natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Auditing sustainability information 67 Auditing financial statements and performance reports increases their accountability value. 
Kestävyystietojen tarkastaminen 67 Tilinpäätösten ja tuloksellisuuskertomusten tarkastaminen lisää niiden arvoa vastuuvelvollisuuden kannalta.
External assurance of sustainability reports can increase credibility as well as stakeholders’ trust in the information provided. 
Kestävyysraporttien ulkopuolinen varmennus voi lisätä uskottavuutta sekä sidosryhmien luottamusta annettuihin tietoihin.
It can reduce the risk of greenwashing and reports being used as PR-exercises. 
Ulkopuolinen varmennus voi vähentää riskiä viherpesusta ja siitä, että raportteja käytetään vain suhdetoimintaa varten.
Auditing information can improve the value of information for internal control and management systems, and raise awareness at boardroom level100. 
Tietojen tarkastaminen voi parantaa tietojen arvoa sisäisissä valvonta-ja hallintajärjestelmissä ja lisätä tietoa johtotasolla100.
Most sustainability reports by large companies are subject to external audit or review102 but there is no generally accepted audit or assurance standard for sustainability reports. 
Valtaosalle suurten yritysten kestävyysraporteista tehdään ulkoinen tarkastus tai arvio102, mutta kestävyysraportteja varten ei ole yleisesti hyväksyttyä tarkastus-tai varmennusstandardia.
For example, the EU directive requires auditors to check whether a sustainability report exists, without going into its substance. 
EU:n direktiivissä esimerkiksi edellytetään tarkastajien tarkastavan, että kestävyysraportti on olemassa puuttumatta sen sisältöön.
Member States such as France and Italy have implemented the directive differently by requiring that auditors also look at the substance of the reports103. 
Ranskan ja Italian kaltaiset jäsenvaltiot ovat panneet direktiivin täytäntöön eri tavoin edellyttämällä, että tarkastajien on myös käsiteltävä raporttien sisältöä103.
69 More recently, in February 2019, the International Auditing and Assurance Standards Board (IAASB) published a consultation paper on providing assurance on extended external reporting104. 
69 Kansainvälinen tilintarkastus-ja varmennusstandardilautakunta (IAASB) julkaisi äskettäin, helmikuussa 2019, kuulemisasiakirjan laajennetun ulkoisen raportoinnin varmentamisesta104.
Extended external reporting encapsulates many different forms of reporting, including, but not limited to, integrated reporting, sustainability reporting and other reporting by entities about environmental, social and governance matters. 
Laajennettu ulkoinen raportointi kokoaa yhteen monia erilaisia raportointimuotoja, muun muassa yhdennetyn raportoinnin, kestävyysraportoinnin ja muita raportteja, joita yksiköt laativat ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintoon liittyvistä asioista.
70 According to ISAE 3000, in a limited assurance engagement (a review engagement), “the practitioner’s conclusion is expressed in a form that conveys that, based on the procedures performed, nothing has come to the practitioner’s attention to cause the practitioner to believe the subject matter information is materially misstated”. 
70 ISAE 3000 -standardin mukaan rajallisen varmuuden antavassa toimeksiannossa (arviotoimeksianto) toiminnanharjoittajan päätelmä ilmaistaan muodossa, jolla voidaan ilmaista, että suoritettujen menettelyjen perusteella toiminnanharjoittajan tietoon ei ole tullut mitään, mikä voisi saada toiminnanharjoittajan uskomaan, että kohteena olevat tiedot on olennaisesti ilmoitettu väärin.
In such cases, engagement risk is reduced to a level that is acceptable in the circumstances of the engagement but risk is greater than for a reasonable assurance engagement105. 
Tällaisissa tapauksissa toimeksiannon riskiä pienennetään tasolle, joka voidaan hyväksyä toimeksiannon olosuhteissa, mutta riski on suurempi kuin kohtuullisen varmuuden antavassa toimeksiannossa105.
Of the two sustainability reports by EU Institutions and agencies, the EIB’s one is externally audited and limited assurance is provided. 
Laadituista kahdesta EU:n toimielinten ja virastojen kestävyysraportista EIP:n raportti on tarkastettu ulkoisesti, ja siitä on saatu rajallinen varmuus.
71 Most Supreme Audit Institutions (SAIs) have experience in performance audit, which could be useful for working on sustainability reports and auditing the implementation of SDGs. 
