natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(4) Annex I(g) of Regulation (EC) No 1788/2003. 
(4) Asetus (EY) N:o 1788/2003, liite I g.
(5) Article 1(4) of Regulation (EC) No 1788/2003. 
(5) Asetus (EY) N:o 1788/2003, 1 artiklan 4 kohta.
C 185/6 EN Official Journal of the European Union 22.7.2008 Box 1 — The milk quota system Each Member State is allocated a ‘national reference quantity’, i.e. a national production quota, which is subdivided into a national ‘deliveries’ quota for milk delivered to purchasers (the majority of them dairies) and a national ‘direct sales’ quota for milk sold or delivered directly by producers to consumers and for other dairy products sold or delivered by producers. Producers receive individual reference quantities for their deliveries and/or direct sales within national limits. 
C 185/6 FI Euroopan unionin virallinen lehti 22.7.2008 Laatikko 1 – Maidon kiintiöjärjestelmä Jokaiselle jäsenvaltiolle myönnetään ”kansallinen viitemäärä” eli maakohtainen tuotantokiintiö. Se jakautuu kansalliseen toimituskiintiöön, joka koskee ostajille (tavallisesti meijereille) toimitettavaa maitoa, ja kansalliseen suoramyynnin kiintiöön, jota sovelletaan tuottajien suoraan kuluttajille myymään tai luovuttamaan maitoon sekä tuottajien myymiin tai luovutta-miin muihin maitotuotteisiin. Tuottajille osoitetaan tilakohtaiset viitemäärät toimituksia ja/tai suoramyyntiä varten kansallisten enimmäismäärien rajoissa.
If a Member State exceeds one of its national quotas, the Member State becomes liable to the EU for an ‘additional’ levy set at a level deemed to be dissuasive (33,27 euro per 100 kilos of milk for the 2004-2005 period), and separately determined for deliveries and direct sales. 
Jos jompikumpi kansallisista kiintiöistä ylittyy, jäsenvaltion on suoritettava yhteisölle lisämaksu. Se on asetettu varoitta-vana pidetylle tasolle (33,27 euroa 100:aa maitokiloa kohden kaudella 2004–2005) ja määritetään erikseen toimitusten ja suoramyynnin osalta.
Each year before 1 September, the Member States provide the Commission with the information needed to calculate the levy. 
Jäsenvaltiot toimittavat vuosittain 1. syyskuuta mennessä komissiolle maksun laskemiseen tarvittavat luvut.
The Member State liable for the levy is required to divide it up between the producers that have contributed to the overrun of the national reference quantity, after unused reference quantities have been reallocated. 
Kun jäsenvaltio, joka joutuu suorittamaan maksun, on jakanut käyttämättä olevat viitemäärät, sen on jaettava maksun määrä niiden tuottajien kesken, jotka olivat osallisina kansallisen viitemäärän ylittämiseen.
The milk quota scheme imposes a general framework on Member States and guidelines to be respected when calculating the levy. 
Maidon kiintiöjärjestelmässä jäsenvaltioiden on noudatettava tiettyä yleiskehystä ja lisämaksun laskemisesta annettuja ohjeita.
The Member States nevertheless have latitude, in particular when defining the arrangements for transferring quotas between producers, to administer their national reference quantities in accordance with their own economic and social objectives, e.g. regarding the type of holding they consider desirable or even the territorial distribution of holdings. 
Jäsenvaltioilla on kuitenkin vapaus hallinnoida kansallisia viitemääriään omien taloudellisten ja yhteiskunnallisten tavoitteidensa mukaisesti, esimerkiksi määritellessään, kuinka kiintiöitä voidaan siirtää tuottajien kesken. Jäsenvaltiot voivat muun muassa päättää, millaisia tiloja kussakin jäsenvaltiossa pidetään tarkoituksenmukaisina tai miten tilat jakautuvat eri alueille.
No compensation is possible between the quotas of Member States with surplus production and those with a shortfall. 
Ylituotannosta ja toisaalta vajaatuotan-nosta kärsivien jäsenvaltioiden kiintiöitä ei voida tasapainottaa keskenään.
Audit objectives and approach 5. 
Tarkastuksen tavoite ja lähestymistapa 5.
The aim of the audit was to check the introduction and operation of the milk quota system in the new Member States at the end of the first marketing year in which it applied (1 May 2004 to 31 March 2005) (6). 
Tarkastuksen tavoitteena oli selvittää, miten maidon kiintiöjärjestelmä on otettu käyttöön ja kuinka se toimii uusissa jäsenvaltioissa ensimmäisen kiintiövuoden (1. toukokuuta 2004–31. maaliskuuta 2005) (6) päätyttyä.
The principal audit questions were as follows: — Did the Commission negotiate the allocation of national reference quantities to the new Member States correctly? 
Keskeiset tarkastuskysymykset olivat seuraavat: — Sopiko komissio asianmukaisesti kansallisten viitemäärien jakamisesta kyseisille uusille jäsenvaltioille?
How did it support and supervise the extension of the scheme to these new Member States? — Have the Member States created adequate structures to administer the milk quotas? 
Millä tavoin komissio tuki ja valvoi järjestelmän laajentumista uusiin jäsenvaltioihin? — Loivatko jäsenvaltiot tarkoituksenmukaiset rakenteet maitokiintiöiden hallinnoimiseksi?
Do their systems for managing and checking the activities of producers and purchasers comply with EU legislation? 
Hallinnoidaanko ja valvotaanko tuottajien ja ostajien toimintaa yhteisön säännösten mukaisesti?
Does the milk quota scheme cover all the milk marketed in the new Member States? 
Kattaako maidon kiintiöjärjestelmä kaiken uusissa jäsenvaltioissa kaupan pidetyn maidon?
How has enlargement affected the milk CMO? 
Miten laajentuminen on vaikuttanut maidon yhteiseen markkinajärjestelyyn?
6. In response to these questions, the Court’s observations dealt with each stage in the implementation of the scheme, i.e.: — the specific production structures in the new Member States which directly influenced the implementation of the milk quota system (paragraphs 8-14); — the setting of national quotas (paragraphs 15-26); — the allocation of individual quotas (paragraphs 27-34); — the implementation and administration of the scheme (paragraphs 35-52); — the organisation and implementation of controls (paragraphs 53-61); — an assessment of the initial quota years (paragraphs 62-71). 
6. tuin teki havaintoja kustakin järjestelmän täytäntöönpanon vaiheesta. Havainnot koskevat seuraavia näkökohtia: Vastatakseen näihin kysymyksiin tilintarkastustuomiois-— uusien jäsenvaltioiden tuotantorakenteet, jotka vaikuttivat suoraan siihen, miten maidon kiintiöjärjestelmä on toteutettu (ks. kohdat 8–14) — kansallisten kiintiöiden määrittäminen (ks. kohdat 15–26) — tilakohtaisten kiintiöiden myöntäminen (ks. kohdat 27–34) — järjestelmän käyttöönotto ja hallinnointi (ks. kohdat 35–52) — tarkastusten organisointi ja toteutus (ks. kohdat 53–61) — ensimmäisiä kiintiövuosia koskeva arvio (ks. kohdat 62–71).
The Court visited eight Member States in 2005 (the Czech Republic, Estonia, Latvia, Lithuania, Hungary and Slovakia) and Poland and Slovenia in 2006. 
Tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin kahdeksaan jäsenvaltioon (Tšekkiin, Viroon, Latviaan, Liettuaan, Unkariin ja Slovakiaan vuonna 2005 sekä Puolaan ja Sloveniaan vuonna 2006).
The Member States audited on the spot were thus central and eastern European countries (CEECs) which had made the post-Communism transition to a market economy and which together held approximately 99 % of the total reference quantities allocated to the 10 new Member States. 
Tarkastukset paikalla toimitettiin siis Keski-ja Itä-Euroopan (KIE) maissa, jotka olivat kommunistisen kauden jälkeen siirtyneet markkinatalouteen ja joiden osuus kaikista kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle myönnetyistä viitemääristä oli yhteensä noin 99 prosenttia.
The agricultural economies of the central and eastern European candidate countries underwent profound restructuring in the 1990s following the collapse of the Communist regimes. 
Maatalouselinkeino koki Keski-ja Itä-Euroopan ehdokasmaissa perusteellisen rakenneuudistuksen 1990-luvulla kommu-nististen järjestelmien romahdettua.
At the time of enlargement, and in spite of restructuring, marked differences in productivity still remained between the candidate countries and the EU-15. 
Laajentumisen aikaan ehdokasmaiden ja EU-15-jäsenvaltioiden tuottavuusluvut olivat rakenneuudistuksesta huolimatta vielä kaukana toisistaan.
The handicap that the agricultural sector had to overcome, which varied in scale from one country to another, was mainly a result of under-investment, the low productivity of production inputs and delayed development in the agri-food sector (7). 
Maatalousalalla ilmenneet vaikeudet, joiden merkittävyys vaihteli maittain, johtuivat pääasiassa investointien vähäisyydestä, tuotannontekijöiden alhaisesta tuottavuudesta sekä elintarviketeollisuuden hitaasta kehityksestä (7).
(7) See, in particular, the study carried out at the request of the European Commission by A. Pouliquen ‘Compétitivité et revenus agricoles dans les secteurs agro-alimentaires des PECO’, INRA, October 2001. 
KIE-maiden elintarviketeollisuuden kilpailukykyä ja maataloustuloja koskeva tutkimus, jonka A. Pouliquen teki Euroopan komission pyynnöstä: ”Compétitivité et revenus agricoles dans les secteurs agro-alimentaires des PECO”, INRA, lokakuu 2001.
22.7.2008 EN Official Journal of the European Union C 185/7 Enlargement tripled the number of EU milk producers but brought an increase in production of less than 20 % 10. 
22.7.2008 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 185/7 Laajentuminen kolminkertaisti maidontuottajien määrän EU:ssa, mutta lisäsi tuotantoa vain vajaat 20 prosenttia 10.
Due to the small number of farms in the ten new Member States, the enlargement meant that slightly more than a million milk producers were added to the 500 000 producers already operating in EU-15. 
Kun kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyi EU:hun, maidontuottajien määrä lisääntyi 500 000:sta (EU-15) hieman yli miljoonalla tuottajalla, mikä johtui pienten tilojen määrästä.
However, the million new EU producers produced only 21,7 million tonnes of milk in 2004, whereas the EU-15 producers produced 121,3 million tonnes (Table 2). 
Yhteisön miljoona uutta tuottajaa tuottivat kuitenkin ainoastaan 21,7 miljoonaa tonnia maitoa vuonna 2004, kun EU-15-maissa sitä tuotettiin 121,3 miljoonaa tonnia (taulukko 2).
On initial examination, these figures provide an adequate illustration of the difference in average productivity at the time of accession between ‘old’ and ‘new’ milk producers. 
Nämä luvut ovat hyvä lähtökohta ja osoittavat selvästi ”vanhojen” ja ”uusien” maidontuottajien keskituotannon eron.
It should also be noted that four Member States accounted in 2004 for 84 % of dairy production in the ten new Member States: Poland (54 %), the Czech Republic (12 %), Lithuania (9 %) and Hungary (9 %). 
Toinen huomionarvoinen seikka on, että vuonna 2004 neljä jäsenvaltiota tuotti 84 prosenttia kymmenen uuden jäsenvaltion maidontuo-tannosta: Puola 54 prosenttia, Tšekki 12 prosenttia, Liettua 9 prosenttia ja Unkari 9 prosenttia.
Box 2 — Semi-subsistence agricultural holdings No standard definition exists. 
Laatikko 2 – Osittaiset omavaraistilat Vakiintunutta määritelmää ei ole.
This is the definition used in the EU legislation that provides for transitional support measures for rural development in the new Member States (8). 
Tätä määritelmää käytetään yhteisön lainsäädännössä, joka koskee uusissa jäsenvaltioissa sovellettavia siirtymäkauden tukitoimenpiteitä maaseudun kehittämisen alalla (8).
On a semi-subsistence holding, the farmer derives income from his agricultural production, although most of his income is actually made up of social benefits such as retirement pensions, or salaries and income from non-agricultural economic activities. 
Osittaisella omavaraistilalla tuottaja saa tuloja maataloustuotannosta, mutta suurin osa hänen tuloistaan koostuu tosiasiassa usein sosiaalisista tulonsiirroista, kuten vanhuus-eläkkeestä, tai hänen muusta kuin maatalouselinkeinosta saamastaan palkasta tai tulosta.
Income in kind takes the form of on-farm consumption of food, and the self-supply of current and fixed inputs (9). 
Luontoissuorituksista saatu tulo muodostuu omaan käyttöön tuotetuista elintarvikkeista sekä muuttuvista ja kiinteistä panoksista (9).
The restructuring of dairy production, as the European Union understands it, entails the development of commercially viable units. 
Euroopan unionin näkemyksen mukaan maidontuotannon rakenneuudistus merkitsee kaupallisesti kannattavien yksiköiden kehittämistä.
Studies show, however, that traditional agricultural holdings based on semi-subsistence contribute significantly in some central and eastern European Member States to cushioning the effects of structural unemployment and they may thus continue to exist in the long term. 
Eri tutkimuksissa on kuitenkin osoitettu, että perinteiset osittaiseen omavaraistuotantoon suuntautuneet tilat lieventävät joissakin Keski-ja Itä-Euroopan jäsenvaltioissa merkittävästi rakennetyöttömyyttä ja voivat tästä syystä olla jatkossakin elinkelpoisia.
Table 2 Milk production in the CEECs (1991-2005) CZ EE LV LT HU PL SI SK (1 000 tonnes) EU-10 EU-15 EU-25 29 014 122 797 151 811 21 807 121 197 143 005 22 032 121 398 143 430 21 921 21 869 21 745 21 950 122 188 122 625 121 307 121 515 144 108 144 494 143 052 143 464 1991 4248 1 093 2000 2 708 630 2001 2 702 687 1 771 823 848 2 916 1 725 1 730 1 771 1 796 1 850 1 900 2 620 2 080 2 080 2 068 1 977 1 939 1 839 14 022 643 11 900 649 12 030 653 11 776 728 11 892 755 11 810 815 11 905 810 1 573 1 099 1 114 1 163 1 109 1 047 1 068 2002 2 801 612 2003 2 717 647 2004 2 673 640 2005 2 770 670 Source: ZMP-Marktbilanz Milch 2006. 
Taulukko 2 Maidontuotanto KIE-maissa (1991–2005) CZ EE LV LT HU PL SI SK (1 000 tonnia) EU-10 EU-15 EU-25 29 014 21 807 22 032 21 921 21 869 21 745 21 950 122 797 121 197 121 398 122 188 122 625 121 307 121 515 151 811 143 005 143 430 144 108 144 494 143 052 143 464 1991 4 248 2000 2 708 2001 2 702 1 093 630 687 1 771 823 1 725 848 1 730 2 620 2 080 2 080 2 068 1 977 1 939 1 839 (8) Neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005, annettu 20 päivänä syyskuuta 2005, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen (EUVL L 277, 21.10.2005, s.
As part of its rural development plan, each new Member State has to provide its own definition of a semi-subsistence agricultural holding, based on various criteria: the minimum and/or maximum size of the holding, the proportion of production marketed and/or the level of income of eligible holdings. 
Kunkin uuden jäsenvaltion on maaseudun kehittämissuunnitelmansa yhteydessä määriteltävä ”osittainen omavaraistila” tiettyjen kriteereiden mukaisesti: tilan vähimmäis-ja/tai enimmäis-koko, kaupan pidettävän tuotannon osuus ja/tai tukikelpoisten tilojen tulotaso.
(9) See A. Pouliquen, op. cit., p. 
(9) Edellä mainittu A. Pouliquenin teos, s. 41–45.
C 185/8 EN Official Journal of the European Union 22.7.2008 Production units have increased in size but remained diverse in structure 12. 
C 185/8 FI Euroopan unionin virallinen lehti 22.7.2008 Tuotantoyksiköt kasvavat, mutta rakenteet ovat edelleen erilaisia 12.
Apart from the individual characteristics of each new Member State, the fundamental trends in the dairy sector between 2000 and 2005 were as follows: a drop in the number of dairy cows offset by an increase in milk yields, and an increase in the average size of holdings, linked to steadily falling numbers (Illustration 1). 
Vaikka kullakin uusista jäsenvaltioista on omat erityispiirteensä, maitoalan keskeiset kehityssuunnat vuosina 2000–2005 olivat seuraavat: maitokarja väheni, minkä vastapainoksi tuotos parani, ja tilojen keskikoko kasvoi niiden lukumäärän jatkuvasti pienentyessä (kaavio 1).
The countries of central and eastern Europe can be placed in two quite distinct categories: of agricultural holdings is comparable to the stock in some EU-15 regions; in the Czech Republic, it is even much higher than the EU-15 average. 
Näissä jäsenvaltioissa tilojen keskimääräinen karjakoko vastaa EU-15-jäsenvaltioiden tiettyjen alueiden karjakokoa; Tšekissä se on jopa huomattavasti suurempi kuin EU-15-jäsenvaltioissa keskimäärin.
The proportion of production delivered to dairies is regarded as an overall indicator of the level of industrialisation in the dairy sector since milk deliveries are subject to strict health standards (10). 
Meijereihin toimitetun maidon osuuden katsotaan yleisesti ottaen osoittavan maitoalan teollistumisastetta, sillä maitotoimituksiin sovelletaan hyvin tiukkoja terveysstandar-deja (10).
The countries where large and medium-sized structures occupy an important position are those with a delivery rate very close (in the case of the Czech Republic, Hungary and Slovakia) or fairly close (Estonia) to the EU-15 average. 
Niiden maiden, joissa merkittävä osa rakenteista on suuria tai keskisuuria, maidon toimitusaste on erittäin lähellä (Tšekki, Unkari, Slovakia) tai melko lähellä (Viro) EU-15-jäsenvaltioiden keskimääräistä toimitusastetta.
These Member States also have the largest average delivery quotas and the highest productivity; in Poland, by contrast, where there was little collectivisation of agriculture, and in Latvia and Lithuania, where the big State farms were dismantled, the average stock is no more than four cows. 
Näissä maissa ovat myös korkeimmat keskimääräiset toimituskiintiöt ja suurimmat tuottavuusluvut. — Sitä vastoin Puolassa, missä maataloutta ei juuri ollut kollek-tivoitu, sekä Latviassa ja Liettuassa, missä suuret valtion tilat purettiin, tilakohtainen karja muodostuu keskimäärin neljästä lehmästä.
In these Member States, the average stock 14. in the new Member States, there remains a predominant share of small and very small farms, which are often subsistence or semi-subsistence holdings, within the total number of dairy producers. 
Kaavio 1 Lypsylehmien kokonaismäärä ja tilojen keskimääräinen karjakoko kahdeksassa uudessa jäsenvaltiossa (2001–2005) 14. Riippumatta uusien jäsenvaltioiden tuotantorakenteiden eroista, pienet ja hyvin pienet yksiköt, jotka usein harjoittavat omavaraistuotantoa tai osittaista omavaraistuotantoa, muodostavat suurimman osan kaikista maidontuottajista.
Only those marketing their production through deliveries to dairies or direct sales were required to participate in the milk quota scheme. 
Vain niiden tilojen, jotka pitävät tuotantoaan kaupan toimittamalla sitä meijereihin tai suoramyynnin kautta, oli liityttävä maidon kiintiöjärjestelmään.
A major challenge for each of the new Member States However, despite the differences in production structures was to identify the producers concerned and have them join the scheme. 
Tällaisten tuottajien yksilöiminen ja liittäminen osaksi järjestelmää oli kaikille uusille jäsenvaltioille suuri haaste.
(10) Council Directive 92/46/EEC of 16 June 1992 laying down the health rules for the production and placing on the market of raw milk, heat-treated milk and milk-based products (OJ L 268, 14.9.1992, p. 
(10) Neuvoston direktiivi 92/46/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992, raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä (EYVL L 268, 14.9.1992, s.
22.7.2008 EN Official Journal of the European Union C 185/9 ESTABLISHING NATIONAL REFERENCE QUANTITIES (NATIONAL QUOTAS) The Commission applied a standardised methodology 15. 
22.7.2008 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 185/9 KANSALLISTEN VIITEMÄÄRIEN MÄÄRITTÄMINEN (KANSALLISET KIINTIÖT) Komissio sovelsi yhdenmukaistettuja menetelmiä 15.
National reference quantities were the subject of intense negotiation. 
Kansalliset viitemäärät vahvistettiin tiukkojen neuvottelujen jälkeen.
The central and eastern European candidate countries, with the exception of Slovenia, could argue that their milk production had fallen sharply during the transition towards a market economy. 
Keski-ja Itä-Euroopan ehdokasmaat (Sloveniaa lukuun ottamatta) katsoivat, että niiden maidontuotanto oli romahtanut maiden siirtyessä markkinatalouteen.
However, the production statistics for the period prior to transition appeared unreliable. 
Markkinatalo-utta edeltävät tuotantotilastot vaikuttivat kuitenkin epävarmoilta.
In addition, had they been taken into consideration, this would have departed from the general principle that quotas were to be based on data for the most recent production period for which information was available. 
Kyseisten tilastojen ottaminen huomioon olisi lisäksi muodostanut poikkeuksen yleisperiaatteesta, jonka mukaan kiintiöiden täytyy perustua viimeisimpiin tuotantokausiin, joista tietoja on käytettävissä.
Exceptional cases aside (11), in order to adopt the national reference quantities in December 2002, average milk production for 1997-1999 was taken as the starting point for negotiations. 
Tiettyjä poikkeuksia (11) lukuun ottamatta kansalliset viitemäärät neuvoteltiin vuosien 1997–1999 keskimääräisen maidontuotannon perusteella, jotta ne saatiin vahvistettua joulukuussa 2002.
Sound statistical bases for adopting national reference quantities for deliveries 16. 
Toimituksia koskevat kansalliset viitemäärät vahvistettiin luotettavien tilastotietojen perusteella 16.
The candidate countries were able to provide statistics for their total national production, estimated on the basis of stock size and yields, and precise data on deliveries to dairies accounted for during the reference period. 
Ehdokasmaat kykenivät antamaan tilastotietoja kansallisesta kokonaistuotannostaan, joka arvioitiin eläinten määrän ja tuotosten perusteella, sekä tarkkoja tietoja maitotoimituksista meijereihin viitekauden aikana.
When preparations were being made for enlargement, the Commission (Enlargement DG) coordinated peer review exercises on the progress of milk quota implementation. 
Kun laajentumista valmisteltiin, komissio (laajentumisasioiden pääosasto) koordinoi vertaisarviointeja maitokiintiöiden käyttöönoton etenemisestä.
The reliability of the statistics on milk deliveries to purchasers in the candidate countries was not called into question. 
Ostajille toimitettua maitoa koskevien ehdokasmaiden tilastojen luotettavuutta ei asetettu kyseenalaiseksi.
For the most part, the negotiations yielded national reference quantities for deliveries that were close to the situations observed immediately prior to accession. 
Yleisesti ottaen neuvotteluissa päädyttiin toimituksia koskeviin kansallisiin viitemääriin, jotka vastasivat juuri ennen liittymistä vallinnutta tilannetta.
No new Member State received an initial deliveries quota that was lower than the quantities delivered in each of the five years prior to accession. Only Poland and Lithuania obtained a deliveries quota substantially lower than they initially asked for, i.e. 65 % and 75 % respectively of their expected quota (Illustration 2). 
Yhdellekään uusista jäsenvaltioista alun perin vahvistettu toimituskiintiö ei ollut pienempi kuin viitenä laajentumista edeltävänä vuonna meijereihin vuosittain toimitetut määrät. Ainoastaan Puola ja Liettua saivat huomattavasti pienemmän toimituskiintiön kuin alun perin pyysivät (Puola 65 prosenttia ja Liettua 75 prosenttia pyytämästään määrästä) (kaavio 2).
Illustration 2 Deliveries — national reference quantities in the ten new Member States (11) For the Baltic States, the data for 1999 were excluded because of the disruption resulting from the economic crisis in Russia. 
Kaavio 2 Toimitukset – 10 uuden jäsenvaltion kansalliset viitemäärät (11) Baltian maiden vuoden 1999 tietoja ei otettu huomioon Venäjän talouskriisistä johtuneiden häiriöiden vuoksi.
C 185/10 EN Official Journal of the European Union 22.7.2008 Data difficult to estimate for direct sales 18. 
C 185/10 FI Euroopan unionin virallinen lehti 22.7.2008 Suoramyyntiä koskevia lukuja oli vaikea arvioida 18.
For the years before 2000, no specific data were compiled for direct sales and on-farm consumption of milk in the candidate countries. 
Ennen vuotta 2000 ehdokasmaat eivät olleet nimenomaisesti tilastoineet maidon suoramyyntiä ja tuottajan omaa käyttöä.
The Commission did not take into consideration the direct-sales data provided by the candidate countries on the grounds that they were incomplete (Latvia, Lithuania, Slovenia and Slovakia) or too approximate (Hungary and Poland). 
Komissio ei ottanut huomioon ehdokasmaiden suora-myyntitietoja, sillä luvut olivat epätäydellisiä (Latvia, Liettua, Slovenia ja Slovakia) tai likimääräisiä (Unkari ja Puola).