natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Box 5 Coordination between managing authorities and investigation and prosecution bodies In Latvia, the investigative authorities refused to start criminal proceedings in a number of cases identified by the managing authority and its delegated intermediate bodies. 
45 Laatikko 5 Koordinointi hallintoviranomaisten ja tutkinta-ja syyttäjäviranomaisten välillä Latviassa tutkintaviranomaiset kieltäytyivät aloittamasta rikosoikeudellista menettelyä joissakin hallintoviranomaisen ja sen valtuutettujen välittävien elinten havaitsemissa tapauksissa.
To analyse the reasons for these refusals and determine whether changes were required to working practices, the AFCOS set up an interinstitutional working group involving the authorities, the Ministry of Justice, the police and the State prosecution service. 
Petostentorjunnan koordinointivirasto perusti viranomaisten välisen työryhmän analysoimaan kieltäytymisen syitä ja määrittämään, oliko työskentelykäytäntöjä aiheellista muuttaa. Työryhmään osallistuivat tutkintaviranomaiset, oikeusministeriö, poliisi ja valtionsyyttäjän virasto.
The working group now meets regularly to examine cases of suspected fraud in the implementation of Cohesion funding. 
Työryhmä tapaa nykyisin säännöllisesti perehtyäkseen koheesiovarojen käyttöön liittyviin epäiltyihin petostapauksiin.
Conclusions and recommendations 78 Through this audit, we assessed whether managing authorities have properly met their responsibilities at each stage of the anti-fraud management process: fraud prevention, fraud detection and fraud response (including reporting on fraud and recovery of funds unduly paid). 
Johtopäätökset ja suositukset 78 Tarkastuksessaan tilintarkastustuomioistuin arvioi, ovatko hallintoviranomaiset täyttäneet asianmukaisesti velvollisuutensa petostentorjunnan hallinnointiprosessin jokaisessa vaiheessa eli petosten ehkäisemisen ja havaitsemisen sekä petoksiin reagoimisen (mukaan lukien petoksista raportoiminen ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintä) aikana.
To this end, we assessed whether managing authorities have: (a) developed anti-fraud policies, performed a thorough risk assessment and implemented adequate preventive and detective measures; and (b) properly responded to detected fraud in coordination with AFCOSs and other competent anti-fraud bodies. 
Tätä varten tilintarkastustuomioistuin arvioi, ovatko hallintoviranomais et a) laatineet petostentorjuntapolitiikan, suorittaneet perusteellisen riskienarvioinnin ja toteuttaneet riittävät ehkäisevät ja havaitsemista helpottavat toimet b) ryhtyneet yhdessä koordinointivirastojen ja muiden toimivaltaisten petostentorjuntaelinten kanssa tarkoituksenmukaisiin toimiin havaittujen petosten osalta.
79 Our overall conclusion is that, although there have been improvements in the way managing authorities identify fraud risks and design preventive measures, they still need to strengthen fraud detection, response and coordination. 
79 Tilintarkastustuomioistuin katsoo yleisesti ottaen, että hallintoviranomaiset yksilöivät petosriskejä ja suunnittelevat ehkäiseviä toimia aiempaa paremmin, mutta niiden on yhä kehitettävä havaitsemista, reagointia ja koordinointia.
Managing authorities generally have no specific anti-fraud policy 80 Managing authorities seldom prepare a formal anti-fraud policy or a similar single document specifying the fraud prevention, detection and response (correction and prosecution) measures which they have designed following a risk assessment. 
Hallintoviranomaisilla ei yleensä ole erityistä petostentorjuntapolitiikkaa 80 Hallintoviranomaiset laativat vain harvoin virallisen petostentorjuntapolitiikan tai vastaavan yhtenäisen asiakirjan, jossa täsmennetään petosten ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi ja petoksiin vastaamiseksi (korjaavat ja syytetoimet) toteutettavat toimet, jotka viranomaiset ovat suunnitelleet riskienarvioinnin pohjalta.
