natgillin/translations-raw huggingface dataset:
WHILE THE COMMISSION HAS ALREADY MADE SIGNIFICANT PROGRESS COMPARED TO THE PREVIOUS PROGRAMMES, FURTHER IMPROVEMENTS ARE RECOMMENDED CONCERNING THE DESIGN AND THE OPERATIONAL MANAGEMENT AND FOR MEASURING THE ACHIEVEMENTS OF THE FACILITY. 
KOMISSIO ON JO SAAVUTTANUT HUOMATTAVAA EDISTYSTÄ AIEMPIIN OHJELMIIN VERRATTUNA, MUTTA KERTOMUKSESSA ESITETÄÄN SUOSITUKSIA, JOIDEN TARKOITUKSENA ON PARANTAA ENTISESTÄÄN JÄRJESTELMÄN RAKENNETTA, OPERATIIVISTA HALLINNOINTIA SEKÄ TULOSTEN ARVIOINTIA.
EUROPEAN COURT OF AUDITORS QJ-AB-11-002-EN-C 
EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN QJ-AB-11-002-FI-C
Special Report No 5 2011 SINGLE PAYMENT SCHEME (SPS): ISSUES TO BE ADDRESSED TO IMPROVE ITS SOUND FINANCIAL MANAGEMENT (pursuant to Article 287(4), second subparagraph, TFEU) EUROPEAN COURT OF AUDITORS 
Erityiskertomus nro 5 2011 MITEN TILATUKIJÄRJESTELMÄN VARAINHOITOA VOITAISIIN PARANTAA? (annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN
EUROPEAN COURT OF AUDITORS 12, rue Alcide De Gasperi 1615 Luxembourg LUXEMBOURG Tel. +352 4398-1 Fax +352 4398-46410 E-mail: euraud@eca.europa.eu Internet: http://www.eca.europa.eu Special Report No 5 2011 A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet. 
EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN 12, rue Alcide De Gasperi 1615 Luxemburg LUXEMBURG P. +352 4398-1 F. +352 4398-46410 Sähköposti: euraud@eca.europa.eu Internet: http://www.eca.europa.eu Erityiskertomus nro 5 2011 Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).
Luxembourg: Publications Office of the European Union, 2011 ISBN 978-92-9237-135-7 doi:10.2865/14982 © European Union, 2011 Reproduction is authorised provided the source is acknowledged. 
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2011 ISBN 978-92-9237-138-8 doi:10.2865/17163 © Euroopan unioni, 2011 Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
5 ABBREVIATIONS CAP: common agricultural policy CATS: Clearance Audit Trail System (database collecting information related to European agricultural funds payments) EAGF: European Agricultural Guarantee Fund EAFRD: European Agricultural Fund for Rural Development Eurostat: statistical office of the European Union GAEC: good agricultural and environmental condition LFA: less-favoured area LSU: livestock units SMR: statutory management requirements SAPS: Single Area Payment Scheme SPS: Single Payment Scheme URAA: Uruguay Round Agreement on Agriculture WTO: World Trade Organisation (Geneva) Special Report No 5/2011 — Single Payment Scheme (SPS): issues to be addressed to improve its sound financial management 
5 LYHENTEET CATS: Clearance Audit Trail System (tietokanta, johon on koottu Euroopan maatalousrahastojen maksuja koskevia tietoja) EAFRD: Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) EAGF: Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) Eurostat: Euroopan unionin tilastotoimisto GAEC: hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimus LFA: epäsuotuisa alue LSU: nautayksikkö SAPS: yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä SMR: lakisääteiset hoitovaatimukset (Statutory Management Requirements) SPS: tilatukijärjestelmä URAA: Uruguayn kierroksen maataloussopimus WTO: Maailman kauppajärjestö (Geneve) YMP: Yhteinen maatalouspolitiikka Erityiskertomus nro 5/2011 – Miten tilatukijärjestelmän varainhoitoa voitaisiin parantaa?
Agenda 2000: This reform put the CAP on two main pillars which the Community budget finances through two European agricultural funds. 
6 TERMISANASTO Agenda 2000: Tämän uudistuksen myötä YMP rakentui kahdelle pilarille, joita rahoitetaan yhteisön talousarviosta kahden Euroopan maatalousrahaston kautta.
The first pillar (European Agricultural Guarantee Fund (EAGF)) provides for market measures and income support in the form of direct payments. 