71 Useimmilla ylimmillä tarkastuselimillä on tuloksellisuuden tarkastamisesta kokemusta, joka voisi olla hyödyllistä kestävyysraporttien käsittelyssä ja kestävän 37
INTOSAI (International Organisation of Supreme Audit Institutions) has encouraged SAIs to conduct performance audits on governments’ 35 preparedness to implement the SDGs or on specific SDGs. 
INTOSAI (ylimpien tarkastusviranomaisten kansainvälinen järjestö) on kannustanut ylimpiä tarkastuselimiä tekemään tuloksellisuustarkastuksia hallitusten valmiudesta panna täytäntöön kestävän kehityksen tavoitteet tai erityiset kestävän kehityksen tavoitteet.
Several SAIs around the world have published the results of these audits, and some of them have analysed how their government monitors and reports on SDGs (Box 9)106. 
Useat ylimmät tarkastuselimet ympäri maailmaa ovat julkaisseet tuloksia näistä tarkastuksista, ja jotkin niistä ovat analysoineet, miten niiden hallitus seuraa kestävän kehityksen tavoitteita ja raportoi niistä (laatikko 9)106.
SDGs can serve as audit criteria107. 
Kestävän kehityksen tavoitteita voidaan käyttää tarkastuskriteereinä107.
One of the public audit standards (ISSAI 140) is currently under revision and there is a discussion whether this standard needs to be enlarged to encompass one aspect relevant to sustainability reports, namely the audit of SDGs. 
Yksi julkisen tarkastuksen standardeista (ISSAI 140) on parhaillaan tarkistettavana. Keskustelua käydään siitä, onko kyseistä standardia laajennettava siten, että se kattaisi yhden kestävyysraporttien kannalta merkityksellisen näkökohdan eli kestävän kehityksen tavoitteiden tarkastamisen.
72 However, auditing the achievements of specific SDGs and Member State reporting to the UN are not the only roles SAIs can play. 
72 Ylimmillä tarkastuselimillä voi kuitenkin olla muitakin tehtäviä kuin tiettyjen kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisen ja jäsenvaltioiden YK:lle osoittamien raporttien tarkastaminen.
When more public sector organisations start to disclose sustainability information, the question how the auditing profession can contribute to improve the quality of information produced by organisations will need to be tackled. 
Kun entistä useammat julkisen sektorin organisaatiot alkavat julkistaa kestävyystietojaan, on puututtava kysymykseen siitä, miten tarkastajat voivat edistää organisaatioiden tuottamien tietojen laadun parantamista.
This might require SAIs to develop new capabilities or approaches within the auditing profession. 
Ylimpien tarkastuselinten on tämän vuoksi ehkä kehitettävä tarkastusalalle uusia valmiuksia tai lähestymistapoja.
36 Box 9 Results of SAI audits related to sustainability reporting Some SAIs found weaknesses in their country’s 2030 Agenda process, which made monitoring and reporting difficult. 
39 Laatikko 9 Ylimpien tarkastuselinten toteuttamien kestävyysraportointiin liittyvien tarkastusten tulokset Jotkin ylimmät tarkastuselimet löysivät maansa Agenda 2030 -toimintaohjelmaa koskevasta prosessista puutteita, jotka vaikeuttivat seurantaa ja raportointia.
For example, Austria had adopted a mainstreaming approach to Agenda 2030, but the Austrian SAI found that overall responsibility was not well defined, which resulted in fragmentation of the implementation process. 
Itävalta esimerkiksi oli omaksunut Agenda 2030 -toimintaohjelmaan valtavirtaistamista koskevan lähestymistavan, mutta Itävallan ylin tarkastuselin totesi, että yleistä vastuuta ei ollut määritelty asianmukaisesti, minkä vuoksi täytäntöönpanoprosessista tuli hajanainen.
This also led to lack of coordination in evaluation and reporting, and Austria’s national progress report on implementation did not provide a concise overview108. 
Tämä aiheutti myös koordinoinnin puutetta arvioinnissa ja raportoinnissa, eikä Itävallan kansallisessa edistymiskertomuksessa täytäntöönpanosta esitetty tiivistä katsausta aiheesta108.
Some SAIs also audited the preparation of Voluntary National Reports in the course of INTOSAI’s cooperative audit “Preparedness for Implementation of Sustainable Development Goals”, and some of these SAIs recommended seeing these reviews not only as a product, but rather as a continuous process: o The Austrian SAI found that the government had not planned to report to the United Nations until 2020. 
