natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Specimens for bacterial cultures should be obtained in order to isolate and identify the causative organisms and to determine their susceptibility to vancomycin. 
Bakteeriviljelynäytteet on otettava, jotta aiheuttajaorganismit voidaan eristää ja tunnistaa ja niiden herkkyys vankomysiinille määritellä.
Reversible neutropenia usually starting one week or more after onset of intravenous therapy or after total dose of more than 25 g. 
Korjautuva neutropenia alkaa yleensä viikon tai pidemmän ajan kuluttua laskimonsisäisen hoidon aloituksesta tai yli 25 g:n kokonaisannoksen jälkeen.
If superinfection occurs during therapy, appropriate measures should be taken. 
Jos hoidon aikana todetaan superinfektio, on ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin.
What you need to know before you use Vancomycin Do not use Vancomycin 
Mitä sinun on tiedettävä, ennen kuin käytät vankomysiiniä Älä käytä vankomysiiniä
The model-based approach can be used both in calculating the personalized starting dose and for dose adjustments based on TDM results (see section 5.1). 
Malliin perustuvaa lähestymistapaa voidaan käyttää sekä yksilöllisen aloitusannoksen laskemiseen että annosmuutoksiin, jotka perustuvat TDMtuloksiin (ks. kohta 5.1).
The elderly, pregnant women and patients with a kidney disorder, including those on dialysis, may need a different dose. 
Iäkkäät henkilöt, raskaana olevat naiset ja potilaat, joilla on munuaisten toimintahäiriö, mukaan lukien dialyysihoitoa saavat potilaat, saattavat tarvita eri annoksen.
Potential for Systemic Absorption 
Systeemisen imeytymisen mahdollisuus
The length of treatment depends on the infection you have and may last a number of weeks. 
Hoidon kesto riippuu sairastamastasi infektiosta ja saattaa kestää useita viikkoja.
5 - After completion of treatment, return all unused drugs to your chemist's shop to ensure they will be disposed of correctly. 
5 - Palauta kaikki käyttämättömät lääkkeet hoidon jälkeen apteekkiin, jossa ne hävitetään asianmukaisesti.
Warnings and precautions Talk to your doctor or hospital pharmacist or nurse before using Vancomycin if: - You suffered a previous allergic reaction to teicoplanin because this could mean you are also allergic to vancomycin. 
Varoitukset ja varotoimet Keskustele lääkärin, apteekkihenkilökunnan tai sairaanhoitajan kanssa ennen kuin otata vankomysiiniä, jos: - olet aikaisemmin saanut allergisen reaktion teikoplaniinista, sillä tämä voi tarkoittaa, että olet allerginen myös vankomysiinille.
The blood concentrations of vancomycin should therefore be monitored carefully in these children. 
Näiden lasten veren vankomysiinipitoisuuksia on sen vuoksi seurattava huolellisesti.
It is usually given every 6 hours. 
Lääkettä annetaan yleensä 6 tunnin välein.
Acute bacterial meningitis (For parenteral formulations authorised for Acute bacterial meningitis) 
Akuutti bakteeriperäinen meningiitti (parenteraaliset muodot, jotka on hyväksytty akuutin bakteeriperäisen meningiitin hoitoon)
The rational use of vancomycin should take into account the bacterial spectrum of activity, the safety profile and the suitability of standard antibacterial therapy to treat the individual patient. 
Vankomysiinin järkevässä käytössä tulee ottaa huomioon antibakteerisen aktiivisuuden kirjo, turvallisuusprofiili ja tavanomaisen antibakteerisen hoidon sopivuus yksittäiselle potilaalle.
Anti-diarrhoeic medicinal products must not be given. 
Ripulilääkkeitä ei saa antaa.
Very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to < 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100); rare (≥ 1/10,000 to < 1/1,000); very rare (< 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data). 
Hyvin yleinen (≥1/10); yleinen (>1/100, <1/10); melko harvinainen (≥1/1 000, 1/100); harvinainen (≥1/10 000, <1/1 000); hyvin harvinainen (<1/10 000); tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
Increase in some of the white blood cells in the blood. 
Joidenkin veren valkosolujen määrän kasvu.
This dose can be increased to 500 mg every 6 hours for 10 days in case of severe or complicated disease. 
Tämä annos voidaan suurentaa 500 mg:aan 6 tunnin välein 10 päivän ajan, jos tauti on vaikea-asteinen tai komplisoitunut.
