natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The closure of 2000 to 2006 programmes should not mean that the start-up of programmes in the next period will be delayed. The Commission will propose budgets that match the expected level of eligible payment claims, whether these claims arise from the 2000 to 2006 period or the 2007 to 2013 programming period. 
Kauden 2000—2006 ohjelmien päättämisen ei pitäisi viivästyttää seuraavan kauden ohjelmien käynnistymistä. Komissio laatii talousarvioesityksensä siten, että ne kattavat hyväksyttävien maksupyyntöjen odotetun määrän riippumatta siitä, perustuvatko maksupyynnöt ohjelmakauteen 2000—2006 vai 2007—2013.
The Commission maintains its view that the n + 2 rule will stabilise the level of outstanding commitments. 
Komissio on edelleen sitä mieltä, että N + 2-sääntö vakauttaa maksattamattomien maksusitoumusten määrää.
The payments on account made at the beginning of the programming period, representing 7 % of the total 2000 to 2006 envelope of each programme, provide a relatively long-term protection against n + 2 decommitments as advance payments reduce the level of reimbursements needed to avoid automatic decommitments. 
Ohjelmakauden alussa suoritetut ennakkomaksut muodostavat 7 prosenttia kauden 2000—2006 ohjelmakohtaisista kokonaismäärärahoista. Ne tarjoavat suhteellisen pitkäaikaisen suojan N + 2-säännön mukaista maksusitoumusten purkamista vastaan, sillä ennakkomaksut pienentävät niiden maksujen määrää, jotka on suoritettava maksusitoumusten automaattisen purkamisen välttämiseksi.
This protection weakens over time though, which may lead to growing n + 2 de-commitments in the years ahead. 
Tämä suoja heikkenee kuitenkin ajan myötä, mikä saattaa tulevina vuosina johtaa N + 2-säännön nojalla tehtävän maksusitoumusten purkamisen lisääntymiseen.
At the same time, the n + 2 rule provides an incentive for faster implementation and more regular submission of payment claims. 
Samalla N + 2-sääntö kannustaa tehostamaan täytäntöönpanoa ja toimittamaan maksupyyntöjä säännöllisesti.
C 301/54 EN Official Journal of the European Union 30.11.2005 THE COURT’S OBSERVATIONS 2.25. 
C 301/54 FI Euroopan unionin virallinen lehti 30.11.2005 TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN HUOMAUTUKSET 2.25.
Of the commitments cancelled following this rule, 76 % related to ESF expenditure in the Netherlands. 
Yhteensä 76 prosenttia tämän säännön mukaisesti peruuntuneista sitoumuksista liittyi ESR:n menoihin Alankomaissa.
In practice new commitments from the performance reserve (23) were in some cases allocated to the programmes from which commitments were cancelled, thereby negating the effect of the procedure (24). 
Käytännössä uudet sitoumukset suoritusvarauksesta (23) oli joissakin tapauksissa osoitettu sellaisille ohjelmille, joita koskevia sitoumuksia oli peruuntunut, mikä esti menettelyn tarkoituksen toteutumisen (24).
The lack of cancellations for other Member States reflects increased spending. 
Peruuntumisten puuttuminen muissa jäsenvaltioissa osoittaa, että käyttöaste on kasvanut.
However, the Court found evidence of claims including ineligible expenditure being submitted by Member States in order to prevent cancellations. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin todisteita siitä, että jäsenvaltiot ovat esittäneet tukeen oikeuttamattomia menoja sisältäviä maksupyyntöjä peruuntumisia estääkseen.
This illustrates the real nature of the risk identified by the Court in its 2003 Annual Report (25). 
Tämä osoittaa, että tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 2003 koskevassa vuosikertomuksessaan esille tuoma riski on todellinen (25).
Although the Commission considers the year n + 2 rule to be an important budgetary management tool, no analysis on its operation or effect is given in its report on budgetary and financial management. 
Vaikka komissio pitää vuosi n + 2-sääntöä tärkeänä talousarvion toteuttamisen välineenä, se ei ole analysoinut säännön toimivuutta tai vaikutusta budjetti-ja taloushallintoa koskevassa selvityksessään.
