natgillin/translations-raw huggingface dataset:
4 European Insurance and Occupational Pensions Authority. 
4 Euroopan vakuutus-ja lisäeläkeviranomainen.
5 European Securities and Markets Authority. 
5 Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen.
Annexes 48 Expert Panel — Mr Dirk Cupei, European Forum of Deposit Insurers and Association of German Banks — Mr Farid Aliyev, European Consumer Organisation — Mr Karel Lannoo, Centre for European Policy Studies — Mr Nicolas Véron, Bruegel Institute and Peterson Institute for International Economics — Mr Peter Nyberg, Åbo Akademi, Finland — Ms Eva Hüpkes, Financial Stability Board Annex III 
Liitteet 48 Asiantuntijapaneeli – Dirk Cupei, European Forum of Deposit Insurers ja Association of German Banks – Farid Aliyev, Euroopan kuluttajaliitto – Karel Lannoo, Centre for European Policy Studies – Nicolas Véron, Bruegel Institute ja Peterson Institute for International Economics – Peter Nyberg, Åbo Akademi, Suomi – Eva Hüpkes, Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä Liite III
Annexes 49 Legislative initiatives selected for review CRD II: Directive 2009/111/EC of the European Parliament and the Council of 16 September 2009 CRD III: Directive 2010/76/EU of the European Parliament and the Council of 24 November 2010 CRD IV: Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on access to the activity of credit institutions and the pruden‐ tial supervision of credit institutions and investment firms, amending Direc‐ tive 2002/87/EC and repealing Directives 2006/48/EC and 2006/49/EC CRR: Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 Crisis management framework: Proposal for a directive of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms Deposit guarantee schemes: Proposal for a Directive 2009/14/EC of the Euro‐ pean Parliament and the Council of 11 March 2009 Financial conglomerates directive: Directive 2011/89/EU of the European Par‐ liament and the Council of 16 November 2011 Review of the accounting directives: Proposal for a directive of the European Parliament and the Council of 25 November 2011 Review of transparency directive: Proposal for a directive of the European Parliament and the Council of 25 October 2011 COM(2011) 683 final. 
Liitteet 49 Tarkastukseen valitut lainsäädäntöaloitteet CRD II: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/111/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009 CRD III: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/76/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010 CRD IV: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta CRR: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta Kriisinhallintakehys: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvyttämistä ja kriisinratkaisua koskevasta yhteisestä kehyksestä Talletussuojajärjestelmät: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi (EY) N:o 2009/14; direktiivi annettiin 11 päivänä maaliskuuta 2009 Finanssiryhmittymädirektiivi: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/89/EU, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011 Tilinpäätösdirektiivin tarkistaminen: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi, tehty 25. marraskuuta 2011 Avoimuusdirektiivin tarkistaminen: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi, tehty 25 päivänä lokakuuta 2011, KOM(2011) 683 lopullinen.
Annexes 50 Resolution mechanisms and deposit insurance in the United States and Canada US resolution mechanisms The US resolution regime for banks is administered by the Federal Deposit Insurance Corporation, which is a federal agency. 
Liitteet 50 Kriisinratkaisumekanismi ja talletussuoja Yhdysvalloissa ja Kanadassa Yhdysvaltojen kriisinratkaisumekanismi Yhdysvaltain pankkien kriisinratkaisujärjestelmää hallinnoi Yhdysvaltain talletussuojasta vastaava viranomainen (FDIC), joka on liittovaltion virasto.
In the recent crisis it has resolved close to 500 banks, including relatively large ones such as Washing‐ ton Mutual. 
Viime-aikaisessa kriisissä se on ratkaissut kriisejä lähes 500 pankissa, joista osa oli suhteellisen suuria, kuten Washington Mutual.
The Dodd‐Frank Act requires each systemically important financial institution to periodically submit to the FDIC and the Federal Reserve a resolution plan that must address the company’s plans for its rapid and orderly resolution under the U.S. Bankruptcy Code. 
