natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since then, the EU has used policy, legislation and spending to improve its cyber resilience. 
Sen jälkeen unioni on pyrkinyt parantamaan kyberuhkien sietokykyään toimintapolitiikan, lainsäädännön ja varainkäytön avulla.
Against a background of an increasing number of major cyberattacks and incidents, activity has accelerated since 2013, as Figure 2 shows. 
Suurten kyberhyökkäysten ja -häiriöiden lukumäärä on kasvussa, joten toimia on nopeutettu vuodesta 2013 lähtien, kuten kaaviosta 2 käy ilmi.
In parallel, Member States have adopted (and in some cases already updated) their first national cybersecurity strategies. 
Samaan aikaan jäsenvaltiot ovat vahvistaneet (ja joissakin tapauksissa jo päivittäneet) ensimmäiset kansalliset kyberturvallisuusstrategiat.
12 The main EU actors with responsibility for cybersecurity are described in Box 2 and Annex I. 9 
12 Keskeiset EU:n toimijat, joilla on kyberturvallisuuden alaan liittyviä vastuualueita, kuvataan laatikossa 2 ja liitteessä I. 10
10 Box2 Who is involved? 
11 Laatikko 2 Keitä toimiin osallistuu?
The European Commission aims to increase cybersecurity capabilities and cooperation, strengthen the EU as a cybersecurity player, and mainstream it into other EU policies. 
Euroopan komissio aikoo lisätä kyberturvallisuusvalmiuksia ja -yhteistyötä, vahvistaa EU:ta kyberturvallisuuden toimijana ja sisällyttää kyberturvallisuuden muihin EU:n toimintapolitiikkoihin.
The main Directorates-General (DG) responsible for cybersecurity policy are DGs CNECT (cybersecurity) and HOME (cybercrime), responsible for the Digital Single Market and the Security Union respectively. 
Keskeiset kyberturvallisuuspolitiikasta vastaavat pääosastot (PO) ovat digitaalisista sisämarkkinoista vastaava CNECT (kyberturvallisuus) ja turvallisuusunionista vastaava HOME (kyberrikollisuus).
DG DIGIT is responsible for the IT security of the Commission’s own systems. 
PO DIGIT vastaa komission omiin järjestelmiin liittyvästä IT-turvallisuudesta.
A host of EU agencies support the Commission, notably ENISA (European Union Agency for Network and Information Security), the EU’s cybersecurity agency – a mainly advisory body that supports policy development, capacity-building and awareness-raising. 
Komission tukena on koko joukko EU:n virastoja, erityisesti ENISA (Euroopan unionin verkkoja tietoturvavirasto), joka on EU:n kyberturvallisuusvirasto ja toimii pääasiassa neuvoa-antavana elimenä, joka tukee toimintapolitiikan ja valmiuksien kehittämistä sekä tietoisuuden lisäämistä.
Europol’s European Cybercrime Centre (EC3) was established to strengthen the EU’s law enforcement response to cybercrime. 
Europolissa toimiva Euroopan kyberrikostorjuntakeskus (EC3) perustettiin tehostamaan lainvalvontaviranomaisten torjuntatoimia kyberrikollisuutta vastaan.
A Computer Emergency Response Team (CERT-EU), supporting all Union institutions, bodies and agencies, is hosted by the Commission. 
Komissiossa toimiva tietotekniikan kriisiryhmä (CERT-EU) tukee kaikkia unionin toimielimiä, elimiä ja virastoja.
The European External Action Service (EEAS) leads on cyber defence, cyber diplomacy and strategic communication, and hosts intelligence and analysis centres. 
Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) johtaa kyberpuolustusta, kyberdiplomatiaa ja strategista viestintää, ja sen alaisuudessa toimii tiedusteluja tutkimuskeskuksia.
The European Defence Agency (EDA) aims to develop cyber defence capabilities. 
Euroopan puolustusviraston (EDA) tavoitteena on kyberpuolustusvalmiuksien kehittäminen.
Member States are primarily responsible for their own cybersecurity and, at the EU level, act through the Council, which has numerous coordination and information-sharing bodies (amongst them the Horizontal Working Party on Cyber Issues). 
Jäsenvaltiot ovat ensisijaisesti vastuussa omasta kyberturvallisuudestaan. EU:n tasolla ne toimivat neuvoston kautta, jolla on useita koordinoinnista ja tiedonvaihdosta vastaavia elimiä (joihin lukeutuu esim. kyberkysymysten horisontaalinen työryhmä).
