natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The first Economic Adjustment Programme for Greece was agreed in 2010 and included funding of 110 billion euros. 
Ensimmäisestä Kreikan talouden sopeutusohjelmasta sovittiin vuonna 2010, ja sen rahoitus oli 110 miljardia euroa.
But despite the fiscal and structural measures undertaken and the debt restructuring in 2012, it was not sufficient for the country to return to market financing. 
Huolimatta toteutetuista julkisen talouden toimenpiteistä ja rakenteellisista toimenpiteistä sekä vuonna 2012 toteutetusta velkojen uudelleenjärjestelystä ohjelma ei kuitenkaan ollut riittävä, jotta Kreikka olisi jälleen voinut saada rahoitusta markkinoilta.
Two further programmes were therefore agreed, for 172.6 billion euros in 2012 and 86 billion in 2015. 
ohjelman määrärahat olivat 172,6 miljardia euroa ja vuoden 2015 ohjelman määrärahat 86 miljardia euroa.
The Adjustment Programmes aimed to address the economic imbalances in Greece and thereby to prevent contagion between the Greek economic crisis and the rest of the 7 euro area. 
Sopeutusohjelmien tarkoituksena oli puuttua Kreikan talouden epätasapainoon ja siten estää Kreikan talouskriisin leviäminen muulle euroalueelle.
They sought to establish a sound and sustainable economic and financial situation in Greece and to restore its capacity to finance itself fully on the financial markets. 
Niillä pyrittiin luomaan Kreikkaan vakaa ja kestävä taloudellinen ja rahoitustilanne ja palauttamaan sen kyky hankkia tarvitsemansa rahoitus kokonaisuudessaan rahoitusmarkkinoilta.
Assistance was subject to policy conditions, defined by agreement between the Greek authorities and the lenders. 
Tukeen liittyi poliittisia ehtoja, jotka määriteltiin Kreikan viranomaisten ja lainanantajien välisellä sopimuksella.
The conditions covered virtually all the functions of the Greek state and addressed three main objectives: fiscal sustainability, financial stability and restoration of growth. 
Ehdot kattoivat lähes kaikki Kreikan valtion toiminnot, ja niillä pyrittiin kolmeen päätavoitteeseen: julkisen talouden kestävyyteen, rahoitusjärjestelmän vakauteen ja kasvun palauttamiseen.
The European Commission verified and reported on Greece’s compliance with the conditions. 
Euroopan komissio tarkasti, että Kreikka noudatti ehtoja, ja raportoi siitä.
V. The Commission managed the Adjustment Programmes in liaison with the European Central Bank on behalf of the European lenders for each programme: the Euro area member states for the first programme, the European Financial Stability Facility for the second and the European Stability Mechanism for the third. 
V. Komissio hallinnoi sopeutusohjelmia yhdessä Euroopan keskuspankin kanssa kunkin ohjelman eurooppalaisten lainanantajien puolesta, jotka olivat euroalueen jäsenvaltiot ensimmäisessä ohjelmassa, Euroopan rahoitusvakausväline toisessa ohjelmassa ja Euroopan vakausmekanismi kolmannessa ohjelmassa.
How we conducted our audit VI. 
Tarkastus VI.
We examined whether the Commission’s management of the Adjustment Programmes for Greece was appropriate. In particular, we asked: • Did the Commission have appropriate arrangements in place for managing the programmes? • • VII. of the ECB, we have attempted to examine the Bank’s involvement in the Greek Economic Adjustment Programmes. 
Tarkastuksessa selvitettiin, hallinnoiko komissio Kreikan sopeutusohjelmia asianmukaisesti. Tilintarkastustuomioistuin kysyi erityisesti seuraavaa: • Oliko komissiolla käytössä asianmukaiset järjestelyt ohjelmien hallinnoimiseksi? • Olivatko poliittiset ehdot asianmukaisesti suunniteltuja, ja toteutettiinko ne vaikuttavasti? • Täyttyivätkö sopeutusohjelmien tärkeimmät tavoitteet?
However, the ECB questioned the Court’s mandate in this respect; did not provide sufficient amount of evidence and thus we were unable to report on the role of the ECB in the Greek programmes. 
