja sekä erittäin resistenttejä patogeeneja.
Based on the available data, approximately 90% cases of pharyngitis and 70% cases of tonsillitis in adults and children are of viral origin (Zoorob et al 2012). 
Saatavilla olevien tietojen perusteella noin 90 % aikuisten ja lasten nielutulehdustapauksista ja 70 % nielurisatulehdustapauksista on virusperäisiä (Zoorob et al 2012).
• Core elements of a direct healthcare professional communication were agreed, together with the timelines for its distribution. 
• Terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetun tiedotteen pääkohdista sekä sen jakelun aikataulusta sovittiin.
• Category 2: The newly identified safety concern necessitates a restriction of (fluoro)quinolone use in these indications. 
• Luokka 2: Äskettäin tunnistettu turvallisuushuoli edellyttää (fluoro)kinolonien käytön rajoittamista näissä käyttöaiheissa.
These indications shall be amended. 
Näitä käyttöaiheita on muutettava.
Infectious laryngitis is mostly a self-limiting viral disease (caused by parainfluenza, rhinovirus, influenza and adenovirus) that does not respond to antibiotic therapy (Higgins, 1974). 
Tarttuva kurkunpäätulehdus on enimmäkseen itsestään rajoittuva virustauti (aiheuttajana parainfluenssa, rinovirus, influenssa ja adenovirus), joka ei reagoi antibioottihoitoon (Higgins, 1974).
Based on the evaluation of available guidelines and position papers, the prophylaxis of travellers´ diarrhoea should be limited to high-risk short-term travellers only. 
Saatavilla olevien hoitosuositusten ja kannanottojen arvioinnin perusteella turistiripulin profylaksia on rajoitettava vain suuririskisille matkailijoille lyhytaikaiseen käyttöön.
The pathogens associated with pyelonephritis consists mainly of E. coli (75% to 95%), with occasional other species of Enterobacteriaceae, such as P. mirabilis and K. pneumoniae, and of Staphylococci. 
Pyelonefriittiin yhdistetyt patogeenit ovat pääasiassa E. coli -bakteereja (75-95 %) ja satunnaisesti Enterobacteriaceae-lajeja, kuten P. mirabilis ja K. pneumoniae ja stafylokokit.
Furthermore, the terminology ‘Infection of cerebrospinal fluid' is considered by the PRAC to be incorrect from a medical perspective. 
PRAC lisäksi katsoo, että termi ”Aivoselkäydinnesteen infektio” on virheellinen lääketieteellisesti.
Table 5 - Category 4 indications to be reworded according to accurate medical terms 
Taulukko 5 - luokan 4 käyttöaiheet, joiden sanamuoto on muutettava tärmällisten lääketieteellisten termien mukaisesti
Overall, septicaemia is non-specific and is generally a secondary condition (a consequence) to a primary infection. 
Yleisesti ottaen sepsis on ei-spesifinen ja yleensä primaarisesta infektiosta johtuva sekundaarinen sairaus (seuraus).
In addition, pefloxacin has low urinary excretion (34% of pefloxacin dose including its active metabolite norfloxacin) (Naber 2001). 
Lisäksi pefloksasiini erittyy virtsaan vain vähäisessä määrin (34 % pefloksasiiniannoksesta, sen aktiivinen metaboliitti norfloksasiini mukaan lukien) (Naber 2001).
Pefloxacin antimicrobial activity against bacterial strains relevant for this indication is low (Hoogkamp-Korstanje 1997). 
Pefloksasiinin antimikrobinen vaikutus tämän käyttöaiheen kannalta merkityksellisiä bakteerikantoja vastaan on pieni (Hoogkamp-Korstanje 1997).
However, lack of symptoms relief and risk of complications (specifically pyelonephritis) have been found to be higher in non-antibiotic group. 
Oireiden lievittymisen puutteen ja komplikaatioiden (etenkin pyelonefriitin) riskin on kuitenkin todettu olevan suurempi potilailla, jotka eivät ole saaneet antibiootteja.
