natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court confirmed the refusal in respect of goods and services in Classes 16, 35, and 41 to 43 by means of general reasoning because of a sufficiently concrete and direct link for all these goods and services. 
Tuomioistuin vahvisti hylkäyksen luokkiin 16, 35 sekä 41–43 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta yleisten perustelujen nojalla, koska kaikkien näiden tavaroiden ja palvelujen välillä oli riittävän suora ja konkreettinen yhteys.
The Court confirmed this approach in the Minimax case, where it held that use of the mark must relate to goods or services already marketed or about to be marketed and for which preparations by the undertaking to secure customers are under way, particularly in the form of advertising campaigns (11/03/2003, C-40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 37). 
Tuomioistuin on vahvistanut tämän näkemyksen asiassa Minimax, jossa se katsoi, että merkkiä on käytettävä niiden tavaroiden ja palvelujen merkkinä, joita myydään tai joiden myynti, jota yritys valmistelee etenkin mainoskampanjoilla hankkiakseen asiakkaita, aloitetaan viipymättä (11/03/2003, C-40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 37).
The Court confirmed this by stating that once the condition as to the existence of reputation is fulfilled, the examination has to proceed regarding the condition that the earlier mark must be detrimentally affected without due cause (14/09/1999, C-375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 30). 
Tuomioistuin on vahvistanut tämän tulkinnan ja todennut, että jos mainetta koskeva ehto täyttyy, on tutkittava seuraavaksi, aiheutuuko aikaisemmalle tavaramerkille aiheettomasti haittaa (14/09/1999, C-375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 30).
The Court considered likelihood of confusion comprehensively in Sabèl (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528). 
Unionin tuomioistuin on käsitellyt sekaannusvaaraa perinpohjaisesti asiassa Sabèl (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528).
The Court considered that the descriptive element ‘fun’ could not confer distinctiveness on the 3D sign. 
Tuomioistuin katsoi, ettei kuvaileva elementti ”fun” (hauska) voinut tehdä kolmiulotteisesta merkistä erottamiskykyistä.
The Court considered that the fact that it did not produce figures regarding market share did not call this finding into question (para. 51). 
Tuomioistuimen mukaan se, että väitteentekijä ei toimittanut markkinaosuutta koskevia lukuja, ei kyseenalaistanut tuomioistuimen johtopäätöstä (51 kohta).
The Court considered that the fact that ‘the proprietor of a mark may use it in a colour or a combination of colours and obtain for it, as the case may be, protection under the relevant applicable provisions … does not mean … that the registration of a mark which does not designate any specific colour covers all colour combinations which are enclosed with the graphic representation’ (para. 39). 
Tuomioistuin katsoi, että se, että tavaramerkin haltija voi käyttää sitä muunvärisenä tai eri värejä yhdistellen ja mahdollisesti saada sille asiaa koskevien voimassa olevien säädösten mukaista suojaa ... ei tarkoita ... että jos tavaramerkki on rekisteröity mitään tiettyä väriä tarkoittamatta, rekisteröinti kattaisi ˮkaikki graafisessa esityksessä olevat väriyhdistelmätˮ (39 kohta).
The Court considered that the Grand Board of Appeal was correct to find, that services such as those designated by the contested mark are in principle offered in every region of a certain level of economic importance. (para. 41). 
Tuomioistuin katsoi suuren valituslautakunnan todenneen perustellusti, että riidanalaisen tavaramerkin kattamien palvelujen kaltaisia palveluja tarjotaan lähtökohtaisesti kaikilla alueilla, joilla on tiettyä taloudellista merkitystä (41 kohta).
The Court considered that the opponent failed to prove the enhanced distinctiveness or reputation of its earlier trade marks, since the evidence submitted (advertisements, seven letters from a number of advertising directors and a video cassette) did not include adequately substantiated or verifiable objective evidence to make it possible to assess the market share held by the marks Emilio Pucci in Spain, how intensive, geographically widespread and long-standing use of the marks had been, or the amount invested by the undertaking in promoting them (para. 73). 
