natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Challenge 7: raising skills and awareness Training, skills and capacity development Awareness Challenge 8: better information exchange and coordination Coordination among EU institutions and with Member States Cooperation and information exchange with the private sector Responding effectively to cyber incidents Challenge 9: effective detection and response Detection and notification Coordinated response Challenge 10: protecting critical infrastructure and societal functions Protecting infrastructure Enhancing autonomy Concluding remarks Annex I — A complex, multi-layered landscape with many actors Annex II — EU spending on cybersecurity since 2014 Annex III — EU Member State audit office reports Acronyms and abbreviations Glossary ECA team 82-90 84-87 88-90 91-100 92-96 97-100 101-117 102-111 102-105 106-111 112-117 112-115 116-117 118-121 3 
Haaste nro 7: parannetaan taitoja ja lisätään tietoisuutta Koulutus, taidot ja valmiuksien kehittäminen Tiedostaminen Haaste nro 8: parannetaan tiedonvaihtoa ja koordinointia Koordinointi EU:n toimielinten kesken ja jäsenvaltioiden kanssa Yhteistyö ja tietojenvaihto yksityisen sektorin kanssa Vaikuttava reagointi kyberhäiriöihin Haaste nro 9: vaikuttava havaitseminen ja reagointi Havaitseminen ja ilmoittaminen Koordinoitu reagointi Haaste nro 10: suojataan kriittistä infrastruktuuria ja yhteiskunnan elintärkeitä toimintoja Infrastruktuurin suojaaminen Riippumattomuuden vahvistaminen Johtopäätökset Liite I — Monitahoinen ja -kerroksinen toimintaympäristö, jossa on runsaasti toimijoita Liite II — EU:n menot kyberturvallisuuden alalla vuodesta 2014 Liite III — EU:n jäsenvaltioiden tarkastuselinten kertomukset Lyhenteet Sanasto Tilintarkastustuomioistuimen tiimi 82-90 84-87 88-90 91-100 92-96 97-100 101-117 102-111 102-105 106-111 112-117 112-115 116-117 118-121 3
Executive summary I Technology is opening up a whole new world of opportunities, with new products and services becoming integral parts of our daily lives. 
Tiivistelmä I Teknologian myötä avautuu aivan uusi mahdollisuuksien maailma, jossa uusista tuotteista ja palveluista tulee kiinteä osa arkeamme.
In turn, the risk of falling victim to cybercrime or a cyberattack is increasing, the societal and economic impact of which continues to mount. 
Samanaikaisesti kasvaa myös riski joutua tietoverkkorikollisuuden tai kyberhyökkäysten kohteeksi; niiden yhteiskunnalliset ja taloudelliset vaikutukset ovat jatkuvassa kasvussa.
II This briefing paper, which is not an audit report and is based on publicly available information, aims to provide an overview of a complex and uneven policy landscape, and to identify the main challenges to effective policy delivery. 
II Tämän aihekohtaisen katsauksen, joka ei ole tarkastuskertomus ja joka perustuu julkisesti saatavilla olevaan tietoon, tavoitteena on luoda katsaus EU:n monimutkaiseen ja vaihtelevaan kyberturvallisuuspolitiikkaan ja yksilöidä kyberturvallisuuspolitiikan vaikuttavan toteuttamisen keskeiset haasteet.
The scope of our paper covers EU cybersecurity policy, as well as cybercrime and cyber defence, and also encompasses efforts to combat disinformation. 
Katsaus kattaa EU:n kyberturvallisuuspolitiikan sekä kyberrikollisuuden ja kyberpuolustuksen, ja sisältää myös toimia, joilla torjutaan disinformaatiota.
The challenges we identified are grouped into four broad clusters: (i) the policy and legislative framework; (ii) funding and spending; (iii) building cyber-resilience; and (iv) responding effectively to cyber incidents. 
Tilintarkastustuomioistuimen yksilöimät haasteet on ryhmitelty neljään laajaan kokonaisuuteen: i) kyberpuolustuspolitiikan kehys ja säädösperusta; ii) rahoitus ja menot; iii) kyberuhkien sietokyvyn kehittäminen; iv) vaikuttava reagointi kyberhäiriöihin.
Each chapter includes some reflection points on the challenges presented. 
Jokaisessa luvussa esitetään havaittuihin haasteisiin liittyviä pohdinnan aiheita.