We consider that the preparation and publication of a formal anti-fraud policy in the form of a single, stand-alone document is essential in order to communicate a managing authority’s determination to actively combat fraud. 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että virallisen petostentorjuntapolitiikan laatiminen ja julkaiseminen itsenäisenä yhtenäisenä asiakirjana on olennaista, koska hallintoviranomainen siten viestittää torjuvansa petoksia määrätietoisesti ja aktiivisesti.
This is particularly relevant, as only ten Member States have adopted a national anti-fraud strategy based on the Commission’s recommendation. 
Tämä on tärkeä näkökohta etenkin siksi, että vain kymmenen jäsenvaltiota on hyväksynyt kansallisen petostentorjuntastrategian komission suosituksen perusteella.
We consider the absence of provisions requiring managing authorities to adopt formal anti-fraud policies to be a shortcoming in the design of the anti-fraud framework for 2014-2020 (paragraphs 18 to 21). 44 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että vuosien 2014–2020 petostentorjuntakehyksen rakenne on puutteellinen, sillä hallintoviranomaisilta ei säännöksin edellytetä virallisen petostentorjuntapolitiikan hyväksymistä (kohdat 18– 21). 46
Recommendation 1 – Develop formal strategies and policies to combat fraud against EU funds (a) Member States that do not have a national anti-fraud strategy (see paragraph 20 and footnote 19) should formulate one. 
Suositus 1 – Kehitetään viralliset strategiat ja toimintalinjat, joilla torjutaan EU:n varoihin kohdistuvia petoksia a) Jäsenvaltiot, joilla ei ole kansallista petostentorjuntastrategiaa (ks. kohta 20 ja alaviite 19), laativat sellaisen.
The strategy should at least: — be based on the assessment of existing risks and involve knowledgeable actors from different areas (managers of EU funds, competent fraud investigation and prosecution bodies, etc.) in its preparation; — outline concrete measures for fraud prevention, detection, investigation and prosecution, and recovery and sanctions; — contain specific arrangements for monitoring the implementation of anti-fraud measures and measuring results; and — explicitly assign responsibilities for the implementation, monitoring, coordination and comparative evaluation of anti-fraud measures. 
Strategian pitäisi vähintäänkin – perustua arvioon olemassa olevista riskeistä, ja sen laatimiseen pitäisi osallistua asiantuntevia toimijoita eri osa-alueilta (EU-varojen hallinnoijia, toimivaltaisia petosten tutkinta-ja syyttäjäviranomaisia jne.) – sisältää käytännön toimenpiteitä, joilla petoksia ehkäistään, havaitaan ja tutkitaan ja joiden avulla ryhdytään syytetoimiin sekä peritään varoja takaisin ja määrätään seuraamuksia – sisältää erityiset järjestelyt, joilla seurataan petostentorjuntatoimien toteuttamista ja mitataan tuloksia – nimenomaisesti osoittaa vastuualueet, jotka koskevat petosten torjuntatoimien toteuttamista, seurantaa, koordinointia ja vertailevaa arviointia.
Unless a sufficiently detailed strategy exists at national level, the Commission should require managing authorities to adopt a formal anti-fraud policy or statement covering the OPs under their responsibility. 
Komission olisi vaadittava hallintoviranomaisia laatimaan viralliset toimintalinjat tai lausuma vastuullaan olevien toimenpideohjelmien osalta petosriskien torjumista varten, jos kansallisella tasolla ei ole riittävän yksityiskohtaista strategiaa.
This policy should serve as a single reference source specifying the strategies for the development of an anti-fraud culture, the allocation of responsibilities for tackling fraud, the reporting mechanisms for suspicious of fraud and the way different actors need to cooperate in line with Key Requirement 7 and the Commission ́s guidance. (b) Timeframe: by the end of 2019 81 In line with the zero-tolerance approach to fraud, and during negotiations and approval process for the CPR for the period 2021-2027, the co-legislators could consider making compulsory the adoption of national strategies or anti-fraud policies. 