EKP kuitenkin kyseenalaisti tilintarkastustuomioistuimen mandaatin tältä osin; se ei toimittanut riittävästi evidenssiä, eikä tilintarkastustuomioistuin siksi kyennyt tekemään selkoa EKP:n roolista Kreikan ohjelmissa.
What we found VIII. 
Havainnot VIII.
At the start of the Greek programme, the Commission had no experience in the management of such a process. 
Kreikan ohjelman alussa komissiolla ei ollut kokemusta tällaisen prosessin hallinnoinnista.
Procedures were established after almost a year, but they focused on the formal arrangements for approval of documents, information flows and the timeline for disbursements. 
Menettelyt vahvistettiin lähes vuoden kuluttua, mutta niissä keskityttiin muodollisiin järjestelyihin, jotka koskivat asiakirjojen hyväksymistä, tietovirtoja sekä maksuaikataulua.
In line with the ECA’s mandate to audit the operational efficiency of the management 8 actual design of the programmes’ conditions, for example in terms of scope or level of detail. 
Komissio ei ollut laatinut erityisiä sisäisiä ohjeita ohjelmien ehtojen tosiasiallisesta suunnittelusta esimerkiksi niiden laajuuden tai yksityiskohtaisuuden osalta.
Despite a growing number of conditions, the first and second programmes did not adequately prioritise their relative importance and they were not embedded in a broader strategy for the country. 
Ehtojen määrän lisääntymisestä huolimatta ensimmäisessä ja toisessa ohjelmassa niitä ei asetettu riittävissä määrin tärkeysjärjestykseen niiden suhteellisen merkityksen mukaan eikä niitä sisällytetty laajempaan Kreikkaa koskevaan strategiaan.
The Commission did put in place a functioning system for assessing the conditions, but we found consequential weaknesses, in particular for the assessment of implementation of structural reforms. 
Komissio otti käyttöön toimivan järjestelmän ehtojen arvioimiseksi, mutta tilintarkastustuomioistuin havaitsi heikkouksia, joilla oli seurauksia etenkin rakenneuudistusten toteutuksen arvioinnin kannalta.
Despite the complex institutional arrangements within the programmes, the operational details of the Commission’s co-operation with programmes partners, primarily the IMF and the ECB, were never formalised. 
Huolimatta ohjelmien sisäisistä monimutkaisista institutionaalisista järjestelyistä komission ja ohjelmien kumppanien, lähinnä IMF:n ja EKP:n, välisen yhteistyön toiminnallisia yksityiskohtia ei koskaan virallistettu.
X. The overall economic framework for the design of programmes was made up of the funding gap calculations and macroeconomic projections. 
X. Ohjelmien suunnittelun yleinen taloudellinen kehys muodostui rahoitusvajelaskelmista ja makrotalousennusteista.
The Commission regularly updated its analysis in this respect and the accuracy of projections was similar when compared to other international organisations. 
Komissio päivitti säännöllisesti analyysiaan tässä suhteessa, ja ennusteiden tarkkuus oli samanlainen kuin muilla kansainvälisillä organisaatioilla.
However, we found weaknesses in documentation, justification of the assumptions and quality controls. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin heikkouksia dokumentoinnissa, olettamien perusteluissa ja laadunvalvonnassa.
An in-depth analysis of the design and implementation of reforms in four crucial policy fields (taxation, public administration, labour market and the financial sector) provides a mixed picture. 
Perusteellinen analyysi neljällä keskeisellä politiikanalalla (verotus, julkishallinto, työmarkkinat ja rahoitusala) toteutettujen uudistusten suunnittelusta ja toteutuksesta antaa vaihtelevan kuvan.
The taxation and public administration reforms brought fiscal savings, but the implementation of structural components was weaker. 
Verotuksen ja julkishallinnon uudistukset tuottivat julkisen talouden säästöjä, mutta uudistusten rakenteellisten osien täytäntöönpano oli heikompaa.
The labour market has become more flexible and competitive, while further regulatory changes are still on the way in the third programme. 
Työmarkkinat ovat muuttuneet joustavammiksi ja kilpailukykyisemmiksi, mutta kolmannessa ohjelmassa on silti tarkoitus toteuttaa lisää sääntelymuutoksia.
