natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Except for this differentiation, the EU contribution does not depend on environmental or other factors relevant for agri-environment, such as improved targeting or better focusing on EU priorities. 
Tätä erottelua lukuun ottamatta EU:n tuki ei riipu ympäristönäkökohdista tai muista maatalouden ympäristötoimenpiteiden kannalta olennaisista tekijöistä, kuten paremmasta kohdentamisesta tai keskittymisestä selvemmin EU:n ensisijaisiin tavoitteisiin.
In certain cases it may be necessary to have in a particular geographical area a minimum number of farmers signing a contract. 
Joissakin tilanteissa saattaa olla tarpeen, että tietyllä maantieteellisellä alueella ainakin tietty vähimmäismäärä viljelijöitä tekee sopimuksen.
Such cases can be to maintain/improve a typical local landscape, to reduce pollution in a river catchment area, or protecting certain species or habitats. 
Tällaiset tilanteet voivat liittyä tyypillisen paikallismaiseman säilyttämiseen tai parantamiseen, saastumisen vähentämiseen vesistön valuma-alueella taikka tiettyjen lajien tai asuinympäristöjen suojelemiseen.
Expenditure for a few individual contracts may not be effective in such cases (see also paragraph 67). 
Varojen käyttö ei näissä tapauksissa välttämättä ole tehokasta, jos yksittäisiä sopimuksia on vain muutama (ks. myös kohta 67).
One way to ensure that a sufficiently large group of farmers delivers the necessary environmental benefits is through collective approaches. 
Kollektiivisen lähestymistavan soveltaminen on yksi keino varmistaa, että riittävä joukko viljelijöitä saa aikaan tarvittavat ympäristöhyödyt.
The audit found, however, that such approaches are hardly used. 
Tarkastuksessa havaittiin kuitenkin, ettei kollektiivista lähestymistapaa juuri käytetä.
Only one out of the 203 agri-environment contracts audited concerned a collective contract. 
Tarkastetuista 203:sta maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevasta sopimuksesta vain yksi oli kollektiivinen.
The Leader approach to rural development can also be used to implement a collective approach. 
Leader-yhteisöaloitteen yhteydessä maaseudun kehittämiseen sovellettua lähestymistapaa voitaisiin käyttää myös kollektiivisen lähestymistavan kohdalla.
However, a recent audit by the Court 25 found that Member States generally restricted the scope of Leader, in some cases even excluding agri-environment. 
Tilintarkastustuomioistuimen hiljattain toimittamassa tarkastuksessa25 ilmeni kuitenkin, että jäsenvaltiot yleensä rajoittavat Leader-yhteisöaloitteen sisältöä, joskus jopa jättäen maatalouden ympäristötuen sen ulkopuolelle.
In order to know whether agri-environment sub-measures are effective, a clear and demonstrated causal relationship between the agricultural practices and the environmental outcomes is required. 
Jotta tiedettäisiin, mitkä maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteet ovat vaikuttavia, maatalouskäytäntöjen ja ympäristövaikutusten välillä on oltava selkeä, toteen näytetty syy-seuraussuhde.
This can be done by using test plots, case studies, quantified impact model, surveys, etc. 
Tätä varten voidaan käyttää muun muassa testilohkoja, tapaustutkimuksia, kvantitatiivisesti ilmaistuja vaikutusmalleja ja kyselytutkimuksia.
Such ‘hard’ evidence is especially relevant for more demanding sub-measures as their effects depend on the specific requirements for the sub-measures and on the characteristics of the areas where they are implemented. 
Näin saatava ”kiistaton” näyttö on tärkeää etenkin vaativampien alatoimenpiteiden kohdalla, sillä niiden vaikutukset riippuvat kunkin alatoimenpiteen erityisvaatimuksista ja toteutusalueiden ominaispiirteistä.
24 Article 70 of Regulation (EC) No 1698/2005 specifies for agri-environment a minimum EU contribution of 20 % of public expenditure, and maximum ones of 80 % in convergence regions and 55 % in other regions. 