Jotkin ylimmät tarkastuselimet myös tarkastivat vapaaehtoisten kansallisten raporttien laadinnan, kun ne toimittivat kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanovalmiutta koskevaa INTOSAI-yhteistyöhön perustuvaa tarkastusta. Jotkin näistä ylimmistä tarkastuselimistä suosittelivat, ettei näitä arviointeja pitäisi katsoa vain tuotteeksi vaan pikemminkin jatkuvaksi prosessiksi: o Itävallan ylin tarkastuselin havaitsi, ettei hallitus aikonut raportoida Yhdistyneille kansakunnille ennen vuotta 2020.
As a result, it recommended that the government should report as early as possible, and at least once per legislative period. o The Dutch SAI found that the government had reported to the UN in 2017, providing an overview of the situation as regards the 2030 Agenda and the progress made to date. 
Siksi elin suositteli, että hallituksen pitäisi raportoida mahdollisimman pian ja vähintään kerran vaalikaudessa. o Alankomaiden ylin tarkastuselin havaitsi, että hallitus oli raportoinut YK:lle vuonna 2017 ja tehnyt katsauksen Agenda 2030 -toimintaohjelmaa koskevasta tilanteesta ja tähän asti saavutetusta edistyksestä.
However, it recommended the central government should include important SDG themes in its annual financial report109. o The Polish SAI, while acknowledging that the voluntary national review had been effectively prepared, recommended that progress should be reviewed on a regular basis110. 
Elin kuitenkin suositteli, että keskushallinnon pitäisi liittää tärkeät kestävän kehityksen tavoitteita koskevat aiheet vuotuiseen tilinpäätökseensä109. o Puolan ylin tarkastuselin tunnusti, että vapaaehtoinen kansallinen arvio oli laadittu tehokkaasti, mutta suositteli tarkkailemaan edistymistä säännöllisesti110.
Challenges for sustainability reporting in EU institutions and agencies 73 The EU has committed itself to the implementation of the Agenda 2030 Sustainable Development Goals. 
EU:n toimielinten ja virastojen kestävyysraportoinnin haasteet 73 EU on sitoutunut Agenda 2030 -toimintaohjelman kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanoon.
Our review has shown that the Commission and other EU institutions and agencies are working on some elements necessary for meaningful sustainability reporting. 
Tästä tilintarkastustuomioistuimen katsauksesta on käynyt ilmi, että komissio sekä muut EU:n toimielimet ja virastot käsittelevät joitakin tietoja, jotka ovat tarpeen tarkoituksenmukaiselle kestävyysraportoinnille.
Overall, however, the necessary pre-requisites for sustainability reporting are largely not yet in place. 
Kestävyysraportointiin tarvittavia edellytyksiä ei kuitenkaan ole pääosin olemassa.
One EU institution and one agency publish sustainability reports and engage in the underlying strategy necessary for such a reporting process. 
Yksi EU:n toimielin ja yksi virasto julkaisevat kestävyysraportteja ja laativat kyseisessä raportointiprosessissa tarvittavan taustastrategian.
Others publish or collect relevant information. 
Muut julkaisevat tai keräävät soveltuvaa tietoa.
We have also highlighted practices in the private sector and in the public sector in Member States, which could serve as examples. 
Tilintarkastustuomioistuin on myös esitellyt jäsenvaltioiden yksityisen ja julkisen sektorin käytäntöjä, joita voitaisiin käyttää esimerkkeinä.
We identified a number of challenges. Challenge 1: Developing an EU strategy post-2020 that covers the SDGs and sustainability 74 Despite various calls from the co-legislators and stakeholders, there is no long-term EU strategy on sustainable development up to 2030, identifying potential objectives, and targets to report upon in the Commission’s performance framework (paragraphs 30 to 35). 
Haaste 1: Laaditaan kestävän kehityksen tavoitteita ja kestävyyttä käsittelevä EU:n strategia vuoden 2020 jälkeiselle ajalle 74 Useista molempien lainsäätäjien ja sidosryhmien kehotuksista huolimatta kestävästä kehityksestä ei ole laadittu vuoteen 2030 ulottuvaa pitkäaikaista EU:n strategiaa, jossa määriteltäisiin mahdolliset tavoitteet ja tavoitearvot, joista raportoitaisiin komission tuloskehyksessä (kohdat 30–35).
Such a strategy would determine which SDGs would be relevant for the EU. 
Tällaisessa strategiassa määritettäisiin, mitkä kestävän kehityksen tavoitteet olisivat merkityksellisiä EU:lle.
The Commission has produced a “reflection paper” as input for the next Commission which points out three scenarios for a future sustainable Europe. 