Toimintalinjojen olisi muodostettava yhtenäinen viiteasiakirja, jossa täsmennetään petostenvastaisen toimintakulttuurin kehittämisstrategiat, jaetaan petostentorjunnan vastuualueet sekä määritetään petosepäilyjä koskevat raportointimekanismit ja se, miten eri toimijoiden on tehtävä yhteistyötä keskeisen vaatimuksen 7 ja komission ohjeiden mukaisesti. b) Määräaika: vuoden 2019 loppuun mennessä. 47
Managing authorities systematically assess fraud risks, but this process could be further improved 82 In line with the provisions of the 2014-2020 control framework, managing authorities now systematically assess fraud risks (largely based on the guidance provided by the Commission), which is an improvement in the fight against fraud (paragraphs 22 and 23). 
Hallintoviranomaiset arvioivat petosriskit järjestelmällisesti, mutta arviointiprosessia olisi vielä kehitettävä 82 Kuten valvontakehyksessä 2014–2020 edellytetään, hallintoviranomaiset arvioivat nykyisin petosriskit järjestelmällisesti (pääosin komission laatimien ohjeiden perusteella), mikä on parantanut petostentorjuntaa (kohdat 22 ja 23).
However, for some of the managing authorities we visited the 45 approach is still too mechanical and does not include additional input from other knowledgeable parties such as the AFCOSs or investigative and prosecution bodies. 
Joidenkin tarkastuskäynnin kohteena olleiden hallintoviranomaisten toimintatapa on kuitenkin vielä liian mekaaninen, eikä siinä oteta huomioon muiden asiantuntevien tahojen, kuten petostentorjunnan koordinointivirastojen tutkinta-ja syyttäjäviranomaisten lisäpanosta.
83 Managing authorities generally conclude that their existing anti-fraud measures are good enough to address fraud risks. 
83 Hallintoviranomaiset tulivat yleensä siihen tulokseen, että niiden olemassa olevat petostentorjuntatoimet ovat riittävät petosriskeihin nähden.
We consider that this conclusion may be too optimistic (paragraphs 24 to 28). 
Tilintarkastustuomioistuin pitää tätä johtopäätöstä mahdollisesti liian toiveikkaana (kohdat 24–28).
Recommendation 2 – Make fraud risk assessment more robust by involving relevant external actors in the process Managing authorities, in particular those in charge of programmes with particular high risk and high financial volume, should seek to involve relevant external actors with proven experience in combating fraud (e.g. representatives from prosecution bodies) in the evaluation of risks and of the suitability of existing anti-fraud measures. 
Suositus 2 – Lujitetaan petosriskien arviointeja ottamalla mukaan hyödylliset ulkoiset toimijat Etenkin niiden hallintoviranomaisten, joiden vastuulla on erityisen suuririskisiä ja rahalliselta arvoltaan merkittäviä ohjelmia, olisi pyrittävä ottamaan riskienarviointiin ja olemassaolevienpetostentorjuntatoimien tarkoituksenmukaisuuden arviointiin mukaan hyödyllisiä ulkoisia toimijoita, joilla osoitettavasti on kokemusta petostentorjunnasta (esimerkiksi syyttäjäviranomaisen edustajat).
Timeframe: by the end of 2019 Managing authorities have improved fraud prevention measures but made no significant progress towards proactive fraud detection 84 The additional anti-fraud measures developed for the 2014-2020 period largely focus on preventive measures, which are more comprehensive than those set up for 2007-2013 (paragraphs 29 to 32). 
Hallintoviranomaiset ovat parantaneet toimia petosten ehkäisemiseksi mutta eivät ole edistyneet merkittävästi petosten ennakoivassa havaitsemisessa 84 Kaudelle 2014–2020 laaditut petostentorjunnan lisätoimet laajalti keskittyvät ehkäiseviin toimiin, jotka ovat kattavammat kuin kaudella 2007–2013 (kohdat 29–32).
85 However, fraud detection measures for 2014-2020 remain largely the same as for 2007-2013, which were designed in a weaker control framework (paragraphs 33 to 35). 
85 Kaudella 2014–2020 petosten havaitsemistoimet ovat kuitenkin pitkälti samat kuin kauden 2007–2013 toimet, jotka suunniteltiin heikomman valvontakehyksen mukaisesti (kohdat 33–35).
