natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Investments in water supply systems are made as a result of one or more specific needs. these are the need to: (a) increase availability of water, either because of population increases or economic growth; (b) expand geographical coverage to sectors of the population which were excluded from public water services; (c) improve the quality of the water distributed, either by developing new water resources or by treating water from available sources, when for example existing sources have been contaminated by industry or agriculture; (d) improve the efficiency of water supply systems to address water losses or the obsolescence of equipment; (e) improve service quality by reducing the number and duration of restrictions and interruptions. 
VeSIhuoltoInfraStruKtuurIn oSarahoItuS eu:n raKennetoImIen aVulla 5. vesihuoltojärjestelmiin investoidaan yhden tai useamman eri-tyistarpeen perusteella. Kyseessä voi olla tarve a) parantaa veden saatavuutta joko väestön kasvun tai talouskasvun vuoksi b) laajentaa verkostoa maantieteellisesti kattamaan väestönosat, jotka eivät ole aiemmin kuuluneet julkisten vesipalvelujen piiriin c) parantaa jakeluveden laatua ottamalla käyttöön uusia vesivaroja tai käsittelemällä käytettävissä olevista lähteistä saatavaa vettä, esimerkiksi kun teollisuus tai maatalous on saastuttanut olemassa olevat lähteet d) tehostaa vesihuoltojärjestelmiä vesihävikin pienentämiseksi tai uusimalla vanhentunutta kalustoa e) parantaa palvelun laatua pienentämällä rajoitusten ja katkosten määrää ja lyhentämällä niiden kestoa.
1 directive 2000/60/Ec of the European parliament and of the council of 23 october 2000 establishing a framework for community action in the field of water policy (oj l 327, 22.12.2000, p. 
1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/Ey, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (Eyvl l 327, 22.12.2000, s.
1). article 9 concerns the recovery of costs for water services. this framework directive was adopted when specific directives had already been adopted, for example the drinking water quality directive. 
1). direktiivin 9 artikla koskee vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamista. puitedirektiivi hyväksyttiin, kun erityisdirektiivejä, kuten ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatua koskeva direktiivi, oli jo hyväksytty.
2 council directive 98/83/Ec of 3 november 1998 on the quality of water intended for human consumption (oj l 330, 5.12.1998, p. 
2 Neuvoston direktiivi 98/83/Ey, annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (Eyvl l 330, 5.12.1998, s.
32). this directive replaces council directive 80/778/EEc. 
32). direktiivi korvaa neuvoston direktiivin 80/778/Ety.
10 special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
10 Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
6. the construction costs of water supply systems are eligible for assistance, under the cohesion policy, from the European regional development fund (Erdf) and the cohesion fund (cf). this support may vary from 25 % up to 85 % of the eligible expenditure3. 
6. vesihuoltojärjestelmien rakennuskustannuksiin voidaan myöntää tukea koheesiopolitiikan nojalla Euroopan aluekehitysrahastosta (EaKr) ja koheesiorahastosta. tuen osuus voi olla 25–85 prosenttia tukikelpoisista menoista3.
7. In the 2000–06 programme period, EU financial support for projects dedicated exclusively to domestic water supply and co-financed by these funds totalled 4,05 billion euro4, with four Member states accounting for 3,62 billion euro or 89,4 % of the total: spain, greece, portugal and Italy. 
7. ohjelmakaudella 2000–2006 Eu myönsi 4,05 miljardia euroa4 taloudellista tukea yksinomaan kotitalouksien vesihuoltoon keskittyviin, edellä mainituista rahastoista osarahoitettuihin hankkeisiin. tästä summasta neljän jäsenvaltion – Espanjan, Kreikan, portugalin ja Italian – osuus oli 89,4 prosenttia eli 3,62 miljardia euroa. alan menot pysyvät todennäköisesti suurina myös ohjelmakaudella 2007–2013: arvioiden mukaan 15 jäsenvaltion, jotka voivat saada tukea koheesiorahastosta, on investoitava vesihuoltoon edelleen noin 25 miljardia euroa5.