Tuomioistuin katsoi, että väitteentekijä ei kyennyt osoittamaan aikaisempien tavaramerkkien lisääntynyttä erottamiskykyä tai sitä, että ne ovat laajalti tunnettuja, koska todisteet eivät sisällä riittävän yksityiskohtaisia tai todennettavissa olevia objektiivisia seikkoja, jotta voitaisiin arvioida tavaramerkin Emilio Pucci markkinaosuutta Espanjassa, sen käyttämisen intensiivisyyttä, maantieteellistä laajuutta ja kestoa tai sitä, missä määrin yritys on käyttänyt varoja tavaramerkin tunnetuksi tekemiseen (73 kohta).
The Court considered that the sign would be understood by the relevant public as a reference to the alcoholic spirit of Cuba or to an alcoholic beverage from Cuba, despite the structure of the sign (‘the’, singular form, ‘of’ instead of ‘from’) (para. 26). 
Tuomioistuin katsoi, että kohdeyleisö ymmärtäisi merkin viittaavan Kuubasta peräisin olevaan väkevään alkoholiin tai alkoholijuomaan merkin rakenteesta huolimatta (artikkeli ”the”, yksikkö, ”of”-sanan käyttö ”from”-sanan sijasta) (26 kohta).
The Court considered that the smell of strawberries varies from one variety to another and the description ‘smell of ripe strawberries’ can refer to several varieties and therefore to several distinct smells. 
Tuomioistuin katsoi, että mansikoiden tuoksu vaihtelee lajikkeesta toiseen ja että kuvaus ”kypsien mansikoiden tuoksu” voi viitata moneen lajikkeeseen ja näin ollen moneen erilliseen tuoksuun.
The Court considered that the trade mark MONACO had to be refused for goods and services in Classes 9, 16, 39, 41 and 43 as the word ‘monaco’ could be used, in trade, to designate origin, geographical destination or the place of supply of services. 
Tuomioistuin totesi, että tavaramerkki MONACO oli hylättävä luokkiin 9, 16, 39, 41 ja 43 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta, koska elinkeinotoiminnassa sanaa ”monaco” voidaan käyttää osoittamaan alkuperää, maantieteellistä määräpaikkaa tai palvelujen tarjoamisen paikkaan.
The Court considered the following signs dissimilar despite the overlap in a sequence of letters. 
Tuomioistuin katsoi seuraavat merkit erilaisiksi huolimatta kirjainsarjojen päällekkäisyydestä.
The Court did not address this point. 
Tuomioistuin ei käsitellyt tätä seikkaa.
The Court did not assess the evidence on reputation. 
Tuomioistuin ei arvioinut mainetta koskevia todisteita.
The Court did not set out in more detail exactly what would count as detriment or unfair advantage, even though it stated in Sabèl that Article 8(5) EUTMR ‘[does] not require proof of likelihood of confusion’, thereby stating the obvious, namely that the enlarged protection granted to reputed marks is not concerned with their function of origin (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 20). 
Unionin tuomioistuin ei ole tarkemmin määrittänyt, mitä haitalla tai epäoikeutetulla käytöllä tarkoitetaan, vaikka todetessaan asiassa Sabèl, että EUTM-asetuksen 8 artiklan 5 kohdan soveltaminen ei edellytä sekaannusvaaran osoittamista, tuomioistuin myös tarkoitti, että laajalti tunnetuille merkeille myönnettävä laajennettu suoja ei liity merkkien tehtävään alkuperän osoittajana (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 20).
The Court discussed whether use that takes place exclusively or to a large extent between the filing of an application for registration and its publication was sufficient to meet the use requirement. 
Unionin tuomioistuin pohti, voidaanko merkin käyttö, joka on tapahtunut yksinomaan tai pääasiallisesti rekisteröintihakemuksen tekemisen ja rekisteröinnin julkaisemisen välillä, katsoa riittäväksi merkin käyttöä koskevan ehdon täyttymisen kannalta.
The Court dismissed the applicant’s arguments that there was no cooperation between the parties (because the applicant was not integrated in the opponent’s sales structure, was not subject to a no-competition clause and had to bear the costs of sale and promotion) and confirmed the Board’s decision (para. 67 et seq.). 
Tuomioistuin hylkäsi hakijan argumentit, joiden mukaan osapuolten välillä ei ollut yhteistyötä (koska hakijaa ei ollut otettu mukaan väitteentekijän myyntirakenteeseen, kilpailukieltolauseketta ei ollut ja koska hakijan oli vastattava myynnin ja myynninedistämisen kustannuksista), ja vahvisti lautakunnan päätöksen (67 artikla ja sitä seuraavat artiklat).
The Court does not exclude that a survey compiled some time before or after the filing date could contain useful indications, although it is clear that its evidential value is likely to vary depending on whether the period covered is close to or distant from the filing date or priority date of the trade mark application at issue. 
Tuomioistuin ei sulje pois sitä, että tutkimus, joka on tehty tiettynä ajankohtana ennen hakemispäivää tai sen jälkeen, ei voisi sisältää hyödyllisiä tietoja, mutta on selvää, että sen todistusarvo saattaa vaihdella sen mukaan, mitä lähempänä tai kauempana tuo ajanjakso on kyseisen tavaramerkkihakemuksen jättämispäivästä tai etuoikeuspäivästä.
The Court finds that it is therefore unlikely that the goods and services covered by the mark SPA-FINDERS, even if they turn out to be of lower quality, would diminish the power of attraction of the mark SPA’ (para. 49). 
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että näin ollen ei ole kovin todennäköistä, että tavaramerkillä SPA-FINDERS tarkoitetut tavarat ja palvelut – vaikka ne osoittautuisivatkin heikompilaatuisiksi – vaikuttavat tavaramerkin SPA houkuttelevuuteen” 49 kohta).
The Court found a phonetic similarity. 
Tuomioistuin totesi merkkien lausumistavan olevan samankaltainen.
The Court found that: 
Tuomioistuin katsoi, että:
The Court found that copyright cannot constitute a ‘sign used in the course of trade’ within the meaning of Article 8(4) EUTMR. 
Tuomioistuin totesi, että tekijänoikeus ei ole EUTM-asetuksen 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu ”liike-elämässä käytetty merkki”.
The Court found that in the present case, the omission of the words ‘La Sabiduría del Sabor’ in the form used alters the distinctive character of the mark (paras 31-45). 
Tuomioistuin katsoi, että tässä tapauksessa sanojen ”La Sabiduria del Sabor” poistaminen käytetyssä muodossaan muuttaa merkin erottamiskykyä (31–45 kohta).
The Court found that likelihood of association is not an alternative to likelihood of confusion, but that it merely serves to define its scope. 
Unionin tuomioistuin katsoi, että vaara mielleyhtymästä ei ole vaihtoehto sekaannusvaaran käsitteelle, vaan sillä on tarkoitus täsmentää jälkimmäisen käsitteen ulottuvuutta.
The Court found that the condition of ‘genuine use’ may be fulfilled where an EU figurative mark is used only in conjunction with an EU word mark that is superimposed over it, and the combination of those two marks is, furthermore, itself registered as a European Union trade mark, to the extent that the differences between the form in which the trade mark is used and that in which it was registered do not change the distinctive character of the trade mark as registered. 
Tuomioistuin katsoi, että ”tosiallista käyttöä” koskeva edellytys voi täyttyä, jos EU-kuviomerkkiä käytetään ainoastaan yhdessä sen päälle asetetun EU-sanamerkin kanssa ja jos näiden kahden merkin yhdistelmä on rekisteröity EU-tavaramerkiksi, kunhan muodon, jossa tavaramerkkiä käytetään, ja kyseisen tavaramerkin rekisteröidyn muodon väliset erot eivät vaikuta kyseisen tavaramerkin, sellaisena kuin se on rekisteröity, erottamiskykyyn.
The Court found that the opponent had failed to submit opinion polls showing the recognition of the ‘winged hourglass’ logo independently of the word element, and the use of this figurative element alone in a limited number of documents was found insufficient from both a quantitative and qualitative point of view (paras 91 to 93 and para. 112). 
Tuomioistuin katsoi, ettei väitteentekijä ollut pystynyt toimittamaan mielipidekyselyjä, jotka olisivat osoittaneet, että ”siivekäs tiimalasi” -logo tunnetaan sanaelementistä riippumatta, ja että pelkästään tämän kuvaelementin käyttö muutamissa asiakirjoissa ei ollut riittävä todiste sekä määrälliseltä että laadulliselta kannalta (91–93 kohta sekä 112 kohta).
