natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A comprehensive final report is issued within two months of completion of the election process, containing recommendations to the host country authorities on how to improve the framework for future elections18 (see Figure 2). 
Kattava loppuraportti julkaistaan kahden kuukauden kuluessa vaaliprosessin päättymisestä. Loppuraportissa annetaan isäntämaan viranomaisille suosituksia siitä, kuinka toimintakehystä voitaisiin parantaa ennen tulevia vaaleja18 (ks. kaavio 2).
17 18 The Handbook, p. 
LYHYTAIKAISET TARKKAILIJAT 17 18 Käsikirja, s.
Figure 2 – EU Election Observation Cycle Source: ECA, based on the Handbook. 
Kaavio 2 – EU:n vaalitarkkailusykli Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin käsikirjan perusteella.
According to the UN Declaration of Principles, “International election observation should, when possible, offer recommendations for improving the integrity and effectiveness of electoral and related processes, while not interfering in and thus hindering such processes”19. 
YK:n periaatejulistuksen mukaan kansainvälisen vaalitarkkailun pitäisi mahdollisuuksien mukaan antaa parantamissuosituksia vaaliprosessin ja siihen liittyvien prosessien oikeellisuuden ja vaikuttavuuden osalta kuitenkaan puuttumatta asianomaisiin prosesseihin19.
In their final reports, EU EOMs cover the following fourteen areas of assessment20: (i) political context; (ii) legal framework (including electoral system); (iii) election administration; (iv) voter registration; (v) party and candidate registration; (vi) election campaign; (vii) electoral violence; (viii) media; (ix) online election-related content; (x) complaints and appeals; (xi) human rights (including participation of women, minorities and 19 20 14 UN Declaration of Principles for Election Observation, 2005. 
EU:n vaalitarkkailumissiot arvioivat loppuraporteissaan seuraavia 14:ää alaa20: (i) poliittinen toimintaympäristö; (ii) säädösperusta (vaalijärjestelmä mukaan luettuna); (iii) vaalihallinto; (iv) vaaliluetteloiden laatiminen; (v) puolueiden ja ehdokkaiden rekisteröinti; (vi) vaalikampanja; (vii) vaaleihin liittyvät väkivaltaisuudet; (viii) viestintä; (ix) vaaleja 19 15 20 Käsikirja, s.
28. people with disabilities); (xii) role of civil society; (xiii) election day; (xiv) results and the post-election environment. 
koskevat verkkojulkaisut; (x) muutoksenhaku ja valitukset; (xi) ihmisoikeudet (mukaan lukien naisten, vähemmistöjen ja vammaisten osallistuminen); (xii) kansalaisyhteiskunnan rooli; (xiii) vaalipäivä; (xiv) tulokset ja vaalien jälkeinen toimintaympäristö.
A 2012 European Parliament study estimated that around 90 % of EU EOM recommendations suggest changes in the legal framework of the host country or electoral reform21. 
Euroopan parlamentin tutkimuksessa vuodelta 2012 arvioidaan, että noin 90 prosenttia EU:n vaalitarkkailumissioiden suosituksista koskee muutoksia isäntämaan säädösperustaan taikka vaalijärjestelmän uudistamista21.
30. Implementation of EU EOM recommendations can be supported in many different ways. 
EU:n vaalitarkkailumissioiden suositusten täytäntöönpanoa voidaan tukea lukuisin eri tavoin.
The main tools at the disposal of the EEAS and the Commission are: - political dialogue with the host country; - Election Follow-up Missions (EFMs); - EU electoral assistance. 
Pääasialliset EUH:n ja komission käytettävissä olevat välineet ovat - poliittinen vuoropuhelu isäntämaan kanssa - vaalien seurantamissiot - EU:n vaaliapu.
The subject of this audit was EU EOMs, with a particular focus on the follow-up of the recommendations issued by these missions. 
Tämän tarkastuksen aiheena olivat EU:n vaalitarkkailumissiot.
As explained in paragraph 18, the average allocation for EU EOMs is 44 million 21 22 15 European Parliament, “Study - Following-up on recommendations of EU election observation missions”, 2012, p. 
Tarkastuksen ensisijaisena 21 22 16 Euroopan parlamentti, Study – Following-up on recommendations of EU election observation missions, 2012, s.