The European Parliament acts as co-legislator. 
Euroopan parlamentti toimii toisena lainsäätäjänä.
Private sector organisations, including industry, internet governance bodies, and academia, are both partners and contributors to policy development and implementation – including through a contractual public-private partnership (cPPP). 
Yksityisen sektorin organisaatiot – mukaan lukien teollisuus, internetiä hallinnoivat elimet ja tiedeyhteisö – toimivat sekä kumppaneina että osallistuvat toimintapolitiikan kehittämiseen ja täytäntöönpanoon. Tähän sisältyvät myös sopimusperusteiset julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet (contractual public-private partnership, cPPP).
Policy 13 The EU’s cyber ecosystem is complex and multi-layered, cuts across an array of internal policy areas, like justice and home affairs, the digital single market and research policies. 
Se kattaa laajan joukon sisäisiä politiikanaloja, kuten oikeus-ja sisäasiat, digitaaliset sisämarkkinat ja tutkimuspolitiikat.
In external policy, cybersecurity features in diplomacy, and is increasingly part of the EU’s emerging defence policy. 
Ulkopolitiikan alalla kyberturvallisuus sisältyy diplomatian alaan, ja se on yhä tärkeämmässä osassa EU:n uutta puolustuspolitiikkaa.
14 The cornerstone of the EU’s policy is the 2013 Cybersecurity Strategy18. 
14 EU:n toimintapolitiikan kulmakivi on vuoden 2013 kyberturvallisuusstrategia18.
The Strategy aims to make the EU’s digital environment the safest in the world, while defending fundamental values and freedoms. 
Strategialla pyritään tekemään EU:n digitaalisesta ympäristöstä maailman turvallisin siten, että samalla puolustetaan perusarvoja ja -vapauksia.
It has five core objectives: (i) increasing cyber resilience; (ii) reducing cybercrime; (iii) developing cyber defence policies and capabilities; (iv) developing industrial and technological cybersecurity resources; and (v) establishing an international cyberspace policy aligned with core EU values. 
Strategialla on viisi keskeistä tavoitetta: i) kyberuhkien sietokyvyn lisääminen; ii) kyberrikollisuuden vähentäminen; iii) kyberpuolustuspolitiikan ja -valmiuksien kehittäminen; iv) teollisten ja teknologisten kyberturvallisuusresurssien kehittäminen; v) kansainvälisen, EU:n perusarvojen mukaisen kybertoimintaympäristöä koskevan toimintapolitiikan laatiminen.
15 The Cybersecurity Strategy interlinks with three subsequently adopted strategies: — The European Agenda on Security’s (2015) objective is to improve law enforcement and the judicial response to cybercrime, mainly by renewing updating existing policies and legislation19. 
15 Kyberturvallisuusstrategiaan liittyy kolme myöhemmin hyväksyttyä strategiaa: — Euroopan turvallisuusagendan (2015) tavoitteena on parantaa lainvalvontaa ja oikeusviranomaisten reagointia kyberrikollisuuteen, pääasiassa saattamalla olemassa olevia toimintapolitiikkoja ja lainsäädäntöä ajan tasalle19.
It also sets out to identify obstacles to criminal investigations on cybercrime and enhance cyber capacity-building. — The Digital Single Market Strategy20 (2015) aims to create better access to digital goods and services by creating the right conditions in which to maximise the digital economy’s growth potential. 
Turvallisuusagendan tavoitteena on myös tunnistaa kyberrikoksia koskevan rikostutkinnan esteitä ja parantaa kyberalan valmiuksien kehittämistä. — Digitaalisten sisämarkkinoiden strategian20 (2015) tarkoituksena on parantaa digitaalisten tuotteiden ja palvelujen saatavuutta luomalla oikeat olosuhteet, joissa maksimoidaan digitaalitalouden kasvupotentiaali.
Strengthening online security, trust and inclusion is essential to this end. — The 2016 Global Strategy21 aims to boost the EU’s role in the world. 
Tätä silmällä pitäen on olennaisen tärkeää vahvistaa verkkoturvallisuutta, luottamusta ja osallisuutta. — Vuoden 2016 globaalistrategian21 tavoitteena on vahvistaa EU:n roolia maailmassa.