Ensimmäinen pilari (Euroopan maatalouden tukirahasto eli maataloustukirahasto) koskee markkinatoimenpiteitä ja tulotukea suoran tuen muodossa.
The second pillar (European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD)) co-finances rural development measures in areas such as agri-environment, the promotion of food quality, higher technical standards and animal welfare. 
Toisesta pilarista (Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto eli maaseuturahasto) osarahoitetaan maaseudun kehittämistoimenpiteitä mm. seuraavilla aloilla: maatalouden ympäristötoimenpiteet, elintarvikkeiden laadun edistäminen, korkeammat tekniset standardit ja eläinten hyvinvointi.
Agricultural factor income: Indicates the net value added of agricultural activities (as well as inseparable non-agricultural, secondary activities) at factor cost. 
Maatalouden tuotannontekijätulo: Ilmoittaa maataloustoiminnan (sekä erottamattoman, muuhun kuin maatalouteen liittyvän toissijaisen toiminnan) nettoarvonlisäyksen tuotantokustannushintaan.
It is calculated by subtracting the value of intermediate consumption, the consumption of fixed capital and production taxes from the value of agricultural output at basic prices and adding the value of (other) subsidies on production. 
Se lasketaan vähentämällä välituotekäytön arvo, kiinteän pääoman kuluminen ja tuotantoverot maataloustuotosten perushintaisesta arvosta ja lisäämällä (muiden) tuotantotukien arvo.
Households often receive income from other sources (non-agricultural activities, salaries, social benefits, income from property) so that agricultural income is not necessarily identical with the actual income of agricultural households. 
Kotitaloudet saavat usein tuloa muista lähteistä (muu kuin maataloustoiminta, palkka, sosiaalietuudet ja omaisuustulo), joten maataloustulo ei ole välttämättä sama kuin maataloudessa toimivien kotitalouksien tosiasiallinen tulo.
Agricultural entrepreneurial income: Income generated by farming activities which is used to reward own production factors (work and/or enterprise, own capital and owned land). 
Maatalouden yrittäjätulo: Maataloustoiminnasta saatu tulo, jolla korvataan omien tuotantotekijöiden (työ ja/tai yritys, oma pääoma ja omistuksessa oleva maa) käyttö.
It corresponds to factor income minus costs linked to borrowing capital and hiring labour. 
Se vastaa tuotannontekijätuloa, josta on vähennetty pääoman lainaamiseen ja työvoiman palkkaamiseen liittyvät kulut.
Decoupling: Process of separation of direct aid payments from the actual agricultural production. 
Tuotantomääristä riippumaton tuki: Prosessi, jossa suoran tuen maksut erotetaan tosiasiallisesta maataloustuotannosta.
7 EXECUTIVE SUMMARY I. The Single Payment Scheme (SPS) is a key feature of the 2003 reform of the common agricultural policy. 
7 TIIVISTELMÄ I. Tilatukijärjestelmä on vuonna 2003 toteutetun yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan uudistuksen keskeisiä tekijöitä.
Its objectives are to encourage farmers to better respond to market demand and to support their income. 
Sen tavoitteena on kannustaa viljelijöitä vastaamaan paremmin markkinakysyntään ja tukea heidän tulojaan.
The SPS is currently applied in 17 of the 27 EU Member States and expenditure on the scheme amounted to some 28,8 billion euro in 2009. 
Tilatukijärjestelmää sovelletaan nykyään EU:n 27 jäsenvaltiosta seitse-mässätoista. Järjestelmästä aiheutui menoja vuonna 2009 noin 28,8 miljardia euroa.
The Court’s audit of the implementation of the SPS focused on the following: Ū the beneficiaries of the policy, the access to single payments and the definition of eligible land; Ū the contribution of the scheme to the objectives of supporting farmers’ income and maintaining land in good agricultural and environmental condition; Ū the specific effects arising from the various implementing models of the scheme. 
Tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskeva tilintarkastustuomioistuimen tarkastus kohdistui seuraaviin osa-alueisiin: Ū tukitoimenpiteiden edunsaajat, tilatukimaksujen saamisen mahdollisuudet ja tukikelpoisen alan määritelmä Ū järjestelmän myötävaikutus seuraavien tavoitteiden osalta: viljelijöiden tulojen tukeminen ja maan säilyttäminen maatalouden ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa Ū järjestelmän erilaisista täytäntöönpanomalleista johtuvat vaikutukset.
The beneficiaries of the SPS are ‘farmers’ engaged in an ‘agricultural activity’ and having ‘eligible land’ at their ‘disposal’. 
Tilatukijärjestelmän edunsaajat ovat ”maataloustoimintaa” harjoittavia ”viljelijöitä”, joilla on ”käytössään” ”tukikelpoista maata”.
However, a lack of precision in the definition of these terms and the manner in which the related provisions were subsequently applied permitted persons or entities having no or only marginal agricultural activity to benefit from SPS payments. 
Kyseisten termien epätarkka määrittely ja tapa, jolla niihin liittyviä säännöksiä sittemmin sovellettiin, mahdollistivat sen, että tilatukimaksuja saivat henkilöt tai yhteisöt, jotka eivät harjoittaneet lainkaan maataloustoimintaa tai joiden harjoittama maataloustoiminta oli vähämerkityksistä.
In 2008, the Commission and the Council undertook a review of the CAP, known as the ‘Health Check’, which led to the acknowledgement that SPS aid should not go to ‘natural or legal persons whose agricultural activities form only an insignificant part of their overall economic activities or whose principal business or company objects do not consist of exercising an agricultural activity’. 
Vuonna 2008 komissio ja neuvosto arvioivat yhteistä maatalouspolitiikkaa uudelleen eli tarkastivat sen tilan. Tämän seurauksena todettiin, että tilatukea ei pitäisi antaa ”luonnollisille tai oikeushenkilöille, joiden maataloustoiminta on vain vähäinen osa koko taloudellisesta toiminnasta, tai joiden pääliiketoimintaan tai toimialaan ei kuulu maataloustoiminnan harjoittaminen”.
However, no Member State has yet made use of this option to better target the beneficiaries of SPS aid. 
Yksikään jäsenvaltio ei kuitenkaan ole vielä käyttänyt tätä vaihtoehtoa kohdentaakseen paremmin tilatuen edunsaajat.
V. Access of new entrants to the SPS was sometimes limited. 
V. Uusien edunsaajien tulo tilatukijärjestelmän piiriin oli joskus rajoitettua.
Furthermore, the criteria for eligibility of land were not clear enough and the required minimal agricultural activity was sometimes reduced to no activity at all. 
Myöskään maan tukikelpoisuuden kriteerit eivät olleet riittävän selkeitä ja vaadittu maataloustoiminnan vähimmäistaso tarkoitti joskus sitä, että maataloustoimintaa ei harjoitettu lainkaan.
Direct payments, comprising SPS and coupled aid, represent an important share of farm income.The major part of the aid goes to a small number of large beneficiaries while the large majority of beneficiaries each receive only a small amount of aid. 
Suorat tuet – tilatuki ja tuotantoon sidottu tuki – muodostavat merkittävän osan viljelijöiden tuloista. Suuri osa tuesta menee pienelle määrälle suuria edunsaajia, kun taas kukin suureen enemmistöön kuuluvista edunsaajista saa ainoastaan vähän tukea.
However, the Court noted that there is no direct link between SPS aid and the costs incurred by farmers for complying with such obligations. 
Tilintarkastustuomioistuin pani kuitenkin merkille, että tilatuen ja kyseisten velvoitteiden noudattamisesta viljelijöille aiheutuneiden kulujen välillä ei ole suoraa yhteyttä.
Similarly, it is not possible to establish a direct link between SPS aid and the positive public externalities that agricultural activities generate. 
Vastaavasti ei ole voitu muodostaa suoraa yhteyttä tilatuen ja maataloustoiminnan ansiosta syntyvien julkisten positiivisten ulkoisvaikutusten välille.
EXECUTIVE SUMMARY VIII. 
TIIVISTELMÄ VIII.
Several options (‘models’) were made available to Member States for the implementation of the SPS. 
Jäsenvaltioiden saataville annettiin useita eri vaihtoehtoja (”malleja”) panna tilatukijärjestelmä täytäntöön.
The choice between the available models significantly influenced the distribution of aid within Member States (among farmers). 
Käytettävissä olevan mallin valinta vaikutti merkittävästi siihen, miten tuki jakautui jäsenvaltioissa (viljelijöiden kesken).
This means that, currently, the SPS is a poorly targeted method to support farmers’ income. 
Se tarkoittaa, että tätä nykyä tilatukijärjestelmä on huonosti kohdistettu viljelijöiden tulotukimenetelmä.
Most Member States that have so far introduced the SPS have retained the historic model where the amounts of aid are essentially based on parameters set in 2000 to 2002 which no longer correspond to current activity. Where the Member States authorities have not set up proper restrictions, this model can also be associated with speculative transfers and accumulation of payment entitlements by beneficiaries. 
Suurin osa tilatukijärjestelmän käyttöön ottaneista jäsenvaltioista on pitäytynyt perusvaihtoehdossa (eli aikaisempiin tietoihin pohjautuvassa mallissa), jossa tukimäärät perustuvat ennen kaikkea vuosina 2000–2002 vahvistettuihin parametreihin, jotka eivät enää vastaa nyky-toimintaa.
X. The regional model favours a more equal distribution of aid. 
X. Alueellisessa mallissa suositaan tuen tasapuolisempaa jakautumista.
However, it has been shown that it aggravates the ‘capitalisation’ of the aid in land prices and land leases. 
On kuitenkin osoitettu, että se lisää tilanteita, joissa tukea ”pääomitetaan” viljelymaan hintoihin ja vuokriin.
Such capitalisation exists in all aid systems based on the surface of land farmed, but more so in the regional form of implementation of the SPS. 
Tukea pääomitetaan kaikissa viljellyn maan pinta-alaan perustuvissa tukijärjestelmissä, mutta pääomittamista esiintyy enemmän tilatukijärjestelmän täytäntöönpanon alueellisessa muodossa.
Overall, while the SPS has contributed to the objectives of the CAP, notably by encouraging farmers to better respond to market demand and by supporting the income of the agricultural sector as a whole, the Court invites the Commission to consider whether such features should be reviewed along the lines set out in the recommendations below. 
Yleisesti ottaen tilatukijärjestelmä on myötävaikuttanut YMP:n tavoitteiden saavuttamiseen erityisesti kannustamalla viljelijöitä vastaamaan paremmin markkinakysyntään ja tukemalla koko maatalousalan tuloja. Tilintarkastustuomioistuin kehottaa silti komissiota pohtimaan, olisiko kyseisiä seikkoja arvioitava uudelleen jäljempänä annettavien suositusten pohjalta.
8 Special Report No 5/2011 — Single Payment Scheme (SPS): issues to be addressed to improve its sound financial management 
8 Erityiskertomus nro 5/2011 – Miten tilatukijärjestelmän varainhoitoa voitaisiin parantaa?
The Court recommends that; Ū the present legislation should be amended to ensure that SPS aid is directed to active farmers, in particular by excluding beneficiaries who have no or only insignificant agricultural activities; Ū eligible land and agricultural activities should be more clearly defined with a view to excluding from the benefit of SPS aid non-agricultural parcels and activities that do not contribute to increasing agricultural productivity (Article 39 of the Treaty, see footnote 5) or actively maintaining the environmental value of the land; Ū the calculation of SPS aid should be modified to better reflect the cost of environmental and other externalities; Ū GAEC standards should require concrete and regular activities to be carried out by farmers for them to receive the full amount of the aid. 
Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että Ū nykylainsäädäntöä olisi muutettava sen varmistamiseksi, että tilatuki ohjataan aktiivisille viljelijöille siten, että suljetaan tuen ulkopuolelle ne edunsaajat, jotka eivät harjoita maataloustoimintaa tai joiden maataloustoiminta on vähäistä Ū tukikelpoinen maa ja maataloustoiminta olisi määriteltävä selkeämmin, jotta tilatukijärjestelmästä eivät enää hyötyisi lohkot, joilla ei harjoiteta maataloutta, eikä toiminta, joka ei omalta osaltaan lisää maatalouden tuottavuutta (perussopimuksen 39 artikla, ks. alaviite 5) tai aktiivisesti säilytä maa-alan arvoa ympäristön kannalta Ū tilatuen laskentatapaa olisi muutettava siten, että laskennassa otetaan paremmin huomioon ympäristöstä ja muista ulkoisvaikutuksista johtuvat kulut Ū hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksissa viljelijöiltä olisi edellytettävä konkreettisia ja säännöllisiä toimia täysimääräisen tilatuen saamiseksi; täydentävien ehtojen vaatimusten laiminlyönnistä aiheutuvat tukivähennykset olisi tehtävä sellaisiksi, että niillä olisi varoittavampi vaikutus Ū tukea olisi pyrittävä jakamaan tasapuolisemmin viljelijöiden kesken joko jatkamalla tukimuotojen mukauttamista tai asettamalla rajat suuremmille yksittäisille tukimaksuille tai ottamalla huomioon tilojen erityisolosuhteet Ū tukioikeudet olisi laskettava eri alueilla vallitsevien viljelyolosuhteiden perusteella. TIIVISTELMÄ 9 Erityiskertomus nro 5/2011 – Miten tilatukijärjestelmän varainhoitoa voitaisiin parantaa?
10 INTRODUCTION BACKGROUND 1. 
10 JOHDANTO TAUSTAA 1.
Until its reform in 1992, the CAP relied on a price support system in most agricultural sectors combined with public intervention in agricultural markets as well as border protection1. 
Vuonna 1992 toteutettuun uudistukseen saakka YMP oli riippuvainen hintatukijärjestelmästä suurimmassa osassa maa-talousaloja.
Price support came to generate almost permanent surpluses of the major farm commodities and market stabilisation could only be achieved, at a high budgetary cost, through measures such as private storage, disposal measures, export subsidies or even destruction of agricultural products. 
Hintatuki sai aikaiseksi keskeisten maataloustuotteiden lähes jatkuvan ylijäämän ja markkinat voitiin vakauttaa ainoastaan suurin budjettikustannuksin mm. seuraavanlaisilla toimilla: yksityinen varastointi, myyntitoimenpiteet, vientituet tai jopa maataloustuotteiden hävittäminen.
In addition, price support had been systematically criticised in multilateral trade negotiations. 
Lisäksi hintatukea on kritisoitu järjestelmällisesti monenvälisissä kauppaneuvotteluissa.
The 1992 reform of the CAP reduced intervention prices for cereals and beef and obliged larger farms to set aside part of their land. 
YMP:n vuoden 1992 uudistuksella alennettiin viljojen ja naudanlihan interventiohintoja ja pakotettiin suurempia tiloja kesannoimaan osa alastaan.
In parallel, the reform introduced accompanying measures for the protection of the environment, early retirement for farmers and afforestation measures. 
Samanaikaisesti uudistus toi mukanaan ympäristönsuojeluun liittyviä toimenpiteitä, viljelijöiden varhaiseläkkeet ja metsitystoimenpiteitä.
In compensation for the expected income losses that followed the decrease of cereal and beef prices, producers received direct payments which were coupled to areas sown or animal numbers. 
Viljan ja naudanlihan hintojen alenemisesta aiheutuvien ennakoitujen tulomenetysten korvaamiseksi tuottajat saivat kylvetystä alasta tai eläinten määrästä riippuvaista suoraa tukea.
The overall amounts of these payments were restricted by sector-specific regional or national ceilings. 
Tuen kokonaismäärät määrittyivät alakohtaisten alueellisten tai kansallisten enimmäismäärien mukaan.
1 In some agricultural sectors direct aid payments had been introduced to improve producer incomes. 
1 Joillakin maatalousaloilla suorat tukimaksut otettiin käyttöön tarkoituksena parantaa tuottajien tulotasoa.
An example is Council Regulation No 136/66/EEC of 22 September 1966 on the establishment of a common organisation of the market in oils and fat (OJ 172, 30.9.1966, p. 
Esimerkkinä on rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 22 päivänä syyskuuta 1966 annettu neuvoston asetus N:o 136/66/ETY (EYVL 172, 30.9.1966, s.
3 025–66) that introduced an aid to the production of olive oil and table olives. 
3025/66), jolla otettiin käyttöön oliiviöljyn ja ruokaoliivien tuotantotuki.
In the case of cotton, producers were supported, indirectly, via an aid to the ginners. 
Puuvillan tuottajia tuettiin epäsuorasti siementenpoistoyrityksille tarkoitetun tuen avulla.
BOX 1 FARM INCOME SUPPORT AND THE EUROPEAN UNION’S INTERNATIONAL COMMITMENTS In 1994, the European Union and the member countries of the World Trade Organisation signed the Uruguay Round Agreement on Agriculture (URAA). 
LAATIKKO 1 VILJELIJÖIDEN TULOTUKI JA EUROOPAN UNIONIN KANSAINVÄLISET SITOUMUKSET Euroopan unionin ja Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenmaat tekivät vuonna 1994 Uruguayn kierroksella maataloussopimuksen.
This agreement classifies the various forms of farm support according to their impact on the distortion of international trade. 
Sopimuksessa luokitellaan erilaiset viljelijöiden tukimuodot sen mukaan, miten ne vaikuttavat kansainvälisen kaupan vääristymiseen.
Direct price support is considered as particularly distorting and the WTO member countries committed themselves to reduce this form of support. 
Suoraa hintatukea pidetään erityisen vääristävänä ja WTO:n jäsenvaltiot sitoutuivat vähentämään tämäntyyppistä tukea.
Direct payments ‘decoupled’ from production are considered not to distort trade and are therefore permitted2. 
Tuotantomääristä riippumattomien suorien tukien ei katsota vääristävän kauppaa ja siksi ne ovat sallittuja2.
2 The Agreement on Agriculture (OJ L 336, 23.12.1994, p. 
2 Maataloussopimuksessa (EYVL L 336, 23.12.1994, s.
22) allows public farm support under specific conditions. 
22) sallitaan julkinen viljelijöiden tuki tietyin erityisehdoin.
According to Annex 2 to the agreement the eligibility for income support payments must be determined on the basis of criteria such as income level, status as a producer or landowner, factor use or production level in a reference period. 
Sopimuksen liitteen 2 mukaisesti oikeus tulotukimaksuihin määräytyy tiettyjen kriteerien mukaan. Näitä ovat mm. tulotaso, tuottaja-tai maanomistaja-asema, tuotantotekijöiden käyttö tai tuotantotaso viitekaudella.
The amount of such payments in any given year shall not be related to the type or volume of production (including livestock) after the reference period nor to the prices of any such production. 
Kyseisten maksujen määrällä kulloisenakin vuonna ei ole yhteyttä viitekauden jälkeisiin tuotantotyyppeihin tai -määriin (karja mukaan lukien) eikä asianomaisiin tuotantohintoihin.
Also, payments must not be based on the factors of production employed in any year after the reference period nor should farmers be obliged to produce in order to be entitled to the support. Special Report No 5/2011 — Single Payment Scheme (SPS): issues to be addressed to improve its sound financial management 
Tuen suuruutta ei minään yksittäisenä vuonna saa perustaa sellaisiin tuotantotekijöihin, joita on käytetty jonakin viitekauden jälkeisenä vuonna eikä viljelijöitä voi velvoittaa tuottamaan ollakseen oikeutettuja tukeen. Erityiskertomus nro 5/2011 – Miten tilatukijärjestelmän varainhoitoa voitaisiin parantaa?
In 1999, the European Council in Berlin agreed upon a further reform of the CAP. 
Berliinin Eurooppa-neuvosto päätti vuonna 1999, että YMP:n uudistusta jatketaan.
Support to agriculture was organised around two main ‘pillars’ that the Community budget finances through two funds. 
Maataloustuki järjestyi kahden keskeisen pilarin varaan: pilarit rahoitetaan yhteisön talousarviosta kahden rahaston kautta.
The European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) continues to provide for the financing of market measures and includes income support in the form of direct payments coupled to production. 
Euroopan maatalouden tukirahasto eli maataloustukirahasto rahoittaa edelleen markkinatoimenpiteitä ja käsittää tulotuen tuotantoon sidottujen suorien tukien muodossa.
The European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) co-finances rural development measures such as protection of the environment and sustainable agriculture, promotion of food quality, and higher technical and animal welfare standards. 
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto eli maaseuturahasto osarahoittaa maaseudun kehittämistoimenpiteitä, joita ovat mm. ympäristönsuojelu ja kestävä maatalous, elintarvikkeiden laadun edistäminen, korkeammat tekniset ja eläinten hyvinvointia koskevat standardit.
THE 2003 REFORM OF THE CAP INTRODUCED THE SINGLE PAYMENT SCHEME 4. 
TILATUKIJÄRJESTELMÄ OTETTIIN KÄYTTÖÖN VUODEN 2003 YMP-UUDISTUKSEN YHTEYDESSÄ 4.