natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Responding effectively to cyber incidents 101 Devising an effective response to cyberattacks is fundamental to stopping them in their tracks as early as possible. 
Vaikuttava reagointi kyberhäiriöihin 101 On välttämätöntä kehittää vaikuttava vastaus kyberhyökkäyksiin, jotta hyökkäykset voidaan pysäyttää mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
It is especially important that critical sectors, Member States and EU institutions be able to respond in a swift and coordinated way. 
Erityisen tärkeää on, että kriittiset alat, jäsenvaltiot ja EU:n toimielimet pystyvät reagoimaan nopeasti ja koordinoidusti.
Essential to this is early detection. 
Varhainen havaitseminen on näin ollen olennaisen tärkeää.
Challenge 9: effective detection and response Detection and notification 102 Common detection tools help defeat the vast majority of attacks on a daily basis 151. 
Haaste nro 9: vaikuttava havaitseminen ja reagointi Havaitseminen ja ilmoittaminen 102 Yhteiset havaitsemisvälineet auttavat torjumaan päivittäin valtaosan hyökkäyksistä151.
Nevertheless, digital systems have become so complex that preventing each and every attack is impossible. 
Digitaalisista järjestelmistä on kuitenkin tullut niin monimutkaisia, että jokaisen hyökkäyksen torjuminen on mahdotonta.
Experts say, therefore, that the focus should be on rapiddetectionanddefence152.However,somedetectiontools ̶suchasautomation, machine learning and behavioural analytics, which look at reducing risks, and analysing and learning from system behaviour – suffer from low adoption rates by businesses153. 
Asiantuntijoiden mukaan painopisteeksi olisikin asetettava nopea havaitseminen ja puolustus152. Eräiden havaitsemisvälineiden käyttöönottoaste yrityksissä on kuitenkin alhainen. Tällaisia välineitä ovat muun muassa automaatio, koneoppiminen ja käyttäytymisanalytiikka, joilla pyritään pienentämään riskejä, sekä järjestelmien käyttäytymisen analysointi ja siitä oppiminen153.
This is in part due to the generation of false positives, whereby non-threatening activities are mistaken as malicious. 
Alhaiseen käyttöasteeseen ovat osin syynä väärät positiiviset havainnot, joissa vaarattomia toimia pidetään virheellisesti haitallisina.
103 Once a breach has been detected and analysed, swift notification and reporting is necessary so that other public and private entities can take preventive action, and the relevant authorities can support those affected. 
103 Kun tietomurto on havaittu ja analysoitu, siitä on ilmoitettava ja raportoitava ripeästi, jotta muut julkiset ja yksityiset tahot voivat ryhtyä ehkäiseviin toimiin ja jotta relevantit viranomaiset voivat tukea tietomurron kohteita.
Many organisations are reluctant to acknowledge and report cyber incidents 154. 
Monet organisaatiot ovat haluttomia myöntämään kyberhäiriöt ja raportoimaan niistä154.
The early involvement of law enforcement authorities in the initial response to suspected cybercrimes and proactive information exchange with CSIRTs is also essential. 
Olennaista on myös lainvalvontaviranomaisten varhainen osallistuminen ensimmäisiin toimiin epäiltyjen kyberrikosten yhteydessä ja ennakoiva tietojen vaihto CSIRT-toimijoiden kanssa.
104 The previous lack of common EU requirements on incident notification risked delaying the communication of breaches and hindering the response, which the introduction of the NIS Directive sought to address (see paragraph 20). 
104 Aiemmin, kun häiriöiden ilmoittamisesta ei ollut yhteisiä EU:n vaatimuksia, vaarana oli, että tietomurroista tiedottaminen viivästyi eikä niihin kyetty reagoimaan. Tämä puute pyrittiin korjaamaan ottamalla käyttöön kyberturvallisuusdirektiivi (ks. kohta 20).
Following the 2017 Wannacry attacks, the Commission concluded that the CSIRT network system was “not yet fully operational”155. 
Vuonna 2017 tapahtuneiden Wannacry-hyökkäysten jälkeen komissio totesi, että CSIRT-verkoston järjestelmä ei ”ollut vielä täysin toimintavalmis”155.