After parenteral administration it is excreted almost completely as microbiologically active substance (approx. 75-90% within 24 hours) through glomerular filtration via the kidneys. 
Parenteraalisen annon jälkeen se poistuu lähes täydellisesti mikrobiologisesti aktiivisena aineena (n. 75-90 % 24 tunnin sisällä) munuaisteitse glomerulaarisen suodattumisen kautta.
The volume of distribution is about 60 L/1.73 m2 body surface. 
Jakautumistilavuus on noin 60 l/1,73 m2 kehon pinta-alaa.
Alternative aetiologies should always be sought and Clostridium difficile enterocolitis be proven. 
Vaihtoehtoisia etiologioita on aina etsittävä ja Clostridium difficile -enterokoliitti on vahvistettava.
On basis of in vitro, animal and limited human data, an AUC/MIC ratio of 400 has been established as a PK/PD target to achieve clinical effectiveness with vancomycin. 
In vitro -tutkimusten, eläintutkimusten ja rajallisten ihmisistä saatujen tietojen perusteella AUC/MIC-suhde 400 on määritetty PK/PD-tavoitteeksi, jolla vankomysiinin kliininen teho saavutetaan.
This information only provides approximate guidance on the chance whether micro-organisms are susceptible to vancomycin. 
Nämä ovat vain suuntaa-antavia tietoja mikro-organismien mahdollisesta herkkyydestä vankomysiinille.
Antibiotics are used to cure bacterial infections. 
Antibiootteja käytetään bakteeri-infektioiden hoitamiseen.
[This section should read as follows:] 
[Tämä kohta tulisi muotoilla seuraavasti:]
Depending on the clinical situation, consideration could be given to withhold the next dose while awaiting the results of vancomycin levels. 
Kliinisen tilanteen mukaan voidaan harkita seuraavan annoksen jättämistä väliin, kun tuloksia vankomysiinitasoista odotetaan.
For information about the preparation of the solution, please see section 6.6. 
Katso tiedot liuoksen valmistamisesta kohdasta 6.6.
Immune system disorders: Rare 
Immuunijärjestelmä: Harvinainen
Consideration should be given to official guidance on the appropriate use of antibacterial agents. 
Antibakteerisen lääkehoidon tarkoituksenmukaista käyttöä koskevat viralliset ohjeet on huomioitava.
In anephric patients, the mean half-life is 7.5 days. 
Potilailla, joilla ei ole munuaisia, keskimääräinen puoliintumisaika on 7,5 päivää.
The maximum daily dose should not exceed 2 g. If you suffered other episodes (infection of the mucosa) before you may need different dose and different duration of the therapy. 
Enimmäisvuorokausiannos ei saa olla yli 2 g. Jos sinulla on ollut aiempia tautijaksoja (limakalvoinfektioita), saatat tarvita eri annosta ja hoidon kestoa.
Treatment of Clostridium difficile infection (CDI): 
Clostridium difficile -infektion (CDI) hoito:
Infective endocarditis 
Tarttuva endokardiitti
Very rare side effects (may affect up to 1 in 10,000 people): 
Erittäin harvinaiset haittavaikutukset (esiintyy enintään yhdellä potilaalla 10 000:sta):
Acute tubular necrosis 
Akuutti tubulaarinen nekroosi
- You have kidney disorder (you will need to have your blood and kidneys tested during treatment). 
- sinulla on munuaisten toimintahäiriö (veresi ja munuaisesi on testattava hoidon aikana).
The current intravenous dosing recommendations for the paediatric population, in particular for children below 12 years of age, may lead to sub-therapeutic vancomycin levels in a substantial number of children. 
Tämänhetkiset laskimonsisäiset annossuositukset pediatrisille potilaille, erityisesti alle 12-vuotiaille lapsille, saattavat johtaa merkittävällä määrällä lapsia alle terapeuttisen tason jääviin vankomysiinipitoisuuksiin.
It is not suitable for use as a single agent for the treatment of some types of infections unless the pathogen is already documented and known to be susceptible or there is a high suspicion that the most likely pathogen(s) would be suitable for treatment with vancomycin. 
Se ei sovi ainoaksi lääkkeeksi tietyntyyppisten infektioiden hoitoon, paitsi jos patogeeni on jo dokumentoitu ja sen tiedetään olevan herkkä vankomysiinille, tai jos on hyvin todennäköistä, että patogeeni(t) soveltuu/soveltuvat hoidettavaksi vankomysiinillä.
