natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Then the biodegradable matter undergoes a biological treatment; (d) incinerator: a plant intended to burn waste with or without energy recovery; (e) landfill: a site for the disposal of waste materials which are deposited into or on to land. 
Tämän jälkeen biohajoava aines käsitellään biologisesti. d) Polttolaitos: Laitos, jossa jäte poltetaan ja energia otetaan mahdollisesti talteen. e) Kaatopaikka: Maaperään tai maan pinnalle sijoitetun jätemateriaalin loppukäsittelypaikka.
10 Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
10 Erityiskertomus nro 20/2012 – Onko yhdyskuntajätehuollon infrastruktuurihankkeiden rahoitus rakennetoimista vaikuttava tapa auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan EU:n jätepolitiikan tavoitteet?
Landfilling remains the dominant waste management option in most EU Member States, even if energy recovery and especially recycling have gained importance in recent years (see Figure 2). 
Jätteen sijoittaminen kaatopaikalle on edelleen pääasiallinen jätehuol-tovaihtoehto useimmissa EU:n jäsenvaltioissa, vaikka energian talteenoton ja erityisesti kierrätyksen merkitys on viime vuosina kasvanut (ks. kaavio 2).
In order to reduce the negative impact of municipal waste on the environment and public health and to promote a more efficient use of resources, the EU has introduced general principles and common standards and targets in the form of directives, for the management of municipal waste. 
EU on ottanut käyttöön yhdyskuntajätehuoltoa koskevia yleisiä periaatteita sekä yhteisiä standardeja ja tavoitteita direktiivien muodossa. Tarkoituksena on vähentää yhdyskuntajätteestä ympäristölle ja kansanterveydelle aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia ja edistää tehokkaampaa resurssien käyttöä.
11 FIGURE 2 MUNICIPAL WASTE TREATMENT IN 2010 BY MEMBER STATE 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Source: Eurostat. 
11 KAAVIO 2 YHDYSKUNTAJÄTTEIDEN KÄSITTELY VUONNA 2010 JÄSENVALTIOITTAIN 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Lähde: Eurostat.
Germany Netherlands Austria Sweden Belgium Denmark Luxembourg France EU-27 Finland United Kingdom Italy Ireland Slovenia Spain Portugal Czech Republic Hungary Poland Estonia Cyprus Slovakia Greece Malta Latvia Lithuania Romania Bulgaria 
Saksa Alankomaat Itävalta Ruotsi Belgia Tanska Luxemburg Ranska EU-27 Suomi Yhdistynyt kuningaskunta Italia Irlanti Slovenia Espanja Portugali Tšekin tasavalta Unkari Puola Viro Kypros Slovakia Kreikka Malta Latvia Liettua Romania Bulgaria
The framework of EU waste policy was established in the directive of 15 July 19751. 
EU jätepolitiikan kehys vahvistettiin15 päivänä heinäkuuta 19751 annetulla direktiivillä.
According to this directive, EU waste policy is based on the promotion of prevention, re-use and recycling of waste. 
Direktiivin mukaan EU:n jätepolitiikka perustuu jätteiden syntymisen ehkäisemisen, uudelleenkäytön ja kierrättämisen edistämiseen.
If waste generation cannot be prevented, as many of the materials as possible should be recovered, preferably by recycling, with landfill only used as a last resort. 
Jos jätteiden tuottamista ei voida ehkäistä, mahdollisimman suuri osa materiaaleista olisi hyödynnettävä, mieluiten kierrättämällä, ja jätteiden sijoittamista kaatopaikalle olisi käytettävä ainoastaan viimeisenä keinona.
It also introduced the ‘polluter pays principle’. 
Direktiivissä otettiin myös käyttöön ”saastuttaja maksaa” -periaate.
The 2008 waste directive2 further developed these principles by establishing a compulsory five-step waste hierarchy pyramid (see Figure 3). 
Vuoden 2008 jätedirektiivissä2 näitä periaatteita kehitettiin edelleen vahvistamalla pakollinen viisiportainen jätehierarkiapyramidi (ks. kaavio 3).
The waste directive was complemented by a number of specific directives for waste treatment operations (landfilling3 and incineration4) or specific waste streams, such as packaging5 or electrical and electronic equipment6. 
