natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Using documentation available at the Commission, we found that, of the thirteen Member States who declared themselves to be affected by desertification (see Box 2), as of November 2018: − eight had included specific actions against desertification in their climate change adaptation strategies, including the five Member States we visited69; − two, Hungary and Slovenia, did not mention desertification in their adaptation strategies; − three, Bulgaria, Croatia, and Latvia, had not yet established climate adaptation strategies. 
Komissiossa saatavilla olevaa dokumentaatiota käyttämällä tilintarkastustuomioistuin teki marraskuussa 2018 seuraavat havainnot niistä kolmestatoista jäsenvaltiosta, jotka ovat ilmoittaneet kärsivänsä aavikoitumisesta (ks. laatikko 2): − kahdeksan jäsenvaltiota oli sisällyttänyt erityisiä aavikoitumisen torjuntaa koskevia toimia ilmastonmuutokseen sopeutumisstrategiaansa, mukaan lukien ne viisi jäsenvaltiota, joihin tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin69 − kaksi jäsenvaltiota (Unkari ja Slovenia) ei maininnut aavikoitumista sopeutumisstrategioissaan − kolme jäsenvaltiota (Bulgaria, Kroatia ja Latvia) ei ollut vielä laatinut ilmastonmuutosstrategiaa.
Member States implement these strategies. 
Jäsenvaltiot vastaavat näiden strategioiden täytäntöönpanosta.
No comprehensive EU-wide information is currently available to the Commission about the results of their implementation. 
Komission saatavilla ei tällä hetkellä ole EU:n laajuista tietoa strategioiden täytäntöönpanon tuloksista.
In 2016, the Commission launched an evaluation of the EU adaptation strategy to examine its implementation and performance. 
Komissio käynnisti vuonna 2016 EU:n sopeutumisstrategian arvioinnin sen täytäntöönpanon ja tuloksellisuuden tutkimiseksi.
It is planned to be completed by the end of 2018. 
Arvioinnin on määrä valmistua vuoden 2018 loppuun mennessä.
Other EU policies and spending programmes are relevant to desertification, but their impact was not documented (as explained below). 
Muillakin EU:n toimintapolitiikoilla ja meno-ohjelmilla on merkitystä aavikoitumisen kannalta, mutta niiden vaikutusta ei ole dokumentoitu (kuten jäljempänä selitetään).
Regional funds: The ERDF and the Cohesion Fund can finance infrastructure investments for climate change adaptation. 
Aluerahastot: EAKR:sta ja koheesiorahastosta voidaan rahoittaa infrastruktuuri-investointeja, joiden avulla edistetään sopeutumista ilmastonmuutokseen.
Their impacts on land are mixed (see paragraphs 62 to 63). 
Niillä on erilaisia vaikutuksia maaperään (ks. kohdat 62 ja 63).
According to the EEA, ERDF projects “can have a broad range of impacts on land; some investments, such as those for road transport, can aggravate sprawl and land take trends”70. 
Euroopan ympäristökeskuksen mukaan EAKR:n hankkeilla voi olla laaja-alaisia vaikutuksia maaperään ja jotkin investoinnit, kuten tieliikenteeseen kohdistuvat investoinnit, voivat pahentaa hajautumista ja suuntauksia, jotka liittyvät maan ottamiseen infrastruktuurin käyttöön70.
In addition, the EU Solidarity Fund has been used to rehabilitate land after emergencies which increase the risk of desertification, such as droughts and forest fires. 
Lisäksi EU:n solidaarisuusrahastoa on käytetty maan kunnostamiseen sellaisten hätätilanteiden jälkeen, jotka lisäävät aavikoitumisriskiä, kuten kuivuusjaksojen ja metsäpalojen jälkeen.
EU Research: A number of research projects dealing directly or indirectly with desertification71 have been financed under the EU research framework programmes. 
EU:n tutkimus: EU:n tutkimuksen puiteohjelmista on rahoitettu joitakin aavikoitumista suoraan tai välillisesti käsitteleviä tutkimushankkeita71.
These focused mainly on understanding the phenomenon of desertification, developing indicators to monitor desertification, or supporting coordinated action to raise awareness. 
Tutkimushankkeiden kohteena on pääasiassa ollut aavikoitumista koskevan ilmiön ymmärtäminen, aavikoitumisen seurantaa koskevien indikaattoreiden kehittäminen tai tietoisuuden lisäämistä koskevien koordinoitujen toimien tukeminen.
However, neither Member States nor the Commission have effectively capitalised on the research results to assess the extent of desertification, to build up an effective monitoring system, or to develop any related strategy. 
Jäsenvaltiot ja komissio eivät kuitenkaan ole hyödyntäneet tehokkaasti tutkimustuloksia arvioidakseen aavikoitumisen laajuutta, laatiakseen tehokkaan seurantajärjestelmän tai kehittääkseen mitään asiaan liittyvää strategiaa. Ks.
Water: The Water Framework Directive considers water scarcity as one aspect of integrated water management and has the overall objective of achieving good status for Europe’s waters by 2015. 
Vesi: Vesipuitedirektiivissä vedenpuutetta pidetään yhtenä yhdennetyn vesihuollon erityispiirteenä. Puitedirektiivin yleistavoitteena oli, että Euroopan vesien hyvä tila saavutetaan vuoteen 2015 mennessä.
In May 2018, the Commission proposed a draft Regulation on water reuse, focusing on the reuse of treated waste-water for agricultural irrigation. 
Toukokuussa 2018 komissio esitti veden uudelleenkäyttöä koskevan asetusluonnoksen, jossa keskitytään käsitellyn jäteveden uudelleenkäyttöä maatalouden keinokastelussa.
Ensuring the availability of enough, good-quality water is a major challenge in combating des ertification. 
Hyvälaatuisen veden riittävän saatavuuden varmistaminen on merkittävä haaste aavikoitumisen torjunnassa.
Forestry: The 2013 EU Forest Strategy is not legally binding. 
Metsätalous: Vuoden 2013 EU:n metsästrategia ei ole oikeudellisesti sitova.
All of the five Member States we visited had national forestry legislation. 
Kaikissa niissä viidessä jäsenvaltiossa, joihin tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin, oli kansallista metsälainsäädäntöä.
The national forest programmes and national sustainable forestry practices have positive effects on soil. 
Kansalliset metsäohjelmat ja kansalliset kestävät metsätalouden käytännöt vaikuttavat myönteisesti maaperään.
The EU supports certain forestry actions under the rural development policy which can also have a positive impact on des ertification. 
EU tukee maaseudun kehittämistä koskevasta toimintapolitiikasta tiettyjä metsätalouden toimia, joilla voi myös olla myönteinen vaikutus aavikoitumisen torjuntaan.
Various Commission services (see paragraph 24) interact on an ad-hoc basis on desertification issues. 
Useat komission yksiköt (ks. kohta 24) ovat tapauskohtaisesti vuorovaikutuksessa aavikoitumisasioissa.
In 2015, the Commission established an expert group for soil protection, “to reflect with Member States on how soil quality issues could be addressed using a targeted and proportionate risk-based approach within a binding legal framework”72. 
Vuonna 2015 komissio perusti maaperän suojelua käsittelevän asiantuntijaryhmän, jonka tehtävänä on pohtia jäsenvaltioiden kanssa, miten maaperän laatua koskevia ongelmia voitaisiin ratkaista käyttämällä kohdennettua ja oikeasuhteista riskiperusteista lähestymistapaa sitovan oikeudellisen kehyksen puitteissa72.
There is, therefore, a range of strategies, action plans and spending programmes at EU and national level, which are relevant for combating desertification, but which do not focus on it. 
Näin ollen käytössä on EU:n tasolla ja kansallisella tasolla lukuisia strategioita, toimintasuunnitelmia ja meno-ohjelmia. Ne ovat merkityksellisiä aavikoitumisen torjunnan kannalta, mutta eivät keskity siihen.
EU-financed projects related to desertification can have a positive impact, but there is no relevant performance information on desertification 57. 
Aavikoitumiseen liittyvillä EU:n rahoittamilla hankkeilla voi olla myönteistä vaikutusta, mutta asiaankuuluvat aavikoitumista koskevat tuloksellisuustiedot puuttuvat 57.
We assessed whether projects addressing desertification in the EU had a positive impact. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, oliko aavikoitumista EU:ssa käsittelevillä hankkeilla myönteistä vaikutusta.
For such projects to have a positive impact on addressing this phenomenon, they must address relevant needs, and be environmentally and financially sustainable. 
Jotta nämä hankkeet voisivat vaikuttaa myönteisesti tämän ilmiön käsittelyyn, niiden on vastattava relevantteihin tarpeisiin ja oltava rahoituksen ja ympäristön 38 72 http://ec.europa.eu/environment/soil/process_en.htm
Performance information on the effectiveness and efficiency of spending is helpful in evaluating what has been achieved with the EU budget. 
Varainkäytön vaikuttavuutta ja tehokkuutta koskevista tuloksellisuustiedoista on hyötyä arvioitaessa, mitä EU:n talousarviolla on saatu aikaan.
Studies have shown that restoring degraded land is, in general, more costly than preventing desertification and land degradation73. 
Tutkimusten mukaan huonontuneen maan kunnostaminen on yleisesti ottaen kalliimpaa kuin aavikoitumisen ja maaperän huonontumisen estäminen73.
Projects relevant for desertification should also be timely, as delayed actions can potentially be more costly or unable to prevent irreversible negative consequences on land. 
Lisäksi aavikoitumisen kannalta merkityksellisten hankkeiden olisi oltava oikea-aikaisia, koska viivästyneet toimet voivat olla kalliimpia tai niillä ei välttämättä kyetä estämään maaperään kohdistuvia peruuttamattomia kielteisiä vaikutuksia.
No comprehensive data is available on planned or actual expenditure on projects relevant for desertification at regional, national, or EU level. 
Aavikoitumisen kannalta merkityksellisten hankkeiden suunnitelluista tai todellisista määrärahoista ei ole saatavilla kattavaa tietoa alueellisella, kansallisella eikä EU:n tasolla.
There is no data on how many such projects exist in the EU. 
Siitäkään ei ole tietoa, kuinka monta tällaista hanketta EU:ssa on.
36 72 73 37 paragraph 26) from lists submitted to us by the five visited Member States, which they identified as being relevant to desertification74. 
Hankkeet valittiin luetteloista, jotka ne viisi jäsenvaltiota, joihin tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin, olivat toimittaneet ja jotka ne olivat määrittäneet merkityksellisiksi aavikoitumisen kannalta74.
EU projects can have a positive impact on combating desertification 60. 
EU-hankkeet voivat vaikuttaa myönteisesti aavikoitumisen torjuntaan 60.
Within our sample, we identified two particularly successful projects which we considered to be examples of good practice. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastusotoksessa kaksi erityisen onnistunutta hanketta, joita se pitää esimerkkeinä hyvistä käytännöistä.
While addressing desertification, reducing erosion and improving the condition of the land, these projects also benefited beneficiaries economically or contributed to biodiversity (see Box 4). 
Aavikoitumisen estämisen, eroosion vähentämisen ja maan kunnon parantamisen lisäksi näistä hankkeista oli taloudellista hyötyä tuensaajille tai ne edistivät luonnon monimuotoisuutta (ks. laatikko 4).
Box 4 – Good practices – projects relevant for desertification An ERDF co-funded project in Sicily, Italy, was aimed at combating desertification by stabilising slopes, enriching the soil, and ensuring better drainage. 
40 Laatiko 4– Hyviä käytäntöjä: aavikoitumisen kannalta merkitykselliset hankkeet EAKR:n Italiassa Sisiliassa osarahoittamalla hankkeella pyrittiin torjumaan aavikoitumista vakauttamalla rinteitä, rikastamalla maaperää ja parantamalla ojitusta.
It also contributed to the growth of vegetation adapted to local climatic conditions. 
Lisäksi hanke edisti paikallisiin ilmasto-olosuhteisiin sopeutuneen kasvillisuuden kasvua.
The project contributed to mitigating surface erosion, increasing biodiversity and improving the condition of land. 
Hanke auttoi lieventämään pintaeroosiota, lisäämään luonnon monimuotoisuutta ja parantamaan maan kuntoa.
Improvement of soil condition in Italy (Sicily) Source: ECA. 
Maaperän kunnon parantaminen Italiassa (Sisiliassa) Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
An EAFRD co-funded project in Portugal allowed economic benefits to be obtained from previously non-productive soil. 
Portugalissa maaseuturahaston osarahoittaman hankkeen avulla saatiin aikaan taloudellisia etuja aiemmin tuottamattomasta maaperästä.
A pine forest was planted in an area with sandy soil. 
Alueelle, jonka maaperä on hiekkaista, istutettiin mäntymetsää.
In general, the projects were not identified as related to desertification, but addressed it rather indirectly. 
Lisäksi käytettiin kastelutapoja ja kasvillisuuden kurissa pitämismenetelmiä, joihin ei liittynyt kyntämistä.
38 wereused.Theprojectimprovedtheproductivityofthelandwhileprotectingthesoilfromwind erosion. Afforestation in Portugal Source: ECA. 
Metsän istuttaminen Portugalissa Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
But there are concerns about their long-term sustainability 61. 
Hankkeiden pitkän aikavälin kestävyys aiheuttaa kuitenkin huolta 61.
Investment in irrigation was the most common type of project in our sample (10 of 25, 9 of which were co-financed by EAFRD). 
Tarkastusotoksen yleisin hanketyyppi olivat kasteluinvestoinnit (kymmenen hanketta 25:stä; yhdeksän niistä maaseuturahaston osarahoittamia).
Studies show that such projects can have mixed impacts on desertification and land degradation75. 
Tutkimusten mukaan tällaisilla hankkeilla voi olla vaihtelevia vaikutuksia aavikoitumiseen ja maaperän huonontumiseen75.
On the one hand, irrigation can increase the land’s profitability: it can increase crop yields – especially in the short term, make more land available for farming, and can also increase drought resistance. 
Toisaalta kastelu voi lisätä maan tuottavuutta: se voi lisätä satoja erityisesti lyhyellä aikavälillä, lisätä viljelyyn käytettävissä olevan maan määrää ja parantaa kuivuudenkestävyyttä.
We observed all these positive effects in the projects in our sample. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kaikkia näitä myönteisiä vaikutuksia tarkastusotokseen kuuluneissa hankkeissa.
On the other hand, irrigation can lead to sustainability problems: depleted water resources, contaminated groundwater, increased soil erosion or risk of salinisation76 and Podimata, M. V. and Yannopoulos, P. C., “Evolution of Game Theory Application in Irrigation Systems”, Agriculture and Agricultural Science Procedia 4, 2015, pp. 271-281; Muñoz, P., Antón, A., Nuñez, M., Paranjpe, A., Ariño, J., Castells, X., Montero, J.I., Rieradevall, J., “International Symposium on High Technology for Greenhouse System Management”, ISHS Acta Horticulturae801, Greensys,2007;Kattakulov,F.,Špoljar,M.,Razakov,R.,“Advantagesand disadvantages of irrigation: focus on semi-arid regions. 
Hankkeessa ei käytetty vesimittareita. Vedestä laskutettiin kasteltujen hehtaarien määrän perusteella todellisen kulutuksen Podimata, M. V. ja Yannopoulos, P. C., ”Evolution of Game Theory Application in Irrigation Systems”, Agriculture and Agricultural Science Procedia 4, 2015, s. 271–281; Muñoz, P., Antón, A., Nuñez, M., Paranjpe, A., Ariño, J., Castells, X., Montero, J.I. ja Rieradevall, J., ”International Symposium on High Technology for Greenhouse System Management”, ISHS Acta Horticulturae 801, Greensys, 2007; Kattakulov, F., Špoljar, M. ja Razakov, R., ”Advantages and disadvantages of irrigation: focus on semi-arid regions.
The Holistic Approach to Environment”, 2017, pp.29-38. 
The Holistic Approach to Environment”, 2017, s. 29–38.
EEA estimates that 25 % of irrigated agricultural land in the Mediterranean region is affected by salinisation (2015 State of the Environment Report). 75 76 
Euroopan ympäristökeskus arvioi, että suolaantuminen vaikuttaa 25 prosenttiin kastellusta maatalousmaasta Välimeren alueella (ympäristön tilaa koskeva EYK:n raportti ”2015 State of the Environment Report”).
We considered one of the four forestry projects in our sample to be an example of good SeeArticle46ofRegulation(EU)No1305/2013. 
Ks. asetus (EU) N:o 1305/2013, 46 artikla.
Forexample,theenvironmentalanalysismust show that the investment will have no negative environmental impact. 
Esimerkiksi ympäristöanalyysista on käytävä ilmi, ettei investoinnilla ole kielteisiä ympäristövaikutuksia.
This practice does not encourage the efficient use of water resources. 
Käytäntö ei kannusta hyödyntämään vesivaroja tehokkaasti.
This issue has been addressed in the current programming period (2014-2020), whenitisrequiredthatwatermeteringsystemsbeinplaceinallnewirrigation investments. 
Tämä ongelma on ratkaistu nykyisellä ohjelmakaudella (2014–2020) edellyttämällä, että vedenmittausjärjestelmät ovat käytössä kaikissa uusissa kasteluinvestoinneissa.
In Portugal, a 2014-2020 EAFRD irrigation project covered an area that was mostly cultivated with rice – a very water-intensive crop. 
Portugalissa kaudella 2014–2020 toteutettu maaseuturahaston kasteluhanke kattoi alueen, jolla viljeltiin pääasiassa riisiä, joka on erittäin paljon vettä tarvitseva viljelykasvi.
Because of the salinity levels of the local soil, the competent authorities considered that rice was the only suitable crop. 
Paikallisen maaperän suolapitoisuuden vuoksi toimivaltaiset viranomaiset katsoivat, että riisi oli ainoa soveltuva viljelykasvi.
However, the project was in an area where water was scarce. 
Hanke toteutettiin kuitenkin alueella, jossa vettä oli niukalti.
There was no assurance that the irrigation infrastructure would provide enough water to sustainably support the production of rice. 
Ei ollut takeita siitä, että kasteluinfrastruktuuri tuottaisi riittävästi vettä riisin tuotannon kestävää tukemista varten.
The authorities had not carried out a cost-benefit analysis on alternative options such as desalination, or the use of a more distant existing irrigation system. 
Viranomaiset eivät olleet toteuttaneet kustannus-hyötyanalyysia vaihtoehtoisista toimintatavoista, kuten suolanpoistosta tai kauempana jo käytössä olevan kastelujärjestelmän käytöstä.
However, forestry projects are less successful if vegetation cover is less adapted to the local climatic conditions (see Box 6). 
Metsätalouden hankkeiden menestys jää kuitenkin vähäisemmäksi, jos kasvipeite soveltuu huonommin paikallisiin ilmasto-olosuhteisiin (ks. laatikko 6).
Box 6 – Sustainability concerns of a forestry project in addressing desertification For an EAFRD co-financed afforestation project in Cyprus, we saw that about 20 % of the trees which had been planted had not survived for at least five years after the project ended, as some species were not well adapted to the climatic conditions. Source: ECA. 
42 Laatikko 6 – Huoli metsätalouden hankkeen kestävyydestä aavikoitumisen torjunnan osalta Maaseuturahaston Kyproksessa osarahoittaman metsittämishankkeen osalta tilintarkastustuomioistuin totesi, että noin 20 prosenttia istutetuista puista ei selvinnyt vähintään viittä vuotta hankkeen päättymisen jälkeen, koska osa lajeista ei sopinut ilmasto-olosuhteisiin.
Limited use and scope of cost-benefit analysis 65. 
Kustannus-hyötyanalyysin vähäinen käyttö ja kattavuus 65.
Cost-benefit analyses and assessments of environmental sustainability are essential for desertification-related projects. 
Kustannus-hyötyanalyysit ja ympäristön kestävyyttä koskevat arvioinnit ovat keskeisiä aavikoitumiseen liittyvissä hankkeissa.
The most common EU co-financing source in our sample was the EAFRD (17 of 25 projects). 
Tarkastusotoksessa yleisin EU:n osarahoituslähde oli maaseuturahasto (17 hanketta 25:stä).
The EAFRD Regulation does not require a cost-benefit analysis to be performed. 
Maaseuturahastoa koskevassa asetuksessa ei edellytetä kustannus-hyötyanalyysin toteuttamista.
Some Member States made it mandatory for specific irrigation projects, including Cyprus and Romania. 
Jotkin jäsenvaltiot, kuten Kypros ja Romania, tekivät siitä pakollisen tietyissä kasteluhankkeissa.
For six of the nine EAFRD irrigation projects in our sample, a cost-benefit analysis had been performed. 
Kuudessa tarkastusotokseen kuuluneista yhdeksästä maaseuturahaston kasteluhankkeesta oli toteutettu kustannus-hyötyanalyysi.
In these cases, the analysis sought to demonstrate that the project had financial benefits compared to a ‘do-nothing’ scenario. 
Näissä tapauksissa analyysin tavoitteena oli osoittaa, että hankkeella saatiin aikaan taloudellista hyötyä verrattuna skenaarioon, jossa ei tehdä mitään.
However, it did not consider the cost of measures for correcting the potentially negative environmental impact (although various permits from environmental authorities were required) as part of the project’s investment costs. 
Analyysissa ei kuitenkaan otettu hankkeen investointikustannusten osana huomioon sellaisten toimenpiteiden kustannuksia, joilla korjataan mahdollinen kielteinen ympäristövaikutus (vaikka edellytyksenä oli useita lupia ympäristöviranomaisilta).
Member States are not required to collect data on, or evaluate, the impact of EU projects on desertification and land degradation79. 
Jäsenvaltioita ei vaadita keräämään tietoja tai arvioimaan EU-hankkeiden vaikutusta aavikoitumisen ja maaperän huonontumisen torjuntaan79.
None of the authorities of the Member States we visited had assessed how effective such projects had been in addressing desertification. The Commission has not assessed progress towards meeting the commitment to land degradation neutrality by 2030 67. 
tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskäynnin kohteena olleista jäsenvaltioiden viranomaisista ei ollut arvioinut, kuinka vaikuttavalla tavalla tällaisten hankkeiden avulla oli kyetty torjumaan aavikoitumista. Komissio ei ole arvioinut, miten maaperän huonontumisen nollatason saavuttamiseen vuoteen 2030 mennessä tähtäävän sitoumuksen toteuttamisessa on edistytty 67.
We examined whether the EU commitment to land degradation neutrality by 2030 is likely to be met. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, miten todennäköisesti EU:n sitoumus maaperän huonontumisen nollatasoon pääsystä saavutetaan vuoteen 2030 mennessä.
To achieve this goal at EU level, there needs to be a regular assessment of land degradation; cooperation and coordination across national boundaries and implementation of relevant actions; and relevant guidance to Member States on steps to achieve land degradation neutrality. 
Jotta tämä tavoite voidaan saavuttaa EU:n tasolla, on toteutettava säännöllisesti maaperän huonontumista koskeva arviointi, tarvitaan kansalliset rajat ylittävää yhteistyötä ja koordinointia ja on pantava täytäntöön asiaankuuluvat toimet. Lisäksi jäsenvaltioille on annettava asiaankuuluvia ohjeita toimista, joilla maaperän huonontumisen nollataso voidaan saavuttaa.
Such guidance should include dissemination of good practices, and techniques for evaluating the impact of irrigation investments on land and for assessing biodiversity loss. 
Tällaisten ohjeiden olisi sisällettävä hyvien käytäntöjen jakaminen, kasteluinvestointien maaperään kohdistaman vaikutuksen arviointitekniikat ja luonnon monimuotoisuuden vähenemisen arviointi.
The EU and Member States endorsed the United Nations’ commitment to achieving land degradation neutrality by 2030 (see paragraphs 13 and 14). 
EU ja sen jäsenvaltiot hyväksyivät YK:n sitoumuksen saavuttaa maaperän huonontumisen nollataso vuoteen 2030 mennessä (ks. kohdat 13 ja 14).
DG ESTAT publishes annually a report on progress towards the SDGs in an EU context, including indicators covering two aspects concerning land degradation: artificial cover and soil erosion by water (see paragraph 40 and Table 2). 
Eurostat julkaisee vuosittain raportin edistymisestä kohti kestävän kehityksen tavoitteita EU:ssa. Raportti sisältää indikaattoreita, jotka kattavat kaksi maaperän huonontumisen näkökohtaa: keinotekoisen maanpeitteen ja veden aiheuttaman maaperän eroosion (ks. kohta 40 ja taulukko 2).
DG ESTAT – on behalf of the Commission – only analyses the changes in these indicators, and does not draw a conclusion on the status of land degradation neutrality in the EU80. 
Eurostat analysoi – komission puolesta – vain näiden indikaattorien muutoksia eikä tee johtopäätöksiä maaperän huonontumisen nollatason tilasta EU:ssa80. onkin konteksti-indikaattoreita, jotka liittyvät jossakin määrin maaperän huonontumiseen.