The OSCE participating States have signed the 1999 OSCE Istanbul Document, and so are committed to promptly following up the ODIHR’s election assessments and recommendations. euro per year. 
Etyjin osallistujavaltiot ovat allekirjoittaneet Etyjin vuonna 1999 antaman Istanbulin asiakirjan, jonka perusteella ne ovat sitoutuneet toteuttamaan ODIHR:n vaaliarviointeihin ja suosituksiin liittyvää seurantaa viipymättä.
This represents one-quarter of the total funds available under the EIDHR. 
Määrä on neljännes EIDHR:n kautta käytettävissä olevien varojen kokonaismäärästä.
The Handbook highlights the importance of follow-up by stating that “follow-up to EU EOM recommendations is a key priority for EU institutions”23. 
Käsikirjassa korostetaan seurannan merkitystä toteamalla, että EU:n vaalitarkkailumissioiden suositusten täytäntöönpanon seuranta on EU:n toimielimille keskeinen prioriteetti23.
Moreover, according to the OSCE24 “Election observation will be beneficial only to the degree that [these] recommendations are given serious consideration and effectively addressed. 
Lisäksi Etyjin24 mukaan vaalitarkkailusta on hyötyä vain jos suositukset otetaan vakavasti huomioon ja niiden pohjalta tehdään muutoksia.
If they are not, there is a real risk that electoral shortcomings and vulnerabilities will persist and, in all likelihood, increase.” 
Jos näin ei ole, riskinä on, että vaaleihin liittyvät puutteet jäävät korjaamatta ja todennäköisesti jopa lisääntyvät. 32.
The audit, carried out between January and May 2017, covered four host countries as cases for illustrating the effectiveness of EU EOM follow-up: Ghana, Jordan, Nigeria and Sri Lanka, with a focus on elections observed after 2010. 
Tarkastus toimitettiin vuoden 2017 tammikuun ja toukokuun välisenä aikana ja se kattoi neljä isäntämaata, joissa arvioitiin EU:n vaalitarkkailumissioiden antamien suositusten toteuttamisen seurantaa: Ghana, Jordania, Nigeria ja Sri Lanka.
On-the-spot checks took place in Ghana and Jordan. 
Tarkastajat kävivät paikan päällä Ghanassa ja Jordaniassa.
We used two main criteria to select countries for the audit. 
Maat valittiin tarkastettaviksi kahden pääkriteerin perusteella.
The EEAS decided to 23 24 25 The Handbook, p. 
Ensinnäkin maiden oli pitänyt isännöidä vähintään kahta EU:n vaalitarkkailumissiota siten, 23 24 25 17 Käsikirja, s.
185. 
185.
OSCE Handbook on the Follow-up of Electoral Recommendations, p. 
Etyjin käsikirja vaaleja koskevien suositusten täytäntöönpanon seurannasta, OSCE Handbook on the Follow-up of Electoral Recommendations, s.
Special Report No 4/96 on the accounts of the European Electoral unit set up by the Joint Common Foreign and Security Policy Action concerning the observation of the Palestinian elections (OJ C 57, 24.2.1997). 
Erityiskertomus nro 4/96 Palestiinan vaalien tarkkailua koskevan yhteisen ulko-ja turvallisuuspolitiikan alaan kuuluvan yhteisen toiminnan osana perustetun Euroopan unionin vaaliyksikön tileistä (EYVL C 57, 24.2.1997).
postpone the EFM in view of the situation in the country, but Sri Lanka was nonetheless covered by the audit via a desk review. 
Maa oli kuitenkin mukana tarkastuksessa, mutta asiakirjat käytiin läpi toimistossa Luxemburgissa. 35.
36. Considering that almost half of EU EOMs take place in Africa26, we chose to cover two African countries, as well as one Asian country and one country in the European Neighbourhood. 
Kun otetaan huomioon, että miltei puolet EU:n vaalitarkkailusta tapahtuu Afrikassa26, tilintarkastustuomioistuin päätti ottaa tarkastuskohteeksi kaksi Afrikan maata sekä yhden Aasian maan ja yhden maan Euroopan naapuruusalueelta.
For a map of EU EOMs see Annex I. 37. 