The policy and legislative framework III Developing action aligned to the EU’s cybersecurity strategy’s broad aims of becoming the world’s safest digital environment is a challenge in the absence of measurable objectives and scarce, reliable data. 
Toimintapolitiikka ja säädösperusta III Mitattavissa olevat tavoitteet puuttuvat ja luotettavia tietoja on saatavilla niukalti. Näin ollen on haasteellista kehittää toimia, jotka vastaisivat EU:n kyberturvallisuusstrategian laaja-alaisia tavoitteita, joiden mukaan EU:sta on tarkoitus tehdä maailman turvallisin digitaalinen ympäristö.
Outcomes are rarely measured and few policy areas have been evaluated. 
Tuloksia mitataan vain harvoin ja vain harvoja politiikanaloja on arvioitu.
A key challenge is therefore ensuring meaningful accountability and evaluation by shifting towards a performance culture with embedded evaluation practices. 
Keskeisenä haasteena onkin näin ollen varmistaa tarkoituksenmukainen tilivelvollisuus ja arviointi siirtymällä tulosperusteiseen toimintakulttuuriin, johon on sisällytetty arviointikäytäntöjä.
IV The legislative framework remains incomplete. 
IV Säädösperusta on yhä puutteellinen.
Gaps in, and the inconsistent transposition of, EU law can make it difficult for legislation to reach its full potential. 
EU:n lainsäädäntöön liittyvät puutteet ja epäyhtenäinen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä saattavat vaikeuttaa lainsäädännön täysimääräistä hyödyntämistä.
Funding and spending V Aligning investment levels with goals is challenging: this requires scaling up not just overall investment in cybersecurity – which in the EU has been low and fragmented– but also scaling up impact, especially in better harnessing the results of research spending and ensuring the effective targeting and funding of start-ups. 
Rahoitus ja menot V Investoitavien määrien mukauttaminen tavoitteisiin on haastavaa: edellytyksenä on, että kyberturvallisuutta koskevien kokonaisinvestointien (jotka ovat olleet EU:ssa vähäisiä ja hajanaisia) ohella lisätään myös investointien vaikutusta etenkin hyödyntämällä paremmin tutkimusmenojen avulla saavutettavia tuloksia ja 4
VI Having a clear overview of EU spending is essential for the EU and its Member States to know which gaps to close to meet their stated goals. 
VI Selkeä yleiskuva EU:n menoista on olennainen, jotta EU ja sen jäsenvaltiot tietävät, mitkä puutteet on korjattava asetettujen tavoitteiden saavuttamista silmällä pitäen.
As there is no dedicated EU budget to fund the cybersecurity strategy, there is not a clear picture of what money goes where. 
EU:lla ei ole erillistä budjettia kyberturvallisuusstrategian rahoittamiseen, joten myöskään varojen jakautumisesta ei ole selkeää kuvaa.
VII At a time of heightened security-driven political priorities, constraints in the adequate resourcing of the EU’s cyber-relevant agencies may prevent the EU’s ambitions from being matched. 
VII Aikana, jolloin turvallisuuteen keskittyvät poliittiset painopisteet korostuvat, kyberalalla toimivien EU:n virastojen resurssirajoitteet saattavat estää EU:n tavoitteiden toteutumisen.
Addressing this challenge includes finding ways of attracting and retaining talent. Building cyber-resilience VIII Weaknesses in cybersecurity governance abound in the public and private sectors across the EU as well as at the international level. 
Kyberuhkien sietokyvyn kehittäminen VIII Kyberturvallisuuden hallintaan liittyviä puutteita ilmenee runsaasti julkisella ja yksityisellä sektorilla koko EU:ssa sekä kansainvälisellä tasolla.
This impairs the global community’s ability to respond to and limit cyberattacks and undermines a coherent EU-wide approach. 
Tämä vaarantaa maailmanlaajuisen yhteisön kyvyn vastata kyberhyökkäyksiin ja rajoittaa niitä. Tilanne myös vaikeuttaa EU:n laajuisen johdonmukaisen lähestymistavan soveltamista.
The challenge is thus to strengthen cybersecurity governance. 
Haasteena on siis kyberturvallisuuden hallinnan tehostaminen.
IX Raising skills and awareness across all sectors and levels of society is essential, given the growing global cybersecurity skills shortfall. 
IX Taidon ja tietoisuuden lisääminen kaikilla yhteiskunnan aloilla ja tasoilla on olennaista, kun huomioon otetaan kasvava maailmanlaajuinen kyberturvallisuustaitojen puute.