8. co-financed projects are implemented under shared management between the commission and the Member states, the commission bearing the ultimate responsibility for the implementation of the budget6. their roles depend on the fund providing the financial support and on the level of the cost of the project. (a) for cf projects and Erdf major projects7, the commission examines the quality of the projects to be co-financed in terms of their compliance with applicable European directives and the priorities of the funds, their potential to achieve results with regard to regional development and their need for an EU financial contribution. the commission’s decision to co-finance a project establishes the grant level and the conditions to which its payment is subject. 
Komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat osarahoitetut hankkeet yhteistyössä. Komissio kantaa viime kädessä vastuun talousarvion toteuttamisesta6. Komission ja jäsenvaltioiden roolit riippuvat taloudellista tukea maksavasta rahastosta ja hankekustannusten määrästä: a) Koheesiorahaston hankkeiden ja EaKr:n suurhankkeiden tapauksessa7 komissio tarkastelee osarahoitettavien hankkeiden laatua selvittääkseen, ovatko ne sovellettavien Eu:n direktiivien ja rahaston tavoitteiden mukaisia.
In the case of cf projects, a final report, including a description of the work carried out and an initial assessment of the achievement of the anticipated results, has to be produced for the commission8. 
Koheesiorahaston hankkeiden tapauksessa komissiolle on laadittava loppuraportti, joka sisältää kuvauksen tehdystä työstä ja alustavan arvion ennakoitujen tulosten saavuttamisesta8.
In the case of Erdf major projects, specific final reports are not required. (b) for the other Erdf projects, the commission’s role is limited to assessing and approving the operational programmes to which the projects belong and to whose general objectives they should contribute; the Member states’ managing authorities are responsible for evaluating grant applications, deciding on the amount of the grant and following up the implementation of the projects. 
EaKr:n suurhankkeiden tapauksessa erityistä loppuraporttia ei vaadita. b) muissa EaKr:n hankkeissa komissio ainoastaan arvioi ja hyväksyy toimenpideohjelmat, joihin hankkeet kuuluvat ja joiden yleisiä tavoitteita niiden pitäisi edistää. jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset vastaavat tukihakemusten arvioinnista, päättävät tuen määrästä ja seuraavat hankkeiden täytäntöönpanoa.
3 for more information, see article 29 of council regulation (Ec) no 1260/1999 of 21 june 1999 laying down general provisions on the structural funds (oj l 161, 26.6.1999, p. 
3 lisätietoja saa rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (Ey) N:o 1260/1999 29 artiklasta (Eyvl l 161, 26.6.1999, s.
1) and article 7 of council regulation (Ec) no 1164/94 of 16 May 1994 establishing a cohesion fund (oj l 130, 25.5.1994, p. 
1) sekä koheesiorahastosta 16 päivänä toukokuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (Ey) N:o 1164/94 7 artiklasta (Eyvl l 130, 25.5.1994, s.
1), as amended by regulation (Ec) no 1265/1999 (oj l 161, 26.6.1999, p. 
1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (Ey) N:o 1265/1999 (Eyvl l 161, 26.6.1999, s.
In addition, the EU has granted significant financial support to water supply projects which also include sanitation. 
4 määrät ovat tilintarkastustuomioistuimen arvioita. lisäksi Eu on myöntänyt huomattavaa taloudellista tukea vesihuoltohankkeisiin, joihin kuuluu myös viemäröintiä.
5 Strategic evaluation on environment and risk prevention under Structural and Cohesion Funds for the period 2007–13, synthesis report, 7.11.2006, p. 
5 Strateginen arvio ympäristöstä ja riskien ehkäisystä rakenne-ja koheesiorahastoissa kaudella 2007–2013 (Strategic evaluation on environment and risk prevention under Structural and Cohesion Funds for the period 2007-2013), yhteenvetoraportti, 7.11.2006, s.