Dose adjustments in adult patients could be based on glomerular filtration rate estimated (eGFR) by the following formula: 
Annoksen muuttaminen aikuisilla potilailla voi perustua arvioituun glomerulussuodosnopeuteen (eGFR), joka on laskettu seuraavasti:
In the first 24 hours, approximately 80 % of an administered dose of vancomycin is excreted in the urine through glomerular filtration. 
Ensimmäisten 24 tunnin aikana noin 80 % annetusta vankomysiiniannoksesta erittyy virtsaan glomerulaarisen suodattumisen kautta.
Vancomycin concentration generally increases proportionally with increasing dose. 
Vankomysiinin pitoisuudet suurenevat yleensä suhteessa suureneviin annoksiin.
• If you are allergic to vancomycin or any of the other ingredients of this medicine (listed in section 
• Jos olet allerginen vankomysiinille tai tämän lääkkeen jollekin muulle aineelle (lueteltu kohdassa
Amendments to relevant sections of the summary of product characteristics and the package leaflets 
Muutokset valmisteyhteenvedon ja pakkausselosteiden asiaankuuluviin kohtiin Huomautus:
Vancomycin will be given into your vein for at least 60 minutes. 
Vankomysiiniä annetaan laskimoon vähintään 60 minuutin ajan.
Plasma clearance is about 0.058 L/kg/h and kidney clearance about 0.048 L/kg/h. 
Plasmapuhdistuma on noin 0,058 l/kg/h ja munuaispoistuma noin 0,048 l/kg/h.
Tinnitus, possibly preceding onset of deafness, should be regarded as an indication to discontinue treatment. 
Tinnitus, joka saattaa edeltää kuulon menetystä, on katsottava syyksi keskeyttää hoito.
The reduced susceptibility or resistance to vancomycin in Staphylococcus is not well understood. 
Staphylococcus-bakteerien heikentynyttä herkkyyttä tai resistenssiä vankomysiinille ei ymmärretä hyvin.
In patients with impaired renal function the terminal elimination half- life of vancomycin is prolonged and the total body clearance is reduced. 
Potilailla, joilla munuaisten toiminta on heikentynyt, vankomysiinin terminaalinen eliminaation puoliintumisaika pitkittyy ja kokonaispuhdistuma pienenee.
To reduce the risk of ototoxicity, blood levels should be determined periodically and periodic testing of auditory function is recommended. 
Ototoksisuuden riskin pienentämiseksi suositellaan veriarvojen säännöllistä seurantaa ja kuulon säännöllistä testaamista.
The frequency of therapeutic drug monitoring (TDM) needs to be individualized based on the clinical situation and response to treatment, ranging from daily sampling that may be required in some hemodynamically unstable patients to at least once weekly in stable patients showing a treatment response. 
Terapeuttisen lääkeseurannan (TDM) toistumistiheys on yksilöitävä kliinisen tilanteen ja hoitovasteen mukaan, vaihdellen päivittäisestä näytteenotosta, jota voidaan tarvita joidenkin hemodynaamisesti epävakaiden potilaiden kohdalla, vähintään kerran viikossa tapahtuvaan näytteenottoon vakailla potilailla, joilla on saavutettu hoitovaste.
Reversible neutropenia, agranulocytosis, eosinophilia, thrombocytopenia, pancytopenia. 
Korjautuva neutropenia, agranulosytoosi, eosinofilia, trombosytopenia, pansytopenia.
This may be reduced by administering vancomycin by infusion over at least 60 minutes, before anaesthetic induction. 
Riskiä voidaan pienentää antamalla vankomysiini vähintään 60 minuuttia kestävänä infuusiona ennen anestesian aloittamista.
Contents of the pack and other information Other sources of information 
Pakkauksen sisältö ja muuta tietoa Muut tiedonlähteet Neuvot/lääketiedot
In contrast, high concentrations of vancomycin are found in the faeces (>3100 mg/kg with doses of 2 g/day). 
Sitä vastoin ulosteessa on havaittu korkeita vankomysiinipitoisuuksia (>3 100 mg/kg annoksilla 2 g/vrk).
These patients may be at risk for the development of adverse reactions, especially if there is a concomitant renal impairment. 
Näillä potilailla on riski haittavaikutusten kehittymiseen etenkin, jos heillä on samanaikaisesti munuaisten vajaatoiminta.
If you are allergic to vancomycin or any of the other ingredients of this medicine (listed in section 6). 