The Court found that the signs were almost identical conceptually. 
Tuomioistuin totesi, että merkit olivat merkityssisällöltään lähes samat.
The Court found that the use of with the superimposed word sign may be considered genuine use of the wordless logo mark to the extent that the wordless logo mark as registered always refers in that form to the goods of the Specsavers group (to be determined by the referring court) (para. 24). 
Tuomioistuin katsoi, että merkin käyttöä sen päälle asetetun sanamerkin kanssa voidaan pitää sanattoman logomerkin tosiasiallisena käyttönä, kunhan sanaton logomerkki, sellaisena kuin se on rekisteröity, viittaa tässä muodossaan aina Specsavers-konsernin tavaroihin (jotka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä) (24 kohta).
The Court found that the word ‘monaco’ corresponds to the name of a globally known principality, not least due to the renown of its royal family and its organisation of a Formula 1 Grand Prix and a circus festival. 
Tuomioistuin katsoi, että sana ”monaco” vastaa esimerkiksi kuuluisasta kuninkaallisesta perheestään, Formula 1 Grand Prix -kilpailun järjestämisestä ja sirkusfestivaalista maailmanlaajuisesti tunnetun ruhtinaskunnan nimeä.
The Court further indicated that use of the mark in non-EU territories cannot be taken into account (para. 38). 
Lisäksi tuomioistuin totesi, ettei merkin käyttöä Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa voida ottaa huomioon (38 kohta).
The Court further pointed out that the essential characteristics of the shape necessary to obtain a technical result must be assessed in the light of the technical function of the actual goods represented. 
Tuomioistuin on korostanut lisäksi, että teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömät muodon olennaiset piirteet on arvioitava esitetyn konkreettisen tavaran teknisen tehtävän perusteella.
The Court further ruled that, although the trade mark for which registration is sought may have been used as part of a registered trade mark or in conjunction with such a mark, the fact remains that, for the purposes of registration of the mark itself, the trade mark applicant must prove that that mark alone, as opposed to any other trade mark that may also be present, identifies the particular undertaking from which the goods originate (16/09/2015, C-215/14, Nestlé KIT KAT, EU:C:2015:604, § 66; 24/02/2016, T-411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 76; 16/03/2016, T-363/15, LAATIKON MUOTO (3D), EU:T:2016:149, § 51). 
Tuomioistuin totesi, että vaikka rekisteröintihakemuksen kohteena olevaa tavaramerkkiä on voitu käyttää rekisteröidyn tavaramerkin osana tai yhdessä tällaisen tavaramerkin kanssa, hakijan on itse tavaramerkin rekisteröimistä varten osoitettava, että tämä tavaramerkki itsessään – eivätkä muut tavaramerkit, joita mahdollisesti myös on esillä – osoittaa tavaroiden olevan peräisin tietystä yrityksestä (16/09/2015, C-215/14, Nestlé KIT KAT, EU:C:2015:604, § 66; 24/02/2016, T-411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 76; 16/03/2016, T-363/15, LAATIKON MUOTO (3D), EU:T:2016:149, § 51).
The Court further stated that ‘the services covered by the mark applied for do not have any characteristic or quality capable of establishing the likelihood of detriment of that type to the earlier mark. 
Lisäksi tuomioistuin totesi, että ”haetun tavaramerkin kattamilla palveluilla ei ole minkäänlaista ominaisuutta tai laatua, jonka perusteella aikaisemmalle tavaramerkille todennäköisesti aiheutuisi tämäntyyppinen haitta.
The Court gave further detailed factors to be considered when assessing due cause on account of prior use. 
Lisäksi tuomioistuin esitti muita yksityiskohtaisia tekijöitä, jotka on otettava huomioon aikaisemman käytön perusteltua syytä arvioitaessa.
The Court has already confirmed that the general public in the Scandinavian countries, the Netherlands and Finland has a basic understanding of English (26/11/2008, T-435/07, New Look, EU:T:2008:534, § 23). 