Inappropriate budgeting over life of spending programmes 2.27. 
Budjetointi epäasianmukaista koko meno-ohjelman ajan 2.27.
While the outturn for 2004 was largely satisfactory for the Structural Funds, many of the persistent problems — delays, increase in outstanding budgetary commitments — in implementing multiannual spending programmes arise from budgeting over the programming period which does not take sufficient account of the ability of Member States to absorb the funds within the timing foreseen. 
Vaikka rakennerahastojen toteutus vuonna 2004 oli suurelta osin tyydyttävää, monet monivuotisten meno-ohjelmien täytäntöönpanon toistuvista ongelmista (viivästykset, maksattamatta olevien talousarviositoumusten kasvu) johtuvat koko ohjelmakautta koskevasta budjetoinnista, jossa ei oteta riittävällä tavalla huomioon jäsenvaltioiden kykyjä käyttää varoja annetussa ajassa.
Moreover, commitments, as explained in paragraph 2.21, are made in approximately equal annual tranches over the nominal life of the programme. This neither reflects (23) 4 % of the appropriations allocated to each Member State were placed in reserve for distribution to the best performing programmes in three tranches from 2004 to 2006. 
Sen lisäksi, kuten kohdassa 2.21 esitettiin, sitoumukset tehdään suunnilleen samansuuruisina vuotuisina erinä (23) Kullekin jäsenvaltiolle osoitetuista määrärahoista 4 prosenttia otettiin varaukseen käytettäväksi parhaiten toimiviin ohjelmiin kolmessa erässä vuosina 2004—2006.
(24) For example, in the case of 167 million euro decommitted from a programme following the year n + 2 rule in the Netherlands, 76 million was allocated to the same programme from the Performance Reserve. 
(24) Esimerkiksi vuosi n + 2-säännön mukaisesti ohjelmasta vapautetusta 167 miljoonan euron suuruisesta määrästä Alankomaissa 76 miljoonaa euroa osoitettiin samaan ohjelmaan suoritusvarauksesta.
(25) Paragraph 2.35: ‘...there is a risk of Member States claiming expenditure that is ineligible, in order to avoid the cancellation of commitments.’ 
(25) Kohta 2.35: ”On kuitenkin olemassa vaara, että jäsenvaltiot esittävät maksupyyntöjä tukeen oikeuttamattomien menojen osalta sitoumusten peruuntumisen estämiseksi.”
THE COMMISSION’S REPLIES 2.25. 
KOMISSION VASTAUKSET 2.25.
The background to the situation described by the Court, regarding the additional commitment from the performance reserve to a programme from which funding had been decommitted under n + 2 is, that given the fact that appropriations cannot be shifted between objectives (amounts fixed at the Berlin European Council in 1999 and in the Structural Funds Regulation), competition for the Performance Reserve is limited to programmes of one Member State within one Objective. 
Tilintarkastustuomioistuin mainitsee, että suoritusvarauksesta on osoitettu uusi sitoumus sellaiselle ohjelmalle, jonka rahoitus on peruuntunut N + 2-säännön perusteella. Tämä tilanne johtuu kuitenkin siitä, että maksusitoumusmäärärahoja ei voida siirtää tavoitteelta toiselle (määrät on vahvistettu Berliinissä vuonna 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätöksessä ja rakennerahastoasetuksessa).
As there is one Objective 3 SPD in the Netherlands, the Commission had no choice but to commit the reserve to this programme, but of course putting it into the better performing priorities. 
Alankomailla on vain yksi tavoitteen 3 mukainen YOA, joten komission ainoana vaihtoehtona oli osoittaa varauksesta määrärahat tälle ohjelmalle, kuitenkin parhaiten toimivia ohjelmia koskevat vaatimukset huomioon ottaen.
The Commission is examining the Court’s evidence found in its audits in Member States of ineligible expenditure being included in claims and will take the necessary measures. 
Tilintarkastustuomioistuin löysi jäsenvaltioissa tehdyissä tilintarkastuksissa todisteita siitä, että maksupyynnöt sisältävät oikeuttamattomia menoja. Komissio tutkii todisteita ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.
It examines this risk in its own audits. 
Se tarkastelee tätä riskiä myös omissa tilintarkastuksissaan.
More detailed information as related to the Structural Funds is included in the aforementioned annual report on the Structural Funds, published in May 2005. 
Yksityiskohtaisempia tietoja rakennerahastoista sisältyy edellä mainittuun toukokuussa 2005 julkaistuun rakennerahastojen vuosikertomukseen.
The budgeting of commitments is a direct consequence of the allocation of resources as decided by the European Council. 
Maksusitoumuksia koskevat talousarviot ovat suoraa seurausta Eurooppa-neuvoston päätöksiin pohjautuvasta varojen kohdentamisesta.
The annual budgeted commitments normally reflect the programming (or revised programming). 
Vuosittain rahoitettavat maksusitoumukset perustuvat yleensä ohjelmasuunnitteluun (tai tarkistettuun ohjelmasuunnitteluun).
Payments are intended to be made during a period stretching beyond the nominal life of the programme (up to 2010 in the case of the 2000-2006 period). 
Maksut on tarkoitus suorittaa ohjelman varsinaista kestoa pidemmän ajan kuluessa (ohjelmakauden 2000—2006 osalta vuoden 2010 loppuun mennessä).
The payment profile varies greatly during the programme cycle with low initial payments as programmes (and the projects they finance) are defined and started, and then higher demand in intermediate years, reducing towards the end. 
Maksujen määrä vaihtelee paljon ohjelmakauden aikana: kun ohjelmia (ja hankkeita, joita niillä rahoitetaan) määritellään ja käynnistetään maksut ovat pieniä, jakson keskivaiheilla maksumäärärahojen kysyntä kasvaa ja loppua kohden se taas vähenee.
Where two cycles overlap, the years of lower demand at the start of the second cycle are intended, by the Commission, to be compensated for by payments from the end of the first cycle, resulting in a smooth and consistent demand for payment appropriations. 
Kahden ohjelmakauden ollessa käynnissä samanaikaisesti komissio pyrkii siihen, että toisen ohjelmakauden alkuvuosien alhainen kysyntä kompensoi ensimmäisen ohjelmakauden lopun maksuja, jolloin maksumäärärahojen kysyntä pysyy vakaana ja tasaisena.
In practice, the demand for budgetary payments by the Commission depends on claims from Member States which themselves depend on the ability of beneficiaries to undertake projects and absorb expenditure. 
Käytännössä komission suorittamien maksujen kysyntä riippuu jäsenvaltioiden tekemistä maksupyynnöistä, jotka puolestaan riippuvat edunsaajien kyvystä toteuttaa hankkeita ja käyttää varoja.
The uneven demand over the five years to 2003, resulted in significant underspending (27). 
Viiden vuoden aikana aina vuoteen 2003 ulottunut kysynnän epätasainen jakautuminen aiheutti merkittävän määrärahojen käyttämättä jäämisen (27).
Underspending has different consequences for payment appropriations and commitments: unused payment appropriations are cancelled whilst commitments remain outstanding. 
Määrärahojen käyttämättä jäämisellä on erilaiset seuraukset maksumäärärahoille ja maksusitoumuksille: käyttämättä jääneet maksumäärärahat peruuntuvat, kun taas maksusitoumukset jäävät maksattamatta.
This difference in treatment results in growing levels of outstanding budgetary commitments (see paragraph 2.18) and the resulting time lag between commitments and payments. 
Erilaisen kohtelun vuoksi maksattamatta olevien talousarviositoumusten määrä kasvaa (ks. kohta 2.18) ja maksusitoumusten ja maksujen välinen aikaero kasvaa.
CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS 2.30. 
PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET 2.30.
The Commission’s report on budgetary management now provides some additional information on the progress of spending programmes. 
Komission selvitys budjetti-ja taloushallinnosta antaa nykyisin jonkin verran lisätietoja meno-ohjelmien edistymisestä.
However, the information could still be improved by being more completely explained, by assessing progress against expected performance and by reflecting more closely budgetary management and accountability. 
Tiedon laatua voisi kuitenkin parantaa siten, että sitä selitettäisiin tarkemmin arvioimalla saavutettua edistystä odotettuihin tuloksiin nähden ja talousarvion toteuttamista ja vastuullisuutta tiiviimmin heijastellen.