Jos olet allerginen vankomysiinille tai tämän lääkkeen jollekin muulle aineelle (lueteltu kohdassa 6).
The initial dose should be based on total body weight. 
Aloitusannoksen tulee perustua potilaan kokonaispainoon.
Supplemental doses may be needed for patients on Automated Peritoneal Dialysis (APD) because rapid exchanges in APD may lead to inadequate time to achieve therapeutic levels when vancomycin is given via intraperitoneal intermittently. 
Lisäannoksia saatetaan tarvita potilailla, jotka saavat automaattista peritoneaalista dialyysihoitoa (APD), koska nopeat muutokset APD:ssä saattavat johtaa siihen, ettei terapeuttisia hoitotasoja ehditä saavuttaa, kun vankomysiiniä annetaan jaksottaisesti intraperitoneaalisesti.
Patients whose fluid intake must be limited can also receive a solution of 500 mg/50 ml or 1000 mg/100 ml, although the risk of infusion-related undesirable effects can be increased with these higher concentrations. 
Potilaille, joiden nesteensaantia on rajoitettava, voidaan myös antaa liuosta, joka on laimennettu suhteessa 500 mg/50 ml tai 1 000 mg/100 ml, mutta suuremmat pitoisuudet saattavat suurentaa infuusioon liittyvien haittavaikutusten riskiä.
This may be a sign of bowel inflammation (pseudomembranous colitis) which can occur following treatment with antibiotics. 
Tämä saattaa olla merkki suolistotulehduksesta (pseudomembranoottisesta koliitista), joka saattaa kehittyä antibioottihoidon jälkeen.
In addition, it impairs the permeability of the bacterial cell membrane and RNA synthesis. 
Se myös heikentää bakteerien solukalvon läpäisevyyttä ja RNA-synteesiä.
Therapeutic trough (minimum) vancomycin blood levels should normally be 10-20 mg/l, depending on the site of infection and susceptibility of the pathogen. 
Veren pienimpien terapeuttisten vankomysiinipitoisuuksien (minimipitoisuuksien) tulisi normaalisti olla 10-20 mg/l infektiokohdasta ja patogeenin herkkyydestä riippuen.
In some cases, your doctor may decide to give a higher daily dose of up to 500 mg every 6 hours. 
Joissakin tapauksissa lääkäri voi päättää suurentaa vuorokausiannosta enintään 500 mg:aan 6 tunnin välein.
In any case, the duration of treatment should be tailored to the type and severity of infection and the individual clinical response. 
Hoidon kesto on joka tapauksessa räätälöitävä infektion tyypin ja vaikeusasteen sekä yksilöllisen kliinisen vasteen mukaan.
Van genes have rarely been found in Staphylococcus aureus, where changes in cell wall structure result in “intermediate” susceptibility, which is most commonly heterogeneous. 
Van-geenejä on löytynyt harvoin Staphylococcus aureus -bakteereista, joissa muutokset soluseinämän rakenteessa aiheuttavat ”kohtalaisen” herkkyyden, mikä on yleisimmin heterogeenistä.
Streptococcus groups A, B, C and G 
Streptokokkiryhmät A, B, C ja G ≤ 2 mg/l
The usual duration of the therapy is 10 days but it may be different depending on the individual response to treatment for every patient. 
Hoidon tavanomainen kesto on 10 päivää, mutta se voi vaihdella potilaan yksilöllisen hoitovasteen mukaan.
During the treatment, you might have blood tests, be asked to provide urine samples and possibly have hearing tests to look for signs of possible side effects. 
Hoidon aikana sinulta saatetaan ottaa verikokeita ja virtsanäytteitä ja tehdä kuulontutkimuksia mahdollisten haittavaikutusten havaitsemiseksi.
The frequency and severity of thrombophlebitis can be minimized by administering the medicinal product slowly as a dilute solution (see section 4.2) and by changing the sites of infusion regularly. 
Laskimontukkotulehduksen yleisyys ja vaikeusaste voidaan minimoida antamalla lääkevalmiste hitaasti laimennettuna liuoksena (ks. kohta 4.2) ja vaihtamalla infuusiopaikkaa säännöllisesti.
The greater the renal impairment, the greater the risk of developing the adverse reactions associated with the parenteral administration of vancomycin. 
Mitä vaikea-asteisempi munuaisten vajaatoiminta on, sitä suurempi riski potilaalla on saada haittavaikutuksia, jotka liittyvät vankomysiinin parenteraaliseen antoon.