As the implementation of the Directive continues, it remains to be seen whether the guidance developed by the Cooperation Group will be effective in overcoming the reluctance to report incidents 156. 41 
Direktiivin täytäntöönpano on käynnissä, joten vielä ei ole selvää, päästäänkö yhteistyöryhmän laatimilla ohjeilla tosiasiallisesti siihen, että häiriöistä ollaan suostuvaisempia raportoimaan156. 46
105 Operators of essential services in certain sectors have multiple notification obligations (including to consumers) under existing EU regulations, which may impair the efficiency of the process. 
105 Tiettyjen alojen keskeisten palvelujen tarjoajilla on nykyisten EU:n säädösten perusteella monenlaisia ilmoitusvelvoitteita (muun muassa ilmoittaminen kuluttajille), mikä saattaa heikentää prosessin tehokkuutta.
For example, operators in the financial and banking sectors are subject to different notification criteria, standards, thresholds and time frames under the GDPR, the NIS Directive, the Payment Services Directive, ECB/SSM, Target 2 and the eIDAS Regulation157. 
Esimerkiksi rahoitus-ja pankkisektorin toimijoihin sovelletaan erilaisia ilmoitusperusteita, standardeja, kynnysarvoja ja aikarajoja yleisen tietosuoja-asetuksen, kyberturvallisuusdirektiivin, maksupalveludirektiivin, EKP:n/YVM:n, Target 2 -järjestelmän ja eIDAS-asetuksen perusteella157.
It is therefore important to streamline these obligations since, aside from constituting an unnecessary administrative burden, such heterogeneity might lead to fragmented reporting. 
Onkin tärkeää järkeistää näitä velvoitteita, sillä niistä aiheutuu tarpeetonta hallinnollista rasitetta, minkä lisäksi tällainen monimuotoisuus saattaa johtaa hajanaiseen raportointiin.
Coordinated response 106 Development of a European cybersecurity crisis cooperation framework is still a work in progress. 
Koordinoitu reagointi 106 Euroopan kyberturvallisuuskriisejä koskevan yhteistyökehyksen kehittäminen on edelleen kesken.
The related ‘blueprint’158 (see paragraph 18) was therefore introduced to inject a cyber-perspective into the Integrated Political Crisis Response (IPCR) mechanism, improve situational awareness and ensure better integration with other EU crisis management mechanisms 159. 
Sen vuoksi käyttöön otettiin asiaa koskeva suunnitelma158 (ks. kohta 18), jotta EU:n poliittisen kriisitoiminnan integroituihin järjestelyihin (Integrated Political Crisis Response,IPCR) voitaisiin sisällyttää kyberalan näkökulmaa, parantaa tilannetietoisuutta ja varmistaa parempi integroiminen EU:n muiden kriisinhallintamekanismien kanssa159.
The blueprint involves EU institutions, agencies and Member States. 
Suunnitelma kattaa EU:n toimielimet, virastot ja jäsenvaltiot.
Seamlessly integrating all these crisis response mechanisms is challenging160. 
Näiden kaikkien kriisivalmiusmekanismien saumaton integrointi on vaativa tehtävä160.
The current lack of a joint secure communications network across EU institutions is also an important shortcoming 161. 
Myös EU:n toimielinten yhteisen turvallisen viestintäverkon puute on tällä hetkellä vakava rajoite161.
107 The EU’s capacity to respond to cyberattacks at the operational and political level in the event of a large-scale, cross-border incident has been labelled “limited”, partly because cybersecurity is not yet integrated into existing EU-level crisis response coordination mechanisms 162. 
107 EU valmiuksia reagoida kyberhyökkäyksiin operatiivisella ja poliittisella tasolla laajamittaisten, rajat ylittävien häiriöiden sattuessa on pidetty vähäisinä. Tähän on osasyynä se, että kyberturvallisuutta ei vielä ole sisällytetty EU:n tason kriisitoiminnan koordinointimekanismeihin162.
The NIS Directive did not address this. 
Kyberturvallisuusdirektiivi ei ratkaissut tätä ongelmaa.
108 The recently proposed reform of ENISA, which envisaged a greater operational role in handling large-scale cybersecurity incidents, was not supported by the Member States, preferring that the agency’s role should support and complement their own operational action 163. 
