natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The quotas and the price system, along with the storage-cost reimbursements and export programme, provide stability and a guaranteed income to processors. 
Kiintit ja hintajrjestelm sek varastointikuluista maksettavat korvaukset ja vientiohjelma luovat vakautta ja takaavat tietyn tulotason jalostajille.
This degree of protection for the processing industry is rare in the CAP. 
Nin laaja jalostusteollisuuden suojaaminen on harvinaista yhteisen maatalouspolitiikan alalla.
Consumers consider sugar to be a staple product which will be bought at any price, but for which the impact on the household budget, in particular for low-income families, cannot be neglected. 
Kuluttajat pitvt sokeria perushydykkeen, jota ostetaan hinnasta riippumatta; sen vaikutusta erityisesti pienituloisten kotitalouksien budjetteihin ei kuitenkaan voida vhtell.
As such the current CMO, which makes the consumers pay for the support to beet growers and the sugar processing industry, is seen by consumers as being less fair, and certainly less transparent, than a system based on direct support to farmers from the EU budget. 
Nykyinen yhteinen markkinajrjestely, jonka yhteydess kuluttajat joutuvat tukemaan sokerijuurikkaan tuottajia sek sokerinjalostusteolli-suutta, on kuluttajien nkemyksen mukaan epoikeudenmukai-sempi ja varmasti mys avoimuudeltaan huonompi kuin jrjestelm, jonka yhteydess tuottajat saavat suoraa tukea EU:n talousarviosta.
The CMO for sugar: the 1992 and Agenda 2000 reforms 93. 
Sokerialan yhteinen markkinajrjestely: vuoden 1992 uudistus ja Agenda 2000 -uudistus 93.
There have been two major reforms of the CAP in the last decade, both concerned with the need to improve the competitiveness of the European agricultural sector, but in neither case was the sugar sector involved. 
Viime vuosikymmenen aikana yhteisen markkinajrjestelyn osalta on toteutettu kaksi keskeist uudistusta, joista molemmat liittyivt maatalousalan kilpailukyvyn lismistarpeeseen Euroopassa, mutta joista kummankaan yhteydess ei sokeriala ollut mukana.
The 1992 reform basically put the emphasis on a change from price support for products to income support for growers, thus focusing more on the farmer and less on the industry. 
Vuoden 1992 uudistus painottui kytnnss siirtymiseen tuotteiden hintatuesta tuottajille maksettavaan tulotukeen; uudistuksen painopiste oli siis pikemminkin tuottajissa kuin teollisuudessa.
The CMO for sugar remains, as the following table shows, almost entirely targeted on the processing companies and the finished product rather than on the farmer. 
Kuten seuraavasta taulukosta ky ilmi, yhteisen markkinajrjestelyn painopiste on edelleen suunnattu tuottajien sijasta lhes kokonaan jalostuksesta vastaaviin yhtiihin ja lopputuotteeseen.
C 50/16 EN Official Journal of the European Communities 15.2.2001 95. 
C 50/16 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti 15.2.2001 95.
In the Agenda 2000 reform emphasis was placed on competitiveness on world markets, environmental protection, sustained rural development, simpler policies and greater accountability to the taxpayer. 
Agenda 2000 -uudistuksen yhteydess painopiste asetettiin kilpailukykyyn maailmanmarkkinoilla, ympristnsuojeluun, maaseudun kestvn kehitykseen, menettelyiden yksinkertaistamiseen ja aiempaa suurempaan vastuullisuuteen veronmaksajiin nhden.
EU sugar is clearly not competitive on the world market. 
EU:n alueella tuotettava sokeri ei ole selvstikn kilpailukykyinen maailmanmarkkinoilla.
Subsidies of the order of 75 % of the EU intervention price are currently needed to enable the quota surplus to be sold. 
Jotta kiintiylijmt saadaan myy-ty, joudutaan tll hetkell maksamaan tukea, jonka suuruus vastaa noin 75:t prosenttia EU:n maksamasta interventiohinnasta.
C sugar (production in excess of quotas), which receives no export refunds, can only be sold profitably at world market prices because the prices obtained for sales of quota sugar are sufficient to cover all the fixed costs of the processing companies. 
C-sokeri (kiintit ylittv tuotanto), jonka osalta ei makseta vientitukia, pystytn myymn kannattavasti maailmanmarkkinahinnoilla vain siksi, ett kiintiidyn sokerin myynnist saatavat mrt riittvt kattamaan kaikki jalostamisesta vastaavien yhtiiden kiintet kustannukset.
