natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the time of the audit, the partnership had approved 18 projects dealing with waste water collection, treatment and water supply, 15 in Russia and three in Belarus, accounting for 71 % of the NDEP grants. 
Tarkastusajankohtaan mennessä NDEP-kumppanuuden yhteydessä oli hyväksytty 18 hanketta, jotka liittyivät jätevesien keruuseen ja käsittelyyn ja vesihuoltoon. Hankkeista 15 toteutettiin Venäjällä ja kolme Valko-Venäjällä.
66 An evaluation presented to the Assembly of Contributors in December 2013 by the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD) — the partnership fund manager — estimates that partnership-approved projects could deliver reductions in nitrogen of more than 7 600 t/year and in phosphorus of 2 300 t/ year. 
66 Euroopan jälleenrakennus-ja kehityspankki (EBRD), joka hallinnoi kumppanuus-rahastoa, esitti joulukuussa 2013 rahoittajien kokoukselle arvion, jonka mukaan NDEP-kumppanuuden yhteydessä hyväksyttyjen hankkeiden ansiosta typpeä voitaisiin vähentää yli 7 600 t/vuosi ja fosforia 2 300 t/vuosi.
This represents around 7 % and 27 % of Russian inputs and 9 % and 21 % of Belarusian inputs, thus making a noticeable contribution to the required reduction of nutrients in the Baltic Sea. 
Määrät vastaavat noin 7:ää prosenttia ja 27:ää prosenttia Venäjän päästöistä ja 9:ää prosenttia ja 21:tä prosenttia Valko-Venäjän päästöistä. Tämä edesauttaisi huomattavassa määrin Itämeren ravinteiden vähennysvaatimuksen toteuttamista.
However, no monitoring data on the reductions achieved has been presented to the assembly. 
Rahoittajien kokoukselle ei kuitenkaan ole esitetty seurantatietoja aikaansaaduista vähennyksistä.
Observations 30 67 As the EU contribution to the fund is relatively small and the share co-financed by the authorities of the recipient countries is significant, the leverage effect of EU funding is high: for every 2 euro in EU contributions, 98 euro is raised from other sources. 
Huomautukset 30 67 EU:n osuus rahastossa on suhteellisen pieni ja vastaanottajamaiden viranomaisten osarahoittama osuus merkittävä, joten EU:n rahoituksella on suuri vipuvai-kutus: jokaista EU:n myöntämää kahta euroa kohden muista lähteistä on saatu 98 euroa.
The EBRD evaluation reports a cost of 462 000 euro for reducing one tonne of phosphorus load through partnership waste water treatment projects in Russia and Belarus, around one fifth of the cost in Finland, Sweden or Germany. 
EBRD:n arvioinnin mukaan fosforikuormituksen vähentäminen yhdellä tonnilla kumppanuuden ansiosta Venäjällä ja Valko-Venäjällä toteutettavien jätevedenkäsittelyhankkeiden avulla maksaa 462 000 euroa eli noin viidenneksen siitä, mitä se maksaa Ruotsissa, Saksassa ja Suomessa.
68 The nutrient reduction from Russia has mainly been achieved by extending and upgrading the Saint Petersburg waste water collection and treatment system. 
68 Venäjältä peräisin olevien ravinteiden vähennys on saatu aikaan pääasiassa laajentamalla ja parantamalla Pietarin jätevesien keruu-ja käsittelyjärjestelmää.
Recent data from the system’s operator shows that the concentration of phosphorus meets the Helcom standard (see Box 1) in 11 out of the 12 treatment plants and the Helcom standards for nitrogen in eight of the plants. 
Järjestelmän toiminnanharjoittajalta saadut viimeaikaiset tiedot osoittavat, että fosforipitoisuus vastaa Itämeren suojelukomission standardia (ks. laatikko 1) yhdessätoista puhdistamossa kahdestatoista ja että typpipitoisuus vastaa Itämeren suojelukomission standardeja kahdeksassa puhdistamossa.
69 However, it takes a long time to implement projects. 
69 Hankkeiden toteuttaminen on kuitenkin hidasta.
Lengthy loan negotiations, environmental legislation changes and the timescales for contracting the work mean that the projects are completed several years after a project has been approved. 
