natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These draft findings indicated that while considerable progress had been made in implementing Natura 2000, more progress was needed in areas such as the development of conservation measures and adequate financing mechanisms. 
Alustavat havainnot osoittivat, että vaikka Natura 2000 -ohjelman täytäntöönpano oli edistynyt huomattavasti, edistystä kaivattiin edelleen muun muassa suojelutoimenpiteiden ja sopivien rahoitusmekanismien kehittämisessä.
The Natura 2000 network 06 The Natura 2000 network16 is the centrepiece of the EU’s biodiversity strategy. 
Natura 2000 -verkosto 06 Natura 2000 -verkosto16 on biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian ydin.
The Birds and Habitats Directives provide a common EU framework that sets the standard for nature protection across the Member States. 
Lintu-ja luontotyyppidirektiiveissä määritellään EU:n yhteiset puitteet, joihin sisältyvän standardin mukaisesti kaikkien jäsenvaltioiden on suojeltava luontoa.
The network comprises sites of Community importance (SCIs) to be designated by the Member States as special areas of conservation (SACs) no later than 6 years after being designated as SCIs under the Habitats Directive. 
Verkosto käsittää yhteisön tärkeinä pitämiä alueita, jotka jäsenvaltioiden on osoitettava erityisten suojelutoimien alueiksi viimeistään kuuden vuoden kuluessa siitä, kun ne on nimetty luontotyyppidirektiivin nojalla yhteisön tärkeiksi pitämiksi alueiksi.
It also includes special protection areas (SPAs) classified under the Birds Directive. 
Verkostoon kuuluu myös lintudirektiivin mukaisesti luokiteltuja erityisiä suojelualueita.
The Natura 2000 network covers more than 18 % of land across the EU and about 6 % of the EU’s sea area. 
Natura 2000 -verkosto kattaa yli 18 prosenttia EU:n maa-alueista ja noin kuusi prosenttia EU:n merialueista.
It has over 27 000 sites (see Box 1), covering more than 1 million km2 of land and water17 (see Figure 1). 
Siihen kuuluvat yli 27 000 aluetta (ks. laatikko 1) kattavat yli miljoonan neliökilometrin suuruisen maa-ja vesialueen17 (ks. kaavio 1).
14 COM(2015) 219 final of 20 May 2015 ‘Report from the Commission to the Council and the European Parliament — The State of Nature in the European Union’. 
14 COM(2015) 219 final, 20. toukokuuta 2015, ”Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Luonnon tila Euroopan unionissa”.
This report summarises the European Environment Agency’s detailed Technical Report No 2/2015 State of nature in the EU — Results from reporting under the Nature Directives 2007-2012 (http://www.eea. europa.eu/publications/ state-of-nature-in-the-eu). 
Kertomuksessa esitetään tiivistelmä Euroopan ympäristökeskuksen yksityiskohtaisesta kertomuksesta, joka koskee luontodirektiivien mukaisesta raportoinnista vuosina 2007–2012 saatuja tuloksia (EEA Technical report No 2/2015 — State of nature in the EU: Results from reporting under the nature directives 2007–2012) (http:// www.eea.europa.eu/ publications/ state-of-nature-in-the-eu).
15 Evaluation Study to support the Fitness Check of the Birds and Habitats Directives, DRAFT - Emerging Findings, For Fitness Check Conference of 20 November 2015. 
15 Evaluation Study to support the Fitness Check of the Birds and Habitats Directives, DRAFT – Emerging Findings, For Fitness Check Conference of 20 November 2015 (evaluaatiotutkimus lintuja luontotyyppidirektiivien toimivuustarkastuksen tueksi, LUONNOS – Alustavat tulokset 20. marraskuuta 2015 pidettävää toimivuustarkastus-konferenssia varten).
16 In this report, the term ‘Natura 2000’ refers to the network of Natura 2000 sites referred to in Article 3(1) of Directive 92/43/EEC. 
16 Tässä kertomuksessa termillä ’Natura 2000’ viitataan direktiivin 92/43/ETY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun Natura 2000 -alueiden verkostoon.