Intensive sugar production can have negative consequences for the environment: the water requirement is high (three times that of wheat) and the nature of the crop entails a heavy usage of herbicides (1). 
Sokerin tehotuotanto saattaa vaikuttaa haitallisesti ympris-tn: vedentarve on suuri (kolminkertainen vehnn verrattuna) ja kasvin viljely edellytt runsasta rikkakasvien torjunta-aineiden kytt (1).
As regards accountability, the fact that the major cost of the sugar policy is borne by the final consumer, i.e., the public, warrants proper quantification and public reporting to ensure transparency. CONCLUSION 99. 
Vastuullisuuden osalta voidaan todeta seuraavaa: se, ett sokerialan jrjestelyist aiheutuvat kulut siirtyvt suurelta osin lopullisten kyttjien, siis suuren yleisn, maksettaviksi, antaa aihetta asianmukaiseen mrlliseen arviointiin ja julkiseen raportointiin avoimuuden varmistamiseksi.
(1) See the CourtŐs Special Report No 14/2000, ÔGreening the CAPŐ, (OJ 353, 8.12.2000) paragraph 27, and the OECD Directorate for Food, Agriculture and Fisheries, Committee for Agriculture, Group on Cereals, Animal Feed and Sugar; Sugar Policy Reform: Environ-mentalPolicyAspects,24September1998. 
(1) Ks. tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 14/2000 ympristnkkohtien tuomisesta yhteiseen maatalouspolitiikkaan (EYVL C 353, 8.12.2000), kohta 27, ja OECD:n elintarvike-, maatalous-ja kalastusosaston, maatalouskomitean ja vilja-, rehuja sokeriryh-mn julkaisu ÓSugar Policy Reform: Environmental Policy AspectsÓ, 24.9.1998.
The review of the sugar regime shows that many of the CAP and CMO objectives are being achieved, but with a structural surplus and at a high cost to the EU budget and to the consumer. 
Sokerialan jrjestelyn tarkastus osoittaa, ett monet yhteiselle maatalouspolitiikalle ja yhteiselle markkinajrjestelylle asetetut tavoitteet saavutetaan, mutta jrjestelyist aiheutuvat suuret rakenteelliset ylijmt sek suuret kustannukset EU:n talousarvioon ja kuluttajille.
While the Commission cannot be held entirely accountable for this situation, the soundness of the CommissionŐs management and in particular the quality of its proposals, decisions and actions has had an impact on the outcomes and for this the Commission is responsible and accountable. 
Tilanteen kehittyminen tllaiseksi ei ole kokonaisuudessaan komission vastuulla, mutta komission hallinnoinnin taso ja erityisesti komission tekemien ehdotusten, ptsten ja toimien laatu on vaikuttanut tuloksiin, ja nist seikoista komissio on vastuussa ja velvollinen antamaan selvityksi.
Despite a situation of structural overproduction, the Commission has repeatedly limited itself to proposing the continuation of the sugar regime and maintaining the levels of quotas and prices unchanged. 
Rakenteellisista ylijmist huolimatta komissio on toistuvasti tyytynyt ehdottamaan sokerialan jrjestelyn jatkamista ja kiintiiden sek hintojen silyttmist ennallaan.
Increases in productivity in sugar beet production and processing should have prompted the Commission to address the question of the costs imposed on EU consumers. 
Soke-rijuurikastuotannon ja -jalostuksen tuottavuus on kasvanut, joten komission olisi pitnyt ottaa ksiteltvkseen kysymys EU:n alueen kuluttajille aiheutuvista kustannuksista.
There have been two major reforms of the CAP in the last decade but in neither case was the sugar CMO involved. 
Viime vuosikymmenen aikana on toteutettu kaksi keskeist yhteisen maatalouspolitiikan uudistusta, joista kumpikaan ei kattanut sokerialan yhteist markkinajrjestely.
The CMO for sugar benefits relatively few farmers, but for those that do benefit, it provides a level of income from beet growing well above that available from other major crops (see Annex II). 
Sokerialan yhteinen markkinajrjestely hydytt suhteellisen harvoja tuottajia, mutta jrjestely takaa siit hytyville sokerijuurikkaan tuottajille huomattavasti korkeamman tulotason muista pasiallisista viljelykasveista saataviin tuloihin verrattuna (ks. liite II).