Unionin tuomioistuin on jo vahvistanut, että Skandinavian maissa, Alankomaissa ja Suomessa suuri yleisö hallitsee englannin perusteet (26/11/2008, T-435/07, New Look, EU:T:2008:534, § 23).
The Court has also established the principle that ‘marks with a highly distinctive character enjoy broader protection than marks with a less distinctive character’ (see paragraph 3.3 below). 
Unionin tuomioistuin on vahvistanut myös periaatteen, jonka mukaan ”sellaisia tavaramerkkejä, jotka ovat erittäin erottamiskykyisiä, suojataan laajemmin kuin niitä, joiden erottamiskyky on heikompi” (ks. kohta 3.3 jäljempänä).
The Court has also held that it is the perception of marks in the mind of the relevant public of the goods or services in question that plays a decisive role in the global assessment of the likelihood of confusion (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23; 22/06/1999, C-342/97, Lloyd Schufabrik, EU:C:1999:323, § 25). 
Tuomioistuin on myös todennut, että sillä, miten tavaroiden tai palvelujen keskivertokuluttaja ymmärtää tavaramerkit, on ratkaiseva merkitys sekaannusvaaran kokonaisarvioinnissa (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23; 22/06/1999, C-342/97, Lloyd Schufabrik, EU:C:1999:323, § 25).
The Court has clarified a number of issues in this respect. 
Tuomioistuin on selventänyt monia seikkoja tältä osin.
The Court has clarified that, for an earlier European Union trade mark, reputation throughout the territory of a single Member State may suffice. 
Tuomioistuin on selventänyt, että aikaisempien EU-tavaramerkkien osalta voi riittää, että osoitetaan merkin maine vain yhden jäsenvaltion koko alueella.
The Court has confirmed that the condition of genuine use of a registered trade mark may be satisfied both where it has been used as part of another composite mark or where it is used in conjunction with another mark, even if the combination of marks is itself registered as a trade mark (18/04/2013, C-12/12, Colloseum Holding, EU:C:2013:253, § 36.). 
Unionin tuomioistuin on vahvistanut, että tavaramerkin tosiasiallista käyttöä koskeva ehto voi täyttyä silloin, kun rekisteröityä tavaramerkkiä käytetään vain toisen moniosaisen tavaramerkin kautta, tai silloin, kun sitä käytetään vain yhdessä toisen tavaramerkin kanssa ja myös nämä molemmat tavaramerkit yhdessä on rekisteröity tavaramerkiksi (18/04/2013, C-12/12, Colloseum Holding, EU:C:2013:253, § 36).
The Court has confirmed this approach (08/05/2012, T-101/11, G, EU:T:2012:223, § 56; appealed 21/03/2013, C-341/12 P, G, EU:C:2013:206), finding conceptual identity where both trade marks can be seen as the same letter. 
Tuomioistuin on vahvistanut tämän näkökannan (08/05/2012, T-101/11, G, EU:T:2012:223, § 56; valitus 21/03/2013, C-341/12 P, G, EU:C:2013:206) toteamalla, että merkityssisältö voi olla sama silloin, kun tavaramerkkien havaitaan muodostuvan samasta kirjaimesta:
The Court has declared that direct evidence such as declarations by professional associations and market studies are usually the most relevant means for proving acquired distinctiveness through use. 
Tuomioistuin on todennut, että ammattialajärjestöjen lausuntojen ja markkinatutkimusten kaltaiset suorat todisteet ovat tavallisesti asiaankuuluvimpia tapoja todistaa käytössä syntynyt erottamiskyky.
The Court has defined distinctiveness in the following manner: 
Unionin tuomioistuin on määrittänyt erottamiskyvyn seuraavasti:
The Court has emphasised on several occasions that a finding of a low distinctive character for the earlier trade mark does not prevent a finding of a likelihood of confusion. 
Tuomioistuin on korostanut useaan otteeseen, että aikaisemman tavaramerkin heikon erottamiskyvyn tunnustaminen ei estä sitä, että todetaan sekaannusvaaran olemassaolo käsiteltävänä olevassa asiassa.
The Court has further elaborated on the concept of ‘change in the economic behaviour of the average consumers’ in its judgment of 14/11/2013, C-383/12 P, Répresentation d’une tête de loup, EU:C:2013:741. 