Pitkälliset lainaneuvottelut, ympäristölainsäädännön muutokset ja urakkasopimusten tekemiseen kuluva aika johtavat siihen, että hankkeet päätetään useita vuosia hyväksymisen jälkeen.
As of 31 October 2014, only four of the 18 waste water infrastructure projects had been completed, accounting for half of the expected results in Russia. 
Vasta neljä jätevesiä koskevaa infrastruktuurihanketta kahdeksastatoista oli saatu päätökseen 31. lokakuuta 2014 mennessä, mikä vastaa puolta tuloksista, joita Venäjällä odotettiin saatavan aikaan.
Significant delays have affected the ‘Municipal environment investment programme in the Leningrad Oblast’, approved in 2002, and the ‘Kaliningrad water and environmental services’, approved in 2005, which have not yet been completed. 
Vuonna 2002 hyväksytty hanke, joka koskee kunnallista ympäristöinvestointiohjelmaa Leningradin alueella, ja vuonna 2005 hyväksytty hanke, joka koskee Kaliningradin vesi-ja ympäristöpalveluja, ovat viivästyneet merkittävästi, eikä niitä ole vielä saatu päätökseen.
This latter project is of high importance for the Baltic Sea because the load from the city of Kaliningrad is the second largest after Saint Petersburg. 
Näistä hankkeista viimeksi mainittu on Itämeren kannalta hyvin tärkeä, koska Kaliningradin aiheuttama kuormitus on toiseksi suurin Pietarin jälkeen.
No projects have yet been completed in Belarus. 
Valko-Venäjällä ei ole toistaiseksi viety hankkeita päätökseen.
Therefore, a lot remains to be done in order to achieve the necessary nutrient reductions from these countries. 
Paljon on siis vielä tehtävä ennen kuin näistä maista peräisin olevat ravinteet vähenevät tarpeeksi.
Effectiveness of actions to reduce agricultural nutrient pollution of water 70 Agriculture is the main source of diffuse nutrient pollution of water (see paragraph 4) and also, currently, of overall nutrient pollution, especially in countries where municipal waste water pollution has already been significantly reduced. 
Maataloudesta vesiin kulkeutuvan ravinnekuormituksen vähentämistoimien tehokkuus 70 Maatalous on vesien pääasiallinen hajakuormituslähde (ks. kohta 4). Se on myös nykyisin vesien pääsiallinen ravinnekuormituksen lähde ylipäätään, etenkin maissa, joissa yhdyskuntajätevesistä johtuvaa pilaantumista on jo merkittävästi vähennetty.
For instance, agriculture accounts for about two thirds of the waterborne nitrogen load in Finland, but for one third in Poland. 
Esimerkiksi Suomessa kaksi kolmasosaa vesien mukana kulkeutuvas-ta typpikuormituksesta on peräisin maataloudesta, kun taas Puolassa maatalous aiheuttaa yhden kolmasosan typpikuormituksesta.
Observations 31 71 The EU adopted the nitrates directive in 1991 with the aim of protecting water against pollution caused by nitrates from agriculture in areas draining into waters already polluted or at risk of pollution, the so-called ‘nitrate vulnerable zones’ in which nitrate action programmes must be implemented. 
Huomautukset 31 71 EU hyväksyi vuonna 1991 nitraattidirektiivin, jolla pyritään suojelemaan vesiä maatalouden nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta alueilla, joilta vesi valuu pilaantuneisiin tai pilaantumisvaarassa oleviin vesistöihin. Näillä ”nitraattiherkillä alueilla” on sovellettava nitraatteja koskevia toimenpideohjelmia.
A Member State could also apply the directive’s requirements throughout its entire territory if it so decided. 
Jäsenvaltio voi myös päättää soveltaa direktiivin vaatimuksia koko alueellaan.
72 A cross-compliance mechanism was introduced in 2005 which links the payments received by farmers to their compliance with environmental requirements, among other things. 
72 Vuonna 2005 otettiin käyttöön täydentävien ehtojen järjestelmä, jossa viljelijöiden saamat tukimaksut kytkettiin muun muassa siihen, ovatko he noudattaneet ympäristövaatimuksia.
73 Under the water framework directive, where the basic measures — implementation of the nitrates directive and the other measures for the control of diffuse pollution (see paragraph 29) — are insufficient to achieve good water status, as is the case in the Baltic Sea region, supplementary measures should be implemented in the catchment areas of water bodies which are failing to achieve good water status. 