While import restrictions insulate the EU market from the volatility of world market prices and protect EU sugar producers, a degree of liberalisation of the EU sugar industry in order to increase competitive forces and reduce prices should be considered. 
Koska tuontirajoitukset estvt maailmanmarkkinahintojen vaihteluiden vaikutukset EU:n markkinoihin ja suojaavat EU:n alueen sokerintuottajia, olisi harkittava EU:n alueen sokeriteollisuuden jonkinasteista vapauttamista, jotta kilpailua kyettisiin lismn ja hintoja alentamaan.
Some stakeholders have suggested that quotas be allocated directly to growers and flexibility ensured by allowing quotas to be transferred. 
Jotkin osapuolet ovat ehdottaneet, ett kiintit mynnettisiin suoraan tuottajille ja joustavuus varmistettaisiin sallimalla kiintiiden siirtminen.
Others have argued for only a minimum beet price to be fixed (to protect the farmer from a dominant processor) and for quotas and intervention to be phased out, with market forces ensuring that sufficient high quality sugar continued to be supplied and that the price was competitive. 
Osa on puolestaan vaatinut, ett sokerijuurikkaalle vahvistetaan ainoastaan tietty vhimmishinta (joka suojaa tuottajan asemaa mrvss asemassa olevan jalostajan rinnalla) ja ett kiintit ja interventiot lakkautetaan ja varmistetaan korkealaatuisen sokerin tuotannon jatkuminen ja hintojen kilpailukyky markkinavoimien avulla.
Another option raised is that of adopting the basic principles of the 1992 reform which applied to other arable crops (see paragraph 93). 
Vaihtoehtona on tuotu esille mys vuoden 1992 uudistuksen, joka kattoi muut peltokasvit, ulottaminen sokerialaan (ks. kohta 93).
This would imply a substantial proportion of support taking the form of direct payments to growers and the convergence of institutional prices with world market levels. 
Tm edellyttisi huomattavia suoria tukimaksuja tuottajille ja virallisten hintojen mukauttamista maailmanmarkkinoiden hintatasoon.
The elements presented in paragraphs 87 to 92 call into question the appropriateness of the mechanisms of the current CMOforsugar.Anumberofalternativesexistwhichthe 
Kohdissa 87Đ92 mainitut tekijt asettavat kyseenalaiseksi nykyiseen sokerialan yhteiseen markkinajrjestelyyn kytettvien tukimekanismien asianmukaisuuden.
15.2.2001 EN Official Journal of the European Communities C 50/17 Commission should address in its forthcoming proposals for the reform of the regime. 
15.2.2001 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti C 50/17 joitakin vaihtoehtoja, joihin komission olisi perehdyttv tehdessn tulevaisuudessa jrjestelmn uudistamista koskevia ehdotuksia.
It is also necessary to examine whether the current level of support remains appropriate when quotas far exceed the level of EU demand and prices are no longer in line with the other major crops. 
On mys tarpeen tutkia, onko tuen nykyinen taso asianmukainen, kun kiintit ovat huomattavasti EU:n alueen kysynt suurempia eivtk hinnat ole en tasoltaan vertailtavissa muiden pasiallisten viljelykasvien hintoihin.
The key issues therefore to be taken into account in future proposals include: Ń the consequences of keeping quotas at their existing levels despite the continuing structural surplus, Ń the justification for the high prices obtaining in the EU market and the resulting high level of duties on non-preferential sugar imports, Ń the extent to which the sugar regime focuses on the industry rather than the growers, Ń the limited competition among processors, Ń the contradictions between the principles and objectives of the Agenda 2000 reform and the current sugar CMO. 
Tulevien ehdotusten yhteydess olisi otettava huomioon seuraavat keskeiset tekijt: Ń seuraukset, jotka aiheutuvat kiintiiden pitmisest entiselln huolimatta jatkuvista rakenteellisista ylijmist, Ń EU:n markkinoiden korkeiden hintojen perusteltavuus ja korkeasta hintatasosta seuraava korkea tullitaso muun kuin etuuskohteluun oikeutetun sokerintuonnin kohdalla, Ń sokerialan jrjestelyn keskittyminen pikemmin teollisuuteen kuin tuottajiin, Ń jalostajien vlisen kilpailun vhisyys, Ń periaatteisiin ja tavoitteisiin liittyvt ristiriitaisuudet Agenda 2000 -uudistuksen ja nykyisen sokerialan yhteisen markkinajrjestelyn vlill.
This report was adopted by the Court of Auditors in Luxembourg at its meeting of 26 October 2000. 
Tilintarkastustuomioistuin on hyvksynyt tmn kertomuksen Luxemburgissa 26. lokakuuta 2000 pitmssn kokouksessa.
C 50/18 EN Official Journal of the European Communities 15.2.2001 ANNEX I Sugar CMO: expenditure and levies (Mio EUR. 
C 50/18 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti 15.2.2001 LIITE I Sokerin yhteinen markkinajrjestely: menot ja maksut (Milj. euroa.
Charges levied on substituted C sugar and C isoglucose Additional levies Total levies (income) Net budgetary expenditure 0,8 0,0 40,3 2,1 1 316,4 1 213,7 514,6 497,6 0,0 1 114,1 493,7 0,0 0,0 0,0 88,1 1 070,1 1 203,6 706,6 909,2 p.m. 77,7 1 162,7 833,3 
C-sokerin ja C-isoglukoosin korvikkeista perittvt maksut Lismaksu Maksut (tulot) yhteens Talousarviosta katettavien menojen nettomr 0,8 0,0 40,3 2,1 1 316,4 1 213,7 514,6 497,6 0,0 1 114,1 493,7 0,0 0,0 0,0 88,1 1 070,1 1 203,6 706,6 909,2 p.m. 77,7 1 162,7 833,3 726,0 711,6 746,5 780,5 817,5 788,3
15.2.2001 EN Official Journal of the European Communities ANNEX II THE EU AND THE WORLD SUGAR MARKET The world market 1. 
15.2.2001 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti LIITE II SOKERIN MAAILMANMARKKINAT JA EU:N MARKKINAT Maailmanmarkkinat 1.
The total value of the 135 million tonne world sweeteners market is of the order of 70 000 million euro, with sugar representing 91 % by value and 83 % by volume (1). 
Makeutusaineiden maailmanmarkkinoiden kokonaistuotannon, 135 miljoonan tonnin, arvo on noin 70 000 miljoonaa euroa; sokerin osuus tuotannon arvosta on 91 prosenttia ja sen mrst 83 prosenttia (1).
High fructose syrups and intense sweeteners are the other main product groups. 
Muut pasialliset tuoteryhmt ovat fruktoosirikas siirappi sek voimakkaat makeutusaineet.
Over 70 % of the worldŐs sugar is produced from cane, grown mainly in Asia, South and Central America, Africa and Oceania. 
Yli 70 prosenttia maailmanmarkkinoiden sokerista tuotetaan sokeriruoŐosta, jota kasvatetaan lhinn Aasiassa, Etel-ja Keski-Amerikassa, Afrikassa ja Oseaniassa.
Most of the beet sugar is produced in Europe (80 %), followed by North America (10 %) and Asia (8 %) (2). 
Suurin osa juurikassokerista tuotetaan Euroopassa (80 prosenttia), Pohjois-Amerikassa (10 prosenttia) ja Aasiassa (8 prosenttia) (2).
In recent years Brazil has overtaken the EU as the largest producer of sugar in the world, with 21,4 million tonnes in 1998/1999 compared to the EUŐs 17,6 million tonnes. 
Viime vuosien aikana Brasilia on ohittanut EU:n maailman suurimpana sokerintuottajana; markkinointivuonna 1998/1999 se tuotti 21,4 miljoonaa tonnia, kun EU:n osuus oli 17,6 miljoonaa tonnia.
The next largest producers are India (16,9 million tonnes), China (9,7 million tonnes) and the United States of America (7,5 million tonnes) (3). 
Seuraavaksi suurimmat tuottajat ovat Intia (16,9 miljoonaa tonnia), Kiina (9,7 miljoonaa tonnia) ja Yhdysvallat (7,5 miljoonaa tonnia) (3).
The ACP countries together have an average annual production of 3,9 million tonnes (4). 
AKT-maiden keskimrinen vuosituotanto on yhteens noin 3,9 miljoonaa tonnia (4).
World sugar consumption is growing steadily at an annual average 1,4 % in the 1990s (3). 
Maailman sokerinkulutus kasvaa tasaisesti; 1990-luvulla vuotuinen kasvu oli keskimrin 1,4 prosenttia (3).
There is little growth, and even some decline, in consumption in the industrialised countries, who together consume about one third of the world total. 
Teollisuus-maiden kulutuksen kasvu on ollut vhist ja kulutus on jopa hieman laskenut; teollisuusmaat kuluttavat yhteens noin kolmanneksen koko maailman sokerintuotannosta.
Elsewhere, consumption is increasing largely in line with population growth, forecast to be about 1 % per annum over the next quarter century (5). 
Muualla kuin teollisuusmaissa kulutuksen kasvu seuraa suurelta osin vestnkasvua; vuotuisen kasvun ennustetaan olevan noin 1 prosenttia seuraavien 25 vuoden aikana (5).
World trade is dominated by a handful of countries. 
Maailmankauppaa hallitsee pieni joukko maita.
Brazil, the EU, Australia, Cuba and Thailand together account for 68 % of all exports (3). 
Brasilian, EU-maiden, Australian, Kuuban ja Thaimaan osuus viennin kokonaismrst on 68 prosenttia (3).
Five importers Ń Russia, Indonesia, the USA, the EU and Japan Ń represent one third of all sugar imports. 
Viiden tuojan Đ Venjn, Indonesian, Yhdysvaltojen, EU:n ja Japanin Đ osuus kaikesta sokerintuonnista on kolmasosa.
The EU is unique in being both a major exporter (of white sugar) and importer (of raw cane sugar). 
EU-maiden tilanne on ainutlaatuinen siin suhteessa, ett EU on sek suurin viej (valkoisen sokerin osalta) ett suurin tuoja (raaŐan ruokosokerin osalta).
Some 28 % of total sugar production is placed on the world market, compared to 16 % for wheat and 12 % for maize (6). 
Noin 28 prosenttia sokerin kokonaistuotannosta menee maailmanmarkkinoille; vastaava luku vehnn kohdalla on 16 prosenttia ja maissin kohdalla 12 prosenttia (6).
Since the demise of the Soviet-Cuba agreements, only about 10 % of the 37 million tonnes of sugar traded annually fall under preferential trade agreements. 
Venjn ja Kuuban vlisten sopimusten pttymisen jlkeen ainoastaan noin 10 prosenttia vuosittain kaupankynnin kohteena olevasta sokerista (37 miljoonaa tonnia) kuuluu kaupan suosituimmuusjrjestelyiden piiriin.
The most important of these are the USAŐs tariff-rate quotas (1,8 million tonnes in 1998) and the EUŐs Sugar Protocol and special preferential sugar agreements with the ACP countries (1,7 million tonnes) (7). 
Niist merkittvimmt ovat Yhdysvaltojen tariffikiintit (1,8 miljoonaa tonnia vuonna 1998) sek EU:n ja AKT-maiden vlinen sokeria koskeva pytkirja ja erityiseen etuuskohteluun oikeutettua sokeria koskevat sopimukset (1,7 miljoonaa tonnia) (7).
The international sugar trade is divided more or less equally between raw cane sugar, which will usually be refined at its destination, and white sugar. 
Kansainvlinen sokerialan kauppa jakautuu melko tasaisesti raaŐan ruokosokerin (joka puhdistetaan yleens kohde-maassa) ja valkoisen sokerin kesken.
While the EUŐs imports are primarily of raw sugar for refining in the EU, its exports are of white sugar. 
EU:n alueelle tuodaan lhinn puhdistettavaa raakasokeria ja sielt viedn valkoista sokeria.
The EUŐs main markets are the Middle East (35 % of exports 1996 to 1998), North Africa (20 %) and other European countries (16 %) (3). 
EU:n keskeiset markkina-alueet ovat Lhi-It (35 prosenttia viennist vuosina 1996Đ1998), Pohjois-Afrikka (20 prosenttia) ja muut Euroopan maat (16 prosenttia) (3).
The surplus production, and consequent build-up of stocks during the 1990s, has led to historically low prices on the world market. 
Ylituotanto ja siit seuraava varastoitujen mrien kasvu johtivat 1990-luvulla historiallisen alhaisiin maailmanmarkkinahintoihin.
Analysts (3) suggest that the extreme swings in the world market sugar price that have been experienced in the past are less likely to recur. 
Analyytikoiden (3) mukaan sokerin maailmanmarkkinahinnoissa tapahtuneet jyrkt heilahtelut eivt tule kovinkaan todennkisesti uusiutumaan.
For industrialised countries sugar is considered as a staple which will be purchased whatever the price. 
Teollisuusmaissa sokeria pidetn perushydykkeen, jota ostetaan hinnasta riippumatta.
Supply shortages have therefore led to rapid price escalations. 
Tarjonnan puute on nin ollen johtanut nopeisiin hinnannousuihin.
The structure of world trade has changed and the sources of supply have diversified. 
Maailmankaupan rakenne on muuttunut ja hankintalhteet ovat monipuolistuneet.
Most sugar-producing countries have some degree of protection and regulation of their sugar industries. Imports are subject to restrictions and the prices paid to growers Ń and in some cases to the processors Ń are regulated. 
Suurin osa sokeria tuottavista maista suojaa ja sntelee jossain mrin sokeriteollisuuttaan. Tuontia rajoitetaan ja tuottajille Đ ja joissakin tapauksissa mys jalostajille Đ maksettavia hintoja snnelln.
However, the EU is the only major producer that directly subsidises exports (8). 
EU on kuitenkin ainoa suuri tuottaja, joka tukee vienti suoraan (8).
(1) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, p. 28. 
(1) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, sivu 28.
(2) International Sugar Organisation: Yearbook 1997. 
(2) Kansainvlinen sokerijrjest: Yearbook 1997.
(3) European Commission, DG for Agriculture, internal document. 
(3) Euroopan komissio, maatalouden PO, sisinen asiakirja.
(4) ACP website: www.acpsugar.org. 
(4) AKT-maita koskeva web-sivu: www.acpsugar.org.
(5) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, p. 8. 
(5) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, sivu 8.
(6) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, p. 33. 
(6) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, sivu 33.
(7) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, p. 51. 
(7) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, sivu 51.
(8) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, p. 49. 
(8) Rabobank: The World of Sugar and Sweeteners, 1999, sivu 49.
C 50/20 EN Official Journal of the European Communities 15.2.2001 10. 
C 50/20 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti 15.2.2001 10.
The top 10 sugar companies worldwide account for 20 % of all sugar production. 
Maailman kymmenen suurimman sokerialan yhtin osuus koko sokerintuotannosta on 20 prosenttia.
Six of these are based in the EU (1). 
Yhtiist kuusi sijaitsee EU:n alueella (1).
Several have become multinationals in the last decade through overseas acquisitions (2). 
Useista on tullut viime vuosikymmenen aikana monikansallisia yhtiit muista maista hankittujen omistusosuuksien myt (2).
The EU market 11. 
EU:n markkinat 11.
Almost 90 % of the EUŐs sugar supply is produced from beet grown within the EU, the remainder is produced in the EUŐs refineries from raw cane sugar. 
Lhes 90 prosenttia EU:n alueen sokeritarjonnasta on tuotettu EU:n alueella viljellyst sokerijuurikkaasta; jljelle jv osuus tuotetaan raaŐasta ruokosokerista EU:n alueella sijaitsevissa jalostamoissa.
At first, this concerned only the cane sugar produced in the French Overseas Departments, but this situation changed radically with the United KingdomŐs accession. 
Aluksi raaka ruokosokeri oli perisin pelkstn Ranskan merentakaisista departementeista, mutta tilanne muuttui radikaalisti Yhdistyneen kuningaskunnan EU-jsenyyden myt.
Prior to joining the EC, the United Kingdom obtained two thirds (about 2 million tonnes) (3) of its domestic needs from raw cane sugar imported under the Commonwealth Sugar Agreement and refined in the United Kingdom. 
Ennen EY:hyn liittymist Yhdistynyt kuningaskunta tytti kaksi kolmasosaa (eli noin 2 miljoonaa tonnia) (3) sismarkkinoidensa raaŐan ruokosokerin tarpeesta tuomalla sit Kansainyhteisn sokeria koskevan sopimuksen perusteella (sokerin puhdistaminen tapahtui Yhdistyneess kuningaskunnassa).
In 1975 this agreement was replaced by the Sugar Protocol which commits the EU to purchase 1,3 million tonnes of cane sugar from the ACP countries each year. 
Mainittu sopimus korvattiin vuonna 1975 sokeria koskevalla pytkirjalla, jonka perusteella EU sitoutuu ostamaan vuosittain AKT-maista 1,3 miljoonaa tonnia ruokosokeria.