natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Box 2 Examples of strategic issues relating to the financing of environment programmes and projects What are the CommissionŐs objectives and priority areas for funding environment programmes and projects, taking into account its strengths and weaknesses and the role of other donors? 
Laatikko 2 Esimerkkejä ympäristöohjelmien ja -hankkeiden rahoittamiseen liittyvistä strategisista kysymyksistä Mitkä ovat komission tavoitteet ja ensisijaiset alat, kun se myöntää rahoitusta ympäristöohjelmille ja -hankkeille, ottaen huomioon komission vahvuudet ja heikkoudet ja muiden rahoittajien roolin?
Where the Commission does provide financing for a specific programme or project, in what cases should it manage the project itself, and in what circumstances might other donors better manage the project? 
Kun komissio myöntää rahoitusta tietylle ohjelmalla tai hankkeelle: mitä hankkeita komission kannattaisi hallinnoida itse ja millaisissa tilanteissa muut rahoittajat voisivat tehdä sen paremmin?
What are the comparative advantages of the different instruments available to the Commission for financing interventions in the environment sector (ÔbigŐ projects, ÔsmallŐ projects, sector policy support programmes, trust funds etc)? 
Mitä etuja komission käytettävissä olevilla eri välineillä on toisiinsa verrattuna rahoitettaessa ympäristöalan tukitoimia (”suuret” hankkeet, ”pienet” hankkeet, alakohtaiset tukiohjelmat, erityisrahastot jne.)?
What should be the link between projects funded through bilateral aid and through the Environment and Tropical Forest budget line? 
Miten kahdenvälisen tuen avulla rahoitettujen hankkeiden pitäisi kytkeytyä ympäristöä ja trooppisia metsiä koskevasta budjettikohdasta rahoitettuihin hankkeisiin?
What are the financial implications of the CommissionŐs commitments under the MEAs, for example in relation to institution building in beneficiary countries? 
Mitä taloudellisia vaikutuksia on sitoumuksilla, joita komissio tekee monenvälisten ympäristösopimusten yhteydessä, esimerkiksi edunsaajamaiden hallintorakenteiden kehittämisen kannalta?
How far and in what ways will the Commission address the issue of financing of global public goods? 
Missä määrin ja millä tavoin komissio aikoo käsitellä globaalien julkishyödykkeiden rahoittamista?
What are the CommissionŐs objectives and funding priorities at regional level? 
Mitkä ovat komission tavoitteet ja ensisijaiset rahoituskohteet alueellisella tasolla?
The lack of full coherence between the development policyŐs approach to the environment on the one hand and the approach foreseen in legal frameworks for development cooperation on the other hand highlighted the need for a comprehensive overall strategy on the environmental aspects of development cooperation. 
Kehityspolitiikassa ympäristöasioihin sovellettu lähestymistapa ja kehitysyhteistyötä varten säädettyjen oikeudellisten kehysten lähestymistapa eivät täysin vastaa toisiaan, joten kehitysyhteistyön ympäristönäkökohtia varten tarvitaan kokonaisvaltainen yleisstrategia.
The main strategy paper drawn up by the Commission on the environmental aspects of its development cooperation is the Commission Staff Working Paper ÔIntegrating The Environment Into EC Economic and Development Cooperation Ń A Comprehensive StrategyŐ, of April 2001. 
Tärkein strategia-asiakirja, jonka komission yksiköt ovat laatineet kehitysyhteistyön ympäristönäkökohdista, on valmisteluasiakirja ”Integrating The Environment Into EC Economic and Development Cooperation – A Comprehensive Strategy” huhtikuulta 2001.
This document stresses the importance of the environment to sustainable development, outlines how it can be mainstreamed into overall EC development policy, and identifies actions to be taken to implement the strategy. 
Siinä korostetaan ympäristön merkitystä kestävän kehityksen kannalta, kuvataan ympäristönäkökohtien ottamista mukaan yhteisön yleiseen kehityspolitiikkaan sekä eritellään toimet strategian täytäntöönpanemiseksi.
