natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such a distinction is based on the concept that the two approaches have a fundamentally different logic to implement agri-environment payments: the areas on which the sub-measures apply are different as are the number of beneficiaries concerned, the budgetary and administrative costs incurred, the applicable management rules and the expected effects. 
Erottelu perustuu siihen, että nämä kaksi maatalouden ympäristötukien täytäntöönpanotapaa ovat täysin erilaisia logiikaltaan: alatoimenpiteiden soveltamisalat ovat erilaiset ja eroja on myös asianomaisten edunsaajien määrissä, aiheutuneissa talousarvio-ja hallin-tokuluissa, sovellettavissa hallinnointisäännöissä ja odotetuissa vaikutuksissa.
These well-established ways of analysing agri-environment sub-measures do not appear in the legislation, leaving the choice of which approach to use, depending on the context and the nature of the problems, to the responsible authorities. 
Näitä maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteiden vakiintuneita analysointitapoja ei mainita lainsäädännössä, joten asiasta vastaavat viranomaiset voivat valita lähestymistavan asiayhteyden ja ongelman luonteen mukaan.
The Communication from the Commission 4 launching the debate for the period post-2013 proposes as an option that simple, generalised agri-environmental actions will be part of direct payments. 
Komissio käynnisti vuoden 2013 jälkeistä aikaa koskevan keskustelun tie-donannolla4 , jossa ehdotetaan vaihtoehdoksi, että yksinkertaiset, yleiset maatalouden ympäristötoimet olisivat osa suoria tukia.
3 The Commission’s ‘Impact Assessment of rural development programmes in view of post-2006 rural development policy’ (Agriculture and Rural Development DG, Final Report submitted by EPEC, November 2004) mentions on page 85 that ‘this ‘narrow and deep’ or ‘broad and shallow’ debate has been prominent since the introduction of agri-environment policy, and both approaches are evident among current agri-environment programmes’.Thisdistinction is included in various other evaluation reports for the European Commission, as early as 1998 (evaluation of Regulation (EEC) No 2078/92 (document Agriculture and Rural Development DG VI/7655/98). 
Kuva 1: Esimerkki maatalouden ympäristötoiminnasta Englannista. Kuvassa näkyy vasemmalla vehnälohko, keskellä kaitale hoitamatonta ”päis-tettä” ja oikealla kaitale, jolle on kylvetty ”villilinnuille tarkoitettua siemensekoitusta”. 3 Komissio julkaisi maaseudun kehittämisohjelmien vaikutusten arvioinnin vuoden 2006 jälkeistä maaseudun kehittämispolitiikkaa varten (Impact Assessment of rural development programmes in view of post-2006 rural development policy) (maatalouden pääosasto, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia käsittelevän eurooppalaisen asiantuntijakeskuksen (EPEC) toimittama lopullinen kertomus, marraskuu 2004).
4 ‘The CAP towards 2020: Meeting the food, natural resources and territorial challenges of the future’, COM(2010) 672 final of 18 November 2010. 
4 ”Yhteinen maatalouspolitiikka vuoteen 2020: Ruoka, luonnonvarat ja alueiden käyttö – miten hallita tulevat haasteet?”, KOM(2010) 672 lopull., 18. marraskuuta 2010.
12 © European Union, source: European Court of Auditors. 
12 © Euroopan unioni, lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
9. Basic agri-environment sub-measures can be a cost-effective way of implementing agri-environment payments when it is necessary to take action over a wide area. 
9. Kun toiminnalta edellytetään laaja-alaisuutta, maatalouden ympäristötukien kustannustehokkaana täytäntöönpanotapana voidaan pitää maatalouden ympäristöohjelman perustason alatoimenpiteitä.
These sub-measures are characterised by simple and generalised actions (e.g. maintenance of grassland, green cover of agricultural land) and a high number of beneficiaries. 
Niille ovat ominaisia yksinkertaiset ja yleiset toimet (esim. laitumien hoito ja maatalousmaan kasvillisuuspeite) ja suuri edunsaajien määrä.