Cybersecurity forms a core pillar through a renewed commitment to cyber issues, cooperation with key partners, and a resolve to address cyber issues across all policy areas, including the rebuttal of disinformation through strategic communication. 
Kyberturvallisuus on keskeinen osa uudistettua sitoutumista kyberkysymyksiin sekä yhteistyötä keskeisten kumppanien kanssa. Sillä on keskeinen asema myös pyrittäessä käsittelemään ja ratkaisemaan kyberongelmia kaikilla politiikanaloilla, mukaan lukien disinformaatiota koskeva vastanäyttö strategisen viestinnän avulla.
16 In recent years, as cyberspace has become increasingly militarised22 and weaponised23, it has come to be seen as the fifth domain of warfare24. 
16 Kybertoimintaympäristöstä on viime vuosina tullut yhä militarisoituneempi22ja aseistetumpi23, joten sitä on alettu pitää sodankäynnin viidentenä alueena24.
Cyber defence shields cyberspace systems, networks and critical infrastructure against attack by military and other means. 
Kyberpuolustus suojaa kybertoimintaympäristön järjestelmiä, verkkoja ja kriittistä infrastruktuuria hyökkäyksiltä sotilaallisin ja muin keinoin.
A Cyber Defence Policy Framework was adopted in 2014 and updated in 201825. 
kehys hyväksyttiin vuonna 2014 ja sitä päivitettiin vuonna 201825.
The 2018 updates identifies six priorities, including the development of cyber defence capabilities, as well as the protection of the EU Common Security and Defence Policy (CSDP) communication and information 12 
Vuoden 2018 päivityksissä eritellään kuusi painopistealuetta, mukaan lukien kyberpuolustusvalmiuksien kehittäminen sekä EU:n yhteisen turvallisuus-ja puolustuspolitiikan (YTPP) viestintä-ja tietoverkkojen suojaaminen.
networks. Cyber defence also forms part of the Permanent Structured Cooperation Framework (PESCO) and EU-NATO cooperation. 
Kyberpuolustus muodostaa osan myös pysyvästä rakenteellisesta yhteistyöstä (PRY) sekä EU:n ja Naton välisestä yhteistyöstä.
17 The EU’s Joint Framework on countering hybrid threats (2016) tackles cyber threats to both critical infrastructure and private users, highlighting that cyberattacks can be carried out through disinformation campaigns on social media26. 
17 EU:n hybridiuhkien torjumista koskevassa yhteisessä kehyksessä (2016) käsitellään sekä kriittiseen infrastruktuuriin että yksityisiin käyttäjiin kohdistuvia kyberuhkia korostaen, että kyberhyökkäyksiä voidaan toteuttaa disinformaatiokampanjoiden avulla sosiaalisessa mediassa26.
It also notes the need to improve awareness and enhance cooperation between the EU and NATO, which was given substance in the Joint EU-NATO Declarations of 2016 and 201827. 
Lisäksi kehyksessä tuodaan esiin tarve parantaa tietoisuutta ja tehostaa yhteistyötä EU:n ja Naton välillä, mille annettiin painoarvoa EU:n ja Naton yhteisissä julistuksissa vuosina 2016 ja 201827.
18 In 2017 the Commission presented a new cybersecurity package, reflecting the growing urgency of digital protection. 
18 Vuonna 2017 komissio esitti uuden kyberturvallisuuspaketin, joka kuvastaa digitaalisen suojelun tarpeen kiireellistä kasvua.
This included a new Commission communication updating the 2013 cybersecurity strategy28, a blueprint for a quick and coordinated response to a major attack, and for the swift implementation of the Directive on Security of Network and Information Systems (NIS Directive)29. 
Tähän kuului uusi komission tiedonanto, jolla päivitettiin vuoden 2013 kyberturvallisuusstrategia28. Kyseessä on suunnitelma nopeasta ja koordinoidusta vastauksesta laajamittaiseen iskuun ja verkkoja tietojärjestelmien turvallisuutta koskevan direktiivin pikaisesta täytäntöönpanosta (verkko-ja tietoturvadirektiivi)29.
Furthermore, the package included a number of legislative proposals (see paragraph 22). 
Lisäksi pakettiin sisältyi useita lainsäädäntöehdotuksia (ks. kohta 22).
Legislation 19 Since 2002 legislation with varying degrees of relevance to cybersecurity has been adopted. 
Säädösperusta 19 Vuodesta 2002 lähtien on hyväksytty lainsäädäntöä, jonka merkitys kyberturvallisuuden kannalta on ollut vaihtelevaa.
