natgillin/translations-raw huggingface dataset:
What we recommend V. The Commission should: (a) follow-up gaps in Member States’ monitoring based on existing reporting and enforce the requirements of the Drinking Water Directive in this respect; (b) in the context of the current revision of the Drinking Water Directive, address the following issues in a proportionate manner: (b)1 improving the provision of information from Member States to the Commission about derogations concerning Small Water Supply Zones; (b)2 the extension of the reporting requirements to Small Water Supply Zones; (b)3 regular reporting ensuring that up-to-date information on the compliance with the Drinking Water Directive is collected from Member States. 
Suositukset V. Komission olisi seurattava jäsenvaltioiden valvontapuutteita voimassa olevien raportointimenettelyjen avulla ja tehostettava juomavesidirektiivin vaatimuksia tältä osin puututtava käynnissä olevan juomavesidirektiivin tarkistuksen yhteydessä seuraaviin kysymyksiin tarpeisiin suhteutetuin toimin: b)1 jäsenvaltioiden olisi tiedotettava komissiolle paremmin pieniin vedenjakelualueisiin sovellettavista poikkeuksista b)2 raportointivelvoitteet olisi laajennettava koskemaan myös pieniä vedenjakelualueita b)3 raportoinnin olisi tapahduttava säännöllisesti, jotta voitaisiin varmistaa, että jäsenvaltioilta saadaan ajantasaista tietoa juomavesidirektiivin noudattamisesta.
The Commission should consider options such as alternative IT tools (e.g. data harvesting from national administrations) to facilitate the reporting exercise, make it swifter and to ensure availability of up-to-date information; 9 
Komission olisi harkittava esimerkiksi vaihtoehtoisten tietotekniikkavälineiden (esim. tiedonharavointi kansallisilta viranomaisilta) käyttöä, jotta raportointi helpottuisi ja nopeutuisi ja kyettäisiin varmistamaan ajantasaisten tietojen saatavilla olo. b)4 olisi tarkennettava vaatimuksia, jotka koskevat riittävien ja ajan tasalla olevien tietojen toimittamista kuluttajille ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta; jäsenvaltioita olisi tuettava vesihävikin vähentämiseen tähtäävien toimien edistämisessä.
This could be achieved, for example, by including water loss reduction in the scope of EU funding in the field of drinking water infrastructure, or by enhancing transparency on water losses. 
Tämä voitaisiin saavuttaa esimerkiksi sisällyttämällä vesihävikin vähentäminen juomavesi-infrastruktuuria koskevaan EU:n rahoitukseen tai lisäämällä vesihävikkiä koskevaa avoimuutta. 10
Member States should: (a) require that plans to reach a certain level of reduction of water losses are included as selection criteria for all water facility projects that allow the meeting of national targets; (b) ensure that water tariffs provide for the sustainability of water infrastructure, including its maintenance and renewal; (c) consider, if necessary, granting financial or other forms of support to households for which the cost of water services are above the affordability rate while ensuring the full cost-recovery in the water tariffs structure. 10 
Jäsenvaltioiden olisi a) edellytettävä, että tietyntasoista vesihävikin vähentämistä koskevan suunnitelman olemassaolo on valintaperusteena kaikkien sellaisten vesialan hankkeiden yhteydessä, joiden avulla kyetään saavuttamaan kansalliset tavoitearvot b) varmistettava, että vesihinnoittelussa otetaan huomioon vesi-infrastruktuurin kestävyys sekä sen ylläpito ja uudistaminen c) harkittava tarvittaessa taloudellisen tai muun tuen myöntämistä kotitalouksille, joiden kohdalla vesihuoltopalveluiden hinnat ylittävät kohtuullisuusrajan, ja varmistettava samalla, että veden hinnoittelurakenne mahdollistaa kustannusten kattamisen kokonaan. 11
INTRODUCTION The EU Drinking Water directive 1. 
JOHDANTO EU:n juomavesidirektiivi 1.
Water is essential for life on our planet. 
Ilman vettä planeetallamme ei ole elämää.
Ensuring high quality and safe supply to all Europeans is also an integral part of the EU’s environmental policy1. 
Korkealaatuisen ja turvallisen vesihuollon varmistaminen kaikille EU:n kansalaisille kuuluu kiinteänä osana myös EU:n ympäristöpolitiikkaan1.