Dodd-Frank-laissa edellytetään, että jokainen järjestelmän kannalta merkittävä rahoituslaitos toimittaa määräajoin FDIC:lle ja Yhdysvaltain keskuspankille krii-sinratkaisusuunnitelman, joka sisältää yhtiön suunnitelmat nopean ja sujuvan kriisinratkaisun varalta Yhdysvaltain konkurssilain mukaisesti.
Troubled Asset Relief Programme (TARP)1 In 2009 the US supervisory agencies2 conducted a stress test to determine if the largest US financial institutions had sufficient capital buffers to withstand the recession and the financial market turmoil. 
Ongelmallisten omaisuuserien hoito‐ohjelma (TARP)1 Vuonna 2009 Yhdysvaltain valvontavirastot2 suorittivat stressitestin määrittääkseen, oliko suurimmilla Yhdysvaltain rahoituslaitoksilla riittävästi pää-omapuskureita, jotta ne selviytyisivät taantumasta ja rahoitusmarkkinoiden häiriöistä.
The exercise was required of financial institutions with assets greater than 100 billion USD. 
Testi oli suoritettava rahoituslaitoksissa, joiden omaisuuden määrä oli yli 100 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
The 19 banking organisations included in the exercise comprised the core of the US banking system, representing roughly two thirds of aggregate US bank holding com‐ pany assets. 
Testattuihin 19 pankkiorganisaatioon lukeutui Yhdysvaltain pankkijärjestelmän ydin, jonka osuus vastaa karkeasti arvioituna kahta kolmannesta Yhdysvaltain pankkiholdingyhtiöiden yhteenlasketusta omaisuudesta.
Ten out of the 19 banks tested were found to be short of capital. 
Havaittiin, että testatuista 19 pankista kymmenellä oli liian vähän pääomaa.
Based on the adverse scenario covering the years 2009 and 2010, the stress test identified a total capital shortage of approximately 74,6 billion USD at these 10 financial institutions. 
Vuodet 2009 ja 2010 kattavan epäsuotuisan skenaarion perusteella stressitestissä havaittiin, että näiden kymmenen rahoituslaitoksen pääomavaje oli yhteensä noin 74,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
It was a US government programme of investments, loans and asset guarantees and purchases in and from a range of financial institutions to strengthen the financial sector. 
Se oli Yhdysvaltain hallituksen ohjelma, joka käsitti investointeja, lainoja ja omaisuuserien takauksia sekä hankintoja monenlaisissa rahoituslaitoksissa ja monenlaisilta rahoituslaitoksilta.
The US govern‐ ment made capital available immediately through the TARP Capital Assis‐ tance Programme to those institutions that were found to be short of capital based on the results of the stress test. 
Ongelmallisten omaisuuserien hoito-ohjelman pääomatukiohjelman kautta Yhdysvaltain hallitus asetti pääoman saataville välittömästi niille organisaatioille, joilla oli havaittu olevan pääomavajetta stressitestin tulosten perusteella.
Committing to the recapitalisation of all the main financial institutions restored investors’ confidence and allowed the individual financial institutions to raise sufficient capital in the private markets. 
Sitoutuminen kaikkien keskeisten rahoituslaitosten pääomanpohjan vahvistamiseen palautti sijoittajien luottamuksen, ja yksittäiset rahoituslaitokset pystyivät jälleen keräämään riittävän määrän pääomaa yksityisillä markkinoilla.
Indeed, nine3 of the ten institutions identified by the stress tests as having insufficient capital were able to find sufficient capital in the markets and therefore did not require additional funding provided from TARP. 
Itse asiassa yhdeksän3 kymmenestä laitoksesta, joiden pääoma oli stressitesteissä havaittu riittämättömäksi, pystyi löytämään riittävästi pääomaa markkinoilla ja täten ongelmallisten omaisuuserien ohjelmasta ei tarvittu lisärahoitusta.
1 This section refers to one part of the TARP which affected large institutions: the stress test (SCAP) and the Capital Assistance Program (CAP). 
1 Tässä osuudessa käsitellään suuria organisaatioita koskevaa hoito-ohjelman osaa, joka käsittää stressitestin (SCAP) ja pääomatukiohjelman (CAP).