There are currently limited EU-wide standards for training, certification or cyber risk assessments. 
Tällä hetkellä on olemassa vain vähän EU:n laajuisia standardeja kyberturvallisuusalan koulutusta, sertifiointeja tai riskinarviointeja varten.
X A foundation of trust is essential for strengthening overall cyber resilience. 
X Luottamuksellinen perusta on olennaisen tärkeä yleisen kyberuhkien sietokyvyn vahvistamisen kannalta.
The Commission itself has assessed that coordination in general is still insufficient. 
Myös komission oman arvion mukaan koordinointi on yleisesti ottaen yhä riittämätöntä.
Improving information exchange and coordination between the public and private sectors remains a challenge. 
Tiedonvaihdon ja koordinoinnin parantaminen julkisen ja yksityisen sektorin välillä on yhä haasteellista.
Responding effectively to cyber incidents XI Digital systems have become so complex that preventing all attacks is impossible. 
Vaikuttava reagointi kyberhäiriöihin XI Digitaalisista järjestelmistä on tullut niin monimutkaisia, että kaikkien kyberiskujen estäminen on mahdotonta.
Responding to this challenge is rapid detection and response. 
Tähän haasteeseen muodostavat vastauksen nopea havaitseminen ja reagointi.
However, cybersecurity is not yet fully integrated into existing EU-level crisis response coordination mechanisms, potentially limiting the EU’s capacity to respond to large-scale, cross-border cyber incidents. 
Kyberturvallisuutta ei kuitenkaan ole vielä täysin integroitu osaksi olemassa olevia EU:n tason kriisinhallintamekanismeja, mikä saattaa rajoittaa unionin valmiuksia reagoida laajamittaisiin rajatylittäviin kyberhäiriöihin.
XII The protection of critical infrastructure and societal functions is key. 
XII Olennaista on kriittisten infrastruktuurien ja yhteiskunnan välttämättömien toimintojen suojaaminen.
The potential interference in electoral processes and disinformation campaigns are a critical challenge. 
Vaaliprosessien ja disinformaatiokampanjoiden mahdollinen häiritsevä vaikutus muodostaa kriittisen haasteen.
XIII The current challenges posed by cyber threats facing the EU and the broader global environment require continued commitment and an ongoing steadfast adherence to the EU’s core values. 5 
XIII Kyberuhkien EU:lle ja laajemmalle maailmanlaajuiselle yhteisölle muodostamat nykyiset haasteet edellyttävät jatkuvaa sitoutumista EU:n arvoihin ja niiden vakaata noudattamista. 6
Introduction 01 Technology is opening up a whole new world of opportunities. 
Johdanto 01 Teknologia avaa täysin uusien mahdollisuuksien maailman.
As new products and services take off, they become integral parts of our daily lives. 
Markkinoille tulee uusia tuotteita ja palveluita, joista tulee erottamaton osa jokapäiväistä elämäämme.
However, with each new development our technological dependence rises, and so too does the importance of cybersecurity. 
Uusien tuotteiden kehittäminen lisää kuitenkin riippuvuuttamme teknologiasta, mikä lisää myös kyberturvallisuuden merkitystä.
The more personal data we put online and the more connected we become, the more likely we are to fall victim to a form of cybercrime or cyberattack. 
Mitä enemmän syötämme henkilökohtaisia tietoja verkkoon ja mitä moninaisempia verkkoyhteyksiä meillä on, sitä todennäköisemmin joudumme myös verkkorikollisuuden tai kyberhyökkäysten uhreiksi.
What is cybersecurity? 
Mitä on kyberturvallisuus?
02 There is no standard, universally accepted definition of cybersecurity1. 
02 Kyberturvallisuudesta ei ole olemassa vakiomuotoista, yleisesti hyväksyttyä määritelmää1.
Broadly, it is all the safeguards and measures adopted to defend information systems and their users against unauthorised access, attack and damage to ensure the confidentiality, integrity and availability of data. 
Laajasti käsitettynä se kattaa kaikki suojatoimet ja toimenpiteet, joilla turvataan tietoteknisiä järjestelmiä ja niiden käyttäjiä luvattomalta pääsyltä, hyökkäyksiltä ja vahingoilta, jotta varmistetaan tietojen luottamuksellisuus, eheys ja saatavuus.
Incidents may be intended or not and range, for example, from accidental disclosures of information, to attacks on businesses and critical infrastructure, to the theft of personal data, and even interference in democratic processes. 
Häiriöt voivat olla tahallisia tai tahattomia ja vaihdella esimerkiksi tietojen julkaisemisesta vahingossa hyökkäyksiin, jotka kohdistuvat yrityksiin ja kriittiseen infrastruktuuriin, henkilötietojen varastamiseen ja jopa sekaantumiseen demokraattisiin prosesseihin.
These can all have wide-ranging harmful effects on individuals, organisations and communities. 
Näillä kaikilla voi olla mittavia haittavaikutuksia yksityishenkilöihin, organisaatioihin ja yhteisöihin.
04 As a term used in EU policy circles, cybersecurity is not limited to network and information security. 
04 EU:n toimintapolitiikkojen yhteydessä käytettynä terminä kyberturvallisuus ei rajoitu vain verkkoja tietoturvan alaan.
It covers any unlawful activity involving the use of digital technologies in cyberspace. 
Se kattaa kaiken laittoman toiminnan, johon liittyy digitaaliteknologian käyttöä kybertoimintaympäristössä.
This can therefore include cybercrimes like launching computer virus attacks and non-cash payment fraud, and it can straddle the divide between systems and content, as with the dissemination of online child sexual abuse material. 
Laittomaan toimintaan voi siten sisältyä esimerkiksi kyberrikoksia, kuten tietokoneen virushyökkäysten käynnistäminen ja käteiselle vaihtoehtoisiin maksuvälineisiin liittyvät petokset, minkä lisäksi siihen voi sisältyä muita, pikemmin sisältöön kuin järjestelmiin liittyviä rikoksia, kuten lasten seksuaalista hyväksikäyttöä esittävän aineiston levittämistä verkossa.
In addition, Europol sees a convergence between cybercrime and terrorism2. 
Lisäksi Europol katsoo, että kyberrikollisuuden ja terrorismin välillä on tapahtunut lähentymistä2.
05 Different actors – including states, criminal groups and hacktivists – instigate cyber incidents, moved by different motives. 
05 Eri toimijat – mukaan lukien valtiot, rikollisryhmät ja haktivistit – käynnistävät kyberhäiriöitä, jotka perustuvat erityyppisiin vaikuttimiin.
The fallout from these incidents is felt at the national, European and even global level. 
Näiden häiriöiden seuraukset tuntuvat kansallisella, Euroopan ja jopa maailmanlaajuisella tasolla.
However, the intangible and largely borderless nature of the internet, and the tools and tactics used, often make it difficult to identify an attack’s perpetrator (the so-called “attribution problem”). 6 
Internetin aineeton ja suurelta osin rajaton luonne ja käytetyt välineet sekä taktiikat johtavat kuitenkin siihen, että usein on vaikea yksilöidä iskun tekijä (”osoittamiseen liittyvä ongelma”).
06 The numerous types of cybersecurity threats can be classified according to what they do to data – disclosure, modification, destruction or denied access – or the core information security principles they violate, as shown in Figure 1 below. 
06 Kyberturvallisuusuhkien lukuisat eri tyypit voidaan luokitella sen mukaan, mikä on niiden vaikutus tietoihin (paljastaminen, muuttaminen, tuhoaminen tai käytön estäminen) tai mitä keskeisiä tietoturvaperiaatteita ne rikkovat. Tätä kuvataan jäljempänä kaaviossa 1.
Some examples of attacks are described in Box 1. 
Laatikossa 1 esitetään joitakin esimerkkejä hyökkäyksistä.
As the attacks to information systems increase in sophistication, our defence mechanisms become less effective3. 
Tietojärjestelmiin kohdistettavat hyökkäykset kehittyvät jatkuvasti, joten puolustusmekanismit käyvät tehottomammiksi3.
Figure 1 – Threat types and the security principles they put at risk Availability Confidentiality Integrity 7 Unauthorised access Disclosure Modification of Information Destruction Denial of service Source: ECAmodifiedfromaEuropeanParliamentstudy4.Padlock=securitynotimpacted; Exclamation mark = security at risk 
Kaavio 1 – Uhkatyypit ja niiden vaarantamat turvallisuusperiaatteet Saatavuus Luottamuksellisuus Eheys 8 Luvaton pääsy Tiedon vuotaminen Tiedon muuttuminen Tiedon tuhoutuminen Palvelunesto Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin Euroopan parlamentin tutkimukseen perustuvien tietojen pohjalta4.