Tuomioistuin on selventänyt ”keskivertokuluttajien taloudellisen käyttäytymisen muuttuminen” -käsitettä tuomiossaan 14/11/2013, C-383/12 P, Répresentation d’une tête de loup, EU:C:2013:741 .
The Court has given some guidance in respect of the evaluation of distinctiveness acquired through use of the earlier mark and provided a non-exhaustive list of factors. 
Unionin tuomioistuin on antanut joitakin ohjeita aiemman merkin käyttöön perustuvan erottamiskyvyn arvioinnista sekä luettelon joistakin tekijöistä.
The Court has held that the first use of an identical or similar mark may suffice, in some circumstances, to cause actual and present detriment to the distinctive character of the earlier mark or to give rise to a serious likelihood that such detriment will occur in the future (27/11/2008, C-252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 75). 
Unionin tuomioistuin on todennut, että identtisen tai samankaltaisen merkin ensimmäinen käyttö voi joissakin olosuhteissa riittää aiheuttamaan tosiasiallista ja aktuaalista haittaa aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvylle tai synnyttää vakavan vaaran tällaisen vahingon aiheutumisesta tulevaisuudessa (27/11/2008, C-252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 75).
The Court has held that transit, which consists in transporting goods lawfully manufactured in a Member State to a non-member country by passing through one or more Member States, does not involve any marketing of the goods in question and is therefore not liable to infringe the specific subject matter of the trade mark (regarding the transit through France of goods originating in Spain and destined for Poland, see judgments of 23/10/2003, C-115/02, Rioglass and Transremar, EU:C:2003:587, § 27; 09/11/2006, C-281/05, Diesel, EU:C:2006:709, § 19). 
Tuomioistuin on todennut, että kauttakuljetus, jossa jossakin jäsenvaltiossa laillisesti valmistetut tavarat kuljetetaan kolmanteen maahan, joka ei ole jäsenvaltio, yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta, ei merkitse kyseisten tavaroiden markkinointia, joten se ei voi loukata tavaramerkkiin perustuvan oikeuden ydinsisältöä (tapaus koskee espanjalaista alkuperää olevien tavaroiden kauttakuljetusta Ranskan kautta Puolaan; ks. tuomiot 23/10/2003, C-115/02, Rioglass and Transremar, EU:C:2003:587, § 27; 09/11/2006, C-281/05, Diesel, EU:C:2006:709, § 19).
The Court has identified the following factors for determining whether goods/services are similar: 
Unionin tuomioistuin on nimennyt seuraavat tekijät, joiden perusteella voidaan todeta, ovatko tavarat/palvelut samankaltaisia:
The Court has indicated that for the purposes of the global assessment, the average consumer of the products concerned is deemed to be reasonably well informed and reasonably observant and circumspect, and that the relevant public’s degree of attention is likely to vary according to the category of goods or services in question (22/06/1999, C-342/97, Lloyd Schuhfabrik, EU:C:1999:323, § 26). 
Tuomioistuin on todennut, että kokonaisarviointia varten kyseisen tyyppisten tavaroiden keskivertokuluttajan oletetaan olevan tavanomaisesti valistunut sekä kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen ja että keskivertokuluttajan tarkkaavaisuusaste voi vaihdella kyseisten tavaroiden tai palvelujen tyypin mukaan (22/06/1999, C-342/97, Lloyd Schuhfabrik, EU:C:1999:323, § 26).
The Court has indicated that it is not possible to prescribe, in the abstract, what quantitative threshold should be chosen in order to determine whether use was genuine or not, and accordingly there can be no objective de minimis rule to establish a priori the level of use needed in order for it to be ‘genuine’. 
Unionin tuomioistuin on todennut, ettei lähtökohtaisesti ole mahdollista määrittää abstraktisti, mitä määrällistä rajaa olisi sovellettava ratkaistaessa, onko käyttö tosiasiallista vai ei, eikä näin ollen voi olla olemassa objektiivista sääntöä, jolla asetettaisiin lähtökohtaisesti vähimmäismäärä todisteille, joiden perusteella käyttö olisi riittävää.