2 Board of Governors of the Federal Reserve System, Office of the Comptroller of the Currency and the Federal Deposit Insurance Corporation. 
2 Yhdysvaltain keskuspankin, Office of the Comptroller of the Currency -viraston ja FDIC:n hallintoneuvostot.
The New York FED was very involved in the stress tests, with about 200 staff. 
New Yorkissa sijaitseva Yhdysvaltain keskuspankki osallistui aktiivisesti stressitesteihin noin 200 työntekijällä.
3 Counting for 98 % of the identified capital shortage. 
3 Niiden osuus havaitusta pääomavajeesta oli 98 prosenttia.
Annex V 
Liite V
Annexes 51 Canadian resolution mechanism The Canada Deposit Insurance Corporation (CDIC) insures deposits of mem‐ ber institutions and is the Canadian bank resolution authority. 
Liitteet 51 Kanadan kriisinratkaisumekanismi Kanadan talletussuojasta vastaava viranomainen (CDIC) vakuuttaa jäsenlai-tosten talletuksia ja on Kanadan pankkien kriisinratkaisuviranomainen.
The premiums for the deposit guarantee scheme are paid regularly from banks on a risk‐ based approach (risk on balance sheet of banks). 
Pankit suorittavat säännöllisesti talletussuojajärjestelmämaksuja riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti (pankkien taseeseen liittyvä riski).
Annexes 52 A framework for the recovery and resolution of banks The Financial Stability Board (FSB)1 published a paper on key attributes of ef‐ fective resolution regimes for financial institutions in October 2011. 
Liitteet 52 Pankkien elvyttämis‐ ja kriisinratkaisukehys Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä (FSB)1 julkaisi lokakuussa 2011 asiakirjan, jossa käsiteltiin rahoituslaitosten vaikuttavien kriisinratkaisumekanismien pääpiirteitä.
This sets out the core elements that the FSB considers to be necessary for an effective resolution regime. 
Asiakirjassa esitetään ydintekijät, jotka FSB:n mukaan ovat tarpeellisia, jotta kriisinratkaisujärjestelmä olisi vaikuttava.
The FSB states that resolution authorities can be decen‐ tralised but in this case needs very strong cooperation and agreements. 
FSB toteaa, että kriisinratkaisuviranomaiset voidaan hajauttaa, mutta siinä tapauksessa yhteistyön on oltava hyvin tiivistä ja on solmittava yhteistyösopimuksia.
Fur‐ thermore a resolution regime should have a clear mandate, be able to take quick decisions and be clear and transparent towards the participating banks. 
Kriisinratkaisujärjestelmällä olisi myös oltava selkeä tehtävä, sen pitäisi pystyä nopeaa päätöksentekoon ja sen olisi toimittava selkeästi ja avoimesti osallistuviin pankkeihin nähden.
Key attributes of effective resolution mechanisms Resolution authority Each jurisdiction should have a designated administrative authority or au‐ thorities responsible for exercising the resolution powers over firms within the scope of the resolution regime (‘resolution authority’). 
Vaikuttavien kriisinratkaisumekanismien pääpiirteet Kriisinratkaisuviranomainen Jokaisella lainkäyttöalueella olisi oltava nimitetty hallintoviranomainen tai -viranomaisia, joiden vastuulla on käyttää kriisinratkaisuvaltuuksia kriisin-ratkaisujärjestelmän soveltamisalaan kuuluviin yrityksiin (”kriisinratkaisu-viranomainen”).
Where there are multiple resolution authorities within a jurisdiction their respective man‐ dates, roles and responsibilities should be clearly defined and coordinated. 
Kun lainkäyttöalueella on useita kriisinratkaisuviranomaisia, kunkin toimivaltuudet, tehtävät ja vastuualueet olisi määriteltävä ja koordinoitava selvästi.
Where different resolution authorities are in charge of resolving entities of the same group within a single jurisdiction, the resolution regime of that jurisdiction should identify a lead authority that coordinates the resolution of the legal entities within that jurisdiction. 
Kun eri kriisinratkaisuviranomaiset vastaavat samaan ryhmään kuuluvien yksiköiden kriisinratkaisusta yhdellä lainkäyttöalueella, kyseisen lainkäyttöalueen kriisinratkaisujärjestelmässä olisi yksilöitävä johtava viranomainen, joka koordinoi kyseisen lainkäyttöalueen oikeushenkilöiden kriisinratkaisua.
The resolution authority should have operational independence consistent with its statutory responsibilities, transparent processes, sound governance and adequate resources and be subject to rigorous evaluation and account‐ ability mechanisms to assess the effectiveness of any resolution measures. 
Kriisinratkaisuviranomaisen pitäisi olla operatiivisesti itsenäinen sen lakisääteisten tehtävien mukaisesti, prosessien olisi oltava avoimia, hallinnon asianmukaista ja resursseja olisi oltava riittävästi. Viranomaiseen pitäisi kohdistaa tiukat arviointi-ja tilivelvollisuusmekanismit, joiden avulla arvioidaan kaikkien kriisinratkaisutoimenpiteiden vaikuttavuutta.
It should have the expertise, resources and operational capacity to implement resolution measures with respect to large and complex firms. 
Viranomaisella olisi oltava asiantuntemusta, resursseja ja toimintavalmiudet toteuttaa suuria ja monimutkaisia yrityksiä koskevia kriisinratkaisutoimenpiteitä.
Resolution powers The resolution regime should provide for timely and early entry into resolu‐ tion before a firm is balance sheet insolvent and before all equity has been fully wiped out. 
Kriisinratkaisuvaltuudet Kriisinratkaisujärjestelmässä olisi huolehdittava siitä, että kriisinratkaisuun asettaminen tapahtuu oikea-aikaisesti ja varhain ennen kuin yrityksen tase osoittaa sen olevan maksukyvytön ja ennen kuin kaikki pääoma on kokonaisuudessaan huvennut.
1 The FSB is an international body that monitors and makes recommendations about the global financial system. 
1 FSB on kansainvälinen elin, joka valvoo ja esittää suosituksia maailmanlaajuisesta rahoitusjärjestelmästä.
It was established after the 2009 G20 London summit in April 2009 as a successor to the Financial Stability Forum (FSF). 
Se perustettiin vuonna 2009 Lontoossa pidetyn G20-huippukokouksen jälkeen huhtikuussa 2009 vakausfoorumin (FSF) seuraajaksi.
The Board includes all G20 major economies, FSF members, and the European Commission. 
Valvontaryhmässä on kaikki G20-ryhmän suurimmat taloudet, FSF:n jäsenet ja Euroopan komissio.
It is based in Basel, Switzerland. 
Sen toimipaikka sijaitsee Baselissa, Sveitsissä.
Annex VI 
Liite VI
Annexes 53 Funding of firms in resolution Jurisdictions should have in place privately financed deposit insurance or resolution funds, or a funding mechanism for ex post recovery from the indus‐ try of the costs of providing temporary financing to facilitate the resolution of the firm. 
Liitteet 53 Kriisinratkaisuun asetettujen yritysten rahoitus Lainkäyttöalueilla olisi oltava käytössä yksityisesti rahoitettuja talletus-vakuuksia tai kriisinratkaisurahastoja taikka rahoitusmekanismi, jonka avulla yritykseltä peritään jälkeenpäin takaisin yrityksen kriisinratkaisun helpottamiseen tarkoitetun väliaikaisen rahoituksen kulut.
Source: The Financial Stability Board: Key attributes of effective resolution regimes for financial institutions, October 2011. 
Lähde: Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä: Key attributes of effective resolution regimes for financial institutions, lokakuu 2011.
Annexes 54 Bibliography Alford, D., ‘The Lamfalussy Process And EU Bank Regulation: Another Step On The Road To Pan‐European Regulation?’, Annual Review of Banking & Financial Law [Vol. 
Liitteet 54 Lähdeluettelo Alford, D., The Lamfalussy Process And EU Bank Regulation: Another Step On The Road To Pan-European Regulation?
25: 1], p. 
25: 1] s.
Ferran, E., Babis, V., ‘The European Single Supervisory Mechanism’, University of Cambridge Faculty of Law Legal Studies Research Paper Series, 2013. 