A first directive, on the quality of drinking water in the Member States was adopted in 19752. 
Ensimmäinen direktiivi juomaveden laadusta jäsenvaltioissa hyväksyttiin vuonna 19752.
A further directive concerning standards for water intended for human consumption, is the “Drinking Water Directive” (DWD), which aims at protecting human health from the adverse effects of any contamination of water intended for human consumption (see Box 1). 
Toinen direktiivi ihmisten käyttöön tarkoitettuun veteen sovellettavista standardeista on juomavesidirektiivi, jonka tarkoituksena on ihmisten terveyden suojeleminen niiltä haitallisilta vaikutuksilta, jotka johtuvat ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saastumisesta (ks. laatikko 1).
It was adopted in 19803 and subsequently revised in 19984. 
Direktiivi hyväksyttiin vuonna 19803, ja sitä tarkistettiin vuonna 19984.
11 Box 1 - The Drinking Water Directive The DWD lays down quality standards for drinking water in the EU for 48 parameters which must be monitored and tested regularly by the Member States. 
12 Laatikko 1 – Juomavesidirektiivi Juomavesidirektiivissä määritetään EU:n juomavettä koskevat laatuvaatimukset 48 muuttujan osalta. Jäsenvaltioiden on valvottava ja testattava muuttujia säännöllisesti.
The parameters are broken down into three categories: • microbiological parameters (relevant for human health) which comprise mainly the parameters E. coli and enterococci; 1 2 3 4 European Environment Agency, http://www.eea.europa.eu. 
Muuttujat jaetaan kolmeen eri luokkaan: 1 2 3 4 Euroopan ympäristökeskus, http://www.eea.europa.eu.
Council Directive 75/440/EEC of 16 June 1975 concerning the quality required of surface water intended for the abstraction of drinking water in the Member States (OJ L 194, 25.7.1975, p. 
Neuvoston direktiivi 75/440/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1975, jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista (EYVL L 194, 25.7.1975, s.
Council Directive 80/778/EEC of 15 July 1980 relating to the quality of water intended for human consumption (OJ L 229, 30.8.1980, p. 
Neuvoston direktiivi 80/778/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (EYVL L 229, 30.8.1980, s.
Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998 on the quality of water intended for human consumption (OJ L 330, 5.12.1998, p. 
Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (EYVL L 330, 5.12.1998, s.
The Directive provides for the possibility for Member States to temporarily depart from the required water quality standards by means of derogation. 
Direktiivissä annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus poiketa tilapäisesti veden laatua koskevista vaatimuksista.
These derogations may last up to three years and may be extended twice (an additional three years for every extension). 
Poikkeukset voivat olla voimassa enintään kolmen vuoden ajan ja niiden kestoa voidaan jatkaa kahdesti (kolmen vuoden ajan kunkin jatkamisen yhteydessä).
Monitoring and reporting arrangements 4. 
Valvonta-ja raportointijärjestelyt 4.
Member States have an obligation to establish water supply zones and appropriate monitoring programmes in accordance with the minimum requirements set in the DWD5. 
Jäsenvaltioilla on velvollisuus perustaa vedenjakelualueita ja tarkoituksenmukaisia valvontaohjelmia juomavesidirektiivissä asetettujen vähimmäisvaatimusten mukaisesti5.
The DWD distinguishes between: - - - water supply zones supplying more than 1 000 m3 of water a day as an average or serving more than 5 000 persons, commonly referred to as "large water supply zones" (LWSZ), water supply zones supplying less than 1 000 m3 of water a day as an average or serving less than 5 000 persons, commonly referred to as "small water supply zones” (SWSZ), and water supply zones providing less than 10 m3 of water a day as an average or serving fewer than 50 persons, commonly referred to as "very small water supply zones”. 
Juomavesidirektiivissä erotetaan toisistaan - vedenjakelualueet, jotka toimittavat keskimäärin joko yli 1 000 kuutiometriä juomavettä päivässä tai palvelevat yli 5 000:ttä ihmistä; näihin vedenjakelualueisiin viitataan yleensä ”suurina vedenjakelualueina” - vedenjakelualueet, jotka toimittavat keskimäärin joko alle 1 000 kuutiometriä juomavettä päivässä tai palvelevat alle 5 000:ttä ihmistä; näihin vedenjakelualueisiin viitataan yleensä ”pieninä vedenjakelualueina” 5 Juomavesidirektiivi, 7 artikla sekä liitteet II ja III. - vedenjakelualueet, jotka toimittavat keskimäärin joko alle 10 kuutiometriä juomavettä päivässä tai palvelevat alle 50:ttä ihmistä; näihin vedenjakelualueisiin viitataan yleensä ”erittäin pieninä vedenjakelualueina”.
