natgillin/translations-raw huggingface dataset:
14.4.2000 EN Official Journal of the European Communities C 109/9 1. Changes in the accommodation requirements of the Court of Justice between 1979 and 1994, and the ways in which those requirements were met For the purposes of considering the remarks made in the Court of AuditorsŐ report, it is necessary briefly to recall the context in which the accommodation requirements of the Court of Justice evolved between 1979 and 1994 (see the annexed brief chronol-ogy). 
18 Sivu 14.4.2000 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti C 109/9 1 Tuomioistuimen toimitilan tarpeen kehitys vuosina 1979Ń1994 ja tehdyt ratkaisut Lyhyt katsaus yhteisjen tuomioistuimen toimitilan tarpeen kehitykseen vuosina 1979Ń1994 on tarpeen tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa oleviin huomautuksiin vastaamiseksi (liit-teen luettelo tapahtumista aikajrjestyksess).
Provisional solutions in response to constantly and rapidly evolving requirements It became apparent as early as 1979 that the main building of the Court of Justice (the Palais) was inadequate to accommodate all the staff of the institution, which was growing rapidly. 
1.1 Jatkuvasti ja nopeasti kasvaneiden tarpeiden edellyttmt vliaikaiset ratkaisut Yhteisjen tuomioistuimen Palais-rakennus, joka valmistui vuonna 1972, osoittautui jo vuonna 1979 riittmttmksi yhteisjen tuomioistuimen koko henkilkuntaa varten, jonka mr kasvoi nopeasti.
As a result of the 1981 and 1986 enlargements and the setting-up of the Court of First Instance in 1989, the number of members of staff of the Court of Justice increased from 363 in 1980 to 733 in 1989 Ń a rise of 102 %. 
Vuosina 1981 ja 1986 tapahtuneiden laajentumisten ja vuonna 1989 tapahtuneen yhteisjen ensimmisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisen vuoksi yhteisjen tuomioistuimen henkilkunnan mr kasvoi 363:sta (vuonna 1980) 733:een (vuonna 1989), eli 102 prosenttia.
In order to cope with that increase, it became necessary to rent 40 offices in the Jean Monnet building in 1979, followed by a further 80 in 1980. 
Henkilkunnan mrn kasvun vuoksi Jean Monnet Ńrakennuksesta oli vuokrattava 40 toimistohuonetta vuonna 1979 ja edelleen 80 toimistohuonetta lis vuonna 1980.
Towards the end of 1985, 140 offices were installed in prefabricated huts at Weimershof. 
Vuoden 1985 lopulla 140 toimistohuonetta sijoitettiin tilapisrakennuksiin Weimershofiin.
Following the 1986 enlargement and the abandonment of the prefabricated buildings on the Weimershof site in 1988, it became necessary to rent a further 150 offices in the BAK building. 
Vuonna 1986 tapahtuneen laajentumisen johdosta ja Weimershofin tilapisrakennuksista luopumisen jlkeen vuonna 1988 BAK-rakennuksesta oli viel vuokrattava 150 toimistohuonetta.
1.2. An unsatisfactory state of affairs The renting of those various office premises outside the precincts of the institution, at locations some distance from the Palais, was unsatisfactory from a functional standpoint; for an institution such as the Court of Justice, whose activities are closely interconnected, the scattering of its departments over a number of different sites gives rise to a substantial loss of time and efficiency. 
1.2 Eptyydyttv tilanne Niden eri toimistotilojen vuokraaminen yhteisjen tuomioistuimen rakennuksen ulkopuolelta eripituisten matkojen pst oli toiminnan kannalta eptyydyttv, sill osastojen hajaantuminen eri sijaintipaikkoihin aiheutti yhteisjen tuomioistuimen kaltaiselle toimielimelle, jonka eri osastojen toiminta on hyvin limit-tist, merkittv ajanhukkaa ja tehokkuuden laskua.
Moreover, the prefabricated buildings rented at Weimershof did not fulfil current criteria in terms of hygiene and comfort. 
Sit paitsi Weimershofista vuokratut tilapisrakennukset eivt olleet yleisesti noudatettavien tysuojelu-ja mukavuusvaatimus-ten mukaisia.