Because demands on farmers are limited the aid amounts are relatively low. 
Viljelijöille on asetettu vähän vaatimuksia, joten tukimäärät ovat suhteellisen alhaisia.
13 FIGURE 2 Environmental benefits for the most demanding requirements Reference level Around 7,3 million farmers (on 160 million hectares) who must fulfil mandatory requirements INTERVENTION LOGIC OF AGRI-ENVIRONMENT PAYMENTS Level of effort Around 600 000 farmers receiving agri-environment payments (on 17,5 million hectares) who have to fulfil requirements going beyond the mandatory ones Number of beneficiaries, land area Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 10. 
13 KAAVIO 2 Viitetaso Noin 7,3 miljoonaa viljelijää (160 miljoonaa ha); pakolliset vaatimukset Suurimmat vaatimukset – ympäristöhyödyt MAATALOUDEN YMPÄRISTÖTUKIEN INTERVENTIOLOGIIKKA Toiminnan taso Maatalouden ympäristötukea noin 600 000 viljelijälle (17,5 miljoonaa ha); pakollisia suuremmat vaatimukset Edunsaajien määrä, maa-ala Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja? 10.
More demanding sub-measures, on the contrary, can be tailored to local circumstances and require more complex and demanding types of farm management. 
Vaativampia alatoimenpiteitä voidaan sitä vastoin räätälöidä paikallisten olosuhteiden mukaisesti ja ne edellyttävät monimutkaisempia ja vaativampia tilanhoitotapoja.
Member States generally implement these schemes in more limited geographical areas 5, involving smaller numbers of beneficiaries. 
Jäsenvaltiot panevat kyseiset järjestelmät yleensä täytäntöön maantieteellisesti pienemmillä alueilla5 ja edunsaajien määrät ovat pienempiä.
Because more substantial demands are made of the farmers, causing higher costs and/or loss of income, the aid amounts are relatively high. 
Kun viljelijöihin kohdistetaan merkittävämpiä vaatimuksia, joista aiheutuu enemmän kustannuksia ja/tai tulonmenetyksiä, tukimäärät ovat suhteellisen suuria.
Because of the higher requirements, tailored to specific areas, more demanding sub-measures have the potential to deliver greater environmental benefits per hectare supported, but at a higher cost. 
Vaativimpien alatoimenpiteiden avulla voidaan saada aikaan suurempia ympäristöhyötyjä tuettua hehtaaria kohti, koska tietyille alueille on määritetty suuremmat vaatimukset, mutta vastaavasti kustannustaso on korkeampi.
The Commission and Member States share the management of the agri-environment payments. 
Komissio ja jäsenvaltiot hallinnoivat maatalouden ympäristötukia yhdessä.
The Commission appraises and approves the rural development programmes prepared and submitted by Member States. 
Komissio arvioi ja hyväksyy jäsenvaltioiden laatimat ja esittämät maaseudun kehittämisohjelmat.
The Member States adopt all the legislative, statutory and administrative provisions required to ensure that funds are spent correctly. 
Jäsenvaltiot hyväksyvät kaikki ne lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, joiden avulla varmistetaan varojen asianmukainen käyttö.
The farmers (or land managers) enter into a contract with the relevant Member State Managing Body and are responsible for actually applying the farming practices in accordance with the terms of this contract. 
Viljelijät (tai maankäyttäjät) tekevät sopimuksen asianomaisen jäsenvaltion hallintoelimen kanssa ja vastaavat sopimusmääräysten mukaisten maatalouskäytäntöjen tosiasiallisesta soveltamisesta.
5 An exception is organic farming, which is one of the most demanding types of farm management, but is implemented over a large geographical area. 
5 Poikkeuksen muodostaa luonnonmukainen maatalous, joka on yksi vaativimmista tilanhoitotavoista, mutta jota toteutetaan maantieteellisesti laajalla alueella.