In majority of cases, otitis externa is caused by bacterial infection (Dibb 1991; Rosenfeld et al. 2014), however, also other causative agents such as fungal infection or non-infectious dermatologic processes should be considered. 
Useimmissa tapauksissa ulkokorvatulehduksen aiheuttaa bakteeriinfektio(Dibb 1991; Rosenfeld et al. 2014), mutta myös muut aiheuttajat, kuten sieni-infektio tai ei mikrobin aiheuttama dermatologinen prosessi, on otettava huomioon.
The benefit of systemic antibiotic prophylaxis in general in the clean-contaminated ear surgery is currently not sufficiently substantiated and the benefit over topical antibiotics is not proven. 
Systeemisen antibioottiprofylaksian hyödystä kontaminoitumattomassa korvakirurgiassa ei ole tällä hetkellä riittävää näyttöä eikä sen hyötyä paikallisiin antibiootteihin verrattuna ole osoitettu.
Thus, the current role of pefloxacin for the management of bacterial prostatitis and the benefit of using pefloxacin to treat these infections is unknown. 
Siten pefloksasiinin nykyistä roolia bakteeriperäisen eturauhastulehduksen hoidossa ja pefloksasiinin käytöstä näiden infektioiden hoidossa saatua hyötyä ei tunneta.
The therapy should be targeted to the primary infection taking into account PK/PD characteristics of the treatment and site of the infection. 
Hoito on kohdistettava primaariseen infektioon huomioiden hoidon FK-/FD-ominaisuudet ja infektiokohta.
There is no avalaible data establishing efficacy in this clinical setting. 
Tehon määrittämiseksi tässä kliinisessä käytössä ei ole tietoja.
(Fluoro)quionolones therapy might be beneficial in patients with recurrent and/or non-responsive cases of AOM caused by the multidrug-resistant etiological agents where other conventional antibiotics are likely to be ineffective. 
(Fluoro)kinolonihoidosta voi olla hyötyä potilaille, joilla on toistuva ja/tai monilääkeresistenssistä johtuva hoitoon reagoimaton akuutti välikorvatulehdus, jossa muut perinteiset antibiootit eivät todennäköisesti tehoa.
The benefit-risk balance is therefore negative and the indication should be deleted. 
Näin ollen riski-hyötysuhde on kielteinen ja käyttöaihe on poistettava.
The earliest substances of this class (starting with nalidixic acid) are non-fluorinated, possess only a narrow spectrum of activity against Gram-negative bacteria and have generally been replaced in clinical practices by more recent antibiotics. 
Varhaisimmat tämän luokan aineet (nalidiksiinihaposta alkaen) ovat fluoraamattomia, niiden vaikutuskirjo gramnegatiivisia bakteereja vastaan on kapea ja kliinisessä käytössä ne on yleensä korvattu uudemmilla antibiooteilla.
The recommendation for the restriction to last line is based on the below: 
Suositus käytön rajoittamiseksi viimeisenä hoitokeinona perustuu seuraavaan:
(Fluoro)quinolones are sometimes recommended in the initial treatment of serious and/or complicated cases of aerobic vaginitis (i.e. to control acute symptoms in severe cases such as staphylococcal or macular streptococcal vaginitis). 
(Fluoro)kinoloneja suositellaan joskus vakavan ja/tai komplisoituneen aerobisen emätintulehduksen aloitushoidoksi (akuuttien oireiden hallintaan vaikeissa tapauksissa, kuten stafylokokin tai makulaarisen streptokokin aiheuttamassa emätintulehduksessa).
• Acute and chronic prostatitis, including severe forms 
• Akuutti ja krooninen eturauhastulehdus, vaikeat muodot mukaan lukien
Mainly CRS is caused by the following pathogens: Streptococcus pneumoniae, Haemophilus influenza, Staphylococcus spp., Streptococcus pyogenes, Moraxella catarrhalis, Klebsiella pneumoniae, anaerobes, and Chlamydia spp. 