It further became apparent, from 1985 onwards, that the Palais was inadequate not only as regards office space but also, and above all, as regards the institutionŐs requirements with respect to courtrooms equipped with interpretersŐ booths, particularly in anticipation of the creation of the Court of First Instance. 
Nin ollen jo 1985 kvi ilmi, ett Palais-rakennus oli liian pieni sek toimistotiloiltaan ett ennen kaikkea tulkkaustiloin varustettujen istuntosalien osalta, varsinkin kun yhteisjen ensimmisen oikeusasteen tuomioistuimen perustaminen oli odotettavissa.
1.3. An appropriate response: the construction of the annexes The first annexe (Annexe A or the Erasmus building), the construction of which was decided in 1984, was handed over in October 1988, nine years after the Court of Justice had formally notified the Council of its accommodation problems. 
1.3 Asianmukainen ratkaisu: lisrakennusten rakentaminen Ensimminen lisrakennus (lisrakennus A eli Erasmus-rakennus), jonka rakentamisesta oli ptetty vuonna 1984, luovutettiin kyttn lokakuussa 1988 eli yhdeksn vuotta sen jlkeen, kun yhteisjen tuomioistuin oli ilmoittanut neuvostolle toimitilaongelmis-taan.
Annexe B (the Thomas More building), the construction of which commenced when the Financing Law was passed in June 1989, was handed over in 1992, enabling the requirements arising from the 1986 enlargement to be met in part. 
Lisrakennus B (Thomas More -rakennus), jota oli alettu rakentaa, kun sen rahoittamista koskeva laki oli hyvksytty keskuussa 1989, luovutettiin kyttn vuonna 1992, ja sen ansiosta kyettiin osaksi tyydyttmn vuoden 1986 laajentumisesta syntyneet tarpeet.
Annexe C was completed and occupied in October 1994; its construction had been decided on in 1989 and the corresponding financing law was passed in December 1990, not only with a view to coping with the future enlargement in 1995 but also on account of the presence of asbestos in the Palais and the European ParliamentŐs insistence on recovering possession of the premises occupied by the Court of Justice in the BAK building. 
Lisrakennus C, jonka rakentamisesta ptettiin vuonna 1989 ja jonka rahoittamista koskeva laki hyvksyttiin joulukuussa 1990, rakennettiin paitsi vuonna 1995 tapahtuvan uuden laajentumisen vuoksi mys siksi, ett Palais-rakennuksessa oli todettu asbestia ja siksi, ett Euroopan parlamentti vaati yhteisjen tuomioistuinta luovuttamaan takaisin BAK-rakennuksesta vuokratut tilat. Rakennus valmistui ja luovutettiin kyttn lokakuussa 1994.
It was not until that building was handed over that it became possible, for the first time in 15 years, to accommodate all the staff within one and the same complex of buildings. The annexes to the Palais, successively constructed and handed over as described above, have therefore replaced a series of make-shift facilities, thereby providing the Court of Justice with premises suitable for its task and its operation. As indicated in paragraph 2 of the Court of AuditorsŐ report, those buildings were constructed one after the other in order to meet constantly evolving requirements. 
Vasta tmn rakennuksen tultua kyttn luovutetuksi koko henkilkunta voitiin ensimmist kertaa 15 vuoteen sijoittaa yhteen ja samaan rakennuskompleksiin. Palais-rakennuksen lisrakennusten rakentamisella ja kyttn saamisella on siis korvattu tilapistiloja, ja niiden ansiosta yhteisjen tuomioistuin on saanut kyttns tehtvns hoitamisen ja toimintansa kannalta asianmukaiset tilat. Kuten tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen 2 kohdassa on todettu, rakennustyt niveltyivt toisiinsa vaiheittain siten, ett jatkuvasti kasvava toimitilojen tarve voitiin tyydytt.
They have not from the outset formed part of a comprehensive building programme. 
Niit ei ole alun perin sisllytetty kokonaisvaltaiseen toimitilasuunnitelmaan.
A buildings policy evolving in parallel with that of the other Community institutions In seeking to resolve its accommodation problems in such a way as to enable it to perform its judicial functions to the best of its ability, the Court of Justice, like all the other Community institutions, initially chose the option of renting, having considered and then rejected the idea of financing certain buildings itself. 