73 Vesipolitiikan puitedirektiivissä säädetään, että jos perustoimenpiteet (nitraattidi-rektiivin ja muiden hajakuormituksen hallintaa koskevien toimenpiteiden täytäntöönpano, ks. kohta 29) eivät riitä saavuttamaan vesien hyvää tilaa (kuten Itämeren tapauksessa), täydentäviä toimenpiteitä olisi toteutettava niillä vesistöjen valuma-alueilla, joilla vesien hyvää tilaa ei ole onnistuttu saavuttamaan.
These supplementary measures must be included in the river basin management plans. 
Nämä täydentävät toimenpiteet on sisällytettävä vesienhoitosuunnitelmiin.
For the Member States visited, these measures mostly correspond to the measures in rural development programmes co-financed by the European Agricultural Fund for Rural Development. 
Tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa nämä toimenpiteet vastaavat lähinnä maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteitä, joita osarahoitetaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta.
74 We examined whether: — the Member States’ implementation of the requirements of the nitrates directive is effective and the Commission’s follow-up is appropriate; — the cross-compliance mechanism is effective in relation to water protection; — the EU-co-financed rural development measures aimed at water protection are effective as regards nutrient reduction. 
74 Tarkastimme – ovatko jäsenvaltiot panneet nitraattidirektiivin vaatimukset tehokkaasti täytäntöön ja onko komission toteuttama seuranta tarkoituksenmukaista – onko täydentävien ehtojen järjestelmä tehokas vesiensuojelun näkökulmasta – ovatko EU:n osarahoittamat maaseudun kehittämistoimenpiteet, joiden tarkoituksena on vesiensuojelu, tehokkaita ravinteiden vähentämisen kannalta.
Observations 32 The nitrates directive is not effectively implemented, despite Shortcomings in the designation of vulnerable zones 75 Nitrate vulnerable zones should include all areas of land which drain into polluted waters (i.e. eutrophic waters, waters with nitrates concentration of above 50 mg/l) or which are at risk of pollution, and which contribute to pollution by nitrates. 
Huomautukset 32 Nitraattidirektiivin täytäntöönpano ei ole tehokasta, vaikka komissio on onnistunut seurannassa suhteellisen hyvin Puutteet pilaantumiselle alttiiden vyöhykkeiden määrittämisessä 75 Nitraattiherkkinä olisi pidettävä kaikkia maa-alueita, joilta vesi valuu pilaantuneisiin (rehevöityneet vedet ja vedet, joiden nitraattipitoisuus on yli 50 mg/l) tai pilaantumisvaarassa oleviin vesistöihin ja jotka edistävät nitraattien aiheuttamaa pilaantumista.
Member States then have to implement an action programme in these zones. 
Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpideohjelma näillä vyöhykkeillä.
Germany, Denmark, Finland and Lithuania have not designated specific zones, as they chose to apply the action programmes across their entire territories. 
Saksa, Tanska, Suomi ja Liettua eivät ole määrittäneet erityisiä vyöhykkeitä, vaan ovat päättäneet soveltaa toimenpideohjelmaa koko alueellaan.
The other four Member States, particularly Poland, despite almost entirely draining into the Baltic Sea, have designated only a small part of their territories as nitrate vulnerable zones (Estonia, 7 %; Latvia, 13 %; Poland, 4.5 % and Sweden, 22 %). 
Muut neljä jäsenvaltiota – ja etenkin Puola – ovat määrittäneet nitraattiherkiksi alueiksi vain pienen osan alueestaan (Latvia 13 prosenttia, Puola 4,5 prosenttia, Ruotsi 22 prosenttia ja Viro 7 prosenttia), vaikka niiden vedet valuvat lähes kokonaisuudessaan Itämereen.
The Commission has questioned the adequacy of the designation of vulnerable areas in these countries, even taking Poland to the European Court of Justice (see paragraph 82). 
Komissio on kyseenalaistanut nitraattiherkkien alueiden määrittelyn näissä maissa ja jopa vienyt Puolan Euroopan unionin tuomioistuimeen (ks. kohta 82).
76 Applying an action programme to an entire territory, as done in Finland, facilitates acceptance of the rules, as they are the same for all farmers. 