8 Box1 Types of cyber attacks Every time a new device comes online or connects with other devices, the so-called cybersecurity “attack surface” increases. 
Lukko = ei vaikuta turvallisuuteen; huutomerkki = turvallisuus uhattuna Laatikko 1 Kyberhyökkäysten tyypit Aina kun uusi laite on verkossa tai yhdistettynä muihin laitteisiin, kyberturvallisuuteen kohdistuva ”hyökkäyspinta” kasvaa.
The exponential growth of the Internet of Things, the cloud, big data and the digitisation of industry is accompanied by a growth in the exposure of vulnerabilities, enabling malicious actors to target ever more victims. 
Esineiden internetin, pilvipalveluiden, massadatan ja teollisuuden digitalisoinnin eksponentiaaliseen kasvuun liittyy kasvava altistuminen haavoittuvuuksille, minkä seurauksena 9 vihamieliset toimijat voivat kohdentaa toimiaan yhä suurempaan määrään uhreja.
Malware (malicious software) is designed to harm devices or networks. 
Haittaohjelman tarkoituksena on aiheuttaa vahinkoa laitteille tai verkkoihin.
It can include viruses, trojans, ransomware, worms, adware and spyware. 
Se voi sisältää viruksia, troijalaisia, kiristyshaittaohjelmia, tietokonematoja tai mainos-ja urkintaohjelmia.
Ransomware encrypts data, preventing users from accessing their files until a ransom is paid, typically in cryptocurrency, or an action is carried out. 
Kiristyshaittaohjelma salaa tietoja, mikä estää käyttäjiä pääsemästä käsiksi asiakirjoihin ennen kuin maksetaan lunnasmaksu (yleensä kryptorahana), tai suoritetaan tietty toimi.
According to Europol, ransomware attacks dominate across the board, and the number of ransomware types has exploded over the past few years. 
Europolin mukaan kiristyshaittaohjelmilla tehdyt hyökkäykset ovat kautta linjan yleisimpiä, ja kiristyshaittaohjelmien tyyppien määrä on kasvanut räjähdysmäisesti viime vuosina.
Distributed Denial of Service (DDoS) attacks, which make services or resources unavailable by flooding them with more requests than they can handle, are also on the rise, with one-third of organisations facing this type of attack in 20176. 
Hajautettuun palvelunestoon liittyvät hyökkäykset,jotka estävät palveluiden tai resurssien saatavillaolon, kun niihin syötetään enemmän pyyntöjä kuin ne pystyvät hallitsemaan, ovat niin ikään kasvussa siten, että kolmasosa organisaatioista kohtasi tämäntyyppisiä hyökkäyksiä vuonna 20176.
Users can be manipulated into unwittingly performing an action or disclosing confidential information. 
Käyttäjiä saatetaan manipuloida toteuttamaan tietty toimi tahtomattaan taikka ilmoittamaan luottamuksellisia tietoja.
This ruse can be used for data theft or cyberespionage, and is known as social engineering. 
Tällaista käyttäjän manipulointia saatetaan käyttää tietovarkauksiin tai kybervakoiluun.
There are different ways to achieve this, but a common method is phishing, where emails appearing to come from trusted sources trick users into revealing information or clicking on links that will infect devices with downloaded malware. 
Toiminnassa käytetään erilaisia keinoja, mutta yleisenä menetelmänä on verkkourkinta, jossa luotettavista lähteistä tulevilta vaikuttavat sähköpostit huijaavat käyttäjiä paljastamaan tietoja tai näpäyttämään linkkejä, jotka lataavat laitteisiin haittaohjelmia.
More than half of Member States reported investigations into network attacks7. 
Yli puolet jäsenvaltioista raportoi verkkohyökkäyksiä koskevista tutkintatoimista7.
Perhaps the most nefarious of threat types are advanced persistent threats (APTs). 
Uhkatyypeistä kenties kaikkein vahingollisimpia ovat pysyväisluonteiset kehittyneet uhat.
The aim here is to stay under the radar without detection for as long as possible. 
Tavoitteena on harjoittaa toimintaa mahdollisimman pitkään jäämättä kiinni.
APTs are often state-linked and targeted at especially sensitive sectors like technology, defence, and critical infrastructure. 