These reports should be published within one calendar year of the end of the reporting period and should be sent to the Commission within two months of their publication. 
Raportit on julkaistava kalenterivuoden kuluessa raportointijakson päättymisestä ja ne on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa julkaisemisesta.
The European Environment Agency (EEA) collects the data on the quality of water from Member States on behalf of the Commission via an online reporting tool7. 
Euroopan ympäristökeskus (EYK) kerää komission puolesta jäsenvaltioilta tiedot veden laadusta verkossa toimivan raportointijärjestelmän avulla7.
The EEA is also responsible for the quality check of the information in the database and prepares national databases, which are verified by the Member States. 
EYK vastaa myös tietokantaan sisältyvien tietojen laaduntarkistuksista, minkä lisäksi se laatii kansalliset tietokannat, jotka jäsenvaltiot tarkistavat.
Based on this data, the Commission publishes a synthesis report on the quality of water intended for human consumption in the Union as a whole within nine months of receiving the Member States’ reports. 
Komissio julkaisee näiden tietojen perusteella yhteenvetokertomuksen ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta koko unionissa. Yhteenvetokertomus julkaistaan yhdeksän kuukauden kuluessa jäsenvaltioiden raporttien vastaanottamisesta.
In this report, which is the main tool to detect non-compliance with the parametric values laid down in the DWD, each Member State should report on the quality of water in all LWSZ. Reporting on SWSZ is voluntary. 
Raportit muodostavat pääasiallisen välineen, jonka avulla havaitaan, ovatko jäsenvaltiot noudattaneet juomavesidirektiivissä muuttujien arvoille asetettuja vaatimuksia. Jäsenvaltioiden on raportoitava veden laadusta kaikilla suurilla vedenjakelualueilla. Pieniä vedenjakelualueita koskeva raportointi on vapaaehtoista.
Member States may exempt from the provisions of the DWD very small water supply zones, i.e. individual supplies providing less than 10 m3 of water a day as an average or serving fewer than 50 persons. 
Jäsenvaltiot voidaan vapauttaa juomavesidirektiivin säännöksistä erittäin pienillä vedenjakelualueilla, toisin sanoen yksittäisillä vesilähteillä, joilla toimitetaan vettä joko keskimäärin alle kymmenen kuutiometriä päivässä tai palvellaan alle 50:tä henkilöä.
The quality of drinking water in the EU 8. 
Juomaveden laatu EU.ssa 8.
As part of the requirement of the DWD to assess drinking water quality, several million analyses are carried out annually across the Member States. 
Jäsenvaltiot suorittavat vuosittain useita miljoonia analyyseja osana juomaveden laadun arviointia koskevaa juomavesidirektiivin vaatimusta.
For example, during the 2011-2013 reporting period, 4.1 million analyses were carried out on microbiological parameters, 7.1 million on chemical parameters and 17.5 million on indicator parameters (see Box 1). 
Esimerkiksi raportointikaudella 2011– 6 7 14 Juomavesidirektiivi, 13 artikla. http://rod.eionet.europa.eu/obligations/171. 2013 suoritettiin 4,1 miljoonaa mikrobiologisia muuttujia koskevaa analyysia, 7,1 miljoonaa kemiallisia muuttujia koskevaa analyysia ja 17,5 miljoonaa osoitinmuuttuja-analyysia (ks. laatikko 1).
If at least 99 % of all analyses done in a given year meet the given standard, the Member State is considered to be compliant with the parametric value laid down in the DWD. 
Jos ainakin 99 prosenttia kaikista tiettynä vuonna tehdyistä analyyseista täyttää tietyn standardin, jäsenvaltion katsotaan noudattavan juomavesidirektiiviä kyseisen muuttujan arvon osalta.
In the case of indicator parameters, the fact that a standard is exceeded does not necessarily mean a non-compliance with the DWD because in most cases there is no direct threat to human health. 