14 Agri-environment payments in brief o Encourage farmers to apply agricultural production methods compatible with the protection of the environment. o Key EU policy on which around 2,5 billion euro of EU funds per year is spent. o Mandatory for the Member States but voluntary for farmers. o Commitments must exceed a reference level. o Payments are based on additional costs and income foregone, with the possibility of including transaction costs. 
14 Yhteenveto maatalouden ympäristötuista o Kannustaa viljelijöitä soveltamaan luonnonsuojelun kanssa yhdenmukaisia maataloustuotantomenetelmiä. o Keskeinen EU:n toiminnanala, johon EU käyttää varoja vuosittain noin 2,5 miljardia euroa. o Pakollinen jäsenvaltioille mutta vapaaehtoinen viljelijöille. o Sitoumusten on ylitettävä viitetaso. o Tuet perustuvat aiheutuneisiin lisäkustannuksiin ja tulonmenetyksiin, ja transaktiokustannukset on mahdollista laskea mukaan.
Incentives are forbidden. o Management responsibilities are shared between the Commission and the Member States. 
Kannustimia ei sallita. o Komissio ja jäsenvaltiot jakavat hallinnointivastuun.
PREVIOUS AUDITS OF THE COURT 12. 
TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN AIEMMIN TOIMITTAMAT TARKASTUKSET 12.
The main ones are mentioned in Annex I. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Keskeiset puutteet mainitaan liitteessä I. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
The purpose of this audit is to determine whether agri-environment schemes are well designed and managed. 
Tarkastuksen perusteella pyritään arvioimaan, ovatko maatalouden ympäristöjärjestelmät hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja.
More specifically, the audit aims to answer the following questions: Ū is agri-environment policy designed and monitored so as to deliver tangible environmental benefits? 
Tarkemmin sanoen tarkastuksessa pyritään vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: Ū saadaanko maatalouden ympäristötoiminnan suunnittelulla ja seurannalla aikaiseksi näkyviä ympäristöhyötyjä?
Ū are farmers well supported through appropriate guidance and correct aid amounts? 
Ū tuetaanko viljelijöitä hyvin asianmukaisen neuvonnan ja oikeanlaisten tukimäärien avulla?
Ū does the management of agri-environment policy take account of specific environmental needs? 
Ū otetaanko maatalouden ympäristötukien hallinnoinnissa huomioon erityiset ympäristötarpeet?
The Court established audit criteria concerning the design, implementation and monitoring/evaluation of agri-environment payments. 
Tilintarkastustuomioistuin laati tarkastuskriteerit, jotka koskivat maatalouden ympäristötukien suunnittelua, täytäntöönpanoa ja seurantaa/arviointia.
These criteria were developed from legislation, Commission documents and publications and scientific studies (see Annex II). 
Kriteerit kehitettiin lainsäädännön, komission asiakirjojen ja julkaisujen sekä tieteellisten selvitysten perusteella (ks. liite II).
The Court consulted a panel of agri-environment experts 6 on the validity and feasibility of these audit criteria. 
Tilintarkastustuomioistuin kuuli maatalouden ympäristöalan asiantuntijoista koostuvaa paneelia6 kyseisten tarkastuskriteerien pätevyydestä ja toteutettavuudesta.
It also identified, through a documentary review and after consultation of the panel of experts, a short list of best practices 7 considered in the scientific literature as being particularly suitable for contributing towards improving the effectiveness of agri-environment sub-measures. 
Lisäksi se laati asiakirjatarkastuksen ja asiantuntijapaneelin kuulemisen perusteella lyhyen luettelon parhaista käytännöistä7, joiden tieteellisten selvitysten mukaan on katsottu sopivan erityisen hyvin edistämään maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteiden vaikuttavuuden parantamista.
The Court carried out visits to England, the Rhineland-Palatinate in Germany, and the French ‘Centre’ region where examples of such practices could be observed. 
Tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnit alueille, joilla kyseisiä käytäntöjä oli mahdollista seurata, eli Englantiin, Rheinland-Pfalzin alueelle Saksassa ja Keski-Ranskaan.