108 Hiljattain ehdotettiin EU:n verkkoja tietoturvaviraston uudistamista, jonka yhteydessä sille aiottiin antaa merkittävämpi operatiivinen rooli laajamittaisten kyberturvallisuushäiriöiden käsittelyssä. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan tukeneet uudistusta, vaan pitivät tarkoituksenmukaisempana, että virasto tukee ja täydentää niiden omia operatiivisia toimia 163.
There are already many CERTs/CSIRTs at the Member State level, but their capacities vary considerably. 
Jäsenvaltioissa on jo monia CERT-ryhmiä/CSIRT-toimijoita, mutta näiden valmiudet vaihtelevat huomattavasti.
This constitutes an obstacle to the effective cross-border cooperation needed for large-scale incident responses 164. 
Tämä haittaa vaikuttavaa rajat ylittävää yhteistyötä, joka on tarpeen reagoitaessa laajamittaisiin häiriöihin164.
109 We tried to map the different roles assigned to the various actors identified in the blueprint, but there were gaps which will need to be filled as implementation advances. 
109 Tilintarkastustuomioistuin pyrki kartoittamaan suunnitelmassa tarkoitetuille eri toimijoille osoitetut erilaiset roolit.
One initially under-addressed area was law enforcement, although the EU Law Enforcement Emergency Response Protocol took effect in December 2018165. 
huomiota, joskin EU:n lainvalvonnan hätäaputoimien protokolla tuli voimaan joulukuussa 2018165.
Ensuring that the blueprint is practical and that all parties know what to do is key to its success; this will need extensive testing in the coming years. 
Suunnitelman onnistuminen on kiinni siitä, onko se käyttökelpoinen ja ovatko kaikki osapuolet tietoisia siitä, mitä niiden oletetaan tekevän.
Tracking and identifying perpetrators, above all in a hybrid attack, can be very difficult due to the growing abuse of anonymisation tools, cryptocurrencies and encryption. 
Tekijöiden jäljittäminen ja tunnistaminen voi olla erittäin vaikeaa etenkin hybridi-iskun tapahtuessa, sillä anonymisointivälineiden, kryptorahan ja salaustekniikoiden väärinkäyttö on lisääntynyt.
This is known as the attribution problem. 
Tätä kutsutaan ”osoittamiseen liittyväksi ongelmaksi”.
Remedying this problem is not just a technical issue; it is also a criminal justice challenge. 
Sen ratkaisemisessa ei ole kyse ainoastaan teknisistä näkökohdista vaan myös rikosoikeudellisesta haasteesta.
Legal and procedural differences between countries may impede criminal investigations and the prosecution of suspects. 
Maiden väliset oikeudelliset ja menettelylliset erot saattavat haitata rikostutkintaa ja epäiltyjen asettamista syytteeseen.
Addressing the attribution problem will need a more formalised operational exchange of information through clearer procedures with Europol or Eurojust’s European Judicial Cybercrime Network, for example. 
Osoittamiseen liittyvän ongelman ratkaiseminen vaatii virallisempaa operatiivista tietojenvaihtoa, joka perustuu esimerkiksi Eurojustin yhteydessä toimivan Euroopan oikeudellisen kyberrikollisuusverkoston tai Europolin kanssa sovittuihin selkeämpiin menettelyihin.
111 At the political level, the cyber diplomacy toolbox (see Box 6) has been developed in order to support the settlement of international disputes in cyberspace by peaceful means. 
111 Poliittisella tasolla on kehitetty kyberdiplomatian välineistö (ks. laatikko 6) tukemaan kybertoimintaympäristössä ilmenevien kansainvälisten kiistojen sopimista rauhanomaisin keinoin.
The creation of cyber rapid response teams and an initiative for mutual assistance in cyber security are two projects fostering enhanced information sharing which are being developed under the PESCO framework166. 
Tehostettua tietojen jakamista edistetään kahdessa PRY:n puitteissa toteutettavassa hankkeessa, jotka ovat kyberalan nopean toiminnan ryhmien perustaminen ja kyberturvallisuuteen liittyvää keskinäistä avunantoa koskeva aloite166.
43 Box6 The cyber diplomacy toolbox The EU Joint EU Diplomatic Response to Malicious Cyber Activities 167, or “cyber diplomacy toolbox”, grew out of the 2015 Council conclusions on cyber diplomacy168. 