76 Toimenpideohjelman soveltaminen koko maassa, kuten Suomessa tehdään, helpottaa sääntöjen hyväksymistä, sillä säännöt ovat samat kaikille viljelijöille.
However, in extensive farming areas with low application of fertilisers, good status and low risk of pollution of receiving bodies of water, certain action programme requirements are superfluous but the administrative and inspection costs are increased. 
Laajaperäisen maanviljelyn alueilla, joilla lannoitteita käytetään vähän, vastaanottavien vesistöjen tila on hyvä ja niiden pilaantumisvaara on vähäinen, eräät toimenpideohjelman vaatimukset ovat tarpeettomia, mutta lisäävät hallinnollisia ja tarkastuskuluja.
In intensive farming and animal-rearing areas, on the other hand, the requirements may be insufficient to achieve the nutrient reductions necessary for reaching the good status of inland and Baltic Sea waters. 
Toisaalta tehoviljelyn ja eläintenkasvatuksen alueilla vaatimukset eivät välttämättä riitä ravinteiden vähennykseen, joka on tarpeen sisävesien ja Itämeren hyvän tilan saavuttamiseksi.
For instance, after having applied the nitrates directive for 20 years, a significant proportion of the water bodies in southern Finland are of a poor status. 
Esimerkiksi Etelä-Suomessa, missä nitraattidirektiiviä on sovellettu 20 vuoden ajan, merkittävässä osassa vesistöjä vesien tila on välttävä.
Also, Finland has not recently reduced its nitrogen inputs into the Baltic Sea (see Figure 2). 
Suomi ei myöskään ole viime aikoina vähentänyt typpipäästöjään Itämereen (ks. kaavio 2).
77 There is still a long way to go before reaching the phosphorus input reduction targets (see Annex III). 
77 Fosforikuormituksen vähennystavoitteiden saavuttamiseen on vielä pitkä matka (ks. liite III).
Furthermore, the nitrates directive focuses on nitrates and does not impose limits on applications of phosphorus53. 
Lisäksi nitraattidirektiivi keskittyy nitraatteihin, eikä siinä säädetä fosforin levityksen rajoituksista53.
Therefore, when eutrophication is triggered by phosphorus, applying a nitrate action programme will not necessarily solve the problem and Member States may have to take additional measures. 
Jos rehevöitymisen syynä on fosfori, nitraatteja koskevan toimenpideohjelman soveltaminen ei välttämättä ratkaise ongelmaa, vaan jäsenvaltio saattaa joutua toteuttamaan lisätoimenpiteitä.
Requirements limiting the application of phosphorus to land had not been set in the Member States visited (see paragraph 35). 
Tarkastuskäynnin kohteena olleissa maissa ei ollut asetettu rajoituksia fosforin levittämiselle maahan (ks. kohta 35).
53 This problem is only indirectly addressed by the directive under the requirement ‘limitation to the land application of fertilisers’ because, in general, nitrates and phosphorus are present together (with other nutrients) in fertilisers. 
53 Tätä ongelmaa käsitellään vain epäsuorasti direktiivin vaatimuksessa lannoitteiden maahan levittämisen rajoittamisesta. Lannoitteissa esiintyy yleensä sekä nitraatteja että fosforia (sekä muita ravinteita).
However, that requirement does not guarantee limitation of phosphorus application, as the proportion of different nutrients varies in commercial fertilisers. relatively successful follow‐up on the part of the Commission 
Vaatimus ei silti takaa, että fosforin käyttö vähenee, sillä eri ravinteiden osuus kaupallisissa lannoitteissa vaihtelee.
Observations 33 Variations in the content of the nitrate action programmes 78 The directive includes both compulsory and optional requirements to be complied with by farmers. 
Huomautukset 33 Nitraatteja koskevien toimenpideohjelmien sisältö vaihtelee 78 Direktiivissä säädetään viljelijöille pakollisista ja vapaaehtoisista vaatimuksista.
However, it sets precise limits only for a few of the compulsory requirements, which are therefore applied uniformly by all Member States54. 
Siinä kuitenkin määritetään tarkat raja-arvot vain muutamien pakollisten vaatimusten osalta. Näitä vaatimuksia sovelletaan siis yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa54.