The audit started with a documentary review of 203 agri-environment contracts selected randomly from the expenditure declared by the Member States to the Commission for the year 2008. 
Tarkastuksen aluksi toimitettiin asiakirjatarkastus, joka koski jäsenvaltioiden komissiolle vuodelle 2008 ilmoittamista menoista satunnaisotannalla valittua 203:a maatalousalan ympäristöso-pimusta.
The sample covered 48 rural development programmes in 21 Member States. 
Otokseen sisältyi 48 maaseudun kehittämisohjelmaa 21 jäsenvaltiosta.
The Court then selected eight programmes for further detailed testing. 
Tilintarkastustuomioistuin valitsi kahdeksan ohjelmaa yksityiskohtaisempaan tarkastukseen.
The Member States (Regions) selected were Spain (Andalusia), Italy (Piedmont), Germany (Berlin and Brandenburg), Sweden, Austria, Hungary, Poland and France. 
Valitut jäsenvaltiot (alueet) olivat Espanja (Andalusia), Italia (Piemonte), Saksa (Berliini ja Branden-burg), Ruotsi, Itävalta, Unkari, Puola ja Ranska.
In each Member State, audit evidence was collected for a number of agri-environmental sub-measures and examined by means of interviews and the analysis of documents and data. 
Kussakin jäsenvaltiossa kerättiin todentavaa aineistoa useista maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteistä ja aineisto tutkittiin tekemällä haastatteluja ja analysoimalla asiakirjoja ja tietoja.
6 This panel consisted of nine experts: three from public research institutes (the French ‘National Agronomic Research Institute’, the German ‘von Thünen Institute’ and the Irish ‘Teagasc Research Centre’), two from universities (of Copenhagen and Gloucestershire), two from European organisations (the European Environment Agency and the Joint Research Centre), one from an environmental NGO and one from an organisation representing farmers at EU level. 
6 Paneeli koostui yhdeksästä asiantuntijasta, joista kolme edusti julkisia tutkimuslaitoksia (Ranskan kansallinen maatalousalan tutkimuslaitos, saksalainen ”von Thünen Institute” ja irlantinen ”Teagasc Research Centre”), kaksi yliopistoja (Kööpenhamina ja Gloucestershire), kaksi EU-virastoja (Euroopan ympäristökeskus ja yhteinen tutkimuskeskus), yksi ympäristöalan kansalaisjärjestöä ja yksi EU:n tasolla toimivaa viljelijöiden edustusjärjestöä.
7 Such practices are, for instance, guidance provided to beneficiaries to help them implement the sub-measures, the design and monitoring of outcome-based sub-measures and the targeting of sub-measures to precisely identified needs. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
7 Näitä käytäntöjä ovat mm. alatoimenpiteiden täytäntöönpanoa koskeva neuvonta edunsaajille, tulospohjaisten alatoimenpiteiden suunnittelu ja seuranta sekä alatoimenpiteiden kohdentaminen tarkasti määriteltyihin tarpeisiin. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
The legal basis contains several elements intended to ensure that agri-environment payments indeed yield environmental benefits. 
Oikeusperustaan sisältyy useita eri osa-alueita, joiden tarkoituksena on varmistaa, että maatalouden ympäristötuista todella saadaan ympäristöhyötyjä.
Member States must describe the current situation of the environment in their rural development programmes. 
Jäsenvaltioiden on kuvattava ympäristön nykytilaa maaseudun kehittämisohjelmissaan.
They must also include a description and justification of the various types of commitment for agri-environment payments based on their expected environmental impact in relation to environmental needs and priorities 8. 
Niiden on myös kuvattava ja perusteltava erilaiset maatalouden ympäristötukia koskevat sitoumustyypit ja mainittava, mitä ympäristövaikutuksia niiltä odotetaan ympäristötarpeisiin ja ensisijaisiin tavoitteisiin nähden8.
The principles of sound financial management set out in Article 27 of the Financial Regulation 9 require that policy objectives be formulated in a specific, measurable, achievable, relevant and timed manner. 
Varainhoitoasetuksen9 27 artiklassa tarkoitetuissa moitteettoman varainhoidon periaatteissa edellytetään, että toimintalinjoille on vahvistettava erityiset mitattavissa ja toteutettavissa olevat, asiaan kuuluvat ja ajallisesti määrätyt tavoitteet.
Each rural development programme must include information on the specific verifiable objectives of the measures and their progress and efficiency and effectiveness must be measured in relation to these objectives 8. 
Kaikissa maaseudun kehittämisohjelmissa on annettava tietoja toimenpiteiden erityisistä todennettavissa olevista tavoitteista ja niiden saavuttamisen edistymisestä, ja tehokkuutta ja vaikuttavuutta on mitattava kyseisten tavoitteiden perusteella8.
The Court examined whether the objectives included in the rural development programmes for agri-environment payments were precise enough (specific, measurable and timed) to provide a sound basis for assessing whether they had been achieved. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki, olivatko maaseudun kehittämisohjelmiin sisältyvät maatalouden ympäristötukia koskevat tavoitteet niin täsmällisiä (tarkasti määriteltyjä, mitattavissa ja ajallisesti määrättyjä), että niiden perusteella voitiin asianmukaisesti arvioida, oliko tavoitteet saavutettu.
The Court also examined whether the rural development programmes provided a sound basis for justifying agri-environment payments in relation to the environmental pressures identified. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki lisäksi, perusteltiinko maaseudun kehittämisohjelmissa maatalouden ympäristötuet asianmukaisesti ympäristöpaineilla.
As the availability of good quality data is a prerequisite for judging whether policies achieve their results, the Court assessed whether the monitoring systems produced reliable data which were relevant for assessing the environmental effects of agri-environment payments. 
Toiminnan tulosten saavuttamisen arviointi edellyttää, että saatavilla on laadultaan asianmukaisia tietoja, ja näin ollen tilintarkastustuomioistuin arvioi, tuotettiinko seurantajärjestelmien avulla luotettavaa ja maatalouden ympäristötukien ympäristövaikutusten arvioinnin kannalta tarkoituksenmukaista tietoa.
8 See in particular Articles 16(a),16(c), 81(1) of Council Regulation (EC) No 1698/2005 and annex II of Commission Regulation (EC) No 1974/2006 (OJ L 368, 23.12.2006, p. 
8 Ks. erityisesti neuvoston asetus (EY ) N:o 1698/2005, 16 artiklan a alakohta,16 artiklan c alakohta ja 81 artiklan 1 kohta sekä komission asetus (EY ) N:o 1974/2006, liite II (EUVL L 368, 23.12.2006, s.
9 Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities (OJ L 248, 16.9.2002, p. 
9 Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta (EUVL L 248, 16.9.2002, s.
Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 17 THE OBJECTIVES OF AGRI-ENVIRONMENT PAYMENTS ARE NOT SUFFICIENTLY SPECIFIC TO ASSESS WHETHER THEY HAVE BEEN ACHIEVED Agri-environment objectives Are determined As pArt of the overAll frAmework for rurAl development 20. 
Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja? 17 MAATALOUDEN YMPÄRISTÖTUKIEN TAVOITTEIDEN SAAVUTTAMISTA EI VOIDA ARVIOIDA, KOSKA TAVOITTEITA EI OLE MÄÄRITETTY RIITTÄVÄN TÄSMÄLLISESTI Maatalouden yMpäristötavoitteet Määritetään osana Maaseudun kehittäMisen yleiskehystä 20.
High-level legislation determines the legal framework for rural development in general, of which agri-environment payments are one element. 
Korkean tason lainsäädännössä määritetään yleinen maaseudun kehittämisen oikeuskehys, johon myös maatalouden ympäristötuet kuuluvat yhtenä osa-alueena.
The Council set out the EU’s rural development priorities for the 2007–13 period in the Community strategic guidelines (see glossary). 