Kroonista sinuiittia aiheuttavat pääasiassa seuraavat patogeenit: Streptococcus pneumoniae, Haemophilus influenza, Staphylococcus spp., Streptococcus pyogenes, Moraxella catarrhalis, Klebsiella pneumoniae, anaerobit ja Chlamydia spp.
The benefit risk balance of four substances (pipemidic acid, nalidixic acid, flumequine and cinoxacin) is considered negative. 
Näiden neljän aineen (nalidiksiinihappo, pipemidihappo, sinoksasiini ja flumekiini) riski-hyötysuhteen katsotaan olevan kielteinen.
(1) too broad and encompass too many medical entities in terms of the scientific evidence available for (fluoro)quinolone benefit/risk assessment, in view of the Guideline on the evaluation of medicinal products indicated for treatment of bacterial infections (CPMP/EWP/558/95 rev 2) and in relation to the (sub) indications mentioned in categories 1, 2 or 3 above. 
Tämän luokan käyttöaiheet on muutettu (ks. liite III), koska ne ovat joko: (1) liian laveita ja käsittävät liian monta lääketieteellistä käsitettä (fluoro)kinolonien riskihyötyarviointia varten saatavilla olevan tieteellisen näytön suhteen, bakteeri-infektioiden hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden arvioinnista annetun ohjeen Guideline on the evaluation of medicinal products indicated for treatment of bacterial infections (CPMP/EWP/558/95 rev 2) perusteella ja suhteessa edellä luokissa 1, 2 ja 3 mainittuihin (ala-)käyttöaiheisiin.
The later ones (starting with norfloxacin) possess an increasingly broader spectrum of activity; they are fluorinated at C-6 carbon of their basic ring structure, hence so-called fluoroquinolones. 
Myöhempien aineiden (norfloksasiinista alkaen) vaikutuskirjo on yhä laajempi; niiden perusrengasrakenteessa on fluori asemassa C-6-hiili, näin ollen niitä kutsutaan fluorokinoloneiksi.
The MAHs should justify the dosage recommendation and consider appropriate PK/PD data in support of the indication. 
Myyntiluvan haltijoiden on perusteltava annossuositukset ja tarkasteltava asianmukaisia FK-/FD-tietoja käyttöaiheen tueksi.
In case of atypical sexually transmitted pathogens, such as Mycoplasma hominis and Chlamydia trachomatis or Ureaplasma urealyticum, pefloxacin antimicrobial activity is low (Gonzales and Henwood 1989). 
Epätyypillisten sukupuoliteitse tarttuvien patogeenien osalta, kuten Mycoplasma hominis ja Chlamydia trachomatis tai Ureaplasma urealyticum, pefloksasiinin antimikrobinen vaikutus on vähäinen (Gonzales ja Henwood 1989).
Category 1: no modification of the indications 
Luokka 1: ei muutoksia käyttöaiheissa
Relevant stakeholders, including academia and MAHs, are encouraged to perform further research that would further characterise these disabling adverse drug reactions. 
Asiaankuuluvia sidosryhmiä, kuten tutkijoita ja myyntiluvan haltijoita, kehotetaan tekemään lisätutkimuksia, joissa selvitettäisiin tarkemmin näitä toimintakykyä heikentäviä haittavaikutuksia.
• Category 1: The newly identified nature of the safety concerns does not substantially modify the existing benefit/risk balance and no change to the indication is warranted. 
• Luokka 1: Äskettäin tunnistettu turvallisuushuoli on luonteeltaan sellainen, ettei se muuta olennaisesti olemassa olevaa riski-hyötysuhdetta eikä käyttöaiheen muutos ole tarpeen.
Gyneacological infections 
Gynekologiset infektiot
AV requires a treatment based on microscopy findings and a combined local treatment with any of the following may yield the best results: antibiotic (infectious component), steroids (inflammatory component) and/or oestrogen (atrophy component). 