Komissio on laatinut seuraavalle komissiolle työn perustaksi pohdinta-asiakirjan, jossa esitetään kolme skenaariota tulevaa kestävää Eurooppaa varten.
The reflection paper highlights some areas where, according to the Commission, it should do more. 
Pohdinta-asiakirjassa otetaan esiin joitakin aloja, joilla komission mukaan olisi tehtävä enemmän.
However, it does not include a gap analysis identifying what more needs to be done to achieve the SDGs in terms of budget, EU policy and/or legislation (paragraphs 36 to 38). 
Asiakirjassa ei kuitenkaan ole puuteanalyysia, jossa määriteltäisiin, mitä on vielä tehtävä kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi talousarvion, EU:n politiikan ja/tai lainsäädännön osalta (kohdat 36–38).
Challenge 2: Integrating sustainability and SDGs into the EU budget and the performance framework 75 This review has highlighted that sustainability reporting is a process and involves more than just publishing a report. 
Haaste 2: Otetaan kestävyys ja kestävän kehityksen tavoitteet mukaan EU:n talousarvioon ja tuloskehykseen 75 Tässä katsauksessa on korostettu, että kestävyysraportointi on prosessi ja että siihen kuuluu paljon muutakin kuin vain raportin julkaiseminen.
The Commission does not report on the contribution of the EU budget or EU policy to achieving the SDGs. 
Komissio ei raportoi siitä, miten EU:n talousarviolla tai EU:n politiikalla edistetään kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista.
The Commission’s reflection paper describes how selected Commission policies are related to the SDGs. 
Komission pohdinta-asiakirjassa kuvataan, miten tietyt komission toimintalinjat liittyvät kestävän kehityksen tavoitteisiin.
While the Commission has started to refer to SDGs in programme statements, there is no monitoring or reporting of how the EU ́s policies and budget contribute to implementing sustainable development and achieving the SDGs (paragraphs 38 to 42). Since 2017, Eurostat produces regular annual monitoring of the SDGs, which provides a statistical presentation of trends relating to the SDGs in the EU. 
Vaikka komissio on alkanut viitata kestävän kehityksen tavoitteisiin ohjelmaselvityksissään, sitä, miten EU:n toimintalinjoilla ja talousarviolla edistetään kestävän kehityksen täytäntöönpanoa ja kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista, ei seurata eikä siitä raportoida 40 (kohdat 38–42).
37 76 The Commission has extensive experience with performance reporting, and its performance budgeting system scores considerably higher than all other OECD countries111. 
76 76 Komissiolla on kattava kokemus tuloksellisuusraportoinnista, ja komission tulosbudjetointijärjestelmän pisteet ovat huomattavasti korkeammat kuin kaikkien muiden OECD-maiden111.
Integrating sustainability reporting into this performance reporting will nevertheless be a challenge. 
Haasteena on kuitenkin kestävyysraportoinnin sisällyttäminen tähän tuloksellisuusraportointiin.
However, it could help the Commission to streamline performance indicators and to better align specific programme and policy objectives with high-level general objectives, in line with our 2017 annual report recommendations112. 
Sisällyttäminen voisi kuitenkin auttaa komissiota valtavirtaistamaan tuloksellisuusindikaattorit ja mukauttamaan erityisohjelmien ja politiikan tavoitteet entistä paremmin korkean tason yleisiin tavoitteisiin tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2017 vuosikertomuksen suositusten mukaisesti112.
77 Mainstreaming crosscutting policies into the budget is not easy, as we have previously shown. 
77 Monialaisten toimintalinjojen sisällyttäminen talousarvioon ei ole helppoa, kuten tilintarkastustuomioistuin on aiemmin tuonut esiin.
Efficient mainstreaming and prioritisation could mean directing EU funds to those areas with the greatest need or EU added value (paragraphs 39 to 43). 
Tehokas valtavirtaistaminen tai priorisointi voisi tarkoittaa EU:n varojen ohjaamista aloille, joilla niitä eniten tarvitaan tai joilla on EU:n lisäarvoa (kohdat 39–43).
78 The Commission is adapting its performance reporting system in the area of external action (paragraph 52) to measure and report upon the EU’s contribution to the implementation of the SDGs in this policy area. 
78 Komissio mukauttaa tuloksellisuusraportointijärjestelmäänsä ulkoisen toiminnan alalla (kohta 52), jotta voidaan mitata, miten EU edistää kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanoa tällä politiikan alalla, ja raportoida siitä.
This mirrors the situation in some countries where the development aid area – an area which previously had to deal with the Millennium Development Goals – is leading (paragraph 52). 