As regards other compulsory requirements, the precise rules are established by the Member States in their nitrate action programmes. 
Jäsenvaltiot määrittävät muiden pakollisten vaatimusten osalta tarkat säännöt nitraatteja koskevissa toimenpideohjelmissaan.
In the three Member States visited, these rules varied in their rigour and were less strict than those in a study conducted on behalf of the Commission, as shown in Table 2. 
Kolmessa tarkastuskohteena olleessa jäsenvaltiossa näiden sääntöjen tiukkuus vaihteli, ja ne olivat löyhemmät kuin komission toimeksiannosta tehdyssä tutkimuksessa, kuten tuodaan esiin taulukossa 2.
79 The directive imposes a precise limit on the application of nitrogen from manure, but not on the application of nitrogen from mineral fertilisers, which has increased55. It also includes a general requirement for Member States to provide limitations on the overall quantity of nitrogen fertilisers to be applied. 
79 Direktiivissä rajoitetaan lannasta peräisin olevan typen levitystä tarkasti, mutta ei kivennäislannoitteista peräisin olevan typen levitystä, joka on lisääntynyt55. Direktiivissä vaaditaan lisäksi yleisluontoisesti, että jäsenvaltioiden on rajoitettava typen määrää levitettävissä lannoitteissa.
The effectiveness of such a requirement is best ensured by having fertilisation plans prepared by independent experts and approved by the competent authorities. 
Tällaisten vaatimusten tehokkuus varmistetaan parhaiten siten, että lannoitussuunnitelman tekeminen annetaan riippumattomien asiantuntijoiden tehtäväksi ja että suunnitelmille on haettava toimivaltaisten viranomaisten hyväksyntä.
However, under the nitrates directive, fertilisation plans and records are not compulsory for farmers. 
Suomen toimenpideohjelmassa viljelijöitä ei vaadita noudattamaan lannoitussuunnitelmia.
Finland’s action programme does not require farmers to apply fertilisation plans and Poland requires fertilisation records while also requiring fertilisation plans for farms above 100 ha, i.e. 1 % of the total number of farms in Poland. 
Puolassa vaaditaan lannoiterekisteri, mutta myös lannoi-tussuunnitelmat yli 100 hehtaarin tiloilta eli yhdeltä prosentilta Puolan maatilojen kokonaismäärästä.
In these two countries, these requirements are not compulsory, but they are applied on a voluntary basis by farmers as conditions for receiving agri-environmental payments56. 
Kummassakaan maassa nämä vaatimukset eivät ole pakollisia, vaan viljelijät voivat soveltaa niitä vapaaehtoisesti maatalouden ympäristötuen ehtona56.
Latvia requires both fertilisation plans and records for farms above 20 ha (or 3 ha in the case of horticultural holdings), which account for 85 % of agricultural land in nitrate vulnerable zones. 
Latviassa vaaditaan niin lannoitussuunnitelma kuin lannoiterekisterikin yli 20 hehtaarin tiloilta (ja yli 3 hehtaarin puutarhatiloilta). Tämä vastaa 85:tä prosenttia nitraattiherkillä alueilla olevasta maatalousmaasta.
80 Furthermore, the implementation of certain requirements, which is difficult to check as they involve refraining from fertilisation on certain dates or on certain strips of land (see III.1.1, II.A.2 and II.A.4 in Table 2), would be better ensured if the use of fertilisation records was required. 
80 Joidenkin vaatimusten toteuttamista on lisäksi vaikea tarkastaa, koska niihin kuuluu pidättäytyminen lannoitteiden käytöstä tiettyinä ajankohtina tai tietyillä vyöhykkeillä (ks. kohdat III.1.1, II.A.2 ja II.A.4 taulukossa 2).
In the absence of such records, breaches can hardly be established with certainty (and sanctions applied) unless the farmer is caught red-handed. 
Rekisterin puuttuessa rikkomistapauksia on varsin vaikea todeta varmasti (ja soveltaa seuraamuksia), ellei viljelijä jää kiinni verekseltään.
54 Annex III.2, limit of 170 kg/ha/ year on the application of nitrogen from manure and Annex II.A.3, prohibition on applying fertilisers to water-saturated, flooded, frozen or snow-covered ground. 