However, it does not represent a comprehensive environment strategy of the kind adopted by several other donors which clearly address not only environmental mainstreaming but also the financing of environment programmes and projects. 
Asiakirjassa ei kuitenkaan esitetä sellaista kokonaisvaltaista ympäristöstrategiaa, jollaisen ovat hyväksyneet useat muut rahoittajat ja jossa käsitellään selkeästi paitsi ympäristönäkökohtien valtavirtaistamista myös ympäristöohjelmien ja -hankkeiden rahoitusta.
Some of the key issues which such a strategy could be expected to address are set out in Box 2. 
Laatikossa 2 on lueteltu eräitä keskeisiä seikkoja, jotka tällaisen strategian voidaan ajatella kattavan.
(1) Article 32 of the Cotonou Partnership Agreement signed on 23 June 2000 (OJ L 317, 15.12.2000). 
(1) Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen 32 artikla (EYVL L 317, 15.12.2000).
(2) Article5ofCouncilRegulation(EEC)No443/92of25February1992 on financial and technical assistance to, and economic cooperation with, the developing countries in Asia and Latin America (OJ L 52, 27.2.1992, p. 
(2) Rahoitusavusta ja teknisestä avusta Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 443/92 5 artikla (EYVL L 52, 27.2.1992, s.
(3) Annex II of Council Regulation (EC) No 1488/96 of 23 July 1996 on financial and technical measures to accompany (MEDA) the reform of economical and social structures in the framework of the Euro-Mediterranean partnership (OJ L 189, 30.7.1996, p. 
(3) Rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro–Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1488/96 liite II (EYVL L 189, 30.7.1996, s.
(4) Regulation (EC) No 2494/2000 of the European Parliament and of the Council of 7 November 2000 on measures to promote the conservation and sustainable management of tropical forests and other forests in developing countries (OJ L 288, 15.11.2000, p. 
(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2494/2000, annettu 7 päivänä marraskuuta 2000, toimenpiteistä kehitysmaissa olevien trooppisten ja muiden metsien säilyttämisen ja kestävän hoidon edistämiseksi (EYVL L 288, 15.11.2000, s.
In December 2005 a new EC Development Policy (The European Consensus on Development) was signed. 
Joulukuussa 2005 allekirjoitettiin uutta yhteisön kehityspolitiikkaa koskeva asiakirja (kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus).
The new policy seeks to address the environmental aspects of the CommissionŐs development aid not only through environmental mainstreaming but also by making the environment and natural resources one of nine priority sectors for funding. 
Uuden politiikan avulla pyritään ottamaan huomioon komission kehitysavun ympäristönäkökohdat valtavirtaistamisen kautta sekä valitsemalla ympäristöasiat ja luonnonvarat yhdeksi yhdeksästä rahoituksen painopistealueesta.
In proposing this new approach the Commission recognised that the previous policy had relied too heavily on mainstreaming to ensure the environmental aspects of the CommissionŐs development cooperation were addressed (5). 
Ehdottaessaan tätä uutta lähestymistapaa komissio myönsi, että aiempi kehityspolitiikka oli liiallisessa määrin rakentunut valtavirtaistamisen varaan, niin ettei sillä voitu varmistaa komission kehitysyhteistyön ympäristönäkökohtien ottamista huomioon (5).
However, while the new policy makes clear the CommissionŐs intention to increase the priority it attaches to funding environmental programmes and projects, there remains the need to make the policy operational by establishing a clear strategy. 
Uudesta kehityspolitiikasta käy selvästi ilmi, että komissio aikoo kiinnittää ympäristöohjelmien ja -hankkeiden rahoittamiseen entistä enemmän huomiota, mutta politiikan toteuttamiseksi tarvitaan vielä selkeä strategia.
In particular, in addition to the issues raised in Box 2, the strategy should address the question of how the Commission will seek to ensure that this policy priority is actually translated into environment programmes and projects in the Country Strategy Papers. 
Laatikossa 2 mainittujen seikkojen lisäksi strategiaa laadittaessa olisi määritettävä etenkin se, miten komissio pyrkii varmistamaan, että politiikan painotusten mukaisesti maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin todella sisällytetään ympäristöohjelmia ja -hankkeita.
This is an important consideration since this sector is only one of (5) The Commission Staff Working Paper ÔProposal for a Joint Declaration by the Council, the European Parliament and the Commission on the EU Development PolicyŐ of 13 July 2005 envisaged Ôgreater attention to the environmental dimension of sustainable development through its ŇpromotionÓ from cross-cutting theme ... to explicit objective of EU aid mirrored by detailed thematic priorities of EC aidŐ. 
Tämä on (5) Komission yksiköiden 13. heinäkuuta 2005 laatima valmisteluasiakirja, joka koskee ehdotusta neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission yhteiseksi julkilausumaksi Euroopan unionin kehityspoli-tiikasta. Asiakirjan mukaan kestävän kehityksen ympäristöulottuvuu-teen aiottiin kiinnittää aiempaa enemmän huomiota siirtämällä ympäristönäkökohdat monialaisten asioiden joukosta EU:n tuelle nimenomaisesti asetetuksi tavoitteeksi, johon liittyy yhteisön tuen yksityiskohtaisia ensisijaisia aihealueita.
C 235/8 EN Official Journal of the European Union 29.9.2006 nine priority fields and beneficiary countries are required to concentrate funding received on just one or two focal sectors. 
C 235/8 FI Euroopan unionin virallinen lehti 29.9.2006 tärkeä kysymys, sillä kyseinen aihealue on vain yksi yhdeksästä painopistealueesta, ja edunsaajamaiden on keskitettävä saamansa rahoitus vain yhdelle tai kahdelle keskeiselle alalle.
Given that in most beneficiary countries environment is not the highest priority, there is a risk that they will allocate relatively little funding to the environment and natural resource sector despite the new emphasis in the CommissionŐs development policy on financing environmental programmes and projects. 
Koska useimmissa edunsaajamaissa ympäristöasioita ei aseteta etusijalle, on olemassa riski, että maat kohdentavat melko vähän varoja ympäristöalalle ja luonnonvaroista riippuvaisille aloille siitä huolimatta, että komissio antaa kehityspolitiikassaan ympäristöohjelmien ja -hankkeiden rahoittamiselle aiempaa enemmän painoarvoa.
Adequate management arrangements for implementing the CommissionŐs environment mainstreaming strategy and assessing the environmental performance of its development aid are still to be made 14. 
Komission on vielä pantava täytäntöön tarvittavat hallinnointijärjestelyt toteuttaakseen ympäristönäkökohtien valtavirtaistamisstrategiansa ja arvioidakseen myöntämäänsä kehitysapuun sisältyvän ympäristönsuojelun tason 14.
Given the fact that the main strategy document on the environmental aspects of development cooperation focuses on mainstreaming, this section particularly addresses the management arrangements put in place to follow up this strategy. 
Koska tärkeimmässä kehitysyhteistyön ympäristönäkökohtia käsittelevässä strategia-asiakirjassa keskitytään valtavirtais-tamiseen, tässä kertomuksen osassa perehdytään etenkin hallin-nointijärjestelyihin, joita on toteutettu strategian seurantaa varten.
The section also assesses what steps have been taken by the Commission to assess the overall environmental performance of its aid, both in terms of mainstreaming and environment projects financed. 
Osassa tutkitaan myös, mitä toimia komissio on toteuttanut arvioidakseen myöntämäänsä apuun sisältyvän yleisen ympäristönsuojelun tason, sekä valtavirtaistamisen että rahoitettujen ympäristöhankkeiden kannalta.
Mechanism for overseeing the implementation of the environmental mainstreaming strategy 15. 
Ympäristönäkökohtien valtavirtaistamisstrategian toteuttamisen valvontamekanismi 15.
The implementation of strategies to mainstream the environment into development cooperation is proving a major challenge not just for the Commission but also for other donors. 
Ympäristöasioiden kehitysyhteistyöhön sisällyttämistä koskevien strategioiden täytäntöönpano on osoittautunut suureksi haasteeksi niin komissiolle kuin muillekin rahoittajille.