Kartta EU:n vaalitarkkailumissioista ja maista, joissa ne ovat käyneet, ks. liite I. 36.
First, we assessed the formulation of the recommendations, including the degree to which stakeholders in the host country had been consulted to ensure local ownership. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi ensin suositusten muotoilua ja kiinnitti huomiota siihen, missä määrin isäntämaan sidosryhmiä oli konsultoitu paikallisen sitoutumisen varmistamiseksi.
We also assessed whether ExMs had taken previous recommendations into account in the preparation of the next EU EOM. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi myös, olivatko kartoitusryhmät ottaneet aiemmat suositukset huomioon seuraavan EU:n vaalitarkkailumission valmistelussa.
We then assessed the use of the main tools available to the EEAS and the Commission for supporting implementation of EU EOM recommendations. 
Lopuksi arvioitiin sitä, miten EUH ja komissio olivat seuranneet suositusten täytäntöönpanoa sekä jakaneet parhaita käytäntöjä ja kertyneitä kokemuksia.
Lastly, we assessed EEAS and Commission monitoring of the implementation of the recommendations, the sharing of best practices and lessons learned. 
Suositusten täytäntöönpanosta on viime kädessä vastuussa isäntämaiden hallinto.
Although ensuring implementation of EU EOM recommendations is one aim of the EU EOM final reports, it is important to note that the purpose of the audit was not to assess the state of electoral reform in the host countries. 
EU:n vaalitarkkailumissioiden suositusten täytäntöönpanon varmistaminen lukeutuu EU:n vaalitarkkailumissioiden loppuraporttien tavoitteisiin.
link between EU efforts to support implementation and the actual results is not strong enough for us to draw conclusions in this regard. 
Täytäntöönpanoa tukevien EU:n toimien ja tosiasiallisten tulosten välinen syy-seuraussuhde ei myöskään ole niin vahva, että tilintarkastustuomioistuin voisi tehdä tältä osin johtopäätöksiä.
OBSERVATIONS PART I – Recommendations have improved in recent years but more consultation is needed on the ground 41. 
HUOMAUTUKSET OSA 1 – Suositukset ovat viime vuosina parantuneet, mutta konsultointia kentällä on tarpeen lisätä 40.
For this section, we examined the preparation of the EU EOM recommendations from two perspectives: their presentation within the final reports and the Core Team’s consultations with host country stakeholders. 
Tässä osiossa arvioidaan EU:n vaalitarkkailumissioiden suositusten valmistelua kahdesta eri näkökulmasta: suositusten esittäminen loppuraporteissa ja ydintiimin konsultoinnit isäntämaan sidosryhmien kanssa.
A standard presentation would facilitate comparability over time. 
Vakiomuotoinen esittämistapa helpottaisi suositusten myöhempää vertailua.
Recommendations are more comparable and their presentation more standardised but guidelines are not always followed 42. 
Suositukset ovat paremmin vertailtavissa ja niiden esittämistapa on vakiomuotoisempi, mutta ohjeita ei aina noudateta 41.
For this section, we considered the final reports from the following elections: - Ghana: 2016; - Jordan: 2013 and 2016; - Nigeria: 2011 and 2015; - Sri Lanka: 2015. 
Tätä osaa varten arvioitiin seuraavien vaalien loppuraportteja: - Ghana: 2016 - Jordania: 2013 ja 2016 - Nigeria: 2011 ja 2015 - Sri Lanka: 2015.
An assessment of the recommendations is presented in Annex II. 
Suositusten arviointi esitetään liitteessä II.
The EEAS (through the EODS project) introduced drafting guidelines in 2012, which included a recommendation template. 
EUH otti vuonna 2012 (EODS-hankkeen avulla) käyttöön suositusten laadintaohjeet, joihin sisältyi suosituksia koskeva malli.
The guidelines were revised in July 2016. 
Ohjeita päivitettiin heinäkuussa 2016.
The reports we assessed, published after 2010, had all based the presentation of recommendations on the template. 
Kaikissa tilintarkastustuomioistuimen arvioimissa, vuoden 2010 jälkeen julkaistuissa raporteissa suositukset esitettiin mallin mukaisesti.
46. Giving too many recommendations could be counterproductive for many reasons. 
Liian monien suositusten antaminen saattaa olla haitallista useista eri syistä.