54 Liitteessä III olevassa 2 kohdassa rajoitus 170 kg/ha/ vuosi, joka koskee lannasta peräisin olevan typen määrää, sekä liitteessä II olevan A kohdan 3 alakohdassa kielto, joka koskee lannoitteiden käyttöä maahan soisilla, tulvineilla, roudassa olevilla tai lumipeitteisillä mailla.
55 According to Eurostat, from 2004 to 2012, the overall application of nitrogen from mineral fertilisers has increased at an annual average of more than 4 % in Estonia, Latvia and Lithuania and less in Poland and Sweden. 
55 Eurostatin mukaan kivennäislannoitteista peräisin olevan typen määrä lisääntyi vuosittain keskimäärin yli 4 prosenttia Latviassa, Liettuassa ja Virossa ja vähemmän Puolassa ja Ruotsissa vuosina 2004–2012.
It has decreased at an annual average of 1 % in Germany, Finland and Denmark. 
Se väheni vuosittain keskimäärin yhden prosentin Saksassa, Suomessa ja Tanskassa.
56 In Finland, this represents around 90 % of Finnish farmers, accounting for 97 % of the arable land. 
56 Suomessa tämä koskee noin 90:tä prosenttia viljelijöistä ja 97:ää prosenttia viljelymaasta.
In Poland, records must also be kept by farmers receiving agri-environmental payments, but fertilisation plans are only required of farmers receiving payments under ‘organic farming’ and ‘sustainable farming’ agri-environmental schemes, accounting for 12 % of the arable land. 
Myös Puolassa maatalouden ympäristötukea saavien viljelijöiden on pidettävä rekisteriä, mutta lannoitussuunnitelmaa edellytetään ainoastaan viljelijöiltä, jotka saavat luonnonmukaiseen viljelyyn ja kestävään maatalouteen liittyvien ympäristötukijärjestelmien mukaista tukea. Tämä kattaa 12 prosenttia viljelymaasta.
Study conducted on behalf of the Commission, ‘Recommendations for establishing actions programmes under Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agriculture sources’, DLO-Alterra Wageningen UR, DLO-Plant research International Wageningen UR, NEIKER Tecnalia, Derio, Spain, Institute of Technology and Life Sciences (ITP), Warsaw, Poland, Swedish Institute of Agricultural and Environmental Engineering (JTI), Uppsala, December 2011. 
Komission toimeksiannosta tehty selonteko ”Recommendations for establishing Actions Programmes under Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources”, (DLO-Alterra Wageningen UR, DLO-Plant research International Wageningen UR, NEIKER Tecnalia, Derio, Espanja, Institute of Technology and Life Sciences (ITP), Varsova, Puola ja Institutet för jordbruks-och miljöteknik (JTI), Uppsala), joulukuu 2011.
Observations 35 The Commission’s follow‐up has been relatively successful but time consuming 81 The Commission should ensure that the nitrates directive is correctly implemented by the Member States57. 
Huomautukset 35 Komission toteuttama seuranta on ollut suhteellisen onnistunutta, mutta aikaavievää 81 Komission olisi varmistettava, että jäsenvaltiot panevat nitraattidirektiivin täytäntöön asianmukaisesti57.
However, it is up to the Member States to approve the designation of nitrate vulnerable zones or the nitrate action programmes. 
On kuitenkin jäsenvaltioiden tehtävä määrittää nitraattiherkät alueet ja laatia nitraatteja koskevat toimenpideohjelmat.
Every 4 years, Member States must submit a report (‘Article 10 report’) to the Commission containing a justification of the nitrate vulnerable zones they have designated, the results of their monitoring of water pollution by nitrates and a summary of their action programmes. 
Jäsenvaltioiden täytyy neljän vuoden välein esittää komissiolle (10 artiklan mukainen) kertomus, josta käyvät ilmi nitraattiherkkien alueiden määrittämisperusteet ja nitraattien aiheuttamaa vesien pilaantumista koskevan seurannan tulokset. Lisäksi kertomuksessa on esitettävä yhteenveto jäsenvaltion toimenpideohjelmasta.
Where the Commission believes the directive has not been implemented correctly, the sole coercive tool at its disposal is legal action. 
Jos komissio katsoo, että direktiiviä ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön, sillä ei ole käytettävissä muita pakottavia välineitä kuin oikeudelliset toimet.