The financial sector was substantially re-structured, but this came at a cost of over 45 billion euros injected into the banking system, out of which only a small part can potentially be recovered. 
Rahoitusalan rakennetta uudistettiin huomattavasti, mutta tämä edellytti yli 45 miljardin euron sijoittamista pankkijärjestelmään, ja tästä määrästä on mahdollista saada takaisin vain pieni osa.
Across all policy fields, the implementation of a number of key reforms happened with significant delays or was not effective. 
Kaikilla politiikanaloilla monien keskeisten uudistusten toteutus myöhästyi huomattavasti tai se ei ollut vaikuttavaa.
Overall, the design of the conditions did make the progress of reform possible, but we found weaknesses. 
Kokonaisuutena katsoen ehtojen määrittelytapa mahdollisti uudistuksen etenemisen, mutta tilintarkastustuomioistuin havaitsi siinä heikkouksia.
Some key measures were not sufficiently justified or adapted to specific sector weaknesses. 
Eräitä keskeisiä toimenpiteitä ei perusteltu riittävästi tai mukautettu alan erityisiin heikkouksiin.
For others, the Commission did not comprehensively consider Greece’s implementation capacity in the design process and thus did not adapt the scope and timing accordingly. 
Toisissa toimenpiteissä komissio ei ottanut suunnitteluprosessissa kattavasti huomioon Kreikan täytäntöönpanovalmiuksia eikä siten mukauttanut laajuutta ja ajoitusta vastaavasti.
The Commission did not carry out a comprehensive evaluation of the first two programmes, although such an analysis could be pertinent for adjusting the reform process. 
Komissio ei suorittanut kattavaa arviointia kahdesta ensimmäisestä ohjelmasta, vaikka tällaisesta analyysista olisi voinut olla hyötyä uudistusprosessin mukauttamiseksi.
As of mid-2017, Greece still requires external financial support, which indicates that the earlier programmes, also due to implementation weaknesses, were not able to restore the country’s ability to finance its needs on the markets. 
Vuoden 2017 puolivälissä Kreikka tarvitsee yhä ulkoista rahoitustukea, mikä viittaa siihen, ettei aiemmilla ohjelmilla kyetty – niin ikään täytäntöönpanovaikeuksien takia – palauttamaan maan kykyä hankkia tarvitsemansa rahoitus markkinoilta.
The specific objectives of the programmes were met only to a limited extent: • Return to growth: GDP shrank during the programmes by over a quarter and Greece did not return to growth, as initially envisaged, in 2012. • Fiscal sustainability: there was large scale fiscal consolidation in terms of structural balances. 
Ohjelmien erityistavoitteet saavutettiin vain rajallisesti: • Kasvun palauttaminen: BKT laski ohjelmien aikana yli neljänneksen, eikä Kreikan kasvu palautunut vuoden 2012 aikana, kuten alun perin kaavailtiin. • Julkisen talouden kestävyys: Rakenteellisen rahoitusaseman suhteen tapahtui laajamittainen julkisen talouden vakauttaminen.
But due to adverse macroeconomic developments and interest costs on existing debt, the debt to GDP ratio kept increasing. • Financial stability: the programmes ensured short-term financial stability, but were unable to avert a sharp deterioration of the banks’ balance sheets, primarily due to adverse macroeconomic and political developments, and the banks’ ability to provide finance to the real economy was restricted. 
Makrotalouden kielteisen kehityksen ja nykyisen velan korkokustannusten vuoksi velkasuhde kuitenkin kasvoi edelleen. • Rahoitusvakaus: Ohjelmilla varmistettiin rahoitusvakaus lyhyellä aikavälillä, mutta ei pystytty estämään pankkien taseiden jyrkkää huononemista. Tämä johtui pääasiassa kielteisestä makrotaloudellisesta ja poliittisesta kehityksestä, minkä lisäksi pankkien kyky tarjota rahoitusta reaalitaloudelle oli rajallinen.
What we recommend XIV. 
Suositukset XIV.
The European Commission should: (a) Improve the procedures for the design of support programmes, in particular by outlining the scope of any analytical work necessary to justify the content of the conditions. (b) Better prioritise the conditions and specify measures urgently needed to address the imbalances that are crucial for achieving the objectives of the programmes. (c) Where relevant to address the underlying economic imbalances, ensure that the programmes are embedded in an overall growth strategy for the country. 