20 As the main pillar of the 2013 cybersecurity strategy, the legal centrepiece is the 2016 Network and Information Security (NIS) Directive30, the first EU-wide legislation on cybersecurity. 
20 Keskeisen oikeudellisen perustan muodostaa vuonna 2016 annettu verkkoja tietoturvadirektiivi30, joka on vuonna 2013 laaditun kyberturvallisuusstrategian tärkein pilari.
The directive, which was to be transposed by May 2018, aims to achieve a minimum level of harmonised capabilities by obliging Member States to adopt national NIS strategies and create single points of contact and computer security incident response teams (CSIRTs)31. 
Direktiivillä, joka oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä toukokuuhun 2018 mennessä, pyritään saavuttamaan yhdenmukaistettujen valmiuksien vähimmäistaso velvoittamalla jäsenvaltiot hyväksymään kansallisia verkkoja tietoturvastrategioita ja perustamaan keskitetyt yhteyspisteet sekä tietoturvaloukkauksiin reagoivat ja niitä tutkivat yksiköt (CSIRT-toimijat)31.
It also sets security and notification requirements for operators of essential services in critical sectors and digital service providers. 
Direktiivillä otetaan käyttöön myös kriittisten alojen palvelujen tarjoajia sekä digitaalisen palvelun tarjoajia koskevat turvallisuus-ja ilmoitusvaatimukset.
21 In parallel, the General Data Protection Regulation32 (GDPR) came into force in 2016 and applied from May 2018. 
21 Lisäksi yleinen tietosuoja-asetus32 tuli voimaan vuonna 2016, ja sitä on sovellettu toukokuusta 2018.
Its objective is to protect European citizens’ personal data by setting rules on its processing and dissemination. It grants data subjects certain rights and places obligations on data controllers (digital service providers) regarding the use and transfer of information. 
Asetuksen tavoitteena on suojata Euroopan kansalaisten henkilötietoja vahvistamalla tietojen käsittelyyn ja levitykseen sovellettavat säännöt. Asetuksessa myönnetään rekisteröidyille henkilöille tiettyjä oikeuksia ja asetetaan rekisterinpitäjille (digitaalisen palvelun tarjoajat) tietojen käyttöön ja siirtämiseen liittyviä velvoitteita.
It also imposes notification requirements in case of breach and, in some cases, can levy fines. 
Asetuksessa säädetään myös rikkomistapauksiin liittyvistä ilmoitusvelvollisuuksista, ja joissakin tapauksissa voidaan määrätä sakkoja.
Figure 3 illustrates how the NIS Directive and the GDPR they complement each other in their aims to strengthen cybersecurity and safeguard data protection. 13 
Kaaviossa 3 kuvataan, kuinka verkkoja tietoturvadirektiivin ja yleisen tietosuoja-asetuksen päämäärät täydentävät toisiaan kyberturvallisuuden tehostamisen ja tietosuojan turvaamisen osalta.
22 Draft legislation currently under discussion includes the proposed Cybersecurity Act to strengthen ENISA and establish an EU-wide certification mechanism33, the proposed regulation on production and preservation orders for e-evidence34, and the proposed directive on e-evidence35. 
22 Tällä hetkellä käsiteltävänä olevia säädösluonnoksia ovat ehdotettu kyberturvallisuusasetus, jonka tarkoituksena on lujittaa ENISAa ja perustaa EU:n laajuinen sertifiointimenettely33, sähköistä todistusaineistoa koskevista esittämis-ja turvaamismääräyksistä annettu asetusehdotus34 sekä sähköistä todistusaineistoa koskeva direktiiviehdotus35.
The 2018 proposal for a European Cybersecurity Industrial, Technology and Research Competence Centre and the Network of National Coordination Centres (hereafter referred to as ‘network of cybersecurity competence centres and a research competence centre’) forms part of the 2017 cybersecurity package36. 
Vuonna 2018 tehty ehdotus Euroopan kyberturvallisuuden teollisuus-, teknologia-ja tutkimusosaamiskeskuksen ja kansallisten koordinointikeskusten verkoston perustamisesta (jäljempänä ’kyberturvallisuusalan osaamiskeskusten verkosto ja tutkimus-ja osaamiskeskus’) on osa vuoden 2017 kyberturvallisuuspakettia36.