1.4 Yhteisjen muiden toimielinten kanssa samansuuntainen toimitilapolitiikka Etsiessn toimitilaratkaisuja, jotka parhaiten edistisivt lainkyt-ttehtvn hoitamista, yhteisjen tuomioistuin noudatti aluksi vuokraamismallia, kuten kaikki muutkin yhteisjen toimielimet, vaikka se tutkikin tiettyjen kiinteistjen omarahoitusvaihtoehdon, jonka se sitten tosin hylksi.
Prior to 1992, at a time when the seats of the Community institutions had not been definitively fixed and the Budgetary Authority had not yet adopted its policy in favour of the purchase of premises, the Court of Justice was not in a position to spearhead a new buildings policy, which it was for the political institutions of the Community to define. 
Ennen vuotta 1992, jolloin yhteisjen toimielinten sijaintipaikkoja ei ollut lopullisesti vahvistettu ja jolloin budjettivallan kyttj ei ollut pttnyt suosittaa kiinteistjen ostoa, yhteisjen tuomioistuin ei katsonut voivansa olla uuden toimitilapolitiikan edellkvij, sill tmn politiikan sislln mrittminen kuului yhteisjen poliittisille toimielimille.
Thus, it was only when that new buildings policy had been clearly defined by the Budgetary Authority in 1992 that the Court of Justice could begin to consider the possibility of purchasing the annexes. 
Nin ollen vasta kun budjettivallan kyttj vuonna 1992 mritti tmn uuden toimitilapolitiikan sislln, yhteisjen tuomioistuin alkoi valmistautua lisrakennusten hankkimiseen omistukseensa.
The observations contained in the Court of AuditorsŐ report must be read in the light of that situation. 
Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa olevat huomautukset on nhtv tt taustaa vasten.
The occupation of the annexes to the Palais without a written contract In paragraph 9 of its report, the Court of Auditors criticises the Court of Justice for having entered into occupation of the annexes 
2 Palais-rakennuksen lisrakennusten kytt ilman kirjallista sopimusta Tilintarkastustuomioistuin kritisoi kertomuksensa 9 kohdassa yhteisjen tuomioistuinta Palais-rakennuksen lisrakennusten hal
C 109/10 EN Official Journal of the European Communities 14.4.2000 to the Palais without first signing a written contract. 
C 109/10 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti 14.4.2000 litsemisesta ilman kirjallista sopimusta.
The following comments need to be made in that regard. 
Thn on syyt vastata seuraavaa.
Once the plans for the construction and leasing of a first annexe had taken shape, the Court of Justice informed the Luxembourg authorities of its wish to reach agreement as to the rent to be paid by the institution. 
Heti kun hanke ensimmisen rakennettavan lisrakennuksen vuokraamiseksi oli muotoutunut, yhteisjen tuomioistuin ilmoitti Luxemburgin viranomaisille haluavansa tiet sen maksettavaksi tulevan vuokran suuruuden.
However, it was not possible to enter into proper negotiations concerning the precise amount of the rent until 1989, six months after the entry into occupation of Annexe A, when the Court of Justice received from the Comit de Coordination pour lŐInstallation dŐInstitutions et Organismes Europens  Luxembourg (CCIIOE), the relevant Luxembourg interministerial coordinating body, a draft lease in respect of that annexe. 
Varsinaiset neuvottelut vuokran tarkasta mrst saatettiin kuitenkin aloittaa vasta kuusi kuukautta lisrakennuksen A kyttnoton jlkeen vuonna 1989, kun yhteisjen tuomioistuin oli saanut tmn lisrakennuksen vuokrasopimusluonnoksen Comit de coordination pour lŐinstallation dŐinstitutions et organismes europens  Luxembourgilta (CCIIOE; Euroopan yhteisjen toimielimien sijoittamista Luxemburgiin hoitava koordinointikomi-tea), joka on luxemburgilainen ministeriiden vlinen yhteisty-elin.
The Court of Justice thereupon insisted on the conclusion of a lease of Annexe A as soon as possible and on the immediate opening of discussions concerning the terms for the letting of the future Annexes B and C, with a view to avoiding the occupation of those buildings without any written agreement (letter from the Registrar to the President of the CCIIOE of 8 May 1989). 