Jätedirektiiviä täydennettiin useilla erityisdirektiiveillä, jotka koskivat jätteiden käsittelyä (kaatopaikat3 ja jätteenpoltto4) tai erityisiä jätevirtoja, kuten pakkauksia5 tai sähkö-ja elektroniikkalaitteita6.
These directives set quantitative targets to be met by Member States in terms of percentage of biodegradable waste diversion from landfill, packaging recycling and recovery rates and separate collection of electrical and electronic equipment waste. 
Näissä direktiiveissä jäsenvaltioille asetettiin määrällisiä tavoitteita, jotka koskivat biohajoavan jätteen kaatopaikalle kulun estämistä, pakkauksien kierrättämis-ja hyödyntämistasoja sekä sähkö-ja elektroniikkalaiteromun erilliskeräystä.
Deadlines to comply with targets were extended for some Member States to take into account their starting situation in terms of waste management (see Table 1). 
Tarkoituksena oli ottaa huomioon, missä tilassa maiden jätehuolto on, kun ne alkavat soveltaa kyseisiä direktiivejä (ks. taulukko 1).
1 Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste (OJ L 194, 25.7.1975, p. 
KAAVIO 3 1 Neuvoston direktiivi 75/442/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1975, jätteistä (EYVL L 194, 25.7.1975, s.
39), amended in 1991 by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991 (OJ L 78, 26.3.1991, p. 
39). Vuonna 1991 direktiiviä muutettiin 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s.
32) and subsequently codified by Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 (OJ L 114, 27.4.2006, p. 
Direktiivi on jälkeenpäin kodifioitu 5 päivänä huhtikuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/12/EY (EUVL L 114, 27.4.2006, s.
9), which was repealed by Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council of 19 November 2008 (OJ L 312, 22.11.2008, p. 
9), joka kumottiin 19 päivänä marraskuuta 2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/98/EY (EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3).
2 Directive 2008/98/EC. 
2 Direktiivi 2008/98/EY.
3 Council Directive 1999/31/EC of 26 April 1999 on the landfill of waste (OJ L 182, 16.7.1999, p. 
3 Neuvoston direktiivi 1999/31/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, kaatopaikoista (EYVL L 182, 16.7.1999, s.
4 Directive 2000/76/EC of the European Parliament and of the Council of 4 December 2000 on the incineration of waste (OJ L 332, 28.12.2000, p. 
4 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/76/EY, annettu 4 päivänä joulukuuta 2000, jätteenpoltosta (EYVL L 332, 28.12.2000, s.
91), repealed by Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on industrial emissions (OJ L 334, 17.12.2010, p. 
91). Direktiivi kumottiin teollisuuden päästöistä 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2010/75/EU (EUVL L 334, 17.12.2010, s.
5 European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste (OJ L 365, 31.12.1994, p. 
5 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/62/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1994, pakkauksista ja pakkausjätteistä (EYVL L 365, 31.12.1994, s.
10), amended by Directive 2004/12/EC of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 (OJ L 47, 18.2.2004, p. 
Direktiiviä muutettiin 11 päivänä helmikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/12/EY (EUVL L 47, 18.2.2004, s.
26) and by Directive 2005/20/EC of the European Parliament and of the Council of 9 March 2005 (OJ L 70, 16.3.2005, p. 
26) ja 9 päivänä maaliskuuta 2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/20/EY (EUVL L 70, 16.3.2005, s.
The effectiveness of waste management policy can be improved through supporting measures such as the running of information and awareness campaigns, the redesigning of administrative procedures or the putting in place of financial incentives or disincentives. 
Jätehuoltopolitiikan vaikuttavuutta voidaan parantaa tukitoimenpiteiden avulla, kuten järjestämällä tiedotus-ja valistuskampanjoita, muuttamalla hallinnollisia menettelyjä tai ottamalla käyttöön taloudellisia kannusteita tai lannisteita.
Sometimes these are required by regulation, such as the need to adequately inform consumers, but in other cases, they are the result of experience gained in the management of municipal waste, such as the implementation of a waste disposal tax or the separate collection of biodegradable waste. 