Information should also be provided on Member State spending estimates and the operation of the year n + 2 rule for the Structural Funds. 
Myös varojen käyttöä koskevista jäsenvaltioiden arvioista ja vuosi n + 2-säännön toimivuudesta rakennerahastoissa olisi annettava tietoa.
A growing stock of outstanding commitments is a normal feature of multi-annual programming such as that in the structural funds. 
Maksattamatta olevien maksusitoumusten kannan kasvaminen on yleinen piirre rakennerahastojen kaltaisissa monivuotisissa ohjelmissa.
The stock of RAL would ‘normally’ be expected to grow in the early years, stabilise and then fall back down towards the end of the period. 
Maksattamatta olevan määrän voidaan yleensä odottaa kasvavan kauden alkuvuosina, sitten vakiintuvan ja lopuksi pienenevän kauden loppua kohden.
There is no particular reason in a system with differentiated appropriations why payments and commitments in any given year should match. 
Jaksotettuihin määrärahoihin perustuvassa järjestelmässä ei ole erityistä tarvetta siihen, että maksujen ja maksusitoumusten olisi täsmättävä tiettynä vuonna.
As recommended in last year’s report by the Court, the Commission has provided extensive information on the cumulative state and progress of a number of the most important multi-annual programmes. (i.e. the Structural Finds, the Cohesion Fund, Sapard and ISPA). 
Kuten edeltävää varainhoitovuotta koskevassa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa suositeltiin, komissio on toimittanut kattavat tiedot tärkeimpien monivuotisten ohjelmien (esim. rakennerahastot, koheesiorahasto, Sapard ja ISPA) koko soveltamiskaudelta ja ohjelmien toteutuksen etenemisestä.
In addition, the Commission draws to the attention of the Court the extensive annual report on the budgetary implementation of the Structural Funds, published by DG Budget in May. 
Lisäksi komissio kiinnittää tilintarkastustuomioistuimen huomiota budjettipääosaston toukokuussa julkaisemaan rakennerahastojen talousarvion toteutusta koskevaan kattavaan vuosikertomukseen.
The Commission also refers to its response in point 2.4. 
Komissio viittaa myös kohdassa 2.4 antamaansa vastaukseen.
(27) See paragraph 2.12 and Table 2.3 of the Court’s 2003 Annual Report. 
2003, kohta 2.12 ja taulukko 2.3.
C 301/56 EN Official Journal of the European Union 30.11.2005 THE COURT’S OBSERVATIONS 2.31. 
C 301/56 FI Euroopan unionin virallinen lehti 30.11.2005 TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN HUOMAUTUKSET 2.31.
Improved spending rates and the resulting reduced surplus are a reflection of better management by the Commission and an increased level of spending within the major expenditure programmes, particularly the Structural Funds. 
Parantuneet käyttöasteet sekä niistä johtuva pienentynyt ylijäämä ovat osoitus komission hallinnoinnin tehostumisesta ja suurimpien meno-ohjelmien, varsinkin rakennerahastojen menojen käyttöasteen kasvusta.
The level of outstanding budgetary commitments continued to rise, and totalled 109 billion euro at the end of 2004. 
Maksattamatta olevien talousarviositoumusten määrä kasvoi edelleen ollen vuoden 2004 lopussa 109 miljardia euroa.
The increase was mainly due to enlargement, with underlying outstanding budgetary commitments relating to the EU-15 falling slightly. 
Kasvu johtui pääasiassa laajentumisesta, koska 15 jäsenvaltion EU:n maksattamatta olevat talousarviositoumukset pienenivät hieman.
The year n + 2 rule, which is intended to manage the situation for the Structural Funds, has resulted in very little decommitment since it was established. 
Vuosi n + 2-säännön, jolla oli tarkoitus korjata rakennerahastojen tilannetta, perusteella sitoumuksia on sen käyttöönotosta lähtien vapautettu hyvin vähän.
Outstanding budgetary commitments for the Structural Funds are in excess of the Commission’s revised forecasts of 2002. 