23 It can be difficult to get a sense of the breadth of the policy and legislative framework that touches on cybersecurity and how it affects our daily lives. 
23 Voi olla vaikea saada käsitys kyberturvallisuutta koskevan toimintapolitiikan ja säädösperustan laajuudesta ja siitä, kuinkatoimintapolitiikka ja säädösperusta vaikuttavat jokapäiväiseen elämäämme.
24 Figure 4 attempts to chart the intersection of different legislative acts and other activities with the life of a fictitious European citizen. 14 
24 Kaaviossa 4 pyritään kuvaamaan leikkauspisteitä eri säädösten ja muiden toimien ja kuvitteellisen EU-kansalaisen elämän välillä. 15
Up to €20 million or 4 % of annual global turnover Operators of essential services processing information about individuals are subject to both laws Figure 4 – How the EU’s approach to cybersecurity fits into citizens’ daily lives 16 Directive 2016/1148 on Network and Information Security (NIS Directive) The ‘NIS Directive’ lays down measures to achieve a high common level of security of network and information systems within the Union, in particularinkeysectorsandamongdigitalservice providers where the maintenance of services are vital for critical societal and economic activities. 
Kaavio 4 – Miten EU:n lähestymistapa kyberturvallisuuteen vaikuttaa kansalaisten jokapäiväiseen elämään jokapäiväiseen elämään Ehdotus kyberturvallisuusasetukseksi (2017) Ehdotuksella pyritään lisäämään luottamusta ottamalla käyttöön EU:n laajuinen kyberturvallisuuden sertifiointi-ja merkintäjärjestelmä, jota sovellettaisiin tiettyihin tietoja viestintätekniikan tuotteisiin ja palveluihin. Näin voitaisiin edistää sisäänrakennettua turvallisuutta. 17 Miten EU:n lähestymistapa kyberturvallisuuteen vaikuttaa kansalaisten Verkko-ja tietoturvadirektiivi 2016/1148 (kyberturvallisuusdirektiivi) Kyberturvallisuusdirektiivissä säädetään toimenpiteistä, joilla pyritään saavuttamaan verkkoja tietojärjestelmien korkeatasoinen yleinen turvallisuus unionissa.
The key sectors covered by the NIS Directive are Energy, Transport, Financial market infrastructure, Health, Drinking Water and Digital Infrastructure Proposal for the ‘Cybersecurity Act’ Regulation (2017) Theproposalaimstoincreasetrustthroughan EU-wide cybersecurity certification and labelling scheme for specific ICT products and services that could foster a ‘security by design’ approach. 
Yleinen tietosuoja-asetus Sekä yleisen tietosuoja-asetuksen että sähköisen Kyberturvallisuusdirektiivin soveltamisalaan kuuluvat keskeiset toimialat ovat energia, liikenne, rahoitusmarkkinoiden infrastruktuuri, terveydenhuolto, juomavesi ja digitaalinen infrastruktuuri.
Meet Maria, a 15-year old school pupil #DigitalSingleMarket Increasing trust between buyers and sellers of digital products and services is an essential component of strengthening Europe’s Digital Single Market She has decided to spend her summer job earnings on a smartphone... 
Tässä on Maria, 15-vuotias koululainen #DigitalSingleMarket Luottamusta digitaalisten tuotteiden ja palveluiden myyjien ja ostajien välillä pyritään lisäämään, sillä tämä on olennaista EU:n digitaalisten sisämarkkinoiden vahvistamiseksi.
NIS Directive Banking is one of the key sectors covered by the NIS Directive. 
Kyberturvallisuusdirektiivi Pankkiala onyksi keskeisistä kyberturvallisuusdirektiivin soveltamisalaan kuuluvista toimialoista.
To prevent unauthorised access to her bank account, Maria uses her token provided by a trust service Organised crime groups can trigger the execution of payment by using payer informationobtainedthroughphishing, skimming or buying stolen credit card data on the darknet. 
Ehdotus direktiiviksimuillamaksuvälineilläkuin käteisrahalla tehtävien petosten ja väärennösten torjunnasta Järjestäytyneet rikollisryhmät voivat hankkia maksajatietoja verkkourkinnan tai salakopioinnin avulla tai ostamalla varastettuja luottokorttitietoja pimeästä internetistä.
The proposal will help Member States better deter and prosecute such crimes Maria needs to be ever vigilant to protect her personal data, including her banking details information systems TheDirectiveestablishesminimumrules concerning the definition of criminal offences and sanctions in the area of attacks against information systems. 