Pysyväisluonteiset kehittyneet uhat liittyvät usein valtioihin, ja ne on kohdennettu erityisesti herkille aloille, kuten teknologiaan, puolustukseen ja kriittisiin infrastruktuureihin.
Cyberespionage is said to account for at least one-quarter of all cyber incidents and the majority of costs 8. 
Kybervakoilun sanotaan muodostavan vähintään neljäsosan kaikista kyberhäiriöistä ja suurimman osan kustannuksista8.
07 Capturing the impact of being poorly prepared for a cyberattack is difficult due to the lack of reliable data. 
07 Luotettavia tietoja ei ole saatavilla, joten on vaikea määrittää, millaisia vaikutuksia heikolla kyberhyökkäyksiin valmistautumisella on.
The economic impact of cybercrime rose fivefold between 2013 and 20179, hitting governments and companies, large and small alike. 
Kyberrikollisuuden vaikutus talouteen viisinkertaistui vuosien 2013 ja 2017 välillä9, ja sen kohteena ovat olleet yhtä lailla julkisyhteisöt kuin suuret ja pienet yritykset.
The forecast growth in cyber insurance premiums from €3 billion in 2018 to €8.9 billion in 2020 reflects this trend. 
Kybervakuutusmaksujen ennustettu kasvu kolmesta miljardista eurosta 8,9 miljardiin euroon vuosien 2018 ja 2020 välillä kuvastaa tätä kehityssuuntausta.
08 While the financial impact of cyberattacks continues to grow, there is an alarming disparity between the cost of launching an attack and the cost of prevention, investigation and reparation. 
08 Kyberhyökkäysten taloudellinen vaikutus jatkaa kasvuaan, mutta hyökkäysten käynnistämiskustannusten ja niiden ehkäisemis-, tutkinta-ja korjauskustannusten välillä on hälyttävä ero.
For example, a DDoS attack can cost as little as €15 a month to carry out, yet the losses suffered by the targeted business, including reputational damage, are considerably higher10. 
Esimerkiksi hajautettuun palvelunestoon liittyvät hyökkäykset voivat maksaa vain 15 euroa kuukaudessa, mutta niiden kohteena olevan liiketoiminnan kärsimät tappiot – maineen vahingoittuminen mukaan lukien – ovat huomattavasti suuremmat10.
09 Although 80 % of EU businesses having experienced at least one cybersecurity incident in 201611, acknowledgement of the risks is still alarmingly low. 
09 Siitä huolimatta, että 80 prosenttia EU:ssa toimivista yrityksistä koki vähintään yhden kyberhäiriön vuonna 201611, riskit tunnustetaan yhä hälyttävän harvoin.
Among companies in the EU, 69 % have no, or only a basic understanding, of their exposure to cyber threats 12, and 60 % have never estimated the potential financial losses 13. 
EU:ssa toimivista yrityksistä 69 prosentilla ei ole lainkaan tai on vain peruskäsitys yrityksen alttiudesta kyberuhille12, ja 60 prosenttia ei ole koskaan arvioinut niistä mahdollisesti aiheutuvia taloudellisia tappioita13.
Furthermore, according to a global survey, one-third of organisations would rather pay the hacker’s ransom than invest in information security14. 
Lisäksi maailmanlaajuisen kyselyn mukaan kolmasosa organisaatioista maksaisi pikemmin lunnaat hakkerille kuin investoisi tietoturvaan14.
10 The global Wannacry ransomware and NotPetya wiper malware attacks in 2017 together affected more than 320 000 victims in around 150 countries15. 
10 Vuonna 2017 maailmanlaajuisella Wannacry-kiristyshaittaohjelmalla ja Wiper-tyyppisellä NotPetya-haittaohjelmalla tehtyjen hyökkäysten kohteeksi joutui yli 320 000 ihmistä noin 150 maassa15.
In addition, 86 % of EU citizens now believe the risk of falling victim to cybercrime is increasing16. 
Lisäksi 86 prosenttia EU:n kansalaisista uskoo nykyisin, että riski joutua kyberrikollisuuden uhriksi on kasvussa16.
The EU’s action on cybersecurity 11 The EU became an observer organisation to the Council of Europe’s Convention on Cybercrime Committee in 200117 (the Budapest Convention). 
EU:n toiminta kyberturvallisuuden alalla 11 EU:sta tuli kyberrikollisuutta käsittelevästä komiteasta tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen17 (Budapestin yleissopimus) tarkkailijaorganisaatio vuonna 2001.