In the Commission the fact that responsibilities for external aid are spread across three Directorates-General (Directorate-General for Development, Directorate-General for External Relations, Europe Aid Office) renders the task even more difficult. 
Komissiossa tehtävää vaikeuttaa lisäksi se, että vastuu yhteisön ulkopuolelle osoitetusta tuesta jakautuu kolmen pääosaston kesken (kehitysyhteistyön ja ulkosuhteiden pääosastot sekä EuropeAid-yhteistyötoimisto).
With a view to ensuring effective implementation and facilitating coordination, the Commission established an ÔOpera-tional Framework for Further MainstreamingŐ as an Annex to its Staff Working Paper on environmental mainstreaming. 
Varmistaakseen vaikuttavan toteuttamisen ja helpottaakseen koordinointia komissio liitti ympäristönäkökohtien huomioon ottamisesta laatimaansa valmisteluasiakirjaan toimintakehyksen valtavirtaistamisen jatkotoimenpiteitä varten.
However, no interservice steering group was established to ensure the systematic overall follow-up of the frameworkŐs implementation. 
Toimintakehyksen toteuttamista koskevan systemaattisen yleisen seurannan varmistamiseksi ei kuitenkaan perustettu yksiköiden välistä ohjausryhmää.
Partly for this reason progress on the different activities identified in the framework has varied greatly, depending on the area concerned, but has nearly always been delayed or not implemented. 
Toimintake-hyksessä yksilöidyt toimet ovat osittain tästä syystä edenneet hyvin eri tahtia alasta riippuen, mutta lähes aina ne ovat viivästyneet tai jääneet toteuttamatta.
The Staff Working Paper notes that Ôin order to steer the environment integration process it will be necessary to develop a set of performance criteria that can measure its progressŐ. 
Komission yksiköiden laatimassa valmisteluasiakirjassa todetaan, että ympäristökysymysten yhdentämisprosessin ohjaamiseksi on tarpeen kehittää joukko suoritusindikaattoreita, joilla voidaan mitata prosessin etenemistä.
However, no such performance criteria have been established, nor has there been any overall internal or external reporting on the frameworkŐs implementation status. 
Niitä ei kuitenkaan ole luotu eikä toimintakehyksen täytäntöönpanon edistymisen osalta ole toteutettu kattavaa sisäistä eikä ulkoista raportointia.
Building the CommissionŐs capacity to implement the environmental mainstreaming strategy 18. 
Ympäristönäkökohtien valtavirtaistamisstrategian täytäntöönpanoa koskevien komission valmiuksien kehittäminen 18.
The question of whether the Commission has sufficient staff to implement its environmental mainstreaming strategy has not been subject to an adequate review by the Commission. 
Komissio ei ole asianmukaisella tavalla selvittänyt, onko sillä riittävät henkilöstöresurssit ympäristönäkökohtien valtavirtaistamisstrategian täytäntöönpanemiseksi.
The Commission has not taken sufficient steps to address these needs despite the fact that conclusion 4.3. of the Goeteborg European Council stated that: ÔThe capacity of the Commission services required for effective environmental integration, both in Brussels and in the delegations, should be ensured through the allocation of appropriate human resources as well as training, knowledge-sharing and the proper use of feedbackŐ. 
Komissio ei ole ryhtynyt riittäviin toimiin näiden henkilöstötarpeiden täyttämiseksi huolimatta Göteborgin Eurooppa-neuvoston päätelmistä, joiden kohdassa 4.3 todetaan, että ”Olisi varmistettava komission yksiköiden kyky huolehtia tehokkaasta ympäristönäkökohtien yhdentämisestä sekä Brysselissä että lähetystöissä tarvittavien henkilöstöresurssien kohdistamisen sekä koulutuksen, tietämyksen jakamisen ja palautteen asianmukaisen antamisen avulla”.
The CommissionŐs approach to building up its capacity has focused on training and support to existing staff on mainstreaming the environment. 
Komissio on kehittänyt valmiuksiaan lähinnä antamalla jo palveluksessa olevalle henkilöstölle ympäristönäkökohtien valtavirtaistamista koskevaa koulutusta ja tukea.
The main tools for doing this were: (a) the creation of an environment helpdesk to provide advice on mainstreaming; (b) the issuing of a manual on how to mainstream the environment; (c) the provision of training courses on mainstreaming the environment. 
Tämä on tapahtunut pääasiassa seuraavin keinoin: a) perustamalla ympäristökysymysten helpdesk-palvelu antamaan valtavirtaistamista koskevaa neuvontaa; b) laatimalla käsikirja ympäristönäkökohtien huomioon ottamisesta; c) tarjoamalla täydennyskoulutusta ympäristönäkökohtien huomioon ottamisen osalta.
Because of limited in-house expertise, the Commission has contracted environmental experts to carry out this work. 
Koska komissiossa on vain rajallisesti ympäristöalan asiantuntemusta, se on tehnyt sopimuksia alan asiantuntijoiden kanssa.
However, it has experienced difficulty in the implementation of each of these areas. 
Komissio on kuitenkin kohdannut vaikeuksia kunkin edellä mainitun osa-alueen toteuttamisessa.
While an environment helpdesk was in place from 1999 to 2002, after the expiry of the contract a new helpdesk, consisting of three environmental experts, was not contracted until 2004. 
Ympäristökysymysten helpdesk-palvelu oli toiminnassa vuosina 1999–2002, mutta sopimuksen päätyttyä uudesta helpdesk-palvelusta, joka koostui kolmesta ympäristöalan asiantuntijasta, tehtiin sopimus vasta vuonna 2004.
In a situation where the Commission relied heavily on outside expertise, this two-year gap has seriously delayed the implementation of the CommissionŐs mainstreaming strategy, since the helpdesk provides not only advice but has also been responsible for the manual and training. 
Komissio oli hyvin riippuvainen ulkopuolisesta asiantuntemuksesta, joten kahden vuoden tauko viivästytti huomattavasti valtavirtaistamisstrategian täytäntöönpanoa, sillä helpdesk-palvelu on neuvonnan lisäksi vastannut käsikirjan laatimisesta ja koulutuksesta.
29.9.2006 EN Official Journal of the European Union C 235/9 21. 
29.9.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 235/9 21.
The mainstreaming strategy included the establishment of an environment mainstreaming manual by 2003. 
Valtavirtaistamisstrategiaan kuului ympäristökäsikirjan laatiminen vuodeksi 2003.
Although preparation originally began in 1998, at the end of 2005 it was still not completed (see Box 3 for details). work on how to better take into account environment questions in development projects and contribute to disseminating best practice. 
Vaikka sen valmistelu oli alun perin aloitettu vuonna 1998, se ei ollut vielä valmistunut vuoden 2005 loppuun mennessä (ks. tarkemmin laatikosta 3). yhdessä, miten ympäristökysymykset voidaan ottaa paremmin huomioon kehityshankkeissa ja miten edistettäisiin parhaiden käytäntöjen levittämistä.
However, while the network met four times up to May 2004, no meetings have been held since. 
Verkoston jäsenet kokoontuivat neljästi toukokuuhun 2004 mennessä, mutta tämän jälkeen kokouksia ei ole järjestetty.
The network was also largely centred on officials in Europeaid and did not sufficiently incorporate other Commission services, in particular the Delegations. 
Lisäksi verkosto koostui lähinnä EuropeAid-yhteistyötoimiston virkamiehistä, eikä komission muita yksiköitä, etenkään lähetystöjä, ollut otettu riittävällä tavalla mukaan sen toimintaan.
The network has therefore thus far made little contribution to building up in-house capacity. 
Näin ollen verkosto ei toistaiseksi ole merkittävästi kehittänyt komission sisäisiä valmiuksia.
Systems for assessing the environmental performance of the CommissionŐs development aid 24. 
Komission kehitysapuun sisältyvän ympäristönsuojelun tason arviointijärjestelmät 24.
The Commission also conducts evaluations, both at the level of regulations and sectors, which are organised by the Europeaid Evaluation Unit, and of individual projects, which are organised by its Delegations. 