48 Laatikko 6 Kyberdiplomatian välineistö EU:n yhteistä diplomaattista vastausta haitallisiin kybertoimiin koskevat puitteet167 (”kyberdiplomatian välineistö”) perustuvat neuvoston päätelmiin kyberdiplomatiasta vuodelta 2015168.
Cyber diplomacy aims to develop and implement a common and comprehensive approach to cyberspace based on EU values, the rule of law, capacity-building and partnerships, promotion of the multi-stakeholder model of internet governance, and the mitigation of cybersecurity threats and greater stability in international relations. 
Kyberdiplomatian tarkoituksena on kehittää ja toteuttaa yhteinen kattava kybertoimintaympäristö, joka perustuu EU:n arvoihin, oikeusvaltioperiaatteeseen, valmiuksien kehittämiseen ja kumppanuuksiin, usean sidosryhmän mallin edistämiseen internetin hallinnoinnissa ja kyberturvallisuusuhkien lieventämiseen ja kansainvälisten suhteiden vakauttamiseen.
The toolbox allows the EU and its Member States to mount a joint diplomatic response to malicious cyber activities making full use of measures within the Common Foreign and Security Policy. 
Välineistö tuo EU:lle ja sen jäsenvaltioille mahdollisuuden antaa yhteinen diplomaattinen vastaus haitallisiin kybertoimiin hyödyntäen kaikin tavoin yhteisen ulko-ja turvallisuuspolitiikan mukaisia toimenpiteitä.
These can include preventive (e.g. awareness-raising, capacity-building), cooperative, stability and restrictive measures (e.g. travel bans, arms embargoes, freezing funds), or support to Member States’ responses 169. 
Tällaisia toimenpiteitä ovat muun muassa ehkäisevät toimet (kuten tietoisuuden lisääminen ja valmiuksien kehittäminen), yhteistyö, vakautustoimet ja rajoittavat toimenpiteet (esimerkiksi matkustuskiellot, aseidenvientikielto, varojen jäädyttäminen) sekä tuki
The idea is that further cooperation to mitigate threats and clearly signalling the likely consequences of a joint response may deter (potentially) aggressive behaviour. 
Ajatuksena on, että uhkia lieventävän yhteistyön lisääminen ja yhteisestä vastauksesta mahdollisesti aiheutuvien seurausten tekeminen selväksi estää (potentiaalisesti) aggressiivista käyttäytymistä.
A joint EU response to malicious cyber activities would be proportionate to the scope, scale, duration, intensity, complexity, sophistication and impact of the cyber activity. 
Haitallisia kybertoimia koskevien EU:n yhteisten vastatoimien tulisi olla oikeassa suhteessa kybertoimen laajuuteen, mittasuhteisiin, kestoon, intensiteettiin, monitahoisuuteen, kehittyneisyyteen ja vaikutuksiin.
Integral to the success of the toolbox will be how well it is interwoven with the blueprint and IPCR (see paragraph 106), how well situational awareness is established through the quick and continuous sharing of information (including on 44 elements of attribution)170 and, finally, effective cooperation. 
Välineistön käyttökelpoisuuden kannalta on olennaista, miten tiiviisti se on sovitettu yhteen edellä mainitun suunnitelman ja poliittisen kriisitoiminnan integroitujen järjestelyjen (ks. kohta 106) kanssa, sekä se, kuinka hyväksi tilannetietoisuus on muodostunut nopean ja jatkuvan tietojenvaihdon (joka koskee myös osoittamisen osatekijöitä)170 ja vaikuttavan yhteistyön avulla.
Also key to the toolbox’s successful deployment is effective and coordinated communication. 
Välineistön käyttöönotto voi lisäksi onnistua ainoastaan vaikuttavan ja koordinoidun viestinnän avulla.
So far, the toolbox has been used twice: to start a dialogue with the United States after the Wannacry attack171, and to develop Council conclusions condemning the malicious use of ICT172. 
Välineistöä on toistaiseksi käytetty kahdesti: vuoropuhelun aloittamiseen Yhdysvaltain kanssa Wannacry-hyökkäyksen jälkeen171 sekä tietoja viestintätekniikan väärinkäytön torjumista koskevien neuvoston päätelmien laatimiseen172.
The operationalisation of the toolbox is ongoing; it remains to be seen how effective it will be in achieving its objectives. 