Tämä kuvastaa tilannetta joissakin maissa, joissa johtavana alana on kehitysapu – ala, jolla aiemmin oli käsiteltävä vuosituhannen kehitystavoitteita (kohta 52).
79 One challenge for future reporting will be on how the information provided is taken into account in decision making. 
79 Tulevan raportoinnin yhtenä haasteena on se, miten annetut tiedot otetaan huomioon päätöksenteossa.
Despite the highly advanced nature of the EU performance budgeting framework, already at present there is room for development on how information is used (paragraph 48 ). 
Vaikka EU:n tulosbudjetointikehys on erittäin kehittynyt, tietojen käyttötavassa on jo nyt parantamisen varaa (kohta 48).
Challenge 3: Developing sustainability reporting in EU institutions and agencies 80 We found two examples of sustainability reporting among EU Institutions and agencies: the EIB and EUIPO. 
Haaste 3: Kehitetään EU:n toimielinten ja virastojen kestävyysraportointia 80 Kestävyydestä raportoitiin yhdessä EU:n toimielimessä ja yhdessä virastossa: EIP:ssä ja EUIPO:ssa.
The EIB and EUIPO have developed these practices despite not being under any legal obligation to produce sustainability reports, and without any guidance or systematic direction at EU level (paragraph 57 and Box 7). 
EIP ja EUIPO ovat kehittäneet näitä käytäntöjä, vaikka kestävyysraporttien laatimiseen ei ole lakisääteistä velvollisuutta, ja ilman EU:n tason ohjeita tai järjestelmällistä ohjausta (kohta 57 ja laatikko 7).
81 Our survey suggests that EU Institutions and agencies can see the potential benefits of sustainability reporting. 
81 Tilintarkastustuomioistuimen tutkimuksen mukaan EU:n toimielimet ja virastot ymmärtävät, että kestävyysraportoinnista voi olla hyötyä.
Most notably, they see its potential to increase their credibility and transparency. 
Erityisesti niissä ymmärretään, että niiden uskottavuus ja avoimuus voivat sen ansiosta lisääntyä.
We also found that, while other EU institutions and agencies do not publish sustainability reports, they do collect and publish some information related to sustainability, albeit in a piece-meal manner and without covering all material aspects. 
41 Tilintarkastustuomioistuin totesi myös, että vaikka muut EU:n toimielimet ja virastot eivät julkaise kestävyysraportteja, ne kuitenkin keräävät ja julkaisevat joitakin kestävyyteen liittyviä tietoja.
The information they collect and publish mainly relates to how the running of the organisations affects sustainability (such as their use of 38 39 paper or water) rather than how they take into account of sustainability in their overall business processes (paragraphs 60 to 66 ). 
Kerätyt ja julkaistut tiedot liittyvät pääosin siihen, miten organisaatioiden toiminta (kuten niiden sisäinen paperin tai veden käyttö) vaikuttaa kestävyyteen, eikä niinkään siihen, miten ne ovat ottaneet kestävyyden huomioon yleisissä toimintaprosesseissaan (kohdat 60–66).
Challenge 4: Increasing the credibility of sustainability reporting through audit 82 In the private sector, sustainability reports are increasingly subject to limited external audit or review, but there is not yet any generally accepted audit or assurance standard for sustainability reports. 
Haaste 4: Parannetaan kestävyysraportoinnin uskottavuutta tarkastuksen avulla 82 Yksityisellä sektorilla kestävyysraporteista tehdään yhä useammin suppea ulkoinen tarkastus tai arvio, mutta kestävyysraportteja varten ei ole yleisesti hyväksyttyä tarkastus-tai varmennusstandardia.
Once more public institutions start publishing sustainability reports, SAIs will need to consider to what extent they can provide assurance on such reports. 
Kun entistä useammat julkiset elimet alkavat julkaista kestävyysraportteja, ylimpien tarkastuselinten on pohdittava, missä määrin kyseisille raporteille voidaan antaa varmennus.
One of the key challenges will be taking account of the long-term nature and complexity of environmental, social and economic sustainability. 
Yksi keskeisistä haasteista on ympäristön, yhteiskunnan ja talouden kestävyyden pitkäaikaisuuden ja monimutkaisuuden huomioon ottaminen.
This might require SAIs to develop new capabilities or approaches within the auditing profession (paragraphs 67 to 72). 
Ylimpien tarkastuselinten on tämän vuoksi ehkä kehitettävä tarkastusalalle uusia valmiuksia tai lähestymistapoja (kohdat 67–72). 42