Ferran, E., Babis, V., The European Single Supervisory Mechanism, University of Cambridge Faculty of Law Legal Studies Research Paper Series, 2013.
Gerhardt, M., Lannoo, K., ‘Options for reforming deposit protection schemes in the EU’, European Credit Research Institute, ECRI Policy Brief No 4 (March 2011). 
Gerhardt, M., Lannoo, K., Options for reforming deposit protection schemes in the EU, European Credit Research Institute, ECRI Policy Brief No. 4 (maaliskuu 2011).
Goodhart, C., ‘Funding arrangements and burden sharing in banking resolu‐ tion’, VOX, 2012. 
Goodhart, C., Funding arrangements and burden sharing in banking resolution, VOX, 2012.
Gortsos, C. VI., ‘The “Single Supervisory Mechanism”: a major building‐block towards a European Banking Union (the full Europeanisation of the “bank safety net”)‘, 2nd Annual Research Conference of the IADI, 2013. 
Gortsos, C. VI., The ’single supervisory mechanism’: a major building-block towards a European Banking Union (the full europeanisation of the ’bank safety net’), 2nd Annual Research Conference of the IADI, 2013.
Goyal, R., Koeva Brooks, P., Pradhan, M., Tressel, T., Dell’Ariccia, G., Leckow, R., Pazarbasioglu, C. and an IMF Staff Team, ‘A Banking Union for the Euro Area’, IMF, 2013. 
Goyal, R., Koeva Brooks, P., Pradhan, M., Tressel, T., Dell’Ariccia, G., Leckow, R., Pazarbasioglu, C., and an IMF Staff Team, A Banking Union for the Euro Area, IMF, 2013.
Gros, D., Schoenmaker, D., ‘European Deposit Insurance: Financing the transi‐ tion’, Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012. 
Gros, D., Schoenmaker, D., European Deposit Insurance: Financing the transition, Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012.
Huertas, T., Nieto, M. J., ‘Banking union and bank resolution: How should the two meet?’, VOX, 2012. 
Huertas, T., Nieto, M. J., Banking union and bank resolution: How should the two meet?, VOX, 2012.
Kern, A., ‘Bank resolution and recovery in the EU: enhancing banking union?’, ERA Academy of European Law, 2013. 
Kern, A., Bank resolution and recovery in the EU: enhancing banking union?, ERA Academy of European Law, 2013.
Lannoo, K., ‘Banking Union in three steps’, Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012. 
Lannoo, K., Banking Union in three steps, Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012.
Lannoo, K., ‘Roadmap to banking union: A call for consistency’, Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012. 
Lannoo, K., Roadmap to banking union: Lannoo, K., Banking Union in three steps, Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012.
Pisani‐Ferry, J., Sapir, A., Véron, N., Wolff, B. G., ‘What Kind of European Bank‐ ing Union?’, BRUEGEL, 2012. 
Pisani-Ferry, J., Sapir, A., Véron, N., Wolff, B.G., What Kind of European Banking Union?, BRUEGEL, 2012.
Annex VII 
Liite VII
Annexes 55 Verhelst, S., The Single Supervisory Mechanism: A Sound First Step in Europe’s Banking Union?, EGMONT, Royal Institute for International Relations, 2013. 
Liitteet 55 Verhelst, S., The Single Supervisory Mechanism: A Sound First Step in Europe’s Banking Union?, EGMONT, Royal Institute for International Relations, 2013.
Véron, N., Europe’s Single Supervisory Mechanism and the long journey towards banking union, BRUEGEL, 2012. 
Véron, N., Europe’s single supervisory mechanism and the long journey towards banking union, BRUEGEL, 2012.
Véron, N., Wolff, B. G., From supervision to resolution: next steps on the road to European banking union, BRUEGEL, 2013. ‘A Banking Union for the Euro Area: Technical Background Notes’, IMF, 2013. ‘Financial markets in Europe: From the Single Market to a Banking Union’, German Council of Economic Experts, Annual Report 2012/13, 2013. 
