natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the official Bavarian evaluation found that most participants in some measures were farmers already practising these methods, and that there was minimal difference in the environmental performance of participating and non-participating farmers. 
Lisäksi Baijerin osavaltion virallisen arvioinnin yhteydessä havaittiin, että suurin osa joihinkin toimenpiteisiin osallistuneista viljelijöistä harjoitti kyseisenlaisia viljelytapoja jo ennestään.
In Baden-Württemberg (Germany), the MEKA programme does not adequately address some severe local environmental problems caused by intensive practices, for example pesticide and fertiliser pollution in Kaiserstuhl, Kraichgau and south of Stuttgart. 
Baden-Württembergissä (Saksa) MEKA-ohjelman yhteydessä ei käsitellä asianmukaisesti joitakin paikallisia, voimaperäisistä käytännöistä aiheutuvia vakavia ympäristöongelmia, esimerkiksi torjunta-aineista ja lannoitteista peräisin olevaa saastumista Kaiserstuhlissa, Kraichgaussa ja Stuttgartin eteläpuolella.
In France, the allocation of funds between regions was based on purely agronomic criteria, i.e. the number of farmers and hectarage of each region, with no reference to environmental problems or risks. 
Ranskassa varat osoitettiin eri alueille ainoastaan agronomisten perusteiden mukaan, toisin sanoen kunkin alueen viljelijämäärän ja maatalousmaan pinta-alan mukaan, eikä ympäristöongelmia tai -riskejä otettu lainkaan huomioon.
In consequence, areas with pressing environmental needs, such as Brittany, which suffers from high nitrate pollution due to intensive pig farming, were not given due priority. 
Näin ollen sellaisia alueita, joilla on pikaista ratkaisua tarvitsevia ympäristöongelmia (esimerkiksi Bretagne, jossa voimaperäisen sikojen tuotannon vuoksi on suuria nitraattisaasteongelmia), ei asetettu asianmukaisesti etusijalle.
In Italy, although environmental priorities were initially important in the regional allocation of funds, this approach was subsequently abandoned in favour of a demand-led approach, i.e. the regions which spent most received the greatest budget in the following year. 
Italiassa ympäristöprioriteetit olivat aluksi tärkeä tekijä osoitettaessa varoja eri alueille, mutta tästä lähestymistavasta luovuttiin myöhemmin ja siirryttiin ”kysyntään” perustuvaan lähestymistapaan, toisin sanoen ne alueet, jotka käyttivät eniten varoja, saivat niitä eniten myös seuraavana vuonna.
In Sicily, although the regional programme identifies the localities of highest environmental priority, aid distribution is indiscriminate across the region. 
Sisilian alueellisessa ohjelmassa yksilöidään ympäristönäkökohtien kannalta tärkeimmät paikkakunnat, mutta tuki jaetaan mielivaltaisesti alueen eri osiin.
In Finland, although the main agricultural pollution problems identified by the programme are concentrated in the south-west of Finland, only 20 % of total expenditure is devoted to this region. 
Suomessa ohjelman yhteydessä yksilöidyt pahimmat maatalouden aiheuttamat saastumisongelmat ovat keskittyneet Lounais-Suomeen, mutta vain 20 prosenttia kaikista menoista on osoitettu tälle alueelle.
Furthermore, the Finnish programme even allowed farmers in certain circumstances to apply more fertiliser than the economic optimum. 
Lisäksi Suomen ympäristöohjelmassa viljelijöiden sallittiin tietyissä olosuhteissa käyttää enemmän lannoitteita kuin olisi taloudellisesti järkevintä.
Ingress of seawater occurs because too much groundwater is being extracted for use by agriculture. 
Merivettä pääsee pohjaveteen, koska pohjavettä otetaan liikaa maatalouden tarkoituksiin.
This problem is not addressed by the programme. 
Ohjelmassa ei puututa tähän ongelmaan.
Furthermore, only farmers with less than 50 ha and/or 50 LUs are eligible for AE aid. 
Lisäksi ainoastaan sellaiset viljelijät, joilla on vähemmän kuin 50 hehtaaria ja/tai vähemmän kuin 50 eläinyksikköä, ovat oikeutettuja maatalouden ympäristötukeen.
This reduces by half the hectarage which could be covered by the scheme, and undermines the environmental potential of the programme. 
Tämä rajoitus pienentää järjestelmän kattaman pinta-alan puoleen, ja ohjelman ympäristöllinen merkitys vähenee.
In Spain, the national measure combating soil erosion, one of Spain’s two biggest AE problem, was not implemented during the first two years of programme operation, due to a lack of national funds available for co-financing. 
Espanjassa kansallinen toimenpide eroosion — joka on toinen Espanjan suurimmista maatalouden ympäristöongelmista — torjumiseksi jäi panematta täytäntöön ohjelmatoiminnan kahden ensimmäisen vuoden aikana, koska yhteisrahoitukseen ei ollut käytettävissä kansallisia varoja.
In Austria, there was a provincial allocation of funds but the national authorities could not provide the Court with evidence to support it. 
Itävallassa varoja osoitettiin maakunnittain, mutta kansalliset viranomaiset eivät kyenneet toimittamaan tilintarkastustuomioistuimelle tietoja jaon perusteista.
In addition, the Court’s auditors found that livestock density supported by AE aid remained too high to deliver significant ecological benefit to pasture land, in terms of greater bio-diversity i.e., variety and quantity of wild plant and animal life. 
Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen tarkastajat havaitsivat, että maatalouden ympäristötuen maksamisen yhteydessä hyväksyttiin liian suuria eläintiheyksiä, jotta laidunmaille olisi koitunut tuesta merkittävää ekologista hyötyä suuremman luonnon monimuotoisuuden eli suuremman erilaisten villien kasvien ja eläinten määrän muodossa.
Indeed, the high density allowed by the programme motivated existing extensive producers to intensify their production in order to exhaust the possibility for aid. 
Ohjelman sallima eläintiheys oli niin suuri, että se kannusti laajaperäisen maatalouden harjoittajia voimaperäistämään tuotantoaan tukien maksimoimiseksi.
AE measures have thus only slightly reduced the Austrian stock numbers (0,1 %). 
Näin ollen maatalouden ympäristötoimenpiteillä on vain hiukan (0,1 prosenttia) vähennetty karjan päälukua Itävallassa.
Moreover, in this Member State only a limited number of farmers had to change their normal practices to satisfy the programme. 
Lisäksi ainoastaan vähäinen määrä viljelijöitä joutui Itävallassa muuttamaan tavanomaisia käytäntöjään noudattaakseen ohjelmaa.
In Sweden, the National Audit Office concluded in its report that ‘the environmental effects of the grants are much smaller than they would have been if there had been a greater focus on, for example, the counties of Skåne or Halland where there is extensive nitrogen leakage’. 
Ruotsissa kansallinen tarkastusvirasto päätteli raportissaan, että tuen ympäristövaikutukset ovat paljon pienemmät kuin ne olisivat olleet, jos painopiste olisi ollut esimerkiksi Skånen tai Hallandin lääneissä, joissa on suuria typ-pipäästöjä.
In the United Kingdom, the National Audit Office pointed out that there is better scope for targeting of aids within programme zones and for giving a higher priority to the support of environmentally friendly arable techniques. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa kansallinen tarkastuselin huomautti, että enemmän saavutetaan, kun tuet kohdennetaan ohjelmavyöhykkeiden avulla ja asettamalla selkeämmin etusijalle ympäristöystävällisten viljelytekniikoiden tukeminen.
C 353/20 EN Official Journal of the European Communities 8.12.2000 52. 
C 353/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8.12.2000 52.
The failure to prioritise environmental needs also characterises the management of AF measures. 
Metsitystoimenpiteiden hallinnoinnissa ei myöskään ole asetettu ympäristöön liittyviä tarpeita etusijalle.
The EEA has noted in respect of AF, that ‘in many cases, fast-growing species, including exotic species, have been used, often at the expense of habitats of high biodiversity value’ (1). 
Euroopan ympäristökeskus on todennut, että metsitysohjelmissa on monissa tapauksissa käytetty nopeakasvuisia lajeja, mukaan lukien vierasperäiset lajit, usein sellaisten elinympäristöjen vahingoksi, jotka ovat luonnon monimuotoisuuden kannalta arvokkaita (1).
An Irish study found that ‘It is generally thought that planting trees is good for the environment... . 
Irlantilaisessa tutkimuksessa todettiin, että puiden istuttamista pidetään yleisesti ympäristöystävällisenä.