Neuvosto vahvisti EU:n maaseudun kehittämisen painopisteet kaudeksi 2007–2013 yhteisön strategisissa suuntaviivoissa (ks. sanasto).
Agri-environment payments, together with other rural development measures, are expected to contribute towards three EU-level priority areas: biodiversity and the preservation and development of high nature value farming and forestry systems and traditional agricultural landscapes; water; and climate change. 
Maatalouden ympäristötukien ja muiden maaseudun kehittämistoimenpiteiden odotetaan myötävaikuttavan kolmella EU-tason painopistealalla: biologinen monimuotoisuus ja luonnonarvoltaan merkittävien maa-ja metsätalousjärjestelmien ja perinteisten maatalousmaisemien säilyttäminen ja kehittäminen, vesi ja ilmastonmuutos.
EU objectives, as set out in Regulation (EC) No 1698/2005, are fairly generic as befits the wording of high-level legislation. 
Asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 vahvistetut EU-tavoitteet ovat luonteeltaan melko yleisiä, mikä on korkean tason lainsäädännölle sopiva ilmaisutapa.
The Council regulation lays down the rural development policy objectives for coherent groups of measures (called ‘axes’). 
Neuvoston asetuksessa vahvistetaan maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteet johdonmukaisille toimenpi-deryhmille (ns. ”toimintalinjoille”).
The objective of the axis of which agri-environment payments are part, is to improve the environment and countryside by supporting land management. numerous And complex objectives 22. 
Maatalouden ympäristötuet käsittävässä toimintalinjassa tavoitteena on maankäyttöä tukemalla parantaa ympäristöä ja maaseutua. tavoitteiden paljous ja MoniMutkaisuus 22.
Each Member State must submit a national strategy plan indicating the priorities of the action of the European Agricultural Fund for Rural Development and the Member State concerned, taking into account the Community strategic guidelines, specific objectives for rural development and the financial resources available. 
Kunkin jäsenvaltion on toimitettava kansallinen strateginen suunnitelmansa, josta käyvät ilmi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja asianomaisen jäsenvaltion toiminnan painopisteet. Suunnitelmassa on otettava huomioon yhteisön strategiset suuntaviivat, maaseudun kehittämisen erityistavoitteet ja käytettävissä olevat varat.
Rural development programmes must ensure that EU support for rural development contributes towards achieving priorities and objectives defined in the Community strategic guidelines and the national strategy plans. 
Maaseudun kehittämisohjelmien avulla on varmistettava, että EU:n maaseudun kehittämistuella edesautetaan yhteisön strategisissa suuntaviivoissa ja kansallisissa strategisissa suunnitelmissa määriteltyjen painopisteiden ja tavoitteiden saavuttamista.
They should include information on the axes and measures proposed for each axis, in particular the specific verifiable objectives that allow the programme’s progress, efficiency and effectiveness to be measured. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Niihin olisi sisällyttävä tietoa toimintalinjoista ja kutakin toimintalinjaa varten ehdotetuista toimenpi-teistä; eritoten olisi mainittava todennettavissa olevat tavoitteet, joiden avulla voidaan mitata ohjelman edistymistä, tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
18 The agri-environment measure for the Andalusian programme contains a very high number of objectives, making it difficult to measure the results 23. 
18 Andalusiaa koskevan ohjelman maatalouden ympäristötoimenpiteeseen sisältyy hyvin suuri määrä tavoitteita, mikä vaikeuttaa tulosten mittaamista 23.
The objectives assigned to agri-environment payments that are set out in the various programming documents often result in an overly complicated framework. 
Toimintakehyksestä tulee usein liian monimutkainen, jos maatalouden ympäristötukien tavoitteet esitetään eri ohjelma-asiakirjoissa.
This is illustrated by the example of Andalusia. 
Tästä on esimerkkinä Andalusia.
The national strategy plan provides 20 environmental objectives. 
Kansallisessa strategisessa suunnitelmassa asetetaan 20 ympäristötavoitetta.