Joskus näitä vaaditaan sääntelykehyksessä, kuten tapahtuu mm. riittävän kuluttajavalistuksen kohdalla, mutta muissa tapauksissa toiminta pohjautuu yhdyskuntajätehuollosta saatuun kokemukseen, kuten esim. jätteiden loppukäsittelyä koskevan veron täytäntöönpanon tai biohajoavan jätteen erilliskeräyksen kohdalla.
6 Directive 2002/96/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 2003 on waste electrical and electronic equipment (OJ L 37, 13.2.2003, p. 
6 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/96/EY, annettu 27 päivänä tammikuuta 2003, sähkö-ja elektroniikkalaiteromusta (EUVL L 37, 13.2.2003, s.
24), amended by Directive 2003/108/EC of the European Parliament and of the Council of 8 December 2003 (OJ L 345, 31.12.2003, p. 
Direktiiviä muutettiin 8 päivänä joulukuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/108/EY (EUVL L 345, 31.12.2003, s.
106) and by Directive 2008/34/EC of the European Parliament and of the Council of 11 March 2008 (OJ L 81, 20.3.2008, p. 
106) ja 11 päivänä maaliskuuta 2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/34/EY (EUVL L 81, 20.3.2008, s.
This directive was recast by Directive 2012/19/EU of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on waste electrical and electronic equipment (WEEE) (OJ L 197, 24.7.2012, p. 
Direktiivi laadittiin uudelleen ja 4 päivänä heinäkuuta 2012 annettiin sähkö-ja elektroniikkalaiteromua koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/19/EU (EUVL L 197, 24.7.2012, s.
13 TABLE 1 TARGETS TO BE MET BY MEMBER STATES Directives Targets Landfill directive General target: Biodegradable municipal waste going to landfills must be reduced to 75 %, 50 % and 35 % of the total amount of biodegradable municipal waste produced in 1995, by the end of 2006, 2009 and 2016 respectively. 
TAULUKKO 1 JÄSENVALTIOILLE ASETETUT TAVOITTEET 13 Direktiivit Tavoitteet Kaatopaikkadirektiivi Yleistavoite: Kaatopaikalle sijoitettavan biohajoavan yhdyskuntajätteen määrää on vähennettävä siten, että määrä on vuoden 2006 loppuun mennessä 75 prosenttia, vuoden 2009 loppuun mennessä 50 prosenttia ja vuoden 2016 loppuun mennessä 35 prosenttia vuonna 1995 tuotetun biohajoavan yhdyskuntajätteen kokonaismäärästä.
Specific target for Portugal and Romania: Deadlines are the end of 2010, 2013 and 2020 respectively. 
Portugalille ja Romanialle asetettu erityistavoite: Määräajat ovat vastaavasti vuosien 2010, 2013 ja 2020 loppuun mennessä.
Packaging directive General target: By the end of 2008, 60 % as a minimum by weight of packaging waste must be recovered and between 55 % as a minimum and 80 % as a maximum recycled. 
Pakkausdirektiivi Yleistavoite: Vuoden 2008 loppuun mennessä vähintään 60 prosenttia pakkausjätteen painosta on hyödynnettävä ja vähintään 55 prosenttia ja enintään 80 prosenttia on kierrätettävä.
Moreover, the following minimum recycling targets for materials contained in packaging waste must be attained: 60 % by weight for glass, 60 % by weight for paper and cardboard, 50 % by weight for metals, 22,5 % by weight for plastics and 15 % by weight for wood. 
Lisäksi on saavutettava seuraavat kierrätyksen vähimmäistavoitteet pakkausjätteessä olevien materiaalien osalta: 60 prosenttia lasin painosta, 60 prosenttia paperin ja pahvin painosta, 50 prosenttia metallin painosta, 22,5 prosenttia muovin painosta ja 15 prosenttia puun painosta.
Specific target for Portugal: By the end of 2005 the recovery of packaging waste should reach 50–65 %, and 25–45 % by weight of the totality of packaging materials contained in packaging waste should be recycled (with a minimum of 15 % by weight for each packaging material). 
Portugalille asetettu erityistavoite: Vuoden 2005 loppuun mennessä pakkausjätteestä olisi hyödynnettävä 50–65 prosenttia ja pakkausjätteen sisältämien pakkausmateriaalien kokonaispainosta olisi kierrätettävä 25–45 prosenttia (vähintään 15 prosenttia kunkin pakkausmateriaalin painosta).