Subsequent dose adjustments should be based on serum concentrations to achieve targeted therapeutic concentrations. 
Myöhempien annosmuutosten tulee perustua seerumin lääkeainepitoisuuksiin, jotta haluttu terapeuttinen pitoisuus saavutetaan.
[For parenteral formulations authorised for the following indications:] - acute bacterial meningitis - bacteraemia that occurs in association with, or is suspected to be associated with, any of the above. 
[Parenteraaliset muodot, jotka on hyväksytty seuraaviin käyttöaiheisiin:] - akuutti bakteeriperäinen meningiitti - bakteremia, joka liittyy tai jonka epäillään liittyvän edellä mainittuihin.
The risk of toxicity is increased by high blood concentrations or prolonged therapy. 
Toksisuuden riski kasvaa, jos veren lääkeainepitoisuudet ovat korkeita tai jos hoito jatkuu pitkään.
Lower maintenance doses may be required due to the age-related reduction in renal function. 
Pienemmät ylläpitoannokset voivat olla tarpeen ikään liittyvän munuaisten vajaatoiminnan vuoksi.
Administration site related reactions 
Antopaikkaan liittyvät reaktiot
Vancomycin is also indicated in all age groups for the perioperative antibacterial prophylaxis in patients that are at high risk of developing bacterial endocarditis when undergoing major surgical procedures. 
Vankomysiini on myös tarkoitettu kaikissa ikäryhmissä perioperatiiviseen antibakteeriseen estohoitoon potilailla, joilla on suuri riski sairastua bakteeriperäiseen endokardiittiin suurten kirurgisten toimenpiteiden yhteydessä.
Vancomycin should be infused slowly (see sections 4.2 and 4.4). 
Vankomysiiniä on infusoitava hitaasti (ks. kohdat 4.2 ja 4.4).
Prolonged use of vancomycin may result in the overgrowth of non-susceptible organisms. 
Vankomysiinin pitkäaikainen käyttö saattaa johtaa vastustuskykyisten organismien liikakasvuun.
Intraperitoneal antibiotics should be added to the dialysate using sterile technique. 
Intraperitoneaaliset antibiootit lisätään dialysaattiin steriilillä tekniikalla.
Intraperitoneal administration 
Intraperitoneaalinen anto
During multiple dosing of 250 mg every 8 hours for 7 doses, faecal concentrations of vancomycin, in volunteers, exceeded 100 mg/kg in the majority of samples. 
Kun vapaaehtoisille annettiin toistuvasti seitsemän 250 mg:n annosta 8 tunnin välein, vankomysiinin pitoisuus ulosteessa ylitti pitoisuuden 100 mg/kg suurimmassa osassa näytteitä.
Concurrent or sequential use of other ototoxic substances should be avoided. 
Muiden ototoksisten aineiden samanaikaista tai hoidon jälkeistä käyttöä on vältettävä.
- You develop any skin reaction during the treatment. 
- saat minkä tahansa ihoreaktion hoidon aikana.
Tell your doctor immediately if you get any sudden wheeziness, difficulty in breathing, redness on the upper part of the body, rash or itching. 
Kerro lääkärille välittömästi, jos hengityksesi alkaa yhtäkkiä vinkua tai sinulla on hengitysvaikeuksia, ylävartalon punoitusta, ihottumaa tai kutinaa.
The natural decrement of glomerular filtration with increasing age may lead to elevated vancomycin serum concentrations if dosage is not adjusted (see section 4.2). 
Iän myötä tapahtuva glomerulaarisen suodatuksen luonnollinen väheneminen saattaa johtaa seerumin vankomysiinipitoisuuksien suurenemiseen, jos annosta ei muuteta (ks. kohta 4.2).
PMA: post-menstrual age [(time elapsed between the first day of the last menstrual period and birth (gestational age) plus the time elapsed after birth (post-natal age)]. 
PMA: postmenstruaalinen ikä [(aika, joka on kulunut viimeisimmän kuukautiskierron ensimmäisestä päivästä syntymään (sikiöikä) sekä aika, joka on kulunut syntymän jälkeen (syntymänjälkeinen ikä)].
The administration of vancomycin by intraperitoneal injection during continuous ambulatory peritoneal dialysis has been associated with a syndrome of chemical peritonitis. 
Vankomysiinin anto intraperitoneaalisena injektiona jatkuvan ambulatorisen peritoneaalidialyysin aikana on yhdistetty kemiallisen peritoniitin oireyhtymään.