For example, host country authorities may become overwhelmed and the work of the EU Delegations to support implementation could become more complicated. 
Isäntämaan viranomaiset saattavat ylikuormittua ja täytäntöönpanon tukemiseen liittyvä EU:n edustustojen työ voi mutkistua.
As a result, there is a risk that the most important recommendations might not be paid sufficient attention in follow-up discussions. 
Näin ollen riskinä on, että tärkeimpiin suosituksiin ei 20 28 Käsikirja, s.
The guidelines suggest a maximum of 30 recommendations. 
Ohjeissa kehotetaan esittämään korkeintaan 30 suositusta.
This is an improvement on previous years, with the 2011 Nigeria report, for example, containing as many as 50 recommendations. 
Tämä merkitsee parannusta aiempiin vuosiin nähden. Esimerkiksi Nigerian osalta vuonna 2011 annetussa raportissa oli peräti 50 suositusta.
The Handbook states that “in order to ensure accessibility for all stakeholders, the final report should avoid highly technical language or jargon”29. 
Käsikirjassa todetaan, että raporteissa olisi vältettävä erittäin teknistä kieltä tai ammattislangia, jotta kaikki sidosryhmät voisivat hyötyä niistä29.
While it is sometimes indispensable to use technical language in order to avoid misunderstandings, we found an excessive use of long words, long sentences, the passive tense and highly technical language and acronyms. 
Teknisen kielen käyttö on joskus välttämätöntä väärinymmärryksien välttämiseksi, mutta tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että raporteissa käytettiin turhan paljon pitkä sanoja ja virkkeitä, passiivimuotoa, erittäin teknistä kieltä sekä lyhenteitä.
Nevertheless, most stakeholders interviewed in the host countries said that they understood the recommendations, indicating that they are comprehensible for the expert reader, but not necessarily for the general public. 
Useimmat isäntämaissa haastatellut sidosryhmät kuitenkin sanoivat ymmärtäneensä suositukset, mikä osoittaa, että asiantuntija ymmärtää ne, mutta suuri yleisö välttämättä ei.
Indeed, electoral reform can cover many different areas, involving 28 29 The Handbook, p. 
Vaaliuudistus voi kattaa lukuisia eri aloja ja eri alojen sidosryhmiä.
Thus, recommendations that are universally understandable could be beneficial for engaging a wide range of actors in efforts to improve the electoral system. 
Näin ollen yleisesti ymmärrettävissä olevat suositukset voisivat edistää lukuisien eri toimijoiden sitouttamista vaalijärjestelmän parantamistoimiin.
While the guidelines provide a template for recommendation layout, it is not always followed. 
Ohjeissa annetaan malli suositusten muodosta, mutta sitä ei aina noudateta.
For instance, it is not always made explicit or sufficiently clear which body the recommendation is addressing. 
Aina ei esimerkiksi tuoda suoraan tai riittävän selvästi esille, mille elimelle suositus on tarkoitettu.
As an example, 22 recommendations in the Jordan 2016 report are addressed to the “legislature” in general, leaving some ambiguity as to which institution should submit a legislative proposal. 
Esimerkiksi Jordaniaa koskevassa vuoden 2016 raportissa annetut 22 suositusta on osoitettu yleisesti ”lainsäädäntöelimille”, mikä jättää jonkin verran epäselvyyttä siitä, minkä instituution olisi esitettävä lainsäädäntöehdotus.
An analysis of the 2016 recommendations by an EU-funded electoral assistance project implemented by the UNDP shows that most of these recommendations should in fact have been addressed to the government. 
UNDP:n täytäntöön panemaa EU-rahoitteista vaaliapuhanketta koskevista, vuonna 2016 annetuista suosituksista laadittu analyysi osoittaa, että suosituksista useimmat olisi itse asiassa pitänyt kohdentaa hallinnolle.
In general, recommendations were, as set out in the Handbook, based on concrete examples given in the main body of the report to illustrate the issues triggering the recommendation31. 
Yleensä suositukset perustuivat käsikirjan mukaisesti raportin päätekstissä annettuihin konkreettisiin esimerkkeihin, joissa kuvattiin suositusten perustana olevia ongelmia31.
However, no cross-references were used between the recommendations and the main body of the report, even though these are required by the template. 