The 2008 general target should be achieved by 2011. 
Vuodelle 2008 asetettu yleistavoite olisi saavutettava vuoteen 2011 mennessä.
Specific target for Romania: The 2008 general target must be met by 2013 with intermediate targets. 
Romanialle asetettu erityistavoite: Vuodelle 2008 asetettu yleistavoite ja välitavoitteet on saavutettava vuoteen 2013 mennessä.
Electrical and electronic equipment waste directive A rate of separate collection of at least 4 kg on average per inhabitant per year of electrical and electronic equipment waste from private households must be achieved by the end of 2006. 
Sähkö-ja elektroniikkaromu-direktiivi Yksityistalouksista on erilliskerättävä sähkö-ja elektroniikkaromua asukasta kohti vuodessa keskimäärin vähintään 4 kg vuoden 2006 loppuun mennessä.
Specific target for Romania: A rate of separate collection of at least 2, 3 and 4 kg on average per inhabitant per year of electrical and electronic equipment waste from private households must be achieved by the end of 2006, 2007 and 2008 respectively. 
Romanialle asetettu erityistavoite: Yksityistalouksista on erilliskerättävä sähkö-ja elektroniikkaromua asukasta kohti vuodessa keskimäärin vähintään 2 kg vuoden 2006 loppuun mennessä, vähintään 3 kg vuoden 2007 loppuun mennessä ja vähintään 4 kg vuoden 2008 loppuun mennessä.
Source: EU waste directives. 
Lähde: EU:n jätedirektiivit.
In specific regions, Member States may request EU financial support for infrastructures in the field of municipal waste management through the European Regional Development Fund (ERDF) and the Cohesion Fund (CF). 
Jäsenvaltiot voivat pyytää, että EU rahoittaa tiettyjen alueiden yhdyskuntajätehuollon infrastruktuureja Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja koheesiorahaston kautta.
During the 2000–06 programming period, 4,6 billion euro was earmarked from these funds for urban and industrial waste infrastructures. 
Näistä rahastoista sidottiin ohjelmakaudelle 2000–2006 yhdyskunta-ja teollisuusjäteinfrastruktuureja varten 4,6 miljardia euroa.
For the 2007–13 period, the EU contribution to waste infrastructures will increase to 6,2 billion euro, of which around 70 % will be in the EU-12 Member States. 
Kaudella 2007–2013 jäteinfrastruktuureille tarkoitettu EU:n rahoitusosuus kasvaa 6,2 miljardiin euroon. Tästä määrästä noin 70 prosenttia on EU-12-jäsenvaltioita varten.
EU earmarked amounts by Member State for both programming periods are provided in Annex II. 
EU:n kummallekin ohjelmakaudelle sitomat määrät esitetään jäsenvaltioittain liitteessä II.
During the 2000–06 programming period, in addition to the approval of operational programmes, the Commission approved the applications submitted by Member States for all Cohesion Fund projects and for ERDF projects whose total cost exceeded 50 million euro (major projects). 
Ohjelmakaudella 2000–2006 komissio hyväksyi toimenpideohjelmien lisäksi jäsenvaltioiden toimittamat hakemukset kaikkien koheesiorahaston hankkeiden osalta ja sellaisten Euroopan aluekehitysrahaston hankkeiden osalta, joiden kokonaiskulut olivat yli 50 miljoonaa euroa (suurhankkeet).
For the 2007–13 programming period, apart from the approval of programmes, only projects which have a cost in excess of 50 million euro have to be approved by the Commission8. 
Ohjelmakaudella 2007–2013 komission hyväksyntää edellytetään ohjelmien lisäksi ainoastaan hankkeille, joiden kulut ovat yli 50 miljoonaa euroa8.
Two directorates-general of the Commission9 have a significant role in the area of municipal waste: (a) DG Environment is responsible for EU environmental policy in the field of waste management. 
Seuraavilla kahdella komission9 pääosastolla on merkittävä rooli yhdyskuntajätealalla: a) EU:n ympäristöpolitiikasta jätehuollon alalla vastaa ympäristöasioiden pääosasto.