Véron, N., Wolff, B.G., From supervision to resolution: next steps on the road to European banking union, BRUEGEL, 2013. ”A Banking Union for the Euro Area: Technical Background Notes”, IMF, 2013. ”Financial markets in Europe: From the Single Market to a Banking Union”, German Council of Economic Experts, vuosikertomus 2012/13, 2013. ”Key attributes of effective resolution regimes for financial institutions”, Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä, 2011.
Reply of the 56 Commission Executive summary V The Commission notes that the EBA is not respon‐ sible for direct supervision of financial entities in the EU. 
Tiivistelmä V Komissio toteaa, että Euroopan pankkiviranomainen (EPV) ei vastaa finanssialan yhteisöjen suorasta valvonnasta EU:n tasolla.
The EBA was established with a view to improving the functioning of the internal market, in particular by ensuring a high, effective and consistent level of regulation and supervision. 
EPV perustettiin parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa erityisesti varmistamalla korkeatasoinen ja yhdenmukainen sääntely ja valvonta.
The Authority should protect public values such as the stability of the financial system, the transparency of markets and financial products, and the protection of depositors and investors. 
Pankkiviranomaisen olisi suojeltava yleisiä arvoja, joita ovat muun muassa finanssijärjestelmän vakaus, markkinoiden ja finanssituotteiden läpinäkyvyys sekä tallettajien ja sijoittajien suojaaminen.
It should also prevent regulatory arbitrage and guarantee a level play‐ ing field, and strengthen international supervisory coordination, for the benefit of the economy at large. 
Sen olisi myös torjuttava sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttöä ja taattava tasapuoliset toimintaedellytykset sekä lujitettava valvonnan kansainvälistä koordinointia koko taloutta hyödyttävällä tavalla.
VI The Commission would like to note that the EBA has been vested with a clear mandate and authority to take binding decisions in order to enhance supervi‐ sory convergence, particularly in relation to binding mediation and investigations into alleged breaches of EU law. 
VI Komissio huomauttaa, että EPV:llä on selkeä toimeksianto ja valtuudet tehdä sitovia päätöksiä, joilla tehostetaan valvontakäytänteiden lähentämistä, erityisesti sitovaa sovittelua ja EU:n lainsäädännön väitetyn rikkomisen tutkintaa.
VIII The Commission would like to note that the roles and responsibilities of the various actors are clearly defined in the underlying legislation. 
VIII Komissio toteaa, että eri toimijoiden roolit ja vastuut määritellään selkeästi asiaa koskevassa lainsäädännössä.
In some areas, further clarification may be useful. 
Vastuualueiden selkeyttämisestä voi olla hyötyä joillakin aloilla.
Introduction 15 The Commission considers that both the EBA’s and the ECB’s role are clearly set out in the relevant regulations. 
Johdanto 15 Komissio katsoo, että sekä EPV:n että EKP:n rooli on määritetty selvästi asiaa koskevissa asetuksissa.
Both the SSM regulation (recitals 31 and 32) and the amended EBA regulation (recital 4) underline that the establishment of the SSM shall not call into question the role and responsibilities of the EBA. 
YVM-asetuksessa (johdanto-osan 31 ja 32 kappale) sekä muutetussa EPV-asetuksessa (johdanto-osan 4 kappale) korostetaan, että yhteisen valvontamekanismin perustamisella ei kyseenalaisteta EPV:n roolia ja vastuuta.
In some areas (e.g. stress testing, super‐ visory handbook) close cooperation between the Authority and the ECB will be particularly crucial. 
Joillakin aloilla (esimerkiksi stressitestit ja valvonnan käsikirja) EPV:n ja EKP:n välinen tiivis yhteistyö on erityisen tärkeää.
In addition, reforms were built on a clear overall strategy including international commitments (G20). 
Komission vastaus 57 Lisäksi uudistukset perustuivat selkeään kokonais-strategiaan, mukaan lukien kansainväliset sitoumukset (G20).
Throughout the process the Commission aimed at developing the rules in a coherent man‐ ner and checking consistency. 
Komissio pyrki sääntöjä laatiessaan koko ajan pitämään kokonaisuuden johdonmukai-sena.