Euroopan komission olisi a) parannettava tukiohjelmien suunnittelumenettelyjä erityisesti rajaamalla ehtojen sisällön perustelemiseksi tarvittavan analyysityön laajuus 9
11 INTRODUCTION The three Greek Economic Adjustment Programmes 1. 
JOHDANTO Kreikan talouden kolme sopeutusohjelmaa 1.
With the onset of the global financial crisis, the international environment changed drastically. 
Maailmanlaajuisen finanssikriisin käynnistyessä kansainvälinen toimintaympäristö muuttui jyrkästi.
The crisis required unprecedented bail-outs of financial institutions and other exceptional monetary and fiscal policies. 
Kriisi edellytti ennennäkemättömiä rahoituslaitosten pelastusoperaatioita ja muita poikkeuksellisia raha-ja finanssipoliittisia toimia.
The crisis was nonetheless followed by a global economic downturn and a debt crisis in Europe. 
Tästä huolimatta kriisiä seurasi maailmanlaajuinen talouden laskusuhdanne ja velkakriisi Euroopassa.
Although countries with sound fundamentals managed to get back on a growth track within a relatively short space of time, countries with macroeconomic imbalances and structural weaknesses faced great difficulties.1 2. 
Vaikka maat, joiden perustekijät olivat kunnossa, onnistuivat palauttamaan kasvun suhteellisen nopeasti, mailla, joissa oli makrotalouden epätasapainoa ja rakenteellisia heikkouksia, oli suuria vaikeuksia.1 2.
In the context of the global financial crisis, the accumulation of macroeconomic imbalances, large stocks of public and external debt, weak external competitiveness, an unsustainable pension system and weak institutions all made Greece particularly vulnerable to increased risk aversion in the international markets. 
Maailmanlaajuisen finanssikriisin yhteydessä makrotalouden ajautuminen epätasapainoon, suuri julkinen ja ulkoinen velka, heikko ulkoinen kilpailukyky, kestämätön eläkejärjestelmä ja heikot instituutiot tekivät Kreikasta erityisen haavoittuvan, kun riskien välttäminen lisääntyi kansainvälisillä markkinoilla.
These factors, together with the disclosed misreporting of official statistics and the significant revision to the fiscal data for 2008 and 2009, negatively affected market confidence. 
Nämä seikat sekä paljastunut virallisten tilastojen virheellinen raportointi ja vuosien 2008 ja 2009 julkisen talouden tietojen merkittävä tarkistus heikensivät markkinoiden luottamusta.
As a result, leading credit rating agencies downgraded the sovereign ratings (from A-levels end of 2008 to C-levels in 2011). 
Tämän tuloksena johtavat luottoluokituslaitokset laskivat julkisyhteisöjen luottoluokituksia (A-tasoilta vuoden 2008 lopussa C-tasoille vuonna 2011).
The market reacted strongly to this negative development, with the costs of financing for Greek debt increasing to unsustainable levels in the weeks before the country’s request for financial assistance. 
Markkinat reagoivat voimakkaasti tähän kielteiseen kehitykseen, ja Kreikan velan rahoituskustannukset nousivat kestämättömälle tasolle maan rahoitustukipyyntöä edeltäneinä viikkoina.
As a result of losing market access at a reasonable price, Greece requested financial assistance from Euro area member states and the IMF2 on 23 April 2010. 
Koska Kreikka ei saanut rahoitusta markkinoilta kohtuulliseen hintaan, se pyysi 23. huhtikuuta 2010 rahoitustukea euroalueen jäsenvaltioilta ja IMF:ltä2.
Despite fiscal and structural measures undertaken by Greece, the first Economic Adjustment Programme (EAP) 1 2 12 As of 2008, besides Greece four other euro area countries (Portugal, Ireland, Spain and Cyprus) and three non-euro area countries (Latvia, Hungary and Romania) requested international financial support. 
Kreikan toteuttamista julkisen talouden toimenpiteistä ja rakenteellisista toimenpiteistä huolimatta ensimmäinen talouden sopeutusohjelma ei ollut riittävä sen kannalta, että maa olisi jälleen 1 2 11 Vuodesta 2008 lähtien Kreikan lisäksi neljä muuta euroalueen maata (Portugali, Irlanti, Espanja ja Kypros) sekä kolme euroalueen ulkopuolista maata (Latvia, Unkari ja Romania) ovat pyytäneet kansainvälistä rahoitustukea.