Osoitinmuuttujien osalta standardin ylittäminen ei välttämättä merkitse sitä, että juomavesidirektiiviä ei olisi noudatettu, sillä useimmissa tapauksissa kyseessä ei ole ihmisten terveyteen kohdistuva välitön uhka.
Even though most indicator parameters do not pose a direct threat to human health, they might impact indirectly on water quality through the appearance, 6 7 13 Article 13 of the DWD. http://rod.eionet.europa.eu/obligations/171. 
Vaikka useimmat osoitinmuuttujat eivät aiheuta välitöntä uhkaa ihmisten terveydelle, ne saattavat vaikuttaa välillisesti veden laatuun veden ulkonäön, maun tai hajun välityksellä (ja siten vaikuttaa kuluttajan suhtautumiseen).
For example, the threshold set in the DWD for iron is 200 μg/l. With Iron concentration of 300 μg/l, water has a noticeable taste and becomes turbid and coloured. Consequently, this result is distasteful to consumers. 
Esimerkiksi raudan osalta juomavesidirektiivissä asetettu raja-arvo on 200 μg/l. Jos rautapitoisuus on 300 μg/l, sen vaikutus veden makuun on huomattava ja vedestä tulee sameaa ja värillistä. Tällainen tulos on kuluttajista epämiellyttävä.
The health-based value is 2 000 μg/l, therefore much higher than what is actually acceptable to consumers. 
Terveyteen vaikuttava arvo on 2 000 μg/l eli huomattavasti korkeampi kuin arvo, joka on kuluttajien kannalta hyväksyttävä.
Indicator parameters might also interfere with proper treatment. 
Osoitinmuuttujat saattavat myös häiritä asianmukaista käsittelyä.
For example, the presence of organic matter might result in inadequate disinfection. 
Esimerkiksi vedessä oleva orgaaninen aines saattaa johtaa puutteelliseen desinfiointiin.
In particular, the vast majority of large water supply zones (LWSZ) show high compliance with the microbiological and chemical parameters set in the DWD (see details in Table 1). 
Esimerkiksi suurten vedenjakelualueiden suuri enemmistö näyttää noudattavan hyvin pitkälti juomavesidirektiivissä asetettuja mikrobiologisia ja kemiallisia muuttujia (ks. tarkemmat tiedot taulukossa 1).
In addition, the overall compliance in the EU improved significantly compared to the 2008-2010 reporting period9. 
Lisäksi direktiivin yleinen noudattaminen parani EU:ssa huomattavasti raportointikauteen 2008–2010 verrattuna9.
14 8 9 COM(2016) 666 final of 20.10.2016 ‘Synthesis Report on the Quality of Drinking Water in the Union examining Member States' reports for the 2011-2013 period, foreseen under Article 13(5) of Directive 98/83/EC’. 
8 9 15 COM(2016) 666 final, 20.10.2016: ”Jäsenvaltioiden kertomusten perusteella laadittu direktiivin 98/83/EY 13 artiklan 5 kohdan mukainen yhteenvetokertomus juomaveden laadusta unionissa kaudella 2011–2013”.
COM(2014) 363 final of 16.6.2014 ‘Synthesis Report on the Quality of Drinking Water in the Union examining Member States' reports for the 2008-2010 period, foreseen under Directive 98/83/EC’. 
COM(2014) 363 final, 16.6.2014: ”Kertomus juomaveden laadusta EU:ssa: tiivistelmä jäsenvaltioiden direktiivin 98/83/EY nojalla toimittamista kertomuksista vuosilta 2008–2010”.
Table 1 - Member States1 and compliance rate 1 2 3 4 compliance rates on chloride. 
Taulukko 1 – Jäsenvaltiot1 ja muuttujien noudattamisaste 1 2 3 4 siitä, että kloridin kohdalla noudattamisaste oli hyvin alhainen.
Source: ECA elaboration based on data published in Synthesis Reports on the Quality of Drinking Water in the Union. 
Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuimen unionin juomaveden laatua koskevien yhteenvetokertomusten perusteella koostamat tiedot.
Concerning SWSZ (which serve about 65 million people in the EU as a whole), the average compliance rate for the 2011-2013 reporting period was above 98 %10. 
Pienten vedenjakelualueiden (jotka palvelevat koko EU:n alueella yhteensä noin 65:ttä miljoonaa ihmistä) kohdalla direktiivin keskimääräinen noudattamisaste oli raportointikaudella 2011–2013 yli 98 prosenttia10.