24 Asetuksen (EY ) N:o 1698/2005 70 artiklan mukaan EU:n rahoitusosuus on vähintään 20 prosenttia julkisista menoista ja enintään 80 prosenttia lähentymistavoitekelpoisilla alueilla ja 55 prosenttia muilla alueilla.
The contribution is increased to 85 % for programmes of the outermost regions and the smaller Aegean Islands. 
Rahoitusosuutta voidaan nostaa 85 prosenttiin syrjäisimpien alueiden ja pienten Egeanmeren saarten osalta.
25 Special Report No 5/2010: Implementation of the Leader approach for rural development, paragraphs 84 and 85. 
25 Erityiskertomus nro 5/2010 ”Leader-lähestymistavan sisällyttäminen maaseudun kehittämiseen”, kohdat 84 ja 85.
43 Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
43 Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
44 Anticipated environmental benefits are not demonstrated for 24 % of the contracts 89. 
44 Ennakoiduista ympäristöhyödyistä ei ole näyttöä 24 prosentissa sopimuksista 89.
However, the audit found that specific quantified evidence was used only in a minority of cases to design and manage agri-environment sub-measures. 
Tarkastuksessa ilmeni kuitenkin, että maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteiden suunnittelussa ja hallinnoinnissa hyödynnettiin erityistä määrällisesti ilmaistua näyttöä vain harvoissa tapauksissa.
For the 203 contracts reviewed by the Court, methods such as inquiries with beneficiaries, models/simulations or case studies were used respectively in only11%,14%and30%ofthecases.For24%ofthecontracts reviewed, Member States reported that the causal relationship between the farming practices and the anticipated environmental benefits were not demonstrated. 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastamien 203 sopimuksen kohdalla sellaisia menetelmiä kuin edunsaajia koskevia kyselytutkimuksia oli käytetty vain 11 prosentissa, malleja/ simulointeja 14 prosentissa ja tapaustutkimuksia 30 prosentissa tapauksista. Tarkastetuista sopimuksista 24 prosentin osalta jäsenvaltiot ilmoittivat, että maatalouskäytäntöjen ja ennakoitujen ympäristöhyötyjen välistä syy-seuraussuhdetta ei ole näytetty toteen.
These results are consistent with recent research 26 which concluded that ‘More than half of the [agri-environment sub-measures] surveyed were based on ‘common sense’ impact models, and thus were based on general beliefs about how agricultural practices are linked to environmental changes, rather than on documented evidence.’ 
Nämä tulokset ovat samansuuntaisia kuin viimeaikaiset tut-kimustulokset26, joiden mukaan yli puolet tutkimuksen kattamista maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteistä pohjautuivat ”terveen järjen” mukaisiin vaikutusmalleihin eli niiden perustana olivat yleisesti tosina pidetyt olettamukset siitä, miten maatalouskäytännöt kytkeytyvät ympäristömuutoksiin, eikä niinkään dokumentoitu näyttö.
For some sub-measures, the Court did find evidence that the farming practices were effective in achieving their environmental benefits. 
Joidenkin alatoimenpiteiden osalta tilintarkastustuomioistuin sai todentavaa aineistoa siitä, että sovelletuilla maatalouskäytännöillä saavutettiin odotetut ympäristöhyödyt vaikuttavasti.
This is also the case for outcome-based sub-measures (see paragraph 27), for which the expected environmental benefits are directly linked to the farming practices implemented. fAilures to focus pAyments on specific environmentAl problems 91. 
Tämä koskee etenkin luonnonmukaista maataloutta, jonka vaikutukset on dokumentoitu perusteellisesti27. Näyttöä saatiin myös tulospohjaisista alatoimenpiteistä (ks. kohta 27), joiden odotetut ympäristöhyödyt kytkeytyvät suoraan maatalouskäytäntöihin. tukiMaksuja ei riittävällä tavalla keskitetä erityisten yMpäristöongelMien ratkaiseMiseen 91.
A rational way to implement agri-environment policy is, on the basis of clearly identified environmental problems, to determine the required targets for impacts and participation levels and on this basis to determine the necessary financial resources. 
Olisi järkevää soveltaa maatalouden ympäristöohjelmaa siten, että määritetään selkeästi yksilöityjen ympäristöongelmien pohjalta, mihin vaikutuksia halutaan kohdistaa ja kuinka paljon osallistujia tarvitaan, ja katsotaan sen perusteella, kuinka paljon varoja tarvitaan.
Identifying environmental problems means that there must be an environmental threat justifying why farming practices must be maintained or changed. 
Ympäristöongelmien yksilöiminen tarkoittaa sitä, että täytyy olla olemassa jokin ympäristöön kohdistuva uhka, jonka vuoksi jotakin maatalouskäytäntöä täytyy ylläpitää tai muuttaa.
Thus, the audit found that in 39 % of the 203 contracts reviewed, there were no specific environmental pressures in the area where the contract was implemented, or such problems could not be identified by the Member States, as shown in Table 2. 
Jos tätä ajattelutapaa ei noudateta, ympäristövaikutukset eivät saa riittävää painoarvoa. Tarkastetuista 203 sopimuksesta 39 prosentissa sopimuksen soveltamisalueella ei ollut erityisiä ympäristöpaineita tai jäsenvaltiot eivät ole voineet yksilöidä niitä.
26 Primdahl,etal.,Current use of impact models for agri-environment schemes and potential for improvements of policy design and assessment, Journal of Environmental Management (2010), doi:10.1016/ j.jenvman.2009.12.012. 
26 Primdahljamuut, Current use of impact models for agri-environment schemes and potential for improvements of policy design and assessment, Journal of Environmental Management (2010), doi:10.1016/j. jenvman.2009.12.012.
27 The November 2005 evaluation of the agri-environment measures reviewed a total of 288 scientific studies of which a sample of around 30 studies were more specifically dedicated to organic farming. 
27 Marraskuussa 2005 laaditussa maatalouden ympäristötoimenpiteiden arvioinnissa käytiin läpi kaikkiaan 288 tieteellistä tutkimusta, joista noin 30 keskittyi erityisesti luonnonmukaiseen maatalouteen.
The evaluation concluded that organic farming achieved positive effects on biodiversity (increase in vegetal, animal, habitats diversity) and water and air pollution through a reduction in inputs. 
Arvioinnissa pääteltiin, että luonnonmukaisella maataloudella on myönteisiä vaikutuksia luonnon monimuotoisuuden (kasvi-ja eläinlajiston sekä elinympäristöjen monipuolistuminen) sekä vesien ja ilman saastumisen kannalta tuotantopanosten vähäisemmän käytön ansiosta.
The Community strategic guidelines (see glossary) identified organic farming as a holistic approach to sustainable agriculture, which improves the environment and the countryside, and recommended that its contribution to environmental and animal welfare objectives should be consolidated and strengthened. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Yhteisön strategisten suuntaviivojen (ks. sanasto) mukaan luonnonmukainen maatalous on kokonaisvaltainen lähestymistapa kestävään maatalouteen, ja se parantaa ympäristöä ja maaseutua. Suuntaviivoissa suositeltiin, että luonnonmukaisen maatalouden osuutta ympäristöä ja eläinten hyvinvointia koskevien tavoitteiden toteuttamisessa voitaisiin lisätä. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
Budgets for agri-environment are based on past uptake rates and the targets set do not depend on environmental effects to be achieved, but on historical spending figures. 
Päämääriä ei aseteta tavoiteltavien ympäristövaikutusten mukaisesti, vaan sillä perusteella, miten paljon varoja aiemmin on käytetty.
Participation is voluntary for farmers, meaning that sub-measures with less demanding requirements in relation to the aid amounts are easier to implement than those with higher requirements. 
Osallistuminen on viljelijöille vapaaehtoista, joten alatoimenpiteet, joihin sisältyvät vaatimukset ovat tukimäärään suhteutettuna vähäisemmät, on helpompi toteuttaa kuin alatoimenpiteitä, joissa vaatimukset ovat suuremmat.
Two examples of this were Piedmont and France, which used respectively around 75 % and 85 % of the expenditure for a single basic sub-measure, without sufficient analysis or justification for this in their rural development programmes. 
Kaksi esimerkkiä tästä ovat Piemonte ja Ranska: Piemontessa käytettiin noin 75 prosenttia ja Ranskassa noin 85 prosenttia varoista yhteen keskeiseen alatoimenpiteeseen ilman, että tätä olisi riittävällä tavalla analysoitu tai perusteltu niiden maatalouden kehittämisohjelmissa.
45 TABLE 2 Environmental problem % of contracts 1 There are no specific environmental problems in the area within a range of 10 kilometres around the farm which holds the contract or it is not possible to identify problems 39 % Water pollution caused by farming 27 % Marginalisation and abandonment of land 22 % Threats to exceptional plant biodiversity (in areas of particular environmental importance — high nature value zones) 21 % Soil degradation (caused by wind erosion, loss of organic matter, overexploitation, compaction, etc.) 
45 TAULUKKO 2 Ympäristöongelma Prosenttia sopimuksista1 Kymmenen kilometrin säteellä sopimuspuolena olevasta maatilasta ei ole erityisiä ympäristöongelmia tai niitä ei ole voitu yksilöidä. 39 % Maataloudesta johtuva veden saastuminen 27 % Viljelyn kannattamattomuus ja luopuminen maan viljelykäytöstä 22 % Kasviston poikkeuksellinen monimuotoisuus on uhattuna (alueilla, joilla on erityinen ympäristöllinen vaikutus – luonnonarvoiltaan arvokkailla vyöhykkeillä).
18 % Threats to animal populations in areas with normal biodiversity 18 % Threats to exceptional animal biodiversity (in areas of particular environmental importance — high nature value zones) 18% Threats to plant communities in areas with normal biodiversity 18 % Degradation of landscape 10% Other 11 % MAIN ENVIRONMENTAL PROBLEM(S) EXISTING WITHIN A RANGE OF 10 KILOMETRES AROUND THE FARM FOR A SAMPLE OF 203 CONTRACTS 1 There can be more than one problem in the area where the contract is implemented. 
18 % Eläinkantaan kohdistuu uhkia alueilla, joissa luonto on monimuotoisuudeltaan tavanomaista. 18 % Eläimistön poikkeuksellinen monimuotoisuus on uhattuna (alueilla, joilla on erityinen ympäristöllinen vaikutus – luonnonarvoiltaan arvokkailla vyöhykkeillä) 18% Kasviyhdyskuntaan kohdistuu uhkia alueilla, joissa luonto on monimuotoisuudeltaan tavanomaista 18 % Maiseman pilaantuminen 10% Muu 11 % PÄÄASIALLISET YMPÄRISTÖONGELMAT KYMMENEN KILOMETRIN SÄTEELLÄ MAATILOISTA, JOITA KOSKEVAT 203 SOPIMUSTA OLI POIMITTU TARKASTETTAVAAN OTOKSEEN 1 Kunkin sopimuksen soveltamisalueella saattaa olla useampia ongelmia.
In all the Member States audited, the agri-environment budget was part of a single seven-year budget for all axis 2 measures. 
Kaikissa tarkastetuissa jäsenvaltioissa maatalouden ympäristötukeen osoitetut määrärahat kuuluivat seitsemän vuotta kattavaan talousarvioon, joka koskee kaikkia toimintalinjan 2 toimenpiteitä.
This improves flexibility in the management of the available financial resources, but leads to a situation where there is no analysis of what would be the appropriate funding to address environmental needs. 
Tämä tekee käytettävissä olevien varojen hallinnoinnista joustavampaa, mutta on johtanut siihen, ettei ole selvitetty, miten varoja käytettäisiin tarkoituksenmukaisesti ympäristötarpeiden näkökulmasta.
The Court analysed whether Member States could justify that the money spent on agri-environment payments was in line with the main environmental pressures identified. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki, pystyivätkö jäsenvaltiot osoittamaan, että maatalouden ympäristötukeen liittyvä varainkäyttö oli yksilöityjen pääasiallisten ympäristöpaineiden mukaista.
This was indeed the case for two out of the eight Member States audited (Austria and Sweden). 