17 European Commission: Natura 2000 Barometer, July 2016. 
17 Euroopan komissio: Natura 2000 -barometri, heinäkuu 2016.
Introduction 13 Natura 2000 sites across the EU Note: The reporting period (2012) does not include the sites added when Croatia joined the EU in 2013. 
Johdanto 13 Natura 2000 -alueet EU:ssa Huom. Raportointikauteen (2012) eivät sisälly alueet, jotka liitettiin verkostoon Kroatian liittyessä EU:hun vuonna 2013.
Source: European Environment Agency, The State of Nature in the EU, Technical report No 2/2015, p. 
Lähde: Euroopan ympäristökeskuksen EU:n luonnon tilaa käsittelevä tekninen raportti ”State of Nature in the EU” (luonnon tila Euroopan unionis-sa) N:o 2/2015, s.
Distribution of Natura 2000 sites across the EU, 2012 Natura 2000 sites Outside European Union Figure 1 
Natura 2000 -alueet EU:ssa, 2012 Natura 2000 -alueet Euroopan unionin ulkopuolella Kaavio 1
Introduction 14 What are Natura 2000 sites? 
Johdanto 14 Mitä ovat Natura 2000 -alueet?
Europe has a variety of climates, landscapes and crops, and therefore high levels of biodiversity. 
Euroopassa on monenlaisia ilmastoja, maisemia ja viljelykasveja ja siksi paljon biologista monimuotoisuutta.
Natura 2000 is a correspondingly diverse European network of sites where the natural habitats and species within the European Union are protected. 
Natura 2000 on vastaavasti monipuolinen eurooppalainen verkosto, johon kuuluvilla alueilla suojellaan Euroopan unionissa olevia luontotyyppejä ja lajeja.
The network protects around 230 types of natural habitats and nearly 1 200 animal and plant species recognised as being of pan-European importance, as well as about 200 bird species. 
Verkoston avulla suojeltavia Euroopan laajuisesti tärkeiksi katsottavia luontotyyppejä on noin 230, eläin-ja kasvilajeja lähes 1200 ja lintulajeja noin 200.
From small sites consisting of underground caves to large sites covering several hundred thousand hectares of forests, from harbours to wilderness areas, to farmed areas, ancient open-air mines or military bases, Natura 2000 sites can vary considerably in size and character. 
Natura 2000 -alueiden koko ja luonne voi vaihdella huomattavasti maanalaisista luolista koostuvista pienistä alueista laajoihin, satojen tuhansien hehtaarien metsäalueisiin ja satamista erämaa-alueisiin, viljeltyihin alueisiin, entisiin avolouhoksiin tai sotilastukikohtiin.
Many sites are protected under both the Birds Directive and the Habitats Directive, while a large proportion of them are also protected by other national or international designations, for example as national parks or United Nations Educational, Scientific and Cultural Organisation (UNESCO) biosphere reserves. 
Lisäksi suuri osa näistä alueista on suojeltu osoittamalla ne kansallisesti tai kansainvälisesti suojelualueiksi muulla tavoin. Tällaisia alueita ovat esimerkiksi kansallispuistot tai Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede-ja kulttuurijärjestön (Unesco) biosfäärialueet.
Overall, 46 % of the Natura 2000 network is covered by forests, 38 % by agro-ecosystems and 11 % by grassland ecosystems, 16 % by heath and scrub ecosystems, 11 % by wetlands and lake; river and coastal ecosystems also form part of the network18. 
Natura 2000 -verkostosta 46 prosenttia on metsää, 38 prosenttia maatalousekosysteemejä, 11 prosenttia nurmialueen ekosysteemejä ja 16 prosenttia nummien ja pensastojen muodostamia ekosysteemejä. Verkostoon kuuluu myös kosteikko-, järvi-, joki-ja rannikkoekosysteemejä18.
Further information on the number and area of such sites in each Member State is included in Table 1 of the Annex. 
Lisätietoja kunkin jäsenvaltion tällaisten alueiden lukumäärästä ja pinta-aloista on liitteessä olevassa taulukossa 1.
Picture 1 – Habitats for bats Source: ECA, Habitat for bats on Site 1, Poland, and for brown bears on Site 3, Romania. 
Kuva 2 - Karhujen elinympäristö Kuva 1 - Lepakoiden elinympäristö Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin, lepakoiden elinympäristö, alue 1, Puola, ja karhujen elinympäristö, alue 3, Romania.
Picture 2 – Habitats for bears 18 European Environment Agency Report No 5/2012 Protected areas in Europe — An overview, p. 
18 Ympäristökeskuksen kertomus N:o 5/2012, ”Protected areas in Europe – an overview”, s.
77 (http://www.eea.europa.eu/publications/ protected-areas-in-europe-2012). 
77 (http://www.eea.europa.eu/publications/protected-areas-in-europe-2012).
Please note that different classes used as proxies for the ecosystem types overlap. 
Huom. vertailussa käytetyt ekosysteemityyppien luokat voivat olla päällekkäisiä.
For example, some grassland ecosystems are also agro-ecosystems. 
Esimerkiksi jotkut nurmialueen ekosysteemit ovat myös maatalousekosysteemejä.
This means a simple addition would ‘double count’ some areas. 
Tämä tarkoittaa, että pelkkä yhteenlasku johtaisi siihen, että jotkut alueet laskettaisiin kahteen kertaan.
Introduction 15 The organisation of Natura 2000 Responsibilities 07 The Commission supervises the implementation of the Birds and Habitats Directives by the Member States. 
Johdanto 15 Natura 2000:n organisointi Vastuualueet 07 Komissio valvoo lintuja luontotyyppidirektiivien täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa.
When approving the Member States’ funding programmes for EU funds of the 2014-2020 period, it checked the extent to which the proposed measures and funding were consistent with the needs and objectives of the Natura 2000 network as described in the Prioritised Action Frameworks (PAFs). 
Hyväksyessään jäsenvaltioiden rahoitusohjelmat, jotka koskivat EU:n rahoitusta vuosina 2014–2020, se tarkisti, missä määrin ehdotetut toimenpiteet ja rahoitus olivat Natura 2000 -verkoston toteutusjärjestyksen sisältävissä toimintasuunnitelmissa kuvattujen tarpeiden ja tavoitteiden mukaiset.
The Commission issues guidance documents to support Member States’ implementation of the Natura 2000 network. 
Komissio antaa toimintaohjeita, jotka auttavat jäsenvaltioita Natura 2000 -verkoston täytäntöönpanossa.
It organises the Biogeographical Process, a forum for cooperation which covers the various biogeographical regions19 (see Figure 2) and includes seminars, workshops and cooperation activities. 
Se järjestää luonnonmaantieteellisen prosessin, joka on erilaisia luonnonmaantie-teellisiä alueita käsittävää yhteistyötä varten tarkoitettu foorumi19 (ks. kaavio 2). Siihen sisältyy seminaareja, työpajoja ja yhteistä toimintaa.
The Commission also handles complaints regarding the implementation of the directives and the management of sites in the Member States. 
Komissio käsittelee myös valituksia, jotka liittyvät direktiivien täytäntöönpanoon ja alueiden hallinnointiin jäsenvaltioissa.
When a Member State fails to comply with their obligations under the Nature Directives, the Commission may start an infringement procedure against that Member State. 
Jos jäsenvaltio ei noudata luontodirektiivien mukaisia velvoitteitaan, komissio voi aloittaa rikkomismenettelyn kyseistä jäsenvaltiota vastaan.
08 The European Environment Agency (EEA) and its European Topic Centre on Biological Diversity provide technical and scientific support to the Commission as regards the designation of Natura 2000 sites, providing information on the network via the Natura 2000 reference portal (a database containing site-specific information in Standard Data Forms (SDFs)). 
08 Euroopan ympäristökeskus ja sen alainen biologisen monimuotoisuuden eurooppalainen aihekeskus antavat teknistä ja tieteellistä tukea komissiolle Natura 2000 -alueiden nimeämisen yhteydessä syöttämällä tietoa verkostoon Natura 2000 -viiteportaalin kautta. Viiteportaali on tietokanta, joka sisältää aluekohtaisia tietoja tietolomakkeilla.
The EEA issued its second State of Nature report in 2015 covering the 6-year period from 2007 to 2012 inclusive. 
EYK julkaisi vuonna 2015 toisen luonnon tilaa koskevan raporttinsa, joka kattaa kuuden vuoden kauden eli vuodet 2007–2012.
This report20, based on information officially reported by the Member States under Article 17 of the Habitats Directive and Article 12 of the Birds Directive, gives a comprehensive overview of the conservation status and trends of protected species and habitats covered by the Directives. 
Tämä raportti20 perustuu tietoihin, jotka jäsenvaltiot ovat virallisesti raportoineet luontotyyppidirektiivin 17 artiklan ja lintudirektiivin 12 artiklan mukaisesti. Siinä tarkastellaan laajasti direktiivien nojalla suojeltujen lajien ja luontotyyppien suojelun tasoa ja kehityssuuntia.
The Agency works with other experts from the Commission and the Member States to develop guidelines on reporting. 
EYK laatii raportointiohjeita yhdessä muiden komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa.
19 There are 11 recognised biogeographical regions in Europe, of which nine are in the EU. 
19 Euroopassa on 11 luonnonmaantieteelliseksi alueeksi tunnistettua aluetta, joista yhdeksän on EU:ssa.
These are used to describe habitat types and species which live under similar conditions in different countries: Alpine, Anatolian, Arctic, Atlantic, Black Sea, Boreal, Continental, Macaronesia, Mediterranean, Pannonian and Steppic. 
Niiden avulla kuvataan luontotyyppejä ja lajeja, jotka elävät samanlaisissa oloissa eri maissa. Alueet ovat alppivyöhyke, Anatolian vyöhyke, arktinen vyöhyke, Atlantin vyöhyke, Mustanmeren vyöhyke, boreaalinen vyöhyke, mannervyöhyke, Makaronesian vyöhyke, Välimeren vyöhyke, Pannonian vyöhyke ja arovyöhyke.
20 EEA Technical report No 2/2015. 
20 Euroopan ympäristökeskuksen tekninen raportti nro 2/2015.
The Commission summarised this report in its own state of nature report. 
Komissio esitti raportista tiivistelmän omassa kertomuksessaan ”Luonnon tila Euroopan unionissa”.
Introduction 16 Biogeographical regions in Europe Biogeographic regions in Europe, 2011 Alpine Anatolian Arctic Atlantic Black Sea Boreal Continental Macaronesia Mediterranean Pannonian Steppic Outside data coverage Source: European Environment Agency (http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/figures/biogeographical-regions-in-europe-1). 
Johdanto 16 Euroopan luonnonmaantieteelliset alueet Euroopan luonnonmaantieteelliset alueet, 2011 Alppivyöhyke Anatolian vyöhyke Arktinen vyöhyke Atlantin vyöhyke Mustanmeren vyöhyke Boreaalinen vyöhyke Mannervyöhyke Makaronesian vyöhyke Välimeren vyöhyke Pannonian vyöhyke Arovyöhyke Alue, jota ei tässä käsitellä Lähde: Euroopan ympäristökeskus (http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/figures/biogeographical-regions-in-europe-1).
Introduction 17 09 The Member States are responsible for establishing, managing and funding the Natura 2000 site network. 
Johdanto 17 09 Jäsenvaltiot ovat vastuussa Natura 2000 -alueverkoston perustamisesta, hallinnoinnista ja rahoituksesta.
They are required to establish and implement conservation measures to maintain or restore the protected habitats and species at a favourable conservation status. 
Niiden on vahvistettava ja toteutettava suojelutoimenpiteitä, joiden avulla suojeltujen luontotyyppien ja lajien suotuisan suojelun taso säilytetään tai saatetaan ennalleen.
This includes avoiding significant disturbance to protected species and deterioration of protected habitats for which the sites have been designated. 
Toimenpiteillä myös estetään suojeltuihin lajeihin kohdistuva merkittävä häiriö ja luontotyyppien heikentyminen osoitetuilla alueilla.