This overall figure indicates progress compared to the 2008-2010 reporting period when, on average, only around 59 % of all SWSZ were in full compliance with DWD requirements11. 
Tämä kokonaistilannetta kuvaava luku osoittaa edistymistä raportointikauteen 2008–2010 verrattuna. Tuolloin keskimäärin vain noin 59 prosenttia kaikista pienistä vedenjakelualueista oli täysin juomavesidirektiivin vaatimusten mukaisia11.
For the 2008-2010 period, all Member States, except the Czech Republic, reported on SWSZ. 
Kauden 2008–2010 osalta kaikki jäsenvaltiot Tšekin tasavaltaa lukuun ottamatta raportoivat pienistä vedenjakelualueista.
For the 2011-2013 reporting period, however, only about half of the Member States (representing about 34.6 million consumers served by SWSZ) provided information. 
Raportointikauden 2011–2013 osalta tietoja antoi kuitenkin vain noin puolet jäsenvaltioista (joiden kohdalla pienet vedenjakelualueet palvelivat noin 34,6:tta miljoonaa kuluttajaa).
This is due to the fact that the reporting for SWSZ is not compulsory. 
Syynä tähän on se, että raportointi pienistä vedenjakelualueista ei ole pakollista.
Croatia, having joined the EU on 1 July 2013, was exempted from the 2011-2013 reporting process. Hungary. 
10 11 Kroatia, joka liittyi EU:n jäseneksi 1. heinäkuuta 2013, vapautettiin vuosien 2011–2013 raportointiprosessista.
Denmark, Cyprus, Latvia, Hungary and Slovenia. 
Tanska, Kypros, Latvia, Unkari ja Slovenia.
For indicator parameters, Malta reported a compliance rate of around 90 % because of very low 15 2008-2010 2011-2013 Overall compliance rate of Microbiological parameters > 99 % 23 27 95 % < X < 99 % < 95 % 4 - - - Overall compliance rate of Chemical parameters > 99 % 11 26 95 % < X < 99 % 11 12 < 95 % 5 - Overall compliance rate of Indicator parameters > 99 % 7 21 53 95 % < X < 99 % < 95 % 10 10 14 10 11 COM(2016) 666 final, p. 
Malta ilmoitti osoitinmuuttujien osalta noin 90 prosentin noudattamisasteesta. Tämä johtui 16 2008–2010 2011–2013 Mikrobiologisten muuttujien yleinen noudattamisaste >99 % 23 27 95 % < X < 99 % <95 % 4 - - - Kemiallisten muuttujien yleinen noudattamisaste >99 % 11 26 <95 % 5 12 95 % < X < 99 % 11 – Osoitinmuuttujien yleinen noudattamisaste >99 % 7 21 53 95 % < X < 99 % 10 <95 % 10 14 COM(2016) 666 final, s.
Data extrapolated from the 2008-2010 fact sheets per Member State on Small Water Supply Zones, http://ec.europa.eu/environment/water/water-drink/reporting_en.html. 
Kaudelta 2008–2010 annetuista jäsenvaltiokohtaisista, pieniä vedenjakelualueita koskevista tiedotteista ekstrapoloidut tiedot, http://ec.europa.eu/environment/water/water-drink/reporting_en.html.
Shortcomings in the monitoring of SWSZs were also recognised in the 7th Environmental Action Programme (EAP), which called for increased efforts in the implementation of the DWD, in particular for SWSZ12. 
Pienten vedenjakelualueiden valvontaan liittyvät puutteet otettiin huomioon myös seitsemännessä ympäristöalan toimintaohjelmassa, jossa kehotettiin lisäämään ponnisteluja juomavesidirektiivin täytäntöönpanemiseksi erityisesti pienten vedenjakelualueiden osalta12.
Losses in drinking water supply systems 13. 
Juomaveden jakelujärjestelmiin liittyvä hävikki 13.
This is mainly due to leakages from distribution networks that have been poorly maintained or that need to be renewed. 
Vesihävikki johtuu lähinnä huonosti ylläpidetyistä tai uudistamista edellyttävistä jakeluverkoista tapahtuvista vuodoista.
The percentage of water losses is calculated as the ratio between non-invoiced water and the total amount of water entering the supply network. 