Kahdeksasta tarkastetusta jäsenvaltiosta kaksi (Itävalta ja Ruotsi) esitti asianmukaiset perustelut.
However, for the other Member States, it was not, either because the relevant information was not available or not provided (Poland, Hungary and Piedmont) or because expenditure was not in line with the main pressures identified (Andalusia, Berlin and Brandenburg, France). 
Muut tarkastetut jäsenvaltiot eivät esittäneet perusteluja: tarvittavia tietoja ei ollut saatavissa tai niitä ei ollut ilmoitettu (Puola, Unkari ja Piemonte) taikka varainkäyttö ei ollut yksilöityjen pääasiallisten ympäristöpaineiden mukaista (Andalusia, Berliini ja Brandenburg sekä Ranska).
The latter case is described in Box 6. 
Ranskan tilannetta on kuvattu laatikossa 6.
46 BOX 6 ALLOCATION OF FUNDS FOR AGRI-ENVIRONMENT PAYMENTS IS NOT IN LINE WITH ENVIRONMENTAL CHALLENGES Regulation (EC) No 1974/2006 states that each rural development programme must justify the various types of agri-environment payment in relation to the environmental needs and priorities identified in the programme. 
46 LAATIKKO 6 MAATALOUDEN YMPÄRISTÖTUEN VAROJEN JAKAUTUMINEN EI VASTAA RIITTÄVÄSTI YMPÄRISTÖHAASTEITA Asetuksen (EY) N:o 1974/2006 mukaan jokaisessa maaseudun kehittämisohjelmassa täytyy perustella, miten erilaiset maatalouden ympäristötuet liittyvät ohjelmassa mainittuihin ympäristötarpeisiin ja ensisijaisiin tavoitteisiin.
The French programme establishes three main environmental challenges: biodiversity, water (quality and quantity) and climate change. 
Ranskan ohjelmassa on vahvistettu kolme pääasiallista ympäristöhaastetta: luonnon monimuotoisuus, vesi (laatu ja määrä) ja ilmastonmuutos.
The planned agri-environment budget for biodiversity amounts to around 1 billion euro, which represents around three times the agri-environment budget set aside for water quality. 
Maatalouden ympäristötuen määrärahoja on aiottu osoittaa luonnon monimuotoisuuteen yhteensä noin miljardi euroa, mikä on noin kolme kertaa se määrä, joka on varattu veden laatua koskeviin toimiin.
Although the French authorities consider that the most material sub-measure in the programme dealing with preservation of extensive pastures also prevents climate changes through the storage of carbon, no agri-environment expenditure is reported as tackling climate change. 
Ranskan viranomaiset katsovat, että ohjelman olennaisin alatoimenpide, joka koskee laajaperäisesti viljeltyjen laidunten säilyttämistä, myös ehkäisee ilmastonmuutosta hiilidioksidin varastoinnin ansiosta, mutta viranomaiset eivät ole ilmoittaneet maatalouden ympäristötukea käytettävän ilmastonmuutoksee n liittyviin toimiin.
The programme does not justify the allocation of funds to the main challenges identified. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Ohjelmassa ei ole perusteluja sille, miten varat on jaettu yksilöidyille pääasiallisille ympäristöhaasteille. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
47 CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS 95. 
47 PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET 95.
Agri-environment is a complex policy instrument: it aims to address a wide range of environmental issues (biodiversity, soil, water, air, landscape) in 27 Member States. 
Maatalouden ympäristötuki on monimutkainen toimintaväline: sen avulla pyritään käsittelemään laajaa ympäristökysymysten kir-joa (biologinen monimuotoisuus, maaperä, vesi, ilma ja maisema) 27 jäsenvaltiossa.
Significant progress has been made in the little over 20 years since the policy was first introduced. 
Edistyminen on ollut merkittävää toiminnanalan käynnistämistä seuranneiden runsaan 20 vuoden aikana.
A large number of farmers now implement more sustainable practices than they would otherwise have done without such support and the Court’s audit identified a number of best practice examples in several areas. 