However, in Ireland, where planting consists of predominantly commercial forests, 80 % of which are non-indigenous conifers, there is considerable concern regarding the external costs of afforestation (costs which are borne by people other than the forest owner). 
Irlannissa kuitenkin valtaosa istutuksista on talousmetsiä, joista 80 prosenttia on vierasperäisiä havupuita, ja metsityksen ulkoisista kustannuksista (muille kuin metsänomistajille koituvista kustannuksista) kannetaan huomattavasti huolta.
Of particular concern are the potential negative effects of forestry on landscape, water and wildlife’ (2). 
Erityisen huolestuttavia ovat metsänhoidon mahdolliset haittavaikutukset maiseman, veden ja luonnon kannalta (2).
Poor prioritisation of environmental needs is also evident in Spain, Austria, Germany, Portugal and Italy (see Text box 2). 
Ympäristönäkökohtien priorisoinnista ei ole huolehdittu myöskään Espanjassa, Itävallassa, Saksassa, Portugalissa eikä Italiassa (ks. laatikko 2).
Text box 2 In Spain, the national AF programme identifies among its primary objectives the combating of soil erosion and desertification, but the criteria for regional and local distribution of funds give priority to agricultural and commercial factors rather than environmental requirements. 
Laatikko 2 Espanjan kansallisessa metsitysohjelmassa asetetaan tärkeimmiksi tavoitteiksi maaperän eroosion ja aavikoitumisen torjuminen, mutta varojen alueellisessa ja paikallisessa jakamisessa maatalouteen liittyvät ja kaupalliset näkökohdat on asetettu etusijalle ympäristövaatimusten sijasta.
While environment agency officials recommended a mixed plantation of different varieties of oak trees (95 % quercus rotundifolia, with only 5 % quercus suber), the agricultural authorities approved a single-variety plantation with 100 % quercus suber. 
Ympäristöviraston edustajat suosittelivat eri tammilajeista (95 prosenttia ”quercus rotundifolia” -lajia ja vain 5 prosenttia ”quercus suber” -lajia) koostuvaa sekaistutusta, mutta maatalousviranomaiset hyväksyivät yhden lajin istutuksen, eli kaikki istutetut tammet olivat ”quercus suber” -lajia.
In Austria, the Commission-approved programme foresees that 70 % of the total aid paid for ‘afforestation’, is actually paid to support the construction of forest tracks; ECU 37 million from a budget of ECU 53 million for 1995 to 1997 (3). 
Itävallassa komission hyväksymässä ohjelmassa määrätään, että 70 prosentilla ”metsitykseen” maksetusta kokonaistuesta tuetaan tosiasiassa metsäteiden rakentamista, mikä merkitsee 37:ää miljoonaa ecua 53 miljoonan ecun talousarviosta vuosille 1995–97 (3).
Although forest track building has been defended by the Member State authorities on grounds that it allows better care of woodland and environment-friendly felling and removal of trees, the proportion of the AF budget spent on this activity is high. 
Vaikka jäsenvaltion viranomaiset ovat puolustaneet metsäteiden rakentamista sillä perusteella, että niiden avulla voidaan taata parempi metsämaiden hoito ja hoitaa puiden kaato ja siirtäminen ympä-ristöystävällisellä tavalla, tähän toimintaan käytetään suhteessa suuri osa metsitysohjelman talousarviosta.
Furthermore the EEA notes that even narrow non-asphalted service tracks may lead to fragmentation of habitats and easier access to previously remote areas, with long-term implications for the integrity of the ecosystems (4). 
Lisäksi Euroopan ympäristökeskus toteaa, että kapeat, päällystämättömät huoltotietkin voivat aiheuttaa elinympäristöjen pirstaloitumista ja helpottaa pääsyä alueille, jotka olivat aiemmin syrjässä, mikä saattaa vahingoittaa pitkällä aikavälillä ekosysteemien yhtenäisyyttä (4).
In Germany (Bavaria), the Court’s auditors found that track construction had increased the accessibility of hitherto-remote high alpine forest. 
Saksassa (Baijeri) tilintarkastustuomioistuimen tarkastajat havaitsivat, että teiden rakentaminen oli helpottanut pääsyä korkealla sijaitsevaan alppimetsään, joka aiemmin oli ollut syrjäinen.