It is required to monitor the implementation of the related legislation (such as the achievement of specific targets) and is consulted by DG Regional and Urban Policy when examining the quality of operational programme proposals and major projects10; (b) DG Regional and Urban Policy is responsible for the EU budget in the area of regional policy, under which waste management infrastructure projects can be co-financed. 
Sen tehtävänä on seurata alan lainsäädännön täytäntöönpanoa (kuten erityistavoitteiden saavuttamista). Alue-ja kaupunkipolitiikan pääosasto kuulee ympäristöasioiden pääosastoa, kun se tarkastaa ehdotettujen toimenpideohjelmien ja suurhankkeiden laadun10. b) Alue-ja kaupunkipolitiikan pääosasto vastaa EU:n aluepolitiikan määrärahoista, joilla voidaan osarahoittaa jätehuollon infrastruktuurihankkeita.
During the 2000–06 programming period, structural measures mainly co-financed the following types of waste management infrastructures: sorting plants (see Picture 1), composting and anaerobic digestion plants (see Picture 2), mechanical biological treatment facilities, separate collection systems and landfills (both the construction of new ones and the closure and rehabilitation of old ones) (see Picture 3). 
Ohjelmakaudella 2000–2006 rakennetoimista osarahoitettiin pääasiassa seuraavanlaisia jätehuollon infrastruktuureja: lajitteluasemia (ks. kuva 1), kompostointilaitoksia ja anaerobisia mädätyslaitoksia (ks. kuva 2), mekaanisia biologisia käsittelylaitoksia, erilliskeräysjärjestelmiä ja kaatopaikkoja (sekä uusien rakentamista että vanhojen sulkemista ja maa-alueen kun-nostusta) (ks. kuva 3).
These types of infrastructure are expected to contribute to the achievement of EU waste policy objectives of diverting biodegradable waste from landfills and increasing recycling rates (see Box 1). 
Tällaisten infrastruktuurien odotetaan edistävän EU:n jätepolitiikan tavoitteiden saavuttamista ohjaamalla biohajoava jäte pois kaatopaikalta ja nostamalla kierrätysastetta (ks. laatikko 1).
7 Article 17(1) TEU and Article 317 of the TFEU. 
7 SEU, 17 artiklan 1 kohta, ja SEUT, 317 artikla.
8 From 1 January 2007 to 25 June 2010 the amount was 25 million euro in the case of the environment. 
8 Määrä oli ympäristön osalta 1. tammikuuta 2007 ja 25. kesäkuuta 2010 välisenä aikana 25 miljoonaa euroa.
9 Another directorate-general, Eurostat, is responsible for coordinating the European Statistical System and providing relevant statistics to other Commission services. 
9 Tilastoinnin pääosaston vastuulla on koordinoida Euroopan tilastojärjestelmää ja toimittaa muille komission yksiköille tarkoituksenmukaisia tilastotietoja.
The DG is the main provider of waste statistics of which the main user is DG Environment. 
Se laatii valtaosan jätetilastoista, joiden pääasiallinen käyttäjä on ympäristöasioiden pääosasto.
10 During the 2000–06 programming period DG Environment was also consulted by the regional policy DG in the case of Cohesion Fund project applications. Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
10 Myös ohjelmakaudella 2000–2006 alue-ja kaupunkipolitiikan pääosasto kuuli ympäristöasioiden pääosastoa koheesiorahaston hankehakemusten osalta. Erityiskertomus nro 20/2012 – Onko yhdyskuntajätehuollon infrastruktuurihankkeiden rahoitus rakennetoimista vaikuttava tapa auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan EU:n jätepolitiikan tavoitteet?
15 BOX 1 EXAMPLES OF WASTE MANAGEMENT INFRASTRUCTURES CO-FINANCED BY THE EU A sorting plant in Portugal (Resitejo), with a capacity of 9 000 tonnes per year, aimed at recuperating packaging waste and paper and glass previously segregated at source in a group of municipalities. 
15 LAATIKKO 1 ESIMERKKEJÄ EU:N OSARAHOITTAMISTA JÄTEHUOLLON INFRASTRUKTUUREISTA Portugalissa sijaitseva lajitteluasema (RESITEJO), jonka kapasiteetti oli 9 000 tonnia vuodessa, pyrki hyödyntämään pakkausjätteen ja jätteen syntypaikalla erotellun paperin ja lasin eräässä kuntayhtymässä.