Suuri määrä viljelijöitä soveltaa nykyään kestävämpiä käytäntöjä kuin he soveltaisivat ilman tukea. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen yhteydessä yksilöitiin suuri määrä esimerkkejä parhaista käytännöistä useilla alueilla.
Nevertheless, the Court also found that the policy was not designed and monitored so as to deliver tangible environmental benefits. 
Tästä huolimatta tilintarkastustuomioistuin kuitenkin havaitsi, että toiminnan suunnittelulla ja seurannalla ei saatu aikaiseksi näkyviä ympäristöhyötyjä.
The objectives were overall too vague to be useful for assessing the extent to which they have been achieved. 
Tavoitteet olivat yleisesti ottaen liian epämääräisiä eli ei voitu arvioida, missä määrin ne oli saavutettu.
In a number of cases, agri-environment payments are not clearly justified by the environmental pressures which have been identified in the rural development programmes. 
Monissa tapauksissa maatalouden ympäristötukia ei selkeästi perustella maaseudun kehittämisohjelmissa yksilöidyillä ympäristöpaineilla.
The common monitoring and evaluation framework represents progress but produces little information on the environmental benefits achieved. 
Yhteiset seuranta-ja arviointisäännöt ovat askel eteenpäin, mutta niiden kautta saadaan vain vähän tietoa aikaansaaduista ympäristöhyödyistä.
RECOMMENDATION 1 The Commission and the Member States should for each agri-environment sub-measure ensure that: Ū clear objectives, which fit into the hierarchy of environmental objectives, are set in the rural development programmes; Ū rural development programmes clearly justify the sub-measures which they include and the link between environmental pressures and agri-environment payments. In particular programmes should specify whether the relationship between environmental pressures and sub-measures is direct or indirect and assess whether agri-environment support is more appropriate than are available alternative policies. 
SUOSITUS NRO 1 Komission ja jäsenvaltioiden olisi kunkin maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteen kohdalla varmistettava, että Ū maaseudun kehittämisohjelmissa asetetaan selkeät tavoitteet, jotka on mahdollista sisällyttää ympäristötavoitehierarkiaan. Ū maaseudun kehittämisohjelmissa perustellaan selkeästi niihin sisältyvät alatoimenpiteet sekä ympäristöpaineiden ja maatalouden ympäristötukien väliset yhteydet; ohjelmissa olisi erityisesti täsmennettävä, onko ympäristöpaineiden ja alatoimenpiteiden suhde suora vai välillinen, ja arvioitava, onko maatalouden ympäristötuki käytettävissä olevia vaihtoehtoisia toimintamalleja sopivampi.
The Member States should collect and report relevant and reliable data on environmental benefits and use it for monitoring purposes. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Jäsenvaltioiden olisi kerättävä relevanttia ja luotettavaa tietoa ympäristöhyödyistä, raportoitava siitä ja hyödynnettävä sitä seurannassa. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
Farmers are crucial to the success of agri-environment schemes, and without sufficient understanding and financial incentives, the policy will not be adequately implemented. 
Viljelijät ovat ensiarvoisen tärkeässä asemassa maatalouden ympäristöohjelmien menestyksen kannalta, ja ilman riittävää ymmärrystä ja taloudellisia kannustimia toimintaa ei tulla panemaan asianmukaisesti täytäntöön.
The audit found that farmers were generally well supported through guidance, although dissemination of best practices and feedback on the results could be improved. 
Tarkastuksessa havaittiin, että viljelijöitä tuettiin yleensä hyvin neuvonnan avulla, vaikka parhaiden käytäntöjen levittämistä ja palautteen antamista tuloksista voitaisiin parantaa.
The Court identified problems in the establishment of aid amounts. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tukimäärien vahvistamisessa esiintyi ongelmia.
In addition, as aid amounts are not differentiated enough according to local conditions, and participation rates are not considered, the right incentives are not always given. 
Lisäksi havaittiin, että kannustimet eivät aina olleet oikeanlaisia, koska tukimääriä ei eritelty tarpeeksi hyvin paikallisten olosuhteiden mukaan eikä osallistumismääriä otettu huomioon.