Rakennerahastojen maksattamatta olevat talousarviositoumukset ovat komission vuonna 2002 tarkistamia ennusteita suuremmat.
The Court recommends the Commission should consider updating its analysis in order to identify the implications for the current and future period, and identify if any specific action is needed. 
Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio päivittäisi analyysinsa yksilöidäkseen vaikutukset nykyiselle ja tulevalle kaudelle ja määrittäisi erityisten toimien tarpeellisuuden.
EU budgetary information neither completely reflects the reality of expenditure nor provides sufficiently clear information on the legal obligations of the Union. 
EU:n talousarviota koskevat tiedot eivät vastaa täysin menojen todellista tilannetta eivätkä ne anna riittävän selkeätä kuvaa unionin oikeudellisista velvoitteista.
For the Structural Funds the budget for commitments is based on equal annual instalments, and that for payments is based on smooth and consistent supply-led assumptions for spending, but implemented following irregular demand-led claims from Member States. 
Rakennerahastojen sitoumuksia koskeva talousarvio perustuu samansuuruisiin vuotuisiin eriin ja maksuja koskeva talousarvio komission tekemiin menojen vakaan ja tasaisen kysynnän ennusteisiin, mutta niitä toteutetaan jäsenvaltioiden epäsäännöllisten maksupyyntöjen perusteella.
As already recognised by the Commission, its ability to actively manage the implementation of the budget for multiannual spending programmes is limited (28). 
Kuten komissio on aiemmin todennut, sen kyky hallinnoida aktiivisesti monivuotisten meno-ohjelmien talousarvion toteuttamista on rajallinen (28).
The pattern of actual execution and the actual level of outstanding commitments are analysed and used as input relevant to assessing payments needs during the preparation of the Preliminary draft budget. 
Toteutusta ja maksattamatta olevien maksusitoumusten todellista määrää analysoidaan ja tulosten perusteella arvioidaan maksutarpeita alustavan talousarvioesityksen laatimista varten.
At present there are no plans to bring forward a revised Communication. 
Tällä hetkellä tiedonantoa ei ole tarkoitus tarkistaa.
For the Structural Funds, the annual commitment appropriations are directly predetermined by the multi-annual programming (i.e. supply-led). 
Rakennerahastojen osalta vuotuiset maksusitoumusmäärärahat määräytyvät suoraan monivuotisen ohjelmasuunnittelun perusteella (ts. tarjontapainotteisesti).
To an extent, this also applies to other major multi-annual programmes. 
Tätä periaatetta sovelletaan jossakin määrin myös muihin monivuotisiin ohjelmiin.
Payment approriations, on the other hand, must be demand-led, with the exception of limited advance payments. 
Toisaalta maksumäärärahojen on perustuttava kysyntään, lukuun ottamatta rajoitettuja ennakkomaksuja.
Payment appropriations are annually budgeted for, aiming at realistic forecasting of the actual demand on the basis of trends in execution and other relevant information. 
Maksumäärärahoja varten laaditaan vuotuinen talousarvio, jossa pyritään ennustamaan realistisesti todellinen kysyntä toteutusta koskevien suuntausten ja muiden relevanttien tietojen perusteella.
The basis for the Commission’s estimates of payments needs for the structural funds are generally provided in the Preliminary draft budget. 
Komission arviot rakennerahastoihin liittyvistä maksutarpeista perustuvat yleensä alustavaan talousarvioesitykseen.
By and large, there was a substantial improvement of the budgeting of payments in 2004. 
Yleisesti ottaen maksuja koskevien talousarvioiden laatimisessa onnistuttiin selvästi paremmin vuonna 2004.
The amount of the legal commitments for which no budgetary commitments have yet been made is disclosed amongst the contingent liabilities in the Communities’ annual accounts. 2.32. 
Sellaisten oikeudellisten maksusitoumusten määrä, joiden osalta ei ole vielä tehty talousarviositoumuksia, esitetään yhteisön tilinpäätöksessä ehdollisten velkojen ryhmässä.
(28) See Commission reply to paragraph 2.32 of the Court’s 2003 Annual Report. 
(28) Ks. komission vastaus varainhoitovuotta 2003 koskevan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kohtaan 2.32.