19. the report was commissioned by the regional policy dg. 
19. raportin on tilannut aluepolitiikan pääosasto.
6 article 274 of the treaty establishing the European community (ex article 205). 
6 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 274 artikla (entinen 205 artikla).
7 In the 2000–06 programme period, ‘major projects’ were those ‘whose total cost taken into account in determining the contribution of the funds exceeds 50 million euro’ (see article 25 of council regulation (Ec) no 1260/1999 of 21 june 1999). for more information on the subject, see the court’s special report no 1/2008 concerning the procedures for the preliminary examination and evaluation of major investment projects for the 1994–99 and 2000–06 programme periods. 
7 ohjelmakaudella 2000–2006 suurhankkeita olivat hankkeet, joiden rahastojen rahoitusosuutta määritettäessä huomioon otettavat kokonaiskustannukset olivat yli 50 miljoonaa euroa (ks. 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (Ey) N:o 1260/1999 25 artikla). lisätietoa aiheesta annetaan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 1/2008 ohjelmakausiin 1994–1999 ja 2000–2006 liittyvien suurten investointihankkeiden käsittely- ja jälkiarviointimenettelyistä.
8 article f(4) of annex II of regulation (Ec) no 1164/94 as amended by regulation (Ec) no 1265/1999. 
8 asetus (Ey) N:o 1164/94, sellaisena kuin sitä on muutettu asetuksella (Ey) N:o 1265/1999, liitteessä II olevan F artiklan 4 kohta.
11 special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
11 Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
9. for each programme period, the commission issues guidelines for the implementation of the funds. for the 2000–06 period, the guidelines issued in 1999 make it a priority to support compliance with the environmental standards established in the relevant EU directives. they specify that projects in the water sector ‘should be consistent with the principles of the proposed water framework directive’ and that ‘there should be more emphasis on increasing the efficiency of existing infrastructure with a view to limiting losses’9. 
9. Komissio antaa jokaiselle ohjelmakaudelle ohjeita rahastojen käytöstä. ohjelmakautta 2000–2006 varten vuonna 1999 laadituissa ohjeissa asetettiin ensisijaiseksi tavoitteeksi tukea sovellettavissa Eu:n direktiiveissä vahvistettujen ympäristövaatimusten noudattamista. ohjeiden mukaan vesialan hankkeissa ”pitäisi noudattaa vesihuoltoa koskevasta kehysdirektiivistä tehdyn ehdotuksen periaatteita” ja lisäksi ”olisi kiinnitettävä enemmän huomiota nykyisen infrastruktuurin tehokkuuden parantamiseen tappioiden (vuotojen) rajoittamiseksi”9.
In addition, the guide to the cohesion fund indicates that ‘all the investments in water supply should be accompanied by a concrete action plan to limit water losses from the distribution system to an optimal percentage for the efficiency of the system’10. 
Koheesiorahastoa koskevissa ohjeissa todettiin lisäksi, että kaikkien vesihuoltoon tehtävien investointien osalta pitäisi laatia konkreettinen toimintasuunnitelma jakelujärjestelmästä häviävän veden määrän laskemiseksi optimaaliseen prosenttiosuuteen järjestelmän tehokkuuden varmistamista silmällä pitäen10.
10. co-financed infrastructures are of various types. the ‘water supply systems’ scheme in Annex I gives a description of the components of the water systems, from abstraction (bulk water supply systems) to distribution to end users (distribution networks), and Box 1 gives some examples of co-financed projects. the most common elements of the water supply systems are: dams, desalination plants, water treatment plants, water mains, pumping stations, reservoirs, water tanks, distribution networks, and remote control and detection systems for leaks and breakdowns. 
10. osarahoitettuja infrastruktuureja on monenlaisia. Liitteessä I (”vesihuoltojärjestelmät”) kuvataan vesijärjestelmien eri osat vedenotosