natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the period of the 2011–13 Multiannual Indicative Programme25 the FSTP has taken on a new complementary role at country level. It is being used to provide additional funding for certain countries with chronic food insecurity but which have not selected food security as a focal sector under the 10th EDF. 
Vuosien 2011–2013 monivuotisen maaohjelman25 aikana elintarviketurvaa koskevasta aihekohtaisesta ohjelmasta on tullut maakohtaisella tasolla uudella tavalla täydentävä: sitä käytetään myönnettäessä lisärahoitusta tietyille maille, joiden elintarviketurva on jatkuvasti puutteellinen, mutta jotka eivät ole valinneet elintarviketurvaa painopistealueeksi kymmenennen EKR:n yhteydessä.
The Commission is now prepared to allocate FSTP funding to such countries if food security policy is a priority for the government and is likely to be selected as a priority for EU cooperation for the next programming period starting in 2014. 
Komissio on nyt valmistautunut osoittamaan aihekohtaisesta ohjelmasta rahoitusta näillä maille, jos elintarviketurva kuuluu maan viranomaisten ensisijaisiin tavoitteisiin ja se todennäköisesti valitaan EU:n yhteistyön painopistealueeksi seuraavalla ohjelmakaudella, joka alkaa vuonna 2014.
This approach reflects the fact that food security and/or related areas have been less frequently selected as a focal sector for the 10th EDF than had been expected after the termination of the FSBL (see paragraphs 23 and 25). 
Tämä lähestymistapa kuvastaa sitä, että elintarviketurva ja/tai siihen liittyvät alat on valittu kymmenennen EKR:n painopistealueiksi oletettua harvemmin elintarviketurvaa koskevan budjettikohdan soveltamisen lakattua (ks. kohdat 23 ja 25).
25 EuropeanCommission, document C/2010/9263 of 21 December 2010. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
25 Euroopan komissio, asiakirja C/2010/9263, 21.12.2010. Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
27 THE FOOD FACILITY 32. 
27 ELINTARVIKERAHOITUSVÄLINE 32.
The Food Facility was to provide a rapid response to the 2007–08 crisis caused by volatile food prices in developing countries. 
Kriisin syynä oli elintarvikkeiden hintojen volatiliteetti kehitysmaissa.
Given the significant preparatory work which had to be done by the Commission and the interinstitutional procedures required to put the instrument in place, setting up the Food Facility in 10 months was a considerable achievement by the Commission26. 
Välineen perustaminen vaati komissiolta merkittävää valmistelutyötä sekä toimielinten välisiä menettelyjä, joten elintarvikerahoitusvälineen perustaminen kymmenessä kuukaudessa on komissiolta huomattava saavutus26.
On the other hand, in an international crisis situation much can change over the course of 10 months and food prices actually fell sharply during the second half of 2008 before implementation of the Food Facility began (see Figure 6). 
Toisaalta kansainvälisen kriisin aikana tilanne voi muuttua kymmenessä kuukaudessa suuresti, ja elintarvikkeiden hinnat itse asiassa laskivat jyrkästi vuoden 2008 jälkipuoliskolla ennen kuin väline otettiin käyttöön (ks. kaavio 6).
In addition, the Food Facility was only programmed for a short time period (2008–10) although it was recognised that ‘all the data for the outlook on the food markets lead to the conclusion that the high volatility of food prices could continue in the years to come’27. 
Lisäksi elintarvikerahoitusväline oli tarkoitettu toimimaan vain vähän aikaa (vuosina 2008–2010) siitä huolimatta, että katsottiin, että ”kaikista elintarvikemarkkinoiden näkymiä koskevista tiedoista voidaan päätellä, että elintarvikkeiden suuri hintavolatiliteetti voi jatkua tulevina vuosi-na”27.
Indeed, although food prices fell steeply in the second half of 2008, they have since been rising steadily again and in the first months of 2011 reached new record highs (see Figure 6). 
Vaikka elintarvikkeiden hinnat laskivat jyrkästi vuoden 2008 jälkipuoliskolla, ne todellakin ovat sen jälkeen taas nousseet tasaisesti ja olivat vuoden 2011 alkukuukausina ennätyskorkeat (ks. kaavio 6).
This makes it questionable whether a ‘one-off’ ad hoc response to a rise in food prices was appropriate for dealing with price rises which seem likely not to be a short-term shock but part of a marked, long-term upward trend. 
Niin ollen on kyseenalaista, oliko kertaluontainen tapauskohtainen vastaus elintarvikkeiden hintojen nousuun tarkoituksenmukainen tapa toimia, sillä hintojen nousu näyttää todennäköisesti olevan lyhytaikaisen häiriön sijasta osa huomattavaa pitkän aikavälin kehityssuuntaa.
26 Following the Commission’s communication of 20 May 2008 on ‘Tackling the challenge of rising food prices — Directions for EU action’ (COM(2008) 321 final of 20 May 2008) and the European Parliament resolution of 22 May 2008 on rising food prices in the EU and the developing countries (P6_TA(2008)0229), Regulation (EC) No 1337/2008 was adopted on 16 December 2008. 
KAAVIO 6 FAO:N ELINTARVIKEHINTAINDEKSI VUOSINA 2002–2011 26 Asetus (EY) N:o 1337/2008 hyväksyttiin 16 päivänä joulukuuta 2008 komission 20. toukokuuta 2008 antaman tiedonannon ”Nousevien elintarvikehintojen haasteeseen vastaaminen – Suunta EU:n toimille” (KOM(2008) 321, lopullinen, 20. toukokuuta 2008) ja Euroopan parlamentin elintarvikkeiden hintojen noususta Euroopan unionissa ja kehitysmaissa 22. toukokuuta 2008 antaman päätöslauselman (P6_TA(2008)0229) perusteella.
On 30 March 2009, the Commission adopted the decision for implementing the Food Facility. 
Komissio teki päätöksen elintarvikerahoitusvälineen toteuttamisesta 30. maaliskuuta 2009.
27 Recital1ofRegulation(EC) No 1337/2008. 
27 Asetuksen (EY) N:o 1337/2008 johdanto-osan ensimmäinen kappale.
FIGURE 6 220 200 180 160 140 120 100 80 FAO FOOD PRICE INDEX 2002–11 2002–04 = 100 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 Source: FAO Monthly Real Food Price Indices January 2002 to September 2011. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
220 200 180 160 140 120 100 80 2002–2004 = 100 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 Lähde: FAO:n kuukausittaiset todellisia elintarvikehintoja koskevat indeksit (tammikuu 2002 – syyskuu 2011). Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
Although the rationale for the Food Facility was to complement EU development policy instruments by primarily addressing the period between emergency aid and medium-to long-term development cooperation28, this is not reflected in the timeframe set for the Food Facility. 
Elintarvikerahoitusväline perustui ajatukseen, että se täydentäisi EU:n kehitysyhteistyövälineitä pääasiassa hätäavun ja keskipitkän ja pitkän aikavälin kehitysyhteistyön välisessä vaiheessa28. Ajatus ei kuitenkaan heijastunut välineen voimassaoloaikaan.
This leaves a gap, as far as EU development cooperation is concerned, of at least two years until the next programming period for longer-term development cooperation under the EDF CSPs. 
EU:n kehitysyhteistyön näkökulmasta toimiin jää näin ainakin kahden vuoden mittainen väli ennen seuraavaa EKR:jen maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin perustuvaa, pitkän aikavälin kehitysyhteistyötä koskevaa ohjelmakautta.
A longer implementation period would have been more appropriate given the objectives of the Food Facility. 
Elintarvikerahoitusvälineen toteuttamisjakson olisi sen tavoitteet huomioon ottaen pitänyt olla pitempi.
EU INTERVENTIONS ARE RELEVANT TO THE COUNTRIES’ NEEDS AND PRIORITIES BUT NUTRITION HAS BEEN NEGLECTED 35. The Court examined whether, in the six countries under review where food security, agriculture or rural development was a focal sector for EU cooperation under the 9th and 10th EDFs29, EU interventions: (a) address the country’s needs and priorities in relation to the three dimensions of food security; and (b) target the most vulnerable groups. 
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti niiden kuuden maan osalta, joissa elintarviketurva, maatalous tai maaseudun kehittäminen oli valittu EU:n kanssa tehtävän yhteistyön painopistealueeksi yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n29 yhteydessä: a) vastasivatko EU:n tukitoimet maan tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita elintarviketurvan kaikkien kolmen ulottuvuuden osalta b) kohdistuivatko tukitoimet heikoimmassa asemassa oleviin väestöryhmiin.
The relevance of the 22 interventions examined was scored on the basis of the Commission’s results-oriented monitoring (ROM) methodology (see Annex V). 
Tarkastettujen 22 tukitoimen tarkoituksenmukaisuus arvioitiin käyttäen komission tulosperusteiseen seurantajärjestelmään liittyviä menetelmiä (ks. liite V).
The scores are set out in Annex VI. 
Arvioinnin tulokset on esitetty liitteessä VI.
In all six countries, the interventions financed under the EDF and the general budget are relevant to the needs and priorities set out in the national poverty reduction strategies and food security-related sector strategies. 
EKR:ista tai yleisestä talousarviosta rahoitetut tukitoimet vastaavat kaikissa kuudessa maassa tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita, jotka on asetettu kansallisissa köyhyyden vähentämisstrategioissa ja elintarviketurvaan liittyviä aloja koskevissa strategioissa.
Overall, the main focus has been on the availability of and access to food. Little attention has been given to nutrition. 
Yleensä huomiota on kiinnitetty pääasiassa elintarvikkeiden saatavuuteen ja kotitalouksien mahdollisuuksiin hankkia elintarvikkeita.
28 Recital 2 and Article 1(1) of Regulation (EC) No 1337/2008. 
28 Asetuksen (EY) N:o 1337/2008 johdanto-osan toinen kappale ja 1 artiklan 1 kohta.
29 Burundi, Eritrea, Ethiopia, Malawi, Niger and Rwanda. 
29 Burundi, Eritrea, Etiopia, Malawi, Niger ja Ruanda.
28 Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
28 Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
29 FOOD AVAILABILITY 37. 
29 ELINTARVIKKEIDEN SAATAVUUS 37.
Concerning availability, the interventions aim to support the national efforts to increase the production of food crops by raising productivity, notably through increased and better use of essential agricultural inputs (mainly improved seeds and fertilisers), agricultural diversification, small-scale irrigation schemes, sustainable management of natural resources (e.g. water) and improved access to rural credit and extension services. 
Tuotta-vuutta parannetaan muun muassa lisäämällä ja kehittämällä keskeisten maatalouden tuotantopanosten (lähinnä parempien siementen ja lannoitteiden) käyttöä, monipuolistamalla maataloustuotantoa, pienessä mittakaavassa toteutettujen kastelujärjestelmien avulla, luonnonvarojen (kuten veden) kestävällä hoidolla sekä parantamalla maaseutuluottojen ja neuvontapalvelujen hyödyntämismahdollisuuksia.
In Ethiopia, Malawi and Niger, support was also provided for the national crisis prevention and management mechanisms (see Box 2). 
Etiopiassa, Malawissa ja Nigerissä tukea myönnettiin myös kansallisille kriisien ehkäisy-ja hallintamekanismeille (ks. laatikko 2).
The cooperation strategies under the 9th and 10th EDFs do not address the availability dimension in Ethiopia, although the CSPs acknowledge that raising agricultural productivity and production is one pillar of the government’s Food Security Policy and Plan for Accelerated Sustained Development to End Poverty (PASDEP) to achieve long-term food security and economic growth. 
Yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n yhteistyöstrategioissa ei ole otettu huomioon elintarvikkeiden saatavuutta Etiopiassa. Maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa tuodaan kuitenkin esiin, että maatalouden tuottavuuden ja maataloustuotannon lisääminen on yksi keskeisistä tekijöistä, jotka sisältyvät hallituksen elintarviketurvapolitiikkaan sekä suunnitelmaan nopeasta ja kestävästä kehityksestä köyhyyden poistamiseksi ja joiden avulla tavoitellaan pitkäaikaista riittävää elintarviketurvaa ja taloudellista kasvua.
In addition, few donors support the Agricultural Growth Programme (AGP), which is faced with a significant funding gap. 
Lisäksi vain harvat avunantajat tukevat maatalouden kasvuohjel-maa, jolta puuttuu merkittävä määrä rahoitusta.
The Commission has financed some NGO projects under the FSBL and the Food Facility, but these were short-term and small-scale responses which are not commensurate with the country’s needs. 
Komissio on rahoittanut joitakin valtioista riippumattomien järjestöjen hankkeita elintarviketurvaa koskevasta budjettikohdasta ja elintarvikerahoitusvälineestä, mutta hankkeet olivat lyhytkestoisia ja pienessä mittakaavassa toteutettuja toimia, joilla ei voida vastata Etiopian huomattaviin tarpeisiin.
BOX 2 FOOD AVAILABILITY Malawi’s strategic priorities are to stimulate agricultural production through diversification to more drought-resistant crops, small-scale irrigation and better functioning of the National Food Reserve Agency. 
LAATIKKO 2 ELINTARVIKKEIDEN SAATAVUUS Malawin ensisijaisiin strategisiin tavoitteisiin kuuluu maataloustuotannon tehostaminen monipuolistamalla tuotantoa paremmin kuivuutta kestävien lajikkeiden ja pienen mittakaavan kastelujärjestelmien avulla sekä kehittämällä alan kansallisen viraston (National Food Reserve Agency) toimintaa.
The EU and other development partners support the Farm Input Subsidy programme (FISP), which is the largest government programme in the country and accounts for about 10 % of the national budget. 
EU ja muut kehitysyhteistyökumppanit antavat tukea maatilojen tuotantopanoksia koskevalle tukiohjelmalle (FISP), joka on suurin viranomaisten toteuttama ohjelma Malawissa ja vastaa noin kymmentä prosenttia maan talousarviosta.
The FISP provides smallholder and subsistence farmers, representing 90 % of the population, with subsidised fertiliser and improved maize seeds. 
Pien-ja omavarais-viljelijät, joita on 90 prosenttia väestöstä, saavat ohjelmaan liittyvän tuen ansiosta edullisempaa lannoitetta ja laadukkaampia maissin siemeniä.
This helped increase maize production and make the country maize self-sufficient for the last four years. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
Tämä on auttanut lisäämään maissintuotantoa ja tekemään maasta maissin suhteen omavaraisen neljän viime vuoden ajaksi. Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
30 ACCESS TO FOOD 39. The interventions aim to improve economic, physical and social access to food. 
Tukitoimien tarkoituksena on parantaa kotitalouksien taloudellisia, fyysisiä ja sosiaalisia mahdollisuuksia hankkia elintarvikkeita.
They generally support the development of farm and non-farm income earning activities, the development of farmers’ organisations and the improvement of rural infrastructure, notably roads and market facilities. 
Yleensä niillä tuetaan maatalous-ja muuta tuloa tuottavan toiminnan ja maanviljelijöiden järjestöjen kehittämistä sekä maaseudun infrastruktuurien (muun muassa teiden ja myynti-infrastruktuurien) parantamista.
The Commission also supports safety-net interventions, such as public works programmes which provide income-earning opportunities for households with little or no agricultural land. 
Komissio tukee myös turvaverkon tarjoavia tukitoimia, kuten julkisia töitä koskevia ohjelmia, jotka antavat tulonhankintamahdollisuuksia kotitalouksille, joilla on vain vähän tai ei lainkaan maatalousmaata.
For the most vulnerable households, often with no working capacity, the Commission supports social transfer programmes which provide non-contributory cash transfers (e.g. in Ethiopia and Rwanda) (see Box 3). 
Komissio tukee heikoimmassa asemassa oleville kotitalouksille, joihin monesti ei kuulu työkykyisiä henkilöitä, tarkoitettuja sosiaalisia tulonsiirtoja koskevia ohjelmia, joissa tehdään maksuihin perustumattomia varainsiirtoja (esimerkiksi Etiopiassa ja Ruandassa) (ks. laatikko 3).
NUTRITION 40. 
RAVITSEMUS 40.
In none of the six countries under review is nutrition addressed under the 9th and 10th EDFs cooperation strategies and interventions. 
Kuudesta tarkastuksen kohteena olleesta maasta yhdessäkään ravitsemusta ei ole otettu mukaan yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n yh-teistyöstrategioihin ja tukitoimiin.
This is of particular concern in the case of Ethiopia, Eritrea, Malawi and Niger, which all have food security as a focal sector for EU cooperation30 and where progress cannot be achieved unless all three food security dimensions are given appropriate attention. 
Tämä on erityisen huomionarvoista Etiopian, Eritrean, Malawin ja Nigerin tapauksessa, sillä ne kaikki ovat valinneet elintarviketurvan EU:n kanssa tekemänsä yhteistyön paino-pistealueeksi30.
30 For Burundi and Rwanda, the focal sector is rural development. 
30 Burundin ja Ruandan painopistealueena on maaseudun kehittäminen.
BOX 3 ACCESS TO FOOD In Ethiopia, the Productive Safety-Net Programme (PSNP) provides predictable and stable transfers of cash and food to 8,3 million beneficiaries in chronic food-deficit areas in order to improve their access to food and reduce the country’s dependency on emergency food aid. 
LAATIKKO 3 KOTITALOUKSIEN MAHDOLLISUUDET HANKKIA ELINTARVIKKEITA Etiopiassa toteutettava tuottavia turvaverkkoja koskeva ohjelma (Productive Safety Net Programme, PSNP) tarjoaa ennakoitavia ja vakaita varainsiirtoja sekä elintarvikkeita 8,3 miljoonalle edunsaajalle jatkuvasta elintarvikepulasta kärsivillä alueilla. Ohjelman tarkoituksena on parantaa edunsaajien mahdollisuuksia hankkia elintarvikkeita ja vähentää maan riippuvuutta elintarvikehätäavusta.
The cost of the PSNP for the period 2005–14 is 3 600 million US dollars, mainly funded by development partners. 
Vuosina 2005–2014 PSNP-ohjelmasta aiheutuu 3 600 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruiset menot, joista pääosan rahoittavat kehitysyhteistyökumppanit.
In Rwanda, the sector budget support programme for social protection funded from the 10th EDF supports the implementation of the social protection strategy. 
Ruandassa kymmenennestä EKR:sta rahoitetulla ohjelmalla, joka perustuu alakohtaiseen talousarviotukeen ja koskee sosiaalista suojelua, tuetaan alan strategian toteuttamista.
One objective of this strategy is to establish a system of non-contributory cash transfer programmes that (a) provide all elderly people and their households with a guaranteed minimum income; (b) provide essential financial assistance for the most vulnerable families not in receipt of support from other cash transfer programmes; and (c) enable the government to respond quickly and efficiently to emergencies. 
Yksi strategian tavoitteista on maksuihin perustumattomia varainsiirtoja koskevien ohjelmien käynnistäminen. Tällainen järjestelmä a) takaisi kaikille vanhuksille ja heidän kotitalouksilleen vähimmäistulon, b) tarjoaisi taloudellista apua heikoimmassa asemassa oleville perheille, jotka eivät saa tukea muista varainsiirtoihin perustuvista ohjelmista, ja c) antaisi viranomaisille valmiuden toimia hätätilanteissa nopeasti ja tehokkaasti.
31 41. 
41.
In addition, except for Malawi and Niger, few interventions have been financed under the thematic programmes. 
Lisäksi Malawia ja Nigeriä lukuun ottamatta aihekohtaisista ohjelmista on rahoitettu vain harvoja tukitoimia.
This issue was already raised in July 2004 by the evaluation of the FSBL31 and in September 2009 by the mid-term review of the FSTP32. 
Asia otettiin esiin elintarviketurvaa koskevasta budjettikohdasta laaditussa arvioinnissa31 jo heinäkuussa 2004 ja elintarviketurvaa koskevan aihekohtaisen ohjelman väliarvioinnissa32 syyskuussa 2009.
It is of considerable concern given the harmful effects of malnutrition (see paragraph 5). 
Ravitsemusta koskevan ulottuvuuden jääminen sivuun on hyvin huolestuttavaa vajaaravitsemuksen haitallisten vaikutusten tähden (ks. kohta 5).
The fight against malnutrition was given insufficient priority by the governments in these six countries which have only started to set up policies and programmes in this area since 2007–0933. 
Mainittujen kuuden maan viranomaiset eivät ole riittävästi painottaneet vajaaravitsemuksen torjuntaa – he alkoivat laatia alan toimintapolitiikkoja ja ohjelmia vasta vuosina 2007–200933.
The Commission has not been proactive to encourage them to set up such policies and programmes at an earlier stage and increase opportunities for EU support. 
Komissio ei ole ennakoivasti kannustanut näitä maita laatimaan toimintapolitiikkoja ja ohjelmia jo aikaisemmassa vaiheessa ja parantamaan mahdollisuuksiaan saada EU:n tukea.
The 9th and 10th EDF CSPs are generally weak as regards the assessment of chronic malnutrition; whilst some CSPs mention the problem, they do not analyse the causes, needs and priorities to be addressed. 
Yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa ei yleensä ole paneuduttu jatkuvan vajaaravitsemuksen arvioimiseen: osassa maakohtaisista strategia-asiakirjoista ongelma mainitaan, mutta sen syitä sekä maiden tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita ei analysoida.
Also, the Commission has not used its policy dialogue to raise the issue of malnutrition with the partner governments. 
Komissio ei myöskään ole hyödyntänyt poliittista vuoropuhelua siten, että se olisi käsitellyt vajaaravitsemusta kumppanimaiden viranomaisten kanssa.
This may be more difficult in certain countries where hunger and malnutrition are politically highly sensitive areas and where governments are reluctant to engage with development partners on these issues (e.g. Eritrea and Niger). 
Tämä voikin olla vaikeampaa tietyissä maissa (esimerkiksi Eritrea ja Niger), missä nälkä ja vajaaravitsemus ovat poliittisesti hyvin arkoja aiheita ja missä viranomaiset ovat vastahakoisia keskustelemaan näistä aiheista kehitysyhteistyökumppaneidensa kanssa.
However, this would be possible in countries where policy dialogue is good, notably where appropriate dialogue frameworks have been set up in relation to budget support programmes (e.g. Rwanda). 
Aihetta voitaisiin kuitenkin käsitellä niiden maiden (esimerkiksi Ruanda) kanssa, joiden kanssa poliittinen vuoropuhelu on sujuvaa, etenkin jos talousarviotukiohjelmiin liittyvää vuoropuhelua varten on olemassa asianmukaiset järjestelyt.
The Commission has recently taken a number of initiatives in order better to address the question of nutrition. 
Komissio on viime aikoina tehnyt useita aloitteita, joilla se pyrkii ratkaisemaan ravitsemukseen liittyvät kysymykset aiempaa paremmin.
In March 2010, it adopted a communication which establishes a comprehensive approach to addressing food security (see paragraph 11). 
Komissio hyväksyi maaliskuussa 2010 tiedonannon, jossa se esittää laaja-alaista lähestymistapaa elintarviketurvaan (ks. kohta 11).
It stresses the scale of malnutrition and sets as a priority for EU support the formulation of nutrition policies and strategies and the setting up of coordination mechanisms between the agriculture, health, education and social protection sectors. 
Tiedonannossa korostetaan vajaaravitsemuksen laajuutta ja asetetaan ravitsemuspolitiikkojen ja -strategioiden laadinta sekä maatalouden, terveyden, koulutuksen ja sosiaalisen suojelun välinen koordinointi EU:n tuen ensisijaiseksi tavoitteeksi.
The Commission has also issued guidance for its staff on how to integrate nutrition when programming aid and designing interventions34, and in 2010 it established a specialist technical assistance team to provide advice. 
Komissio on lisäksi antanut henkilöstölleen ohjeita siitä, miten ravitsemus olisi otettava huomioon tuen ohjelmoinnissa ja tukitoimien suunnittelussa34. Vuonna 2010 komissio perusti neuvontaa varten teknistä tukea antavan asiantuntijatiimin.
31 ‘Thematic evaluation of food aid policy and food aid management and special operations in support of food security’, July 2004. 
31 Thematic Evaluation of Food Aid Policy and Food Aid Management and Special Operations in Support of Food Security, heinäkuu 2004.