Hankkimiensa tietojen avulla ne voivat toteuttaa maksutapahtumia. Ehdotuksen myötä jäsenvaltioiden on helpompaa ehkäistä näitä rikoksia ja nostaa niistä syytteitä Marian on pysyttävä jatkuvasti valppaana pitääkseen henkilötietonsa suojassa.
These mechanisms help develop confidence and trust to promote swift and effective operational cooperation. 
Näiden mekanismien avulla lisätään luottamusta ja sitä kautta ripeää ja tehokasta operatiivista yhteistyötä.
The proposal aims to ensure effective investigation and prosecution of crimes by improving cross-border access to e-evidence by better judicial cooperation and an approximation of rules and procedures. 
Tässä tarkoituksessa parannetaan sähköisen todistusaineiston rajanylistä saatavuutta, mihin puolestaan pyritään vahvistamalla oikeudellista yhteistyötä ja lähentämällä sääntöjä ja menettelyjä.
The Commission proposed to set up an EU Cybersecurity Crisis Response Framework to improve political coordination and decision-making, including how to make use of the EU’s cyberdiplomacy ‘toolbox’ in applying sanctions to states to which a cyber-attack is attributed. With a joined-up effort, the attack is stopped and the crime investigated and prosecuted The attack is large scale and requires coordination at EU Level 
Tavoitteena on parantaa poliittista koordinointia ja päätöksentekoa. Kyse on muun muassa EU:n kyberdiplomatian työkalun hyödyntämisestä siten, että maihin, joista kyberhyökkäykset ovat peräisin, kohdistetaan seuraamuksia. Hyökkäys on laajamittainen ja edellyttää koordinointia EU:n tasolla Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Constructing a policy and legislative framework 25 The EU’s cyber ecosystem is complex and multi-layered, involving many stakeholders (see Annex I). 
Toimintapolitiikan ja säädösperustan luominen 25 EU:n kyberekosysteemi on monimutkainen ja -kerroksinen ja siinä on mukana monia sidosryhmiä (ks. liite I).
Bringing together all of its disparate parts is a considerable challenge. 
Systeemin lukuisien erilaisten osien yhdistäminen muodostaa huomattavan haasteen.
Since 2013, there has been a concerted drive to bring coherence to the EU’s cybersecurity field37. 
Vuodesta 2013 alkaen on yhteisenä pyrkimyksenä ollut kyberturvallisuusalan johdonmukaisuuden lisääminen EU:ssa37.
Challenge 1: meaningful evaluation and accountability 26 Establishing a causal relationship between the 2013 strategy and any changes seen is difficult, as the Commission has noted. 
Haaste 1: tarkoituksenmukainen arviointi ja tilivelvollisuus 26 Kuten komissio on todennut, on vaikeaa luoda syy-yhteys vuoden 2013 strategian ja mahdollisesti havaittavissa olevien muutosten välille.
The 2013 strategy’s objectives were very broadly formulated, “expressing rather a vision than a measurable target”38. 
Vuoden 2013 strategian tavoitteet oli muotoiltu hyvin väljästi. Ne muodostivat pikemminkin vision kuin mitattavissa olevan tavoitteen38.
Developing action aligned to these broad aims is a challenge in the absence of measurable objectives. 
Koska mitattavissa olevia tavoitteita ei ole, näihin laaja-alaisiin tavoitteisiin mukautettujen toimien kehittäminen on haasteellista.
The updated cyber defence policy framework (2018) will aim to develop objectives setting the minimum level of cybersecurity and trust to be achieved. 
Päivitetyn kyberpuolustuspolitiikan kehyksen (2018) tarkoituksena on kehittää tavoitteita, jotka koskevat kyberturvallisuuden vähimmäistason asettamista ja tavoitteena olevaa luottamuksen tasoa.
However, this will be limited to cyber defence; objectives defining the desired level of resilience for the EU as a whole have not been set. 
Tämä koskee kuitenkin ainoastaan kyberpuolustusta; koko EU:n tasolla tavoitteena olevan sietokyvyn tason määrittämistä koskevia tavoitteita ei ole asetettu.
27 Outcomes are rarely measured and few policy areas have been evaluated39. 
27 Tuloksia mitataan vain harvoin ja vain harvoja politiikanaloja on arvioitu39.