Vesihävikkiä kuvaava prosenttiosuus lasketaan määrittämällä laskuttamattoman veden ja jakeluverkkoon tulevan veden kokonaismäärän välinen suhde.
According to data published in 2014 referring to the 2008-2010 period, in about half of the Member States, more than 20 % of clean drinking water was lost in the distribution network before it could reach consumers’ taps, while for some Member States the proportion was as high as 60 %13. 
Vuonna 2014 julkaistujen, kautta 2008–2010 koskevien tietojen mukaan noin puolessa jäsenvaltioista yli 20 prosenttia puhtaasta juomavedestä menetettiin jakeluverkossa ennen kuin se saavutti kuluttajien hanat. Joissakin jäsenvaltioissa osuus oli jopa 60 prosenttia13.
For the 2011-2013 period, unlike for the previous period, neither the Synthesis Report nor the Member States’ reports provided any information concerning water losses. 
Kauden 2011–2013 osalta yhteenvetokertomuksessa ja jäsenvaltioiden raporteissa ei – toisin kuin edellisellä kaudella – annettu lainkaan tietoa vesihävikistä.
Reducing losses is important from an environmental perspective (resource savings) and fundamentally affects the performance of water utilities. 
Vesihävikin vähentäminen on tärkeää ympäristön kannalta (resurssien säästäminen) ja sillä on perustavanlaatuinen vaikutus vesilaitosten tuloksellisuuteen.
12 13 14 16 15 Decision No 1386/2013/EU, Priority Objective 2, point 41. Decision No 1386/2013/EU of the European Parliament and of the Council of 20 November 2013 on a General Union Environment Action Programme to 2020 ‘Living well, within the limits of our planet’, Priority Objective 3, point 54 (iii) (OJ L 354, 28.12.2013, p. 
Tämä merkitsee veden resurssitehokkuuden lisäämistä ja samalla lisähyötyjä, joita saadaan veden käsittelyyn ja jakeluun liittyvän energiankäytön vähenemisestä sekä vesilaskujen ja vesihävikin 17 12 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1386/2013/EU, annettu 20 päivänä marraskuuta 2013, vuoteen 2020 ulottuvasta yleisestä unionin ympäristöalan toimintaohjelmasta ”Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa” (EUVL L 354, 28.12.2013, s.
COM(2014) 363 final. 
13 COM(2014) 363 final.
EU funding mainly through ERDF and CF 16. 
EU rahoittaa toimia lähinnä EAKR:n ja koheesiorahaston avulla 16.
The main source of EU funding for water infrastructures are the European Structural and Investment Funds (ESIF). 
Vesi-infrastruktuureihin kohdistettavan EU-rahoituksen keskeisenä lähteenä ovat Euroopan rakenne-ja investointirahastot (ERI-rahastot).
In particular, projects have been financed through the European Regional Development Fund (ERDF) and the Cohesion Fund (CF). 
Hankkeita on rahoitettu erityisesti Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) ja koheesiorahastosta.
Many projects involving drinking water are carried out jointly with waste water projects16. 
Monet juomavettä koskevat hankkeet toteutetaan yhdessä jätevesihankkeiden kanssa16.
During the 2007-2013 programme period, more than 7.3 billion euro was allocated to projects involving drinking water. 
Ohjelmakaudella 2007–2013 juomavettä koskeviin hankkeisiin ohjattiin rahoitusta yli 7,3 miljardia euroa.
Out of this, about 4 billion euro was dedicated to the EU13 Member States. 
Määrästä noin neljä miljardia euroa osoitettiin EU13-jäsenvaltioille.
For the 2014-2020 programme period, the total allocation to drinking water is about 4.7 billion euro, out of which about 3.4 billion euro is earmarked for the EU13 Member States (see Annex I). 
Ohjelmakaudella 2014–2020 juomavettä koskevan rahoitusosuuden kokonaismäärä on noin 4,7 miljardia euroa, josta noin 3,4 miljardia euroa on osoitettu EU13-jäsenvaltioille (ks. liite I).
Access to drinking water 18. 
Juomaveden saatavuus 18.
The availability of safe drinking water throughout the EU is high. 
Puhtaan juomaveden saatavuus on hyvä koko EU:n alueella.
However, there are still regions that do not provide citizens with access to water supply services. 
On kuitenkin yhä alueita, joilla kansalaisille ei tarjota vesihuoltopalveluita.