The International Monetary Fund (IMF) is an organisation of 189 countries and its primary purpose is to ensure the stability of the international monetary system. 
Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) on 189 maan muodostama organisaatio, jonka ensisijaisena tarkoituksena on varmistaa kansainvälisen valuuttajärjestelmän vakaus.
Among other actions, the IMF provides loans to member countries experiencing actual or potential balance of payments problems, which are conditional to the implementation of policies aimed at correcting the underlying problems. 
Muiden toimien ohella IMF antaa lainoja jäsenvaltioille, joilla on tosiasiallisia tai mahdollisia maksutaseongelmia. Lainojen ehtona on, että maat toteuttavat toimia, joilla pyritään korjaamaan taustalla olevat ongelmat.
was not sufficient for the country to return to market financing, and so two further programmes were agreed, in 2012 and 2015, respectively (see Table 1). 
12 voinut saada rahoitusta markkinoilta, ja tästä syystä vuosina 2012 ja 2015 sovittiin kahdesta lisäohjelmasta (ks. taulukko 1).
The first adjustment programme was signed in May 2010 (see Figure 1 and Annex I). 
Ensimmäinen sopeutusohjelma allekirjoitettiin toukokuussa 2010 (ks. kaavio 1 ja liite I).
It was designed to run until June 2013 with funding of 110 billion euros (from the IMF and Euro area member states) intended to cover the economy’s financing needs and support the banking system (see Table 1). 
Sen oli määrä jatkua kesäkuuhun 2013, ja sen rahoitus oli 110 miljardia euroa (IMF:ltä ja euroalueen jäsenvaltioilta). Varoilla oli tarkoitus kattaa talouden rahoitustarpeet ja tukea pankkijärjestelmää (ks. taulukko 1).
In exchange, Greece agreed to implement a structural reform programme covering economic, fiscal, financial and labour-market policies. 
Vastineeksi Kreikka suostui toteuttamaan rakenneuudistusohjelman, joka kattoi talous-, vero-, finanssi-ja työmarkkinapolitiikat.
The first programme ended prematurely in March 2012, as the unsustainable debt level and the deeper-than-expected contraction in economic activity revealed a need for further funding. 
Ensimmäinen ohjelma päättyi ennenaikaisesti maaliskuussa 2012, kun kestämätön velkataso ja odotettua jyrkempi taloudellisen toiminnan supistuminen paljastivat lisärahoituksen tarpeen.
By that time, 73.6 billion euros been disbursed. 
Tällöin oli maksettu 73,6 miljardia euroa.
The second financial assistance package was agreed with the Euro area member states and the IMF in March 2012 with total funding of 172.6 billion euros. 
Toisesta rahoitustukipaketista sovittiin euroalueen jäsenvaltioiden ja IMF:n kanssa maaliskuussa 2012, ja sen kokonaismäärärahat olivat 172,6 miljardia euroa.
The Euro area countries finally contributed 141.8 billion euros in the form of loans from the European Financial Stability Facility (EFSF) that had been created for this purpose. 
Euroalueen maat maksoivat lopulta 141,8 miljardia euroa lainoina Euroopan rahoitusvakausvälineestä (ERVV), joka oli perustettu tätä tarkoitusta varten.
A key element of the second programme was the Private Sector Involvement (PSI), under which private investors contributed approximately 107 billion euros by writing down part of the value of their debt holdings. 
Tilanne heinäkuussa 2017. oli yksityisen sektorin osallistuminen, jossa yksityiset sijoittajat maksoivat noin 107 miljardia euroa kirjaamalla alas osan velkakirjojensa arvosta.
Following the expiry of the second programme in December 2014 and its two extensions3, and in view of the ongoing negotiations on the third package of financial assistance, Greece was granted a bridge loan from the European Financial Stabilisation Mechanism in July 2015. 
Joulukuussa 2014 päättyneen toisen ohjelman ja sen kahden jatkamisen3 jälkeen Kreikalle myönnettiin kolmannesta rahoitustukipaketista tuolloin käytyjä neuvotteluja silmälläpitäen heinäkuussa 2015 tilapäislaina Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista.