Intravenous vancomycin is usually administered as an intermittent infusion and the dosing recommendations presented in this section for the intravenous route correspond to this type of administration. 
Laskimonsisäistä vankomysiiniä annetaan yleensä jaksottaisena infuusiona, ja tässä kohdassa esitetyt annossuositukset laskimonsisäiseen antoon vastaavat tämän tyyppistä lääkkeenantoa.
Gram-negative bacteria are resistant. 
Gramnegatiiviset bakteerit ovat resistenttejä.
Where appropriate, vancomycin should be administered in combination with other antibacterial agents. 
Vankomysiiniä tulee tarvittaessa antaa yhdessä muiden bakteerilääkkeiden kanssa.
The plasma levels obtained after multiple doses are similar to those achieved after a single dose. 
Useiden annosten jälkeen saavutetut plasmapitoisuudet ovat samaa luokkaa kuin kerta-annoksen jälkeen.
Renal dysfunction delays the excretion of vancomycin. 
Munuaisten toimintahäiriö viivyttää vankomysiinin poistumista.
Pharmacokinetic/ Pharmacodynamic relationship 
Farmakokineettiset/farmakodynaamiset suhteet
At serum concentrations of vancomycin of 10 mg/l to 100 mg/l, the binding of the drug to plasma proteins is approximately 30-55%, measured by ultra-filtration. 
Seerumin vankomysiinipitoisuuksilla 10100 mg/l lääkkeen sitoutuminen plasman proteiineihin on noin 30-55 % ultrafiltraatiolla mitattuna.
Stopping the infusion usually results in a prompt cessation of these reactions. 
Nämä reaktiot häviävät yleensä nopeasti, kun infuusio keskeytetään.
Vancomycin shall only be administered as slow intravenous infusion of at least one hour duration or at a maximum rate of 10 mg/min (whichever is longer) which is sufficiently diluted (at least 100 ml per 500 mg or at least 200 ml per 1000 mg) (see section 4.4). 
Vankomysiiniä saa antaa vain hitaana, vähintään tunnin kestävänä laskimoinfuusiona tai enimmäisnopeudella 10 mg/min (kumpi tahansa kestää pidempään), jota on laimennettu riittävästi (vähintään 100 ml/500 mg tai vähintään 200 ml/1 000 mg) (ks. kohta 4.4).
Below 12 years, age-appropriate formulation should be used. 
Alle 12-vuotiaille on käytettävä tälle ikäryhmälle sopivaa lääkemuotoa.
Vancomycin distribution may be altered in overweight patients due to increases in volume of distribution, in renal clearance and possible changes in plasma protein binding. 
Vankomysiinin jakautuminen saattaa muuttua ylipainoisilla potilailla jakautumistilavuuden ja munuaispuhdistuman kasvun ja mahdollisten plasmaproteiineihin sitoutumisen muutosten myötä.
PMA (weeks) Dose (mg/kg) Interval of administration (h) 
PMA (viikkoa) Annos (mg/kg)
However, use of high-flux membranes and continuous renal replacement therapy (CRRT) increases vancomycin clearance and generally requires replacement dosing (usually after the haemodialysis session in case of intermittent haemodialysis). 
High flux -kalvojen ja jatkuvan munuaiskorvaushoidon (CRRT) käyttäminen kuitenkin suurentaa vankomysiinin puhdistumaa, ja korvausannos on yleensä tarpeen (yleensä hemodialyysin jälkeen, kun kyseessä on jaksottainen hemodialyysi).
The recommended vancomycin dose is 125 mg every 6 hours for 10 days for the first episode of nonsevere CDI. 
Suositeltu vankomysiiniannos on 125 mg 6 tunnin välein 10 päivän ajan ensimmäisen ei-vaikean CDIjakson ajan.
In non-inflamed meninges, vancomycin passes the blood-brain barrier only to a low extent. 
Ei-tulehtuneissa aivokalvoissa vankomysiini läpäisee veri-aivoesteen vain vähäisessä määrin.
Talk to your doctor or hospital pharmacist or nurse during treatment with Vancomycin if: - You are receiving vancomycin for a long time (you may need to have your blood, hepatic and kidneys tested during treatment). 
Keskustele lääkärin, apteekkihenkilökunnan tai sairaanhoitajan kanssa vankomysiinihoidon aikana, jos: - saat vankomysiiniä pitkäaikaisesti (saatat tarvita veri-, maksa- ja munuaiskokeita hoidon aikana).