Suositusten ja raportin päätekstin välillä ei kuitenkaan käytetty ristiviittauksia, vaikka niitä edellytetään laaditussa mallissa.
This made it difficult to find the corresponding sections in the main body of the report. 
Näin ollen suosituksia vastaavia osioita ei ollut helppo löytää raportin päätekstistä.
30 31 Ghana 2016 final EOM report, recommendations 5, 6, 7, 14, 17, 18, 19 and 20. 
Ghanaa koskeva EU:n vaalitarkkailmission loppuraportti vuodelta 2016, suositukset 5, 6, 7, 14, 17, 18, 19 ja 20.
The Handbook, p. 
Käsikirja, s.
52. Despite improvements in recent years, another element that was sometimes lacking was a reference to obligations based on international conventions. 
Jordaniaa koskevassa vuoden 2016 raportissa neljä ensisijaista suositusta ja neljä muuta suositusta eivät viittaa kansainvälisiin yleissopimuksiin perustuviin velvoitteisiin.
All reports contain a number of priority recommendations. 
Kaikissa raporteissa on joukko ensisijaisia suosituksia.
Although prioritisation is not a straightforward exercise, it is worth noting that the reasoning behind the selection of priority recommendations was not documented. 
Vaikka priorisointi ei ole yksinkertainen toiminto, on syytä panna merkille, että ensisijaisten suositusten valinnan perusteita ei dokumentoitu.
Moreover, the drafting guidelines do not require any such documentation. 
Laadintaohjeissa ei myöskään vaadita tällaista dokumentointia.
The Jordan 2016 report is the only one which described the rationale for prioritisation to a certain extent, and in which recommendations were split into three categories: priority, short-term, and long-term recommendations. 
Jordaniaa koskeva vuoden 2016 raportti on ainoa raportti, jossa kuvattiin jonkin verran priorisoinnin perusteita ja jossa suositukset luokiteltiin kolmeen eri kategoriaan: ensisijaiset suositukset, lyhyen aikavälin suositukset ja pitkän aikavälin suositukset. 54.
56. Only two of the six34 EU EOM final reports, namely Jordan 2016 and Nigeria 2011, split the recommendations into long-term and short-term recommendations. 
Ainoastaan kahdessa kuudesta34 EU:n vaalitarkkailumissioiden loppuraportista – Jordaniaa koskevassa vuoden 2016 raportissa ja Nigeriaa koskevassa vuoden 2011 raportissa – suositukset jaoteltiin pitkän ja lyhyen aikavälin suosituksiin.
The other reports made no reference to a time horizon for implementation of the recommendations. 
Muissa raporteissa ei viitattu suositusten täytäntöönpanoa koskevaan aikahorisonttiin.
Although not required by the guidelines, such a time horizon could facilitate prioritisation of actions by host countries and thus speed up implementation of recommendations. 
Ohjeissa ei vaadita aikahorisontin määrittämistä, mutta sellainen saattaisi helpottaa toimien priorisointia isäntävaltioissa ja nopeuttaa näin suositusten täytäntöönpanoa.
EU EOMs met stakeholders extensively before Election Day but did not consult on the recommendations 57. 
EU:n vaalitarkkailumissiot tapasivat sidosryhmiä laajamittaisesti ennen vaalipäivää, mutta eivät konsultoineet niitä suositusten osalta 56.
Regarding the consultation of stakeholders, we focused on the latest EU EOMs in the countries covered by the audit in order to ensure that the information we obtained was as correct and complete as possible. 
Sidosryhmien konsultoinnin osalta tilintarkastustuomioistuin keskittyi tarkastuskohteena olleissa maissa viimeksi toimineisiin EU:n vaalitarkkailumissioihin.
We found evidence that the EEAS headquarters in Brussels and, in most cases, also the EU Delegations had been consulted in all four countries on the recommendations for the latest EU EOMs throughout the process of drawing up the final EU EOM report. 
57. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi evidenssiä siitä, että EUH:n päätoimipaikkaa Brysselissä ja useimmissa tapauksissa myös EU:n edustustoja oli konsultoitu viimeisimpiä EU:n vaalitarkkailumissioiden suosituksia varten koko loppuraportin laatimisprosessin ajan kaikissa neljässä maassa.