Managing authorities make insufficient use of data analytics for fraud detection, and most of the Member States we visited did not use the Arachne tool to its full potential (paragraphs 36 to 38). 
Hallintoviranomaiset eivät riittävästi hyödynnä data-analytiikkaa petosten havaitsemiseksi, ja suurin osa tarkastuskäynnin kohteena olleista jäsenvaltioista ei käyttänyt kaikkia Arachne-välineen tarjoamia mahdollisuuksia (kohdat 36–38).
86 Managing authorities made no significant progress towards ’proactive’ fraud detection, for example by checking specifically for collusion in public procurement (paragraph 33). 
86 Hallintoviranomaiset eivät sanottavammin edistyneet petoksia koskevien ennakoivien havaitsemistoimien käyttöön ottamisessa (esimerkiksi siten, että ne olisivat tarkastaneet, ilmeneekö julkisissa hankinnoissa kilpailunvastaista yhteistyötä) (kohta 33).
Although managing authorities perceive fraud hotlines and whistleblowing mechanisms to be very effective fraud detection methods, fewer than half of the managing authorities that replied to our survey actually use them (paragraphs 34 and 35). 46 
Vaikka hallintoviranomaiset pitävät vihjelinjoja ja väärinkäytösten paljastamiseen tarkoitettuja mekanismeja erittäin vaikuttavina keinoina havaita petoksia, alle puolet tilintarkastustuomioistuimen kyselytutkimukseen vastanneista hallintoviranomaisista tosiasiallisesti hyödynsi niitä (kohdat 34 ja 35).
87 Furthermore, it is not possible to assess the effectiveness of fraud prevention or detection measures, since managing authorities lack procedures for monitoring their implementation and evaluating their effectiveness (paragraphs 40 and 41). 
87 Petosten ehkäisemis-ja havaitsemistoimien vaikuttavuutta ei myöskään ole mahdollista arvioida, sillä hallintoviranomaisilla ei ole käytössä menettelyjä, joilla seurattaisiin toimien toteuttamista ja arvioitaisiin niiden vaikuttavuus (kohdat 40 ja 41).
Recommendation 3 – Improve fraud detection measures by generalising the use of data analytics tools and promoting the use of other ‘proactive’ fraud detection methods (a) Managing authorities that do not currently use fraud data analytics tools, in particular Arachne, should take them on for their potential to identify fraud risks in a systematic and cost-efficient manner; (b) the Commission, in its supervisory capacity under shared management, should actively promote the use of ’proactive’ and other new fraud detection methods by regularly disseminating specific cases of best practice; and (c) in cooperation with the AFCOSs, the Commission should develop minimum arrangements for monitoring and evaluating the implementation and effectiveness of fraud prevention and detection measures. 
49 Suositus 3 – Parannetaan petosten havaitsemistoimia ottamalla data-analytiikkavälineet yleisesti käyttöön ja edistämällä muiden ennakoivien petostenhavaitsemismenetelmien käyttöä a) Hallintoviranomaisten, jotka eivät nykyisin käytä petostentorjunnassa data-analytiikkavälineitä ja etenkään Arachnea, olisi otettava ne käyttöön, koska niiden avulla petosriskit voidaan yksilöidä järjestelmällisesti ja kustannustehokkaasti. b) Komission olisi valvontaroolissaan yhteisen hallinnoinnin yhteydessä aktiivisesti edistettävä ennakoivien ja muiden uusien menetelmien käyttöä petosten havaitsemisessa siten, että se levittää säännöllisesti tietoja tapauksista, joissa on sovellettu parhaita käytäntöjä. c) Komission olisi yhdessä petostentorjunnan koordinointivirastojen kanssa kehitettävä vähimmäisjärjestelyt, joilla seurattaisiin ja arvioitaisiin petosten ehkäisemis-ja havaitsemistoimien toteuttamista ja vaikuttavuutta.
Timeframe: by the end of 2021 88 During negotiations and approval process for the CPR for the period 2021-2027, the co-legislators could consider making compulsory the use of proper data analytics tools (e.g. Arachne) for the 2021-2027 programming period, in order to improve the effectiveness of fraud detection at a relatively low cost. 