The responsibility for monitoring the conservation status of habitats and species may either lie with a national authority (as in France, Romania and Poland) or be devolved to regional authorities (as in Germany and Spain). 
Luontotyyppien ja lajien suojelun tason seurannasta voi vastata kansallinen viranomainen, kuten Ranskassa, Romaniassa ja Puolassa, tai se voidaan siirtää alueellisille viranomaisille, kuten Saksassa ja Espanjassa on tehty.
10 Any project likely to have a significant impact on a Natura 2000 site, either individually or in combination with other projects (‘cumulative effects’), must undergo an appropriate assessment (AA)21 to determine its implications for the site with reference to the conservation objectives for that site. 
10 Kaikki hankkeet, jotka saattavat vaikuttaa Natura 2000 -alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden hankkeiden kanssa (’kumulatiiviset vaikutuk-set’), on arvioitava asianmukaisesti21 sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin.
Mitigation measures for reducing the negative environmental impact are generally part of a project and are examined as part of the assessment. 
Lieventävät toimenpiteet, jotka vähentävät kielteisiä ympäristövaikutuksia, kuuluvat yleensä hankkeeseen ja ne tutkitaan osana arviointia.
The competent authorities can agree to the project once they are satisfied that it will not adversely affect the integrity of the site concerned. 
Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa hyväksyntänsä hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, että hanke ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen.
Picture 3 – Mitigation measure for wildlife Source: ECA, Example of a mitigation measure to allow wildlife to pass under a motorway, Site 2, Romania. 
Kuva 3 - Luonnonvaraisia eläimiä koskevat lieventävät toimenpiteet Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin, esimerkki lieventävästä toimenpiteestä, jonka ansiosta luonnonvaraiset eläimet voivat alittaa moottoritien, alue 2, Romania.
21 Article 6(3) of Directive 92/43/ EEC. 
21 Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohta.
Introduction 18 11 In exceptional circumstances, a plan or project may still be allowed to go ahead in spite of a negative assessment, provided there are no alternative solutions and the plan or project is considered to be in the overriding public interest. 
Johdanto 18 11 Poikkeustapauksissa suunnitelman tai hankkeen jatkaminen voidaan kielteisestä arviosta huolimatta sallia, ellei vaihtoehtoisia ratkaisuja ole ja suunnitelma tai hanke katsotaan yleisen edun kannalta välttämättömäksi.
In such cases, the Member State must take appropriate compensatory measures to offset the environmental impact and ensure that the overall coherence of the Natura 2000 network is protected. 
Tällöin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat korvaavat toimenpiteet ympäristövaikutuksen kumoamiseksi ja varmistettava, että Natura 2000 -verkoston yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä.
It should also inform the Commission of the compensatory measures taken. 
Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toteutetut korvaavat toimenpiteet.
12 In general, the Commission has no say in approving projects, except in the case of major projects co-financed by the EU, for which the Member States must submit proposals to the Commission22. 
12 Komissiolla ei yleensä ole sananvaltaa hankkeiden hyväksymiseen nähden. Vain silloin, kun kyse on EU:n osarahoituksella toteutetuista suurhankkeista, jäsenvaltioiden on esitettävä ehdotukset komission tutkittaviksi22.
Major projects are usually large-scale infrastructure projects related to transport, the environment and other fields such as culture, education, energy, etc. 
Suurhankkeet ovat yleensä laajoja infrastruktuurihankkeita, jotka liittyvät liikenteeseen, ympäristöön ja muihin aloihin, kuten mm. kulttuuriin, koulutukseen ja energiaan.
Where the total costs of such projects supported through European Regional Development Fund (ERDF) and/or Cohesion Fund (CF) aid during the 2007-2013 programming period was more than 25 million euro (for environmental projects) and 50 million euro (for other fields), they were subject to an assessment and a specific decision by the European Commission. 
Ohjelmakaudella 2007–2013 Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) ja/tai koheesiorahastosta tuetuille suurhankkeille, joiden kokonaiskustannukset olivat ympäristöalalla yli 25 miljoonaa euroa ja muilla aloilla yli 50 miljoonaa euroa, tarvittiin Euroopan komission arviointi ja päätös.