30.11.2005 EN Official Journal of the European Union C 301/57 THE COURT’S OBSERVATIONS 2.35. 
30.11.2005 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/57 TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN HUOMAUTUKSET 2.35.
As unused appropriations for payment, together with their associated financing, cannot be carried forward to meet future demand there is a time lag between the programmed expenditure period (e.g. 2000-2006), and the timing of the actual expenditure. 
Koska käyttämättä jääneitä maksumääräyksiin tarkoitettuja määrärahoja ja niihin liittyvää rahoitusta ei voida siirtää tulevan kysynnän kattamiseksi, suunnitellun menokauden (kauden 2000—2006) ja menojen toteutumisajankohdan välillä on aikaero.
This results in either a high level of spending needed at the end of the programming period — which is difficult to manage — or a high and increasing level of outstanding budgetary commitments and expenditure, with current period expenditure being pushed further into the new period, potentially hampering its start. 
Tämä johtaa joko siihen, että käyttöaste on ohjelmakauden lopussa korkeampi — mitä on vaikea hallinnoida — tai siihen, että maksattamatta olevien talousarviositoumusten ja menojen taso on korkea ja kasvaa edelleen. Näin ollen nykyisen jakson menoja lykätään uudelle kaudelle, mikä mahdollisesti haittaa sen käynnistystä.
THE COMMISSION’S REPLIES 2.35. The Commission has an obligation to budget sufficient payment appropriations, including proposing an amending budget if necessary, as was the case for the Structural Funds in 2004. 
KOMISSION VASTAUKSET 2.35. Komission tehtävänä on huolehtia siitä, että talousarviossa on riittävästi maksumäärärahoja. Tämä voi myös edellyttää lisätalous-arvioesitystä, kuten rakennerahastojen tapauksessa varainhoitovuonna 2004.
For the Structural Funds, the payments are primarily determined by the Member States requests for reimbursements, and the budgeting has to reflect this. 
Rakennerahastojen osalta maksut määritetään pääasiassa jäsenvaltioiden maksupyyntöjen perusteella, ja tämä on otettava huomioon talousarvion laadinnassa.
The n + 2 rule sets a limit on the back-loading of the programmes regarding payments, and the Commission does not share the concern that the payments relating to the 2000 to 2006 programmes could hamper the start of the subsequent programming period. 
Sovellettu N + 2-sääntö rajoittaa ohjelmien takapainotteisuutta maksujen osalta. Komissio ei ole kuitenkaan tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että kauden 2000—2006 ohjelmiin liittyvät maksut voisivat haitata seuraavan ohjelmakauden alkua.
The Commission also refers to its response in point 2.23. 
Komissio viittaa myös kohdassa 2.23 antamaansa vastaukseen.
The revenue of the budget of the European Union consists of own resources and other revenue. 
Euroopan unionin talousarvion tulot koostuvat omista varoista ja muista tuloista.
As shown in Table 3.1, Graph 3.1 and Graph 3.2 own resources are by far the main source of financing for budgetary expenditure (92 %). 
Omat varat ovat talousarviomenojen pääasiallinen rahoituslähde (92 prosenttia), kuten taulukosta 3.1, kaaviosta 3.1 ja kaaviosta 3.2 käy ilmi.
There are three categories of own resources: traditional own resources (customs duties, agricultural duties, and sugar levies) (13 %), own resources calculated on the basis of value added tax collected by Member States (15 %), and own resources derived from the Member States’ gross national income (72 %). 
Omat varat jakautuvat kolmeen ryhmään: perinteiset omat varat (tullit, maatalousmaksut ja sokerimaksut) (13 prosenttia), jäsenvaltioiden kantamaan arvonlisäveroon perustuvat omat varat (15 prosenttia) sekä jäsenvaltioiden bruttokansantuloon perustuvat omat varat (72 prosenttia).
30.11.2005 EN Official Journal of the European Union C 301/61 Graph 3.1 — Breakdown of actual revenue in 2004 Source: Annual Accounts of the European Communities, 2004. 
30.11.2005 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/61 Kaavio 3.1 — Vuoden 2004 todellisten tulojen koostumus Lähde: Euroopan yhteisöjen tilinpäätös, 2004.