Määräaika: vuoden 2021 loppuun mennessä. 88 Lainsäätäjät voisivat kauden 2021–2027 yhteisiä säännöksiä koskevasta asetuksesta käytävien neuvottelujen ja hyväksymisprosessin kuluessa harkita, tehdäänkö tarkoituksenmukaisten data-analytiikkavälineiden (esimerkiksi Arachnen) käytöstä pakollista ohjelmakaudella 2021–2027.
Managing authorities under-report fraud cases for the PIF reports and fail to refer them to investigative and prosecution bodies 89 As regards fraud response, we found that managing authorities under-report fraud and that this affects the reliability of the fraud detection rates published in the PIF reports (paragraphs 48 to 57). 
Hallintoviranomaiset eivät aina ilmoita petostapauksista PIF-kertomuksia varten eivätkä osoita niitä tutkinta-ja syyttäjäviranomaisten käsiteltäväksi 89 Petoksiin reagoimisen osalta tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että hallintoviranomaiset aliraportoivat petoksista, mikä heikentää PIF-kertomuksissa julkaistujen havaitsemisasteiden luotettavuutta (kohdat 48–57).
Several managing authorities also fail to systematically communicate suspicions of fraud to investigation or prosecution bodies (paragraphs 58 to 60). 
Monet hallintoviranomaiset eivät myöskään ilmoita petosepäilyistä järjestelmällisesti tutkinta-tai syyttäjäviranomaisille (kohdat 58–60).
We found that managing authorities focus on the withdrawal of EU funding and do not always recover fraudulent amounts from perpetrators or impose dissuasive penalties or sanctions (paragraphs 61 and 62). 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että hallintoviranomaiset keskittyvät EU:n varojen epäämiseen eivätkä aina peri petoksiin liittyviä varoja takaisin rikoksentekijöiltä tai määrää varoittavia seuraamuksia tai rangaistuksia (kohdat 61 ja 62).
All of these aspects severely limit the deterrent effect of fraud investigations. 
Kaikki nämä seikat rajoittavat petostutkinnan pelotevaikutusta huomattavasti.
Recommendation 4 – Monitor fraud response mechanisms to ensure they are consistently applied (a) The Commission should establish clear fraud reporting requirements for Member State bodies in general and managing authorities in particular. 
Suositus 4 – Kohdistetaan seurantaa petosten johdosta sovellettaviin reagointimekanismeihin, jotta kyetään varmistamaan niiden käytön johdonmukaisuus a) Komission olisi määritettävä jäsenvaltioiden elimille yleensä ja hallintoviranomaisille erityisesti selkeät vaatimukset petosten raportoimista varten.
These should be based on the standard interpretation of fraud affecting the EU’s financial interests in the new PIF Directive; (b) the Commission should require managing authorities to systematically assess the horizontal implications of suspected fraud in their management and control systems; and (c) the Commission should encourage managing authorities to communicate all suspicions of fraud to criminal investigation or prosecution bodies. (d) To ensure deterrence is effective, managing authorities should take proportionate measures to recover public funds from perpetrators of fraud and not just decertify the expenditure from EU funding. 
Niiden pitäisi perustua uuden PIF-direktiivin mukaiseen vakioituun tulkintaan petoksista, jotka kohdistuvat EU:n taloudellisiin etuihin. b) Komission olisi vaadittava, että hallintoviranomaiset järjestelmällisesti arvioivat epäiltyjen petosten monialaiset vaikutukset hallintoja valvontajärjestelmiin. c) Komission olisi kannustettava hallintoviranomaisia tiedottamaan kaikista petosepäilyistä rikostutkinta-tai syyttäjäviranomaisille. d) Jotta varmistetaan tehokas pelotevaikutus, hallintoviranomaisten olisi ryhdyttävä oikeasuhteisiin toimiin periäkseen julkisia varoja takaisin petoksentekijöiltä eikä ainoastaan tyydyttävä poistamaan kyseiset määrät EU:n rahoituksen saamiseksi ilmoitettujen menojen joukosta. Määräaika: vuoden 2019 loppuun mennessä.