This was documented in emails and minor comments in documents. 
Tämä dokumentoitiin sähköpostien ja asiakirjoihin lisättyjen pienten kommenttien avulla.
Meetings were held to discuss electoral issues with a wide variety of stakeholders in the host countries prior to Election Day. 
Järjestetyissä kokouksissa keskusteltiin isäntävaltion erityyppisten sidosryhmien kanssa vaaliaiheisista kysymyksistä ennen vaalipäivää.
These meetings are mentioned in interim and internal reports. 
Kokoukset mainitaan väliraporteissa ja sisäisissä raporteissa.
However, none of the reports provide details on the outcome of these stakeholder consultations, despite the fact that the drafting guidelines request that diverging opinions be documented. 
Yhdessäkään raportissa ei kuitenkaan anneta yksityiskohtaisia tietoja sidosryhmien konsultointien tuloksista, vaikka laadintaohjeissa kehotetaan dokumentoimaan eri näkökannat.
Several Core Team experts explained at interview that the information had been documented in notes, but that these notes had remained in their possession and not been stored centrally. 
Useat ydintiimin asiantuntijat selittivät haastattelussa, että tiedot oli dokumentoitu muistioihin, mutta kyseiset muistiot olivat jääneet heidän haltuunsa eikä niitä ollut tallennettu keskitetysti.
Consultation while drafting the EU EOM final report 60. 
Konsultointi EU:n vaalitarkkailumission loppuraportin laadinnan yhteydessä 59.
The guidelines explicitly state that “Discussion with stakeholders of EU EOM recommendations gives [an] opportunity for correction of any misunderstandings by the mission, and facilitates identification of priorities. 
Ohjeissa todetaan suoraan, että sidosryhmien kanssa EU:n vaalitarkkailumission suosituksista käytävä keskustelu tarjoaa tilaisuuden korjata vaalitarkkailumission mahdolliset väärinkäsitykset ja helpottaa prioriteettien yksilöintiä.
It is important to ask a variety of interlocutors about each recommendation”35. 
On tärkeää kysyä jokaisesta suosituksesta mielipidettä useilta eri keskustelukumppaneilta35.
The EEAS has further explained that while writing the report, the EU EOM should consult local stakeholders on the recommendations at the same time as discussing them with the EEAS headquarters. 
EUH on tarkentanut lisäksi, että EU:n vaalitarkkailumissioiden olisi raportteja laatiessaan konsultoitava suositusten osalta paikallisia sidosryhmiä samaan aikaan kun ne keskustelevat suosituksista EUH:n päätoimipaikan kanssa.
35 22 Practical guidelines on drafting recommendations, sub-section “Consulting with other observers and stakeholders and finalising recommendations”, p. 
Sidosryhmien konsultointi on käytäntö, joka vastaa sekä EUH:n ohjeita että YK:n 35 24 Practical guidelines on drafting recommendations, osio: Consulting with other observers and stakeholders and finalising recommendations, s.
62. We also found no evidence that discussions on the most technical matters had taken place in any of the four countries. 
Tilintarkastustuomioistuin ei saanut evidenssiä myöskään siitä, että kaikkein teknisimmistä kysymyksistä olisi käyty keskusteluja yhdessäkään asianomaisista neljästä maasta.
As a result, experts in the field challenged some recommendations following the publication of the final reports. 
Tämän seurauksena alan asiantuntijat kyseenalaistivat osan suosituksista loppuraporttien julkaisemisen jälkeen.
If the Core Team had consulted stakeholders on the technical aspects of the recommendations, technical aspects could have been clarified from the outset. 
Jos ydintiimi olisi konsultoinut sidosryhmiä asianomaisiin suosituksiin liittyvistä teknisistä näkökohdista, tekniset näkökohdat olisi voitu tarkentaa heti alussa.
Consultation during the preparation of recommendations is important as there is a risk that differences in perception that arise after publication of the final report could undermine EU EOM recommendations and their implementation. 63. 
Konsultointi suositusten laadintavaiheessa on tärkeää, sillä riskinä on, että loppuraportin julkaisemisen jälkeen esiin nousevat käsityserot saattavat heikentää suositusten vaikutusta ja niiden täytäntöönpanoa.