In Portugal, some beneficiaries visited by the Court’s auditors were found to have uprooted mature trees, in order to qualify for new plantation aid. This caused soil erosion, a problem exacerbated by excessive soil disturbance during the planting of the new trees. 
Portugalissa tilintarkastustuomioistuimen tarkastajat havaitsivat joidenkin edunsaajien luona, että nämä olivat raivan-neet vanhoja puita voidakseen saada istutustukea. Raivaus aiheutti maaperän eroosiota, ja ongelma paheni, kun maaperää muokattiin runsaasti uusia puita istutettaessa.
In Italy, at regional level only 0,001 % of Emilia-Romagna’s farmland has been afforested, and this with tree species chosen for their commercial rather than environmental value. 
Italiassa Emilia-Romagnan alueella ainoastaan 0,001 prosenttia viljelymaasta on metsitetty, ja istutukseen valittiin puut pikemminkin kaupallisten kuin ympäristönäkökohtien perusteella.
Moreover, the means specified in the programmes to achieve environmental objectives sometimes raise doubts about their efficiency. 
Lisäksi ohjelmissa eritellyt keinot, joilla ympäristötavoitteita olisi tarkoitus saavuttaa, ovat toisinaan tehokkuudeltaan epäilyt-täviä.
In Castile-La Mancha (Spain), where the programme aims to reduce water use, the use of water was already restricted by national law before the introduction of AE measures, whereby large farms got less access rights to water per hectare than small farms. 
Kastilia-La Manchassa (Espanja), missä ohjelman tavoitteena on vähentää veden kulutusta, vedenkäyttöä oli rajoitettu kansallisella lainsäädännöllä jo ennen maatalouden ympäristötoimenpiteiden käyttöönottoa. Lain nojalla suurtilat saivat vähemmän vedenkäyttöoikeuksia hehtaaria kohti kuin pientilat.
The AE programme introduced the regional average pre-programme water consumption per hectare as a baseline for measuring the individual reduction in water consumption. 
Maatalouden ympäristöohjelmassa otettiin lähtökohdaksi ohjelmaa edeltänyt alueen keskimääräinen vedenkulutus hehtaaria kohti, johon verraten yksittäisiä vedenkulutuksen vähennyksiä mitataan.
Farmers are compensated if they commit themselves to using 50 %, 70 % or 100 % less water than the regional average consumption of water per hectare in the pre-programme period. 
Viljelijöille maksetaan korvausta, jos he sitoutuvat käyttämään vettä 50, 70 tai 100 prosenttia vähemmän kuin alueella oli keskimäärin kulutettu hehtaaria kohden ennen ohjelman aloittamista.
In addition, they are exempted from the water-use restrictions under national law. 
Lisäksi he saavat vapautuksen kansallisen lainsäädännön mukaisista vedenkäytön rajoituksista.
1 ( ) European Environment Agency, ‘Environment in the European Union at the turn of the century’, Copenhagen, 1999, p. 
1 ( ) Euroopan ympäristökeskus: ”Ympäristö Euroopan unionissa vuosisadan vaihteessa”, Kööpenhamina 1999, s.
286. 
286.
8.12.2000 EN Official Journal of the European Communities C 353/21 54. 
8.12.2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 353/21 54.
Such a programme is attractive to farmers whose water consumption and/or access rights are already lower than the regional averages. 
Kyseisenlainen ohjelma kiinnostaa niitä viljelijöitä, joiden vedenkulutus ja/tai käyttöoikeudet alittavat jo valmiiksi alueelliset keskiarvot.
These farmers can qualify for the 50 %, 70 % or 100 % reduction schemes even though they reduce their actual water consumption by less than 50 %, 70 % or 100 % respectively. 
Nämä viljelijät voidaan hyväksyä 50, 70 tai 100 prosentin vähennystuen saajiksi, vaikka he vähentävät todellista vedenkulutustaan vähemmän kuin 50, 70 tai 100 prosenttia.
Indeed, farmers whose previous water consumption/rights were below the 50 % or 70 % of the regional average are even able to increase their actual water consumption, and get aid as well. 
Viljelijät, joiden aiempi vedenkulutus tai käyttöoikeudet olivat alle 50 tai 70 prosenttia alueellisesta keskiarvosta, voivat jopa kasvattaa todellista vedenkulutustaan ja saada lisäksi tukea.
The scheme is also attractive to farmers who have no water or access rights at all. 