Lisäksi komissiossa tehdään säännöksiä koskevia ja alakohtaisia arviointeja, joiden järjestämisestä vastaa EuropeAid-yhteistyötoimiston arviointiyksikkö, sekä yksittäisten hankkeiden arviointeja, joista lähetystöt huolehtivat.
The CommissionŐs operational framework (see paragraph 16) required the independent evaluation of the environmental performance of EC aid over the period 1996 to 2000, as part of a regular evaluation process for environmental performance. 
Komission toimintakehyksessä (ks. kohta 16) edellytettiin, että yhteisön apuun sisältyvän ympäristönsuojelun tasosta vuosina 1996–2000 tehdään riippumaton arviointi osana ympäristönsuojelun tason säännöllistä arviointiprosessia.
This could have been used to establish baseline data and test out performance indicators (see paragraph 17). 
Tällaisen arvioinnin avulla olisi voitu saada perustietoja ja testata suoritusindikaattoreita (ks. kohta 17).
In addition, it could have identified the lessons to be learned from previous interventions and these could have been used as inputs to developing a comprehensive strategy for the environment (see paragraph 11). 
Arviointi olisi myös auttanut hyödyntämään aiemmista tukitoimista saatuja kokemuksia, joita olisi voitu käyttää kehitettäessä kokonaisvaltaista ympäristöstrategiaa (ks. kohta 11).
However, the evaluation, which was planned to be completed by mid-2002, has still not been carried out (1). 
Arviointi aiottiin saada päätökseen vuoden 2002 puoliväliin mennessä, mutta sitä ei ole vieläkään tehty (1).
At the level of individual environment projects the CommissionŐs headquarters have no system for obtaining and assessing the results of evaluations organised by Commission delegations. 
Komission keskusyksiköillä ei ole yksittäisten ympäristöhankkeiden osalta järjestelmää, jolla se saisi lähetystöjen toteuttamien arviointien tulokset ja voisi analysoida ne.
Consequently there are no procedures for disseminating lessons learned and best practices from completed evaluation projects. 
Niin ollen ei ole myöskään olemassa menettelyjä jo valmistuneiden arviointihankkeiden perusteella saatujen kokemusten ja parhaiden käytäntöjen jakamiseksi.
There is similarly no system in place for obtaining and assessing information on the environmental impact of non-environmental projects. 
Myöskään muiden kuin ympäristöhankkeiden ympäristövaikutuksia koskevien tietojen hankkimiseksi ja arvioimiseksi ei ole olemassa järjestelmää.
The Commission has had a system in place since 2001 to monitor ongoing development projects called the Ôresults oriented monitoring systemŐ. 
Komissiolla on vuodesta 2001 ollut käytössä käynnissä olevien kehityshankkeiden seurantajärjestelmä ”tuloshakuinen seuranta”.
The monitors assess each project and give it a ÔscoreŐ based on a set of five criteria: relevance, efficiency, effectiveness, impact and sustainability and related sub-criteria including environmental sustainability. 
He arvioivat kunkin hankkeen ja antavat sille ”arvosanan” viiden kriteerin perusteella: merkitys, tehokkuus, tuloksellisuus, vaikutus ja kestävyys. Näihin liittyy osaperusteita, joihin kuuluu myös ympäristönäkökohtiin perustuva kestävyys.
However, the quantitative and qualitative findings of these reports are not systematically analysed by Commission headquarters to assess the overall performance of environment projects and the degree to which the environment has been integrated into other development projects. 
Komission keskusyksiköt eivät kuitenkaan analysoi raporttien sisältämiä määrällisiä ja laadullisia havaintoja järjestelmällisesti arvioidakseen ympäristöhankkeiden yleisiä tuloksia ja sitä, missä määrin ympäristönäkökulma on otettu huomioon muissa kehityshankkeissa.
(1) The Commission did organise a more specific evaluation of the Environment and Tropical Forest budget line, as laid down in the related Regulations in 2004. 
(1) Komissio tosin toteutti kapea-alaisemman arvioinnin ympäristöä ja trooppisia metsiä koskevan budjettikohdan osalta asianomaisessa asetuksessa vuonna 2004 säädetyn mukaisesti.