Timeframe: by the end of 2019 90 During negotiations for the CPR for the 2021-2027 programming period, the co-legislators could consider introducing specific sanctions and penalties for those responsible for fraud against the EU’s financial interests. 
90 Lainsäätäjät voisivat ohjelmakauden 2021–2027 yhteisiä säännöksiä koskevasta asetuksesta käytävien neuvottelujen aikana harkita erityisten seuraamusten ja rangaistusten ottamista käyttöön EU:n taloudellisten etujen vastaiseen petokseen syyllistyneiden tahojen osalta.
In particular, as in other policy areas, these measures could include a specific monetary penalty that would vary according to the financial impact of the irregularity, or a mechanism for exclusion from EU funding for a specific number of years. 
Kuten muilla toimintapolitiikan aloilla, näihinkin toimenpiteisiin voisi sisältyä muun muassa sakkorangaistus, joka vaihtelisi sääntöjenvastaisuuden taloudellisen vaikutuksen mukaan, tai mekanismi, jolla menoja suljetaan EU-rahoituksen ulkopuolelle tietyksi määräksi vuosia.
The fight against fraud is weakened by the Regulation’s insufficient definition of AFCOS functions and little coordination among Member State bodies 91 Regarding the coordination of anti-fraud activities, we found considerable variation in the way AFCOSs are organised and resourced (paragraphs 66 to 70). 
Koordinointivirastojen tehtävien heikko määrittely asetuksessa ja jäsenvaltioiden elinten koordinoinnin vähäisyys haittaavat petostentorjuntaa 91 Petostentorjuntatoimien koordinoinnin osalta tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että koordinointivirastojen organisointitapa ja resurssit vaihtelevat huomattavasti (kohdat 66–70).
In this respect, the Commission’s proposal to amend the OLAF Regulation does not provide sufficient clarity as to the minimum functions of an AFCOS. 
Komission ehdotus OLAF-asetuksen muuttamisesta ei tältä osin riittävästi selkeytä petostentorjunnan koordinointivirastojen vähimmäistoimintoja.
The status of fraud cases is inadequately reported and followed up (paragraphs 71 to 73), as AFCOSs do not 48 always have access to information on the status of fraud cases under investigation. 
Petostapausten tilannetta ei seurata eikä siitä raportoida asianmukaisesti (kohdat 71– 73), koska koordinointivirastoilla ei aina ole pääsyä tietoihin, jotka koskevat tutkittavana olevien petostapausten tilannetta.
The frequent absence of coordination negatively impacts the effectiveness of the fight against fraud (paragraphs 74 to 78). 
Koordinoinnista ei useinkaan ole huolehdittu, mikä heikentää petostentorjunnan tehokkuutta (kohdat 74–78).
Recommendation 5 – Support the expansion of the AFCOSs’ function to improve coordination The Commission should encourage Member States to expand the AFCOSs’ role of coordination with managing authorities to liaising with all national bodies charged with the investigation and prosecution of suspected fraud. Timeframe: by the end of 2019 92 While respecting the Member States’ right to flexibility in defining and organising their own work against fraud in line with the principle of subsidiarity, the EU co-legislators could consider determining minimum functions for an AFCOS. 
Suositus 5 – Tuetaan petostentorjunnan koordinointivirastojen toimintojen laajentamista niin, että koordinointi paranee Komission olisi kannustettava jäsenvaltioita laajentamaan petostentorjunnan koordinointivirastojensa roolia niin, että ne hallintoviranomaisiin liittyvästä koordinoinnista huolehtimisen lisäksi toimisivat yhteystahona kaikkien niiden kansallisten elinten välillä, jotka vastaavat petosepäilyjen tutkinnasta ja syytetoimista. Määräaika: vuoden 2019 loppuun mennessä. 92 EU:n lainsäätäjät voisivat pohtia, pitäisikö jäsenvaltioiden petostentorjunnan koordinointivirastojen vähimmäistoiminnot määrittää.