Tuki kiinnostaa myös viljelijöitä, joilla ei ole lainkaan vettä tai käyttöoikeuksia.
A local study in Castile-La Mancha found the perverse situation that most of the 570 holdings in receipt of AE aid for agreeing to use no irrigation had no access to irrigation in any event. 
Kastilia-La Manchassa toteutetussa paikallisessa tutkimuksessa kävi ilmi kieroutunut tilanne, jossa useimmilla niistä 570 tilasta, jotka saivat maatalouden ympäristötukea sillä perusteella, että ne suostuivat olemaan kastelematta viljelyksiään, ei ollut missään tapauksessa mahdollisuutta kasteluun.
In the opposite case, small farmers with substantial access rights and correspondingly high water consumption already, would find the AE scheme unattractive, because the aid is insufficient to compensate them for lost yield. 
Toisaalta taas pienviljelijät, joilla jo on huomattavat käyttöoikeudet ja vastaavasti runsas vedenku-lutus, eivät kiinnostu maatalouden ympäristötuesta, koska tuki ei riitä korvaamaan menetettyä tuotosta.
A further problem was noted by the Court in Castile-La Mancha. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi toisenkin ongelman Kastilia-La Manchassa.
It follows from Commission Regulation (EC) No 746/96, Article 10(1) that payment of AE aid in such circumstances is irregular. 
Komission asetuksen (EY) N:o 746/96 10 artiklan 1 kohdan nojalla maatalouden ympäristötuen maksaminen kyseisenlaisissa oloissa on sääntöjenvastaista.
Given that set-aside constitutes around 30 % of programme hectarage, this represents a grave waste of Community funds. 
Koska kesannointimaa muodostaa noin 30 prosenttia ohjelman piiriin kuuluvasta hehtaarialasta, tämä merkitsee vakavaa yhteisön varojen tuhlausta.
The effectiveness of programmes depends also on the correct calculation of aid rates. 
Ohjelmien vaikuttavuus riippuu myös siitä, lasketaanko tuen taso oikein.
Regulation (EEC) No 2078/92 specifies that AE aid is paid to compensate farmers for obeying specific restrictions on their farm practice, restrictions which result in a loss of net income. 
Asetuksessa (ETY) N:o 2078/92 säädetään erityisesti, että maatalouden ympäristötukea maksetaan korvaukseksi siitä, että viljelijät suostuvat erityisiin maatalouskäytäntöjen rajoituksiin, jotka aiheuttavat nettotulojen vähenemistä.
If aid rates are set too low, then few farmers will participate and programmes will have little environmental impact. 
Jos tukitasot asetetaan liian mataliksi, vain vähän viljelijöitä osallistuu ohjelmiin ja niiden ympäristövaikutukset jäävät vähäisiksi.
If aid rates are set too high, then programme costs will be higher than necessary. 
Jos tukitasot asetetaan liian korkeiksi, ohjelmien kustannukset nousevat suuremmiksi kuin on tarpeen.
An official evaluation in Finland found that in 1997 the gross cost to Finnish farmers of programme participation totalled FIM 773 million (ECU 110 million); but the aid paid totalled FIM 1 372 million (ECU 195 million), an excess over the total participation costs to Finnish farmers of almost FIM 600 million (ECU 85 million) (1). 
Virallisen, Suomessa tehdyn arvioinnin mukaan vuonna 1997 maatalouden ympäristöohjelmaan osallistuneiden suomalaisten viljelijöiden tulonmenetys bruttona laskettuna oli yhteensä 773 miljoonaa Suomen markkaa (110 miljoonaa ecua), kun taas tukea maksettiin yhteensä 1 372 miljoonaa Suomen markkaa (195 miljoonaa ecua), eli lähes 600 miljoonaa Suomen markkaa (85 miljoonaa ecua) enemmän kuin ohjelmaan osallistuneiden suomalaisten viljelijöiden tulonmenetykset yhteensä (1).
For the period 1995 to 1997, the Court estimates that the gap between calculated total costs incurred by farmers and total aid paid to farmers in Finland amounted to ECU 422 million. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, että vuosina 1995–1997 Suomessa viljelijöille yhteensä aiheutuneiden laskennallisten tulonmenetysten ja viljelijöille yhteensä maksetun tuen erotus oli 422 miljoonaa ecua.