Emätininfektiot on hoidettava mikroskooppilöydösten perusteella, ja parhaat tulokset saatetaan saada paikallishoidolla yhdistettynä johonkin seuraavista: antibiootti (tarttuva komponentti), steroidit (tulehduskomponentti) ja/tai estrogeeni (atrofiakomponentti).
• Category 3: The newly identified safety concern changes benefit risk to negative and these indications shall be deleted. 
• Luokka 3: Äskettäin tunnistettu turvallisuushuoli muuttaa riski-hyötysuhteen kielteiseksi, joten nämä käyttöaiheet on poistettava.
Rhinosinusitis is a group of disorders characterized by inflammation of the mucosa of the nose and the paranasal sinuses. 
Rinosinuiitti on ryhmä sairauksia, joita kuvaa nenän ja sivuonteloiden limakalvojen tulehdus.
It should be noted that pefloxacin has a poor antimicrobial activity against P. aeruginosa, thus, the benefit is very limited. 
On huomioitava, että pefloksasiinin antimikrobinen vaikutus P. aeruginosa, -bakteeria vastaan on huono ja siten hyöty on hyvin vähäinen.
According to the European Association of Urology (EAU) guideline (Bonkat et al 2017), prevention of uncomplicated rUTIs includes counselling and behavioural modifications. 
Euroopan urologiayhdistyksen (EAU) hoitosuositusten mukaan (Bonkat et al komplisoitumattomien toistuvien virtsatieinfektioiden ehkäisy sisältää neuvonnan ja käyttäytymisen muutokset.
Septicaemia is a severe and life-threatening disease associated with high mortality. 
Sepsis on vaikea ja henkeä uhkaava sairaus, johon liittyy suuri kuolleisuus.
The poor pefloxacin antimicrobial activity against indication specific pathogen precludes its use in this indication as there is a high risk of inadequate coverage and resistance development. 
Pefloksasiinin heikko antimikrobinen vaikutus käyttöaiheen mukaista tiettyä patogeenia vastaan estää sen käytön tässä käyttöaiheessa johtuen riittämättömän kattavuuden ja resistenssin kehittymisen suuresta riskistä.
No updated data (e.g. in relation to the current prevalence of resistance in Enterobacterales and other Gram-negative bacteria) are available regarding the antimicrobial activity of pefloxacin, as no clinical breakpoints were defined by EUCAST. 
Päivitettyjä tietoja (esim. suhteessa enterobakteerien ja muiden gramnegatiivisten bakteerien resistenssin nykyiseen esiintyvyyteen) ei ole saatavilla pefloksasiinin antimikrobisesta vaikutuksesta, sillä EUCAST ei ole määritellyt kliinisiä raja-arvoja.
Prophylaxis of invasive infections due to Neisseria meningitidis Inhalation anthrax (post-exposure prophylaxis and curative treatment) Infection in immunocompromised patients 
Neisseria meningitidis -bakteerin aiheuttamien invasiivisten infektioiden profylaksia Keuhkopernarutto (altistumisen jälkeinen estohoito ja infektion hoito) Immuunipuutteisten potilaiden infektio
In the EU, the indication endocarditis is approved exclusively for pefloxacin. 
EU:ssa yksinomaisesti pefloksasiini on hyväksytty endokardiitin hoitoon.
Therefore, the risks outweigh the benefits in this indication and the indication should be deleted. 
Näin ollen riskit ovat hyötyjä suuremmat tässä käyttöaiheessa ja käyttöaihe on poistettava.
Reviewed European guidelines do not discuss an option of non-antibacterial therapy of urinary tract infections. 
Arvioiduissa eurooppalaisissa hoitosuosituksissa ei keskustella siitä vaihtoehdosta, että virtsatieinfektio hoidettaisiin muilla kuin bakteerilääkkeillä.