Välineistön käyttöönotto jatkuu, ja vielä ei ole varmuutta siitä, kuinka vaikuttavasti sillä saavutetaan asetetut tavoitteet.
Challenge 10: protecting critical infrastructure and societal functions Protecting infrastructure 112 Much of the EU’s critical infrastructure is operated through industrial control systems (ICS)173. 
Haaste nro 10: suojataan kriittistä infrastruktuuria ja yhteiskunnan elintärkeitä toimintoja Infrastruktuurin suojaaminen 112 Suuri osa EU:n kriittisestä infrastruktuurista toimii teollisuuden hallintajärjestelmien avulla173.
Many of these were designed as stand-alone systems, with limited connectivity to the outside world. 
Monet järjestelmistä suunniteltiin itsenäisiksi niin, että niiden yhteydet ulkomaailmaan ovat rajoitetut.
As components of ICS have been connected to the internet, they have become more vulnerable to outside interference. 
Teollisuuden hallintajärjestelmistä on tullut haavoittuvaisempia ulkopuolisille häiriöille sitä mukaa, kun niiden osatekijöitä on liitetty internetiin.
Maintaining and patching existing systems may no longer be possible, but upgrading them does not come quickly or cheaply. 
Olemassa olevien järjestelmien ylläpito ja paikkaus ei välttämättä ole enää mahdollista, mutta niiden päivittäminen on hidasta ja kallista.
Efforts to enhance the security of critical infrastructure must therefore include the upgrading of ICS. 
Kriittisen infrastruktuurin turvallisuuden tehostaminen edellyttää siis myös teollisuuden hallintajärjestelmien päivittämistä.
113 As industry continues to digitise (commonly known as “Industry 4.0”), the impact of a large-scale incident in one industrial sector may have knock-on effects elsewhere. 
113 Elinkeinoelämä jatkaa numerisointia (mistä käytetään usein nimitystä “Teollisuus 4.0”), joten laajamittainen häiriö yhdellä teollisuussektorilla saattaa aiheuttaa kerrannaisvaikutuksia muualla.
ENISA has noted the importance of mapping the impact of critical sectors’ mutual dependencies 174. 
EU:n verkkoja tietoturvavirasto on tuonut esiin, miten tärkeää on kartoittaa kriittisten alojen keskinäisten riippuvuussuhteiden vaikutus174.
This is essential to understanding the potential spread of an incident and underpins well-coordinated responses. 
Vain siten voidaan ymmärtää häiriön mahdollista leviämistä ja tukea tarkoituksenmukaisesti koordinoitua reagointia.
114 The NIS Directive aims to enhance readiness in key sectors responsible for critical infrastructure. 
114 Kyberturvallisuusdirektiivin tarkoituksena on lujittaa kriittisestä infrastruktuurista vastaavien keskeisten alojen valmiuksia.
However, not all sectors are covered (see Table 1)175, which “reduces the effectiveness of the strategy”176: of particular concern in this regard is protecting the democratic integrity of elections from interference in electoral infrastructure and disinformation (see Box 7). 
Se ei kuitenkaan kata kaikkia aloja (ks. taulukko 1)175, mikä vähentää strategian vaikuttavuutta176. Tässä yhteydessä erityinen huolenaihe on vaalien demokraattisen integriteetin suojaaminen vaali-infrastruktuurin häiriöiltä ja disinformaatiolta (ks. laatikko 7).
Aside from revising existing legislation, therefore, a key challenge will be seeing how to engage these sectors in effective responses to large-scale incidents. 
Nykyisen lainsäädännön tarkistamisen lisäksi keskeisen haasteen muodostaa niin ollen sen selvittäminen, miten kyseiset alat saadaan mukaan tuottamaan vaikuttavia vastauksia laajamittaisiin häiriöihin.
115 Vulnerabilities in critical infrastructure do not stop at Europe’s borders. 
115 Kriittisen infrastruktuurin haavoittuvuudet eivät pysähdy Euroopan rajoille.
A particular challenge for the Commission is encouraging candidate countries to adopt the same standards as Member States, for example in such areas as cyber-related legislation or the protection of critical infrastructure. 
Komission erityisenä haasteena on kannustaa ehdokasmaita hyväksymään samat standardit kuin jäsenvaltioissa on hyväksytty.
45 Box7 Protecting critical societal functions: fighting election interference In May 2019, some 400 million voters will go to the polls in the European parliamentary elections, the first to take place under the GDPR. 
50 Laatikko 7 Yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen suojaaminen: vaaleihin sekaantumisen torjunta Toukokuussa 2019 noin 400 miljoonaa äänestäjää käy vaaliuurnilla europarlamenttivaaleissa, jotka järjestetään nyt ensimmäisen kerran yleisen tietosuoja-asetuksen tultua voimaan.
These come in the wake of scandals surrounding the abuse of personal data for political micro-targeting and unprecedented coordinated disinformation (“Fake News”) campaigns. 
Vaalit osuvat henkilötietojen väärinkäyttöä poliittiseen mikrokohdentamiseen koskevien skandaalien ja ennennäkemättömien koordinoitujen disinformaatiokampanjoiden (“valeuutisten”) jälkeiseen aikaan.
The Commission has warned of likely cyber interference in these elections 177; fighting this will require a whole-of-government and whole-of-society approach. 
Komissio on varoittanut, että vaaleihin luultavasti kohdistetaan kyberhäirintää177.
Election infrastructure Organising elections is complex, and ensuring their protection and integrity is the Member States’ responsibility. 
Vaali-infrastruktuuri Vaalien järjestäminen on monimutkaista, ja niiden suojaaminen ja integriteetti ovat jäsenvaltioiden vastuulla.
Interference in elections and electoral infrastructure may seek to influence voter preferences, turnout or the election process itself, including actual voting, and vote tabulation and communication. 
Vaalien ja vaali-infrastruktuurin häirinnällä voidaan pyrkiä vaikuttamaan paitsi äänestäjien käyttäytymiseen, äänestysvilkkauteen tai itse vaaliprosessiin, myös varsinaiseen äänestämiseen, sekä äänestystulosten ilmoittamiseen ja niistä tiedottamiseen.
In the European Parliament elections, protecting the so-called “last mile” (the communication of results from the national capitals to Brussels) is a particularly critical challenge, given that no common security approach exists or has been tested for this178. 
Euroopan parlamentin vaaleissa on erityisen haastavaa suojata prosessin viimeistä vaihetta (tulosten tiedottaminen kansallisista pääkaupungeista Brysseliin), koska sitä varten ei ole olemassa turvallisuutta koskevaa yhteistä toimintatapaa eikä sellaista ole testattu178.
The Commission’s recent election package included measures to strengthen electoral cybersecurity, such as the appointment of national contact points to coordinate and exchange information in the run-up to the election. 
Komission viimeisimpään vaalipakettiin sisältyi toimenpiteitä, joilla lujitetaan vaalien kyberturvallisuutta, kuten kansallisten yhteispisteiden nimittäminen koordinoimaan ja vaihtamaan tietoja vaalien edellä.
The sharing of best practices and lessons learned is of particular importance179. 
Parhaiden käytäntöjen ja kokemusten jakaminen on erityisen tärkeää179.
Election systems are not considered part of critical infrastructure180, nor are they covered by the NIS Directive. 
51 Vaalijärjestelmiä ei pidetä osana kriittistä infrastruktuuria180, eikä kyberturvallisuusdirektiiviä sovelleta niihin.
Despite this, the Cooperation Group has developed practical guidance on election technology security to support public authorities. 
Tästä huolimatta yhteistyöryhmä on laatinut viranomaisten avuksi käytännön ohjeet vaaliteknologian turvallisuudesta.
The national contact points are expected to meet in early 2019181. 
Kansallisten yhteyspisteiden on tarkoitus järjestää tapaaminen vuoden 2019 alkupuolella181.
Member States are also encouraged to perform risk assessments on cyber threats to their electoral processes. 
Lisäksi jäsenvaltioita kannustetaan tekemään riskienarviointeja vaaliprosesseihin kohdistuvien kyberuhkien varalta.
Disinformation Disinformation is an increasingly important element of hybrid attacks that involves cyberattacks and the hacking of networks. 
Disinformaatio Disinformaatio on yhä olennaisempi hybridihyökkäysten osatekijä, ja siihen liittyy kyberhyökkäyksiä ja verkkojen hakkerointia.