In Sweden, the National Audit Office concluded that the rate of AE support paid for the measure concerning perennial ley farming was significantly in excess of Swedish farmers’ actual costs of participation (2). 
Ruotsissa kansallisen tarkastuselimen mukaan nurmenvilje-lyä koskevan toimenpiteen osalta maksetun maatalouden ympäristötuen taso oli huomattavasti suurempi kuin ohjelmaan osallistuneiden ruotsalaisten viljelijöiden todelliset tulonmenetykset (2).
The UK National Audit Office found that aid rates for some measures were higher than the average participation costs to farmers, but in respect of most measures, aid rates are set lower than farmers average participation costs. 
Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen tarkastuselin totesi, että joihinkin toimenpiteisiin liittyvät tukitasot ylittivät ohjelmaan osallistuneiden viljelijöiden keskimääräiset tulonmenetykset, mutta useimpien toimenpiteiden yhteydessä tukitasot asetetaan alhaisemmiksi kuin osallistumisesta viljelijöille aiheutuvat keskimääräiset tulonmenetykset.
Similar problems were identified in Germany, Austria, Portugal and Spain (see Text box 3). 
Vastaavia ongelmia todettiin Saksassa, Itävallassa, Portugalissa ja Espanjassa (ks. laatikko 3).
Text box 3 In Germany, an official evaluation of the federal programme found that aid rates were insufficient to compensate the farmers for their conversion costs. 
Laatikko 3 Saksassa liittovaltion ohjelman virallisessa arvioinnissa havaittiin, että tukitasot olivat riittämättömät korvaamaan viljelijöille muutoksesta aiheutuvat kustannukset.
In Baden-Württemberg (Germany), the official MEKA evaluation concluded that aid rates were excessive for some measures, for example grassland protection aid. 
Baden-Württembergissä (Saksa) MEKA-ohjelman virallisessa arvioinnissa todettiin, että tukitasot olivat liian korkeat joidenkin toimenpiteiden, esimerkiksi laidunmaiden suojeluun myönnettävän tuen kohdalla.
In Austria, in contrast with all other measures set out in the national programme, the aid rate for the Elementar-förderung lacks quantified justification. 
Itävallassa ”Elementarförderung”-toimenpiteelle asetettua tukitasoa ei ole perusteltu kvantitatiivisesti, toisin kuin on tehty kansallisen ohjelman kaikkien muiden toimenpiteiden osalta.
This aid rate was subsequently acknowledged as excessive by the national authorities and reduced. 
Kansalliset viranomaiset myönsivät myöhemmin, että tukitaso oli liian korkea, ja sitä madallettiin.
The rates for several further measures, for example those in support of crop rotations and for cessation of maize production, are excessive on the basis of available evidence. 
Useiden muiden — esimerkiksi viljelykiertoa ja maissintuotannosta luopumista tukevien — toimenpiteiden tukitasot ovat saatavilla olevan aineiston perusteella liian suuria.
In Portugal, aid rates undercompensate farmers by more than a quarter of their real costs. 
Portugalissa tukitasot ovat niin alhaiset, että viljelijöiltä jää saamatta takaisin yli neljännes todellisista kuluista.
In Spain, the Court’s auditors identified an increase in aid rates by the Spanish authorities which lacked any supporting evidence. 
Espanjassa tilintarkastustuomioistuimen tarkastajat havaitsivat, että kansalliset viranomaiset olivat nostaneet tukitasoja ilman todentavaa aineistoa.
(1) Finnish Ministry of Agriculture, ‘Final report of the follow-up group’, 2 Report No 1998/5 — Helsinki 1998, p. 
(1) 2 ( ) Maa-ja metsätalousministeriö (Suomi): ”Seurantatyöryhmän loppu-raportti”, työryhmämuistio 1998/5, Helsinki 1998, s.
73. () Riksrevisionsverket (Swedish National Audit Office) ‘Jordbrukets mil-jöstöd — minskning av kväveläckage och bevarande av biologisk mångfald’, Stockholm, 1998, pp. 9 to 11. 
73. Riksrevisionsverket (Ruotsin kansallinen tarkastusvirasto): ”Jordbru-kets miljöstöd — minskning av kväveläckage och bevarande av bio-logisk mångfald”, Tukholma 1998, s.
C 353/22 EN Official Journal of the European Communities 8.12.2000 58. 
C 353/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8.12.2000 58.