Given the uncertainty of the situation, in June 2015 restrictions in in the free movement of capital were introduced to safeguard financial stability (see Annex II). 
Tilanteen epävarmuuden vuoksi kesäkuussa 2015 otettiin käyttöön pääoman vapaan liikkuvuuden rajoituksia rahoitusvakauden turvaamiseksi (ks. liite II).
In August 2015, the Greek authorities and the Euro area partners agreed on the third programme proper, which took the form of a government loan from the European Stability Mechanism (ESM). 
Elokuussa 2015 Kreikan viranomaiset ja euroalueen kumppanit sopivat varsinaisesta kolmannesta ohjelmasta, joka toteutettiin Euroopan vakausmekanismin (EVM) antaman julkisen lainan muodossa.
The programme is scheduled to run until 2018. 
Ohjelman on määrä jatkua vuoteen 2018.
On 20 July 2017, the IMF Executive Board, at the request of Greece, approved in principle a precautionary Stand-by Arrangement of 1.6 billion euros, subject to further assurances. 
IMF:n johtokunta hyväksyi 20. heinäkuuta 2017 Kreikan pyynnöstä 1,6 miljardin euron suuruisen, periaatteessa varautuvan valmiusluottojärjestelyn, jonka ehdoksi asetettiin lisätakuut.
By September 2017 the IMF has not made any disbursements. 
Syyskuuhun 2017 mennessä IMF ei ollut suorittanut yhtään maksua.
14 3 Respectively until end of February and end of June 2015. 
13 3 Ensimmäinen helmikuun 2015 ja toinen kesäkuun 2015 loppuun asti.
Programme objectives 7. 
Ohjelmien tavoitteet 7.
The main intervention logic of the Greek Adjustment Programmes has been to address the economic imbalances in Greece and thereby to prevent contagion between the Greek economic crisis and the rest of the euro area. 
Kreikan sopeutusohjelmien tärkeimpänä toimintalogiikkana oli puuttua Kreikan talouden epätasapainoon ja siten estää Kreikan talouskriisin leviäminen muulle euroalueelle.
To this end, the programmes aimed to establish a sound and sustainable economic and financial situation in Greece and to restore its capacity to finance itself fully on the financial markets. 
Tätä varten ohjelmilla pyrittiin luomaan Kreikkaan vakaa ja kestävä taloudellinen ja rahoitustilanne ja palauttamaan sen kyky hankkia tarvitsemansa rahoitus kokonaisuudessaan rahoitusmarkkinoilta.
To achieve this objective, the Greek programmes4 focused on three key challenges which Greece committed to address through a comprehensive set of reform measures: (A) Restoring financial market confidence and fiscal sustainability: the programmes envisaged robust fiscal measures (including reductions in expenditure on pensions, the health system and public administration), as well as reforms of tax policy and tax administration. 
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi Kreikan ohjelmissa4 keskityttiin kolmeen keskeiseen haasteeseen, jotka Kreikka sitoutui ratkaisemaan kattavilla uudistustoimenpiteillä: A) Rahoitusmarkkinoiden luottamuksen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen: Ohjelmissa kaavailtiin vahvoja julkisen talouden toimenpiteitä (muun muassa eläkkeisiin, terveydenhuoltojärjestelmään ja julkishallintoon käytettävien menojen vähennyksiä) sekä veropolitiikan ja verohallinnon uudistuksia.
The fiscal reforms were intended to bolster confidence, regain market access and put the debt-to-GDP ratio on a sustainable path. 
Julkisen talouden uudistuksilla oli tarkoitus lisätä luottamusta, saada jälleen rahoitusta markkinoilta ja palauttaa velkasuhde kestäväksi.
(B) Safeguarding financial-sector stability: the programmes provided financial support to Greek banks via the Hellenic Financial Stability Fund (HFSF) aimed to address their urgent capital needs. 
B) Rahoitusalan vakauden turvaaminen: Ohjelmilla annettiin Kreikan rahoitusvakausrahaston kautta rahoitustukea Kreikan pankeille niiden kiireellisten pääomatarpeiden kattamiseksi.