Before major projects can be approved, their consistency with other EU policies, including Natura 2000, needs to be examined. 
Ennen suurhankkeiden hyväksymistä on tutkittava, ovatko ne yhdenmukaisia EU:n muun politiikan ja myös Natura 2000 -verkoston kanssa.
The Commission also assesses the specific measures included in the project to mitigate or offset negative effects on the Natura 2000 sites. 
Komissio myös arvioi hankkeeseen sisältyvät erityistoimenpiteet, joilla lievennetään tai kompensoidaan Natura 2000 alueille koituvia haittoja.
The Commission may conduct follow-up checks on the implementation of the mitigation measures. 
Komissio voi toimittaa lieventävien toimenpiteiden toteuttamiseen kohdistuvia seurantatarkastuksia.
The Commission appraises the major project in terms of its consistency with the priorities of the Operational Programme (OP) concerned, its contribution to achieving the goals of those priorities and its consistency with other EU policies. 
Komissio arvioi, vastaako suurhanke kyseisen toimenpideohjelman painopisteitä ja edistääkö se kyseisten painopisteiden tavoitteiden saavuttamista sekä onko se EU:n muun politiikan mukainen.
Funding 13 The EU’s approach to financing the implementation of the Natura 2000 network has consistently23 been to use existing EU funds (mainly from the Common Agricultural Policy (CAP) and the structural and cohesion funds24) rather than to develop specific financing instruments (see also Table 5 in the Annex). 
Rahoitus 13 EU:n lähestymistapana Natura 2000 -verkoston täytäntöönpanon rahoituksessa23 on ollut johdonmukaisesti se, että erityisten rahoitusvälineiden kehittämisen sijaan käytetään olemassa olevia EU:n rahastoja (varsinkin yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) varoja sekä rakenne-ja koheesiorahastoja24) (ks. myös liitteessä oleva taulukko 5).
Funds are not earmarked for Natura 2000 within the various sectoral funding programmes, but instead opportunities for supporting Natura 2000, in the context of support for biodiversity, exist under each of the relevant EU funds25. 
Varoja ei ole alakohtaisissa rahoitusohjelmissa korvamerkitty Natura 2000 verkostoa varten, vaan Natura 2000 -verkostoon voidaan biologisen monimuotoisuuden tukemiseksi saada tukea kustakin asiaankuuluvasta EU:n ra-hastosta25.
A notable exception is the LIFE26 financial instrument (dating back to 1993) which, although small, includes funds earmarked specifically for a range of Natura 2000 actions. 
Merkittävänä poikkeuksena on vuonna 1993 perustettu Life-rahoitus-väline26, joka pienuudestaan huolimatta sisältää korvamerkittyjä varoja erityisesti erilaisia Natura 2000 -toimia varten.
This instrument is managed directly by the Commission. 
Tämä väline on komission suoran hallinnoinnin alainen.
The Natura 2000 sites are also financed directly by the Member States, by international donors and by private funds. 
Lisäksi Natura 2000 -alueita rahoittavat suoraan jäsenvaltiot, kansainväliset lahjoittajat ja yksityiset rahastot.
In 201027, a report drawn up on behalf of the Commission assessed the total annual cost of managing the Natura 2000 network at 5.8 billion euro. 
Komission puolesta vuonna 2010 laaditussa raportissa27 Natura 2000 -verkoston hallinnoinnin vuosikustannukset arvioitiin yhteensä 5,8 miljardiksi euroksi.
Less than 20 %28 of this amount was financed by the EU during the 2007-2013 programming period. 
EU rahoitti tästä määrästä ohjelmakaudella 2007–2013 alle 20 prosenttia28.
22 For ERDF and CF, on the basis of Articles 39 and 40 of Council Regulation (EC) No 1083/2006 of 11 July 2006 laying down general provisions on the ERDF, the ESF and the CF and repealing Regulation (EC) No 1260/1999 (OJ L 210, 31.7.2006, p. 
22 EAKR:n ja koheesiorahaston osalta perusteena on Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11. heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 39 ja 40 artikla (EYVL L 210, 31.7.2006, s.