Yhteisjen tuomioistuin vaati tuolloin, ett lisrakennusta A koskeva sopimus oli tehtv mahdollisimman pian ja ett samalla oli aloitettava neuvottelut tulevien lisrakennusten B ja C vuokra-ehdoista, jotta nit rakennuksia ei kytettisi ilman kirjallista sopimusta (kirjaajan kirje CCIIOE:n puheenjohtajalle 8.5.1989).
To that end, comparative studies were prepared showing, in particular, the rents charged for the buildings occupied by the other institutions in the Kirchberg area. 
Tt varten tehtiin vertailuja varsinkin muiden toimielimien Kirchbergin alueella hallitsemistaan rakennuksista maksamiin vuokriin nhden.
The representatives of the Court of Justice and the Luxembourg authorities reached agreement on the rent for Annexe A in May 1992. 
Yhteisjen tuomioistuin ja Luxemburgin viranomaiset psivt sopimukseen lisrakennuksen A vuokran mrst toukokuussa 1992.
The Court of Justice had meanwhile received draft lease agreements in respect of Annexes B and C. The rent per square metre was much higher than that agreed for Annexe A, and was well in excess of the rents charged in the Kirchberg area. 
Yhteisjen tuomioistuin oli tll vlin saanut lisrakennusten B ja C vuokrasopimuksia koskevat luonnokset. Vuokran mr neli-metri kohden oli paljon suurempi kuin lisrakennuksesta A neuvoteltu vuokra, ja se oli paljon Kirchbergin alueella perittyj vuokria korkeampi.
The Court of Justice was concerned, first, to conclude agreements which accorded with the principles of sound financial management, particularly those of economy and cost-effectiveness (see Article 2 of the Financial Regulation of 21 December 1977 applicable to the general budget of the European Communities (OJ L356, 31.12.1977, p. 
Yhteisjen tuomioistuin halusi tehd sellaiset sopimukset, joissa noudatetaan moitteettoman varainhoidon periaatetta ja erityisesti taloudellisuuden ja kustannusvaikuttavuuden periaatteita (ks. Euroopan yhteisjen yleiseen talousarvioon sovellettavan 21 pivn joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen (EYVL L 356, 31.12.1977, s.
1)), and, second, to follow the course outlined by the Court of Auditors in its 1979 report (1) by ensuring that the lease included a purchase option. It therefore rejected those draft lease agreements. 
1) 2 artikla), sek noudattaa tilintarkastustuomioistuimen vuodelta 1979 olevassa kertomuksessa (1) antamaa ohjetta sisllyttmll vuokrasopimukseen osto-oikeuden, mink vuoksi se hylksi sopimusluonnokset.
As the policy that the Community institutions should purchase their buildings was firmed up, the thinking of the Court of Justice at this juncture was directed to the prospect of purchasing, which warranted the inclusion in the contract under discussion of a clause permitting deferred purchase. 
Koska suuntaus, ett yhteisjen toimielimet hankkivat rakennuksia omistukseensa, vahvistui, alettiin tuolloin harkita rakennusten ostamista, mink vuoksi neuvoteltavaan sopimukseen oli perusteltua sisllytt lauseke, jonka mukaan osto on mahdollinen myhemmin.
Since that clause necessitated negotiations between the Court of Justice and the Luxembourg State, the signature of a lease was postponed. 
Koska yhteisjen tuomioistuimen oli neuvoteltava tst lausekkeesta Luxemburgin valtion kanssa, vuokrasopimuksen allekirjoittamista lykttiin.
(1) Special Report of the Court of Auditors on accommodation policies of the institutions of the European Communities, in particular point 7.5.3 (OJ C 221, 3.9.1979, p. 1). 
(1) Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus Euroopan yhteisjen toimitilapolitiikasta (EYVL C 221, 3.9.1979, s. 1, erityisesti 7.5.3 kohta).
Mindful of its duty under the Treaties to ensure the continuity of its judicial task, and faced with the impossibility of concluding written leases on favourable terms, the Court thought it best to opt for the third of the above solutions pending the conclusion, on 15 November 1994, of the lease-option agreement (see point 5). 
Edell kuvatussa tilanteessa yhteisjen tuomioistuimella oli seuraavat vaihtoehdot: Ń poiketa moitteettoman varainhoidon asettamista vaatimuksista ja allekirjoittaa sopimukset sellaisinaan (eli hyvksy sopimuskumppanin ehdottomat ja kalliit vaatimukset), Ń pysytt voimassa tilapisratkaisut, jotka nekn eivt olleet kustannuksettomia ja jotka vaikeuttivat yh enemmn sen toimintaa (ks. edell 1.1 ja 1.2), Ń kiireellisimpn parannuksena ottaa lisrakennukset kyttn. Koska yhteisjen tuomioistuimelle on perustamissopimuksissa asetettu velvollisuus vastata lainkytttehtvns hoitamisesta jatkuvasti ja koska oli mahdotonta pst hyvksyttvn vuokra-sopimukseen, se katsoi parhaaksi noudattaa kolmatta vaihtoehtoa, kunnes vuokra-/ostosopimus tehtiin 15.11.1994 (ks. jljempn 5 kohta).
In the view of the Court of Justice, the formal irregularity resulting from the occupation of buildings without a written lease must be considered in the light of the constraints described above. 
Yhteisjen tuomioistuin katsoo, ett sit muodollista sntjenvastaisuutta, joka johtuu siit, ett rakennuksia on hallittu ilman kirjallista vuokrasopimusta, on arvioitava edell kuvattuja rajallisia toimintavaihtoehtoja vastaan.
Occupation of the annexes without a written lease justified the payment of some financial consideration. 
Lisrakennusten kytst oli kirjallisen vuokrasopimuksen puuttuessakin maksettava vastiketta.
This took the form of advances on rent, calculated on the basis of market rental levels and by reference to the rents paid by the other Community institutions in the Kirchberg area. 
Nin maksettiin vuokrasta etumaksuja, joiden suuruus laskettiin markkinavuokrien ja muiden toimielinten Kirchbergin alueella maksamien vuokrien perusteella.
The advances paid between 1988 and 1994 were taken into account as accrued instalments of the purchase price of the annexes (see point 5.3.2). 
Vuosina 1988Ń1994 maksetut etumaksut on otettu huomioon maksettuina erin lisrakennusten kauppahinnassa (ks. jljempn 5.3.2).
In paragraph 11 of its report, the Court of Auditors states that those advances were paid in accordance with the availability of budgetary funds and not on the basis of verified economic parameters. 
Tilintarkastustuomioistuin esitt kertomuksensa 11 kohdassa, ett etumaksut maksettiin kytettviss olevien talousarviomrrahojen eik tarkistettujen rahassa arvioitujen parametrien mukaan.
In actual fact, for as long as the Court of Justice remained in a renting situation, the advances paid by it were calculated by reference to the rents charged for comparable buildings occupied by the other institutions in the Kirchberg area (2). 
Tosiasiassa kuitenkin yhteisjen tuomioistuin maksoi vuokralaisena etumaksuja, jotka perustuivat muiden toimielinten Kirchbergin alueella hallitsemistaan vastaavista rakennuksista maksamiin vuokriin (2).
It was only when the Court of Justice envisaged the purchase of accommodation that the advance payments exceeded the rents charged for comparable premises in the Kirchberg area, in such a way as to correspond to the appropriations granted by the Budgetary Authority. 
Vasta siit lhtien, kun yhteisjen tuomioistuin alkoi valmistautua hankkimaan toimitilat omistukseensa, etumaksut ylittivt Kirchbergin alueella vastaavista rakennuksista perityt vuokrat ja vastasivat budjettivallan kyttjn myntmi mrrahoja.
The Court of Auditors also states in paragraph 11 that the advances were not fixed on the basis of a prior, bilaterally negotiated assessment of the true costs of each of the buildings. 
Tilintarkastustuomioistuin huomauttaa tss samassa kohdassa, ett etumaksut eivt perustuneet osapuolten vliseen ennakkoarvioon kunkin rakennuksen todellisista kustannuksista.
However, for as long as the parties were in a lessor/lessee situation, the Court of Justice, as a mere lessee, was not in a position to require information as to the total construction cost and the financial arrangements adopted by the Luxembourg authorities, particularly as (2) See, in particular, the Annual Report of the Court of Auditors concerning the financial year 1987, point 10.50 (OJ C 316, 12.12.1988, p. 
Niin kauan kuin osapuolet lhtivt vuokrausajatuksesta, yhteisjen tuomioistuin ei kuitenkaan voinut vuokralaisena vaatia, ett sille ilmoitettaisiin rakennuskustannusten yhteismr ja Luxemburgin viranomaisten hyvksymt rahoitusehdot, erityisesti sijoitetun poman (2) Ks. erityisesti tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 1987, 10.50 kohta (EYVL C 316, 12.12.1988, s.
14.4.2000 EN Official Journal of the European Communities C 109/11 regards the period of amortisation of the capital sums invested (1). As a lessee, it sought to negotiate an acceptable rent. It was legitimately entitled to assume that the host country would choose an adequate amortisation period and that the amount of the rent would remain reasonable and at a level commensurate with that which a Community institution may expect from a host country which is seeking to develop a policy of providing seats for international organisations. 
14.4.2000 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti C 109/11 kuoletusaika (1). Vuokralaisena yhteisjen tuomioistuin pyrki neuvottelemaan itselleen hyvksyttvn suuruisen vuokran. Se on voinut perustellusti lhte siit, ett isntmaa oli hyvksynyt riittvn pitkn kuoletusajan ja ett vuokran mr pysyisi kohtuullisena ja sellaisena, mit yhteisjen toimielin saattaa odottaa isn-tmaalta, joka haluaa kehitt politiikkaansa toimielinten sijaintimaana.
In those circumstances, the Financial Controller felt obliged to approve the proposals for expenditure commitments and the corresponding payment orders in respect of those advances. 
Varainhoidon valvoja on tss tilanteessa katsonut, ett hnen on annettava hyvksyntns sitoumusehdotuksille ja vastaaville etumaksuja koskeville maksumryksille.
The relations between the Court of Justice and the Budgetary Authority At paragraph 4 of its report, the Court of Auditors expresses the criticism that the Budgetary Authority was not provided with prior information and that no prior authorisation was given for the conclusion of contracts in respect of premises, of whatever kind (renting, purchase or lease-option). 
3 Tuomioistuimen ja budjettivallan kyttjn vliset suhteet Tilintarkastustuomioistuin huomauttaa kertomuksensa 4 kohdassa siit, ett budjettivallan kyttj ei ole etukteen infor-moitu eik silt ole pyydetty ennalta hyvksynt toimitiloja koskevien eri sopimusten tekemiseen (vuokraus, osto tai vuokraus/ osto).
Consequently, a distinction must be drawn between straightforward lettings (see point 3.1) and the lease-option agreement concluded in 1994 (see point 3.2). 
Nin ollen on erotettava toisistaan puhtaat vuokraustapaukset (3.1) ja vuonna 1994 tehty vuokra-/ostosopimus (3.2).
3.1. Straightforward lettings The Budgetary Authority was not only informed of the Court of JusticeŐs intention to occupy new premises as a lessee (point 3.1.1); it invariably granted the appropriations needed to cover those letting costs (point 3.1.2). 
3.1 Puhtaat vuokraustapaukset Budjettivallan kyttjlle on ilmoitettu yhteisjen tuomioistuimen aikovan ottaa kyttn uusia tiloja vuokralaisena (3.1.1), mink lisksi se on aina myntnyt vuokrien kattamiseen tarvittavat mrrahat (3.1.2).
Information regarding the intention of the Court of Justice to occupy the new premises as a lessee, and the consequences arising from this At the beginning of 1979 the Court of Justice made the Budgetary Authority aware of its accommodation requirements; the Council then entered additional appropriations in the budget of the Court of Justice for the financial year 1980, with a view to the renting of additional offices. 
3.1.1 Tietojen antaminen siit, ett yhteisjen tuomioistuin aikoi hallita uusia tiloja vuokralaisena, ja tmn seurauksista Yhteisjen tuomioistuin ilmoitti jo vuoden 1979 alussa budjettivallan kyttjlle toimitilan tarpeistaan. Neuvosto otti tuolloin yhteisjen tuomioistuimen talousarvioon varainhoitovuodeksi 1980 lismrrahoja tarvittavien listoimistohuoneiden vuokraamista varten.