The recyclable materials, sorted manually, were sold to recycling operators and residual waste was conveyed to an adjacent landfill site. 
Kierrätettävät materiaalit lajiteltiin manuaalisesti ja myytiin kierrätysyrityksille. Jäljelle jäävä jäte vietiin viereiselle kaatopaikalle.
The cost of the project eligible for EU assistance was 2,28 million euro, with 1,71 million euro of ERDF co-financing. 
EU:n tukeen oikeutetun hankkeen kulut olivat 2,28 miljoonaa euroa. EAKR osarahoitti hanketta 1,71 miljoonalla eurolla.
In Romania, a composting plant (Râmnicu Vâlcea) intended to treat biodegradable waste collected separately from households as well as green waste from municipal parks and to transform it into compost. 
Romaniassa kompostointilaitoksen (Râmnicu Vâlcea) tarkoituksena oli käsitellä kotitalouksista erikseen kerättyä biohajoavaa jätettä sekä kunnan puistoista peräisin olevaa kasvijätettä kompostointia varten.
The infrastructure was part of an integrated waste management project costing 14,67 million euro for which EU assistance amounted to 11 million euro. 
Infrastruktuuri oli osa integroidun jätehuollon hanketta, joka maksoi 14,67 miljoonaa euroa. EU antoi hankkeelle tukea 11 miljoonaa euroa.
A project in Spain (Alt Empordà) consisted of the enlargement of a landfill with a capacity of 1 167 603 m3 as well as of the improvement of the existing cells in terms of gas and leachate collection and treatment in order to reduce the environmental impact of the site. 
Espanjassa toteutetun hankkeen (Alt Empordà) yhteydessä kaatopaikkaa laajennettiin (laajennuksen jälkeen sen kapasiteetti oli 1 167 603 m3). Lisäksi parannettiin kaasun ja suotoveden keräykseen ja käsittelyyn tarkoitettuja yksikköjä. Tarkoituksena oli vähentää kaatopaikan ympäristövaikutuksia.
The cost of the project was 5,71 million euro, 4,57 million euro of which came from the Cohesion Fund. 
Hankkeen kulut olivat 5,71 miljoonaa euroa. Koheesiorahasto antoi hankkeelle tukea 4,57 miljoonaa euroa.
16 AUDIT SCOPE AND APPROACH 14. The main objective of the audit was to assess the effectiveness of structural measures funding of municipal waste management infrastructures in helping Member States achieve EU waste policy objectives. 
Tarkastuksen päätavoitteena oli arvioida, onko jätehuollon infrastruktuurihankkeiden rahoitus rakennetoimista vaikuttava tapa auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan EU:n jätepolitiikan tavoitteet.
The Court addressed the following three questions: (a) Have municipal waste management infrastructures been successful? (b) Have EU waste policy objectives been achieved at regional level11? (c) Were measures put in place to maximise the effectiveness of EU funding? 
Tilintarkastustuomioistuin esitti seuraavat kolme kysymystä: a) Onko yhdyskuntajätehuollon infrastruktuureissa onnistuttu? b) Onko EU:n jätepolitiikan tavoitteet saavutettu alueellisella tasolla11? c) Onko EU:n rahoituksen vaikuttavuuden maksimoimiseksi toteutettu toimenpiteitä?
Assessment criteria used for the audit are explained further in the report, under each question (see paragraphs 20, 21, 35 and 45). 
Tarkastuksessa sovellettuja arviointikriteerejä selitetään jäljempänä kertomuksessa kunkin tarkastuskysymyksen yhteydessä (ks. kohdat 20, 21, 35 ja 45).
As is usually the case in performance audit, they take into account examples of good practice observed in the domain (see paragraph 9). 
Kuten toiminnantarkastuksissa yleensä on tapana, kriteereissä otetaan huomioon esimerkkejä alalla havaituista hyvistä käytännöistä (ks. kohta 9).
The audit was carried out at the European Commission and in eight regions in four Member States (Spain, Italy, Portugal and Romania). 
Tarkastus toimitettiin Euroopan komissiossa ja kahdeksalla alueella neljässä jäsenvaltiossa (Espanjassa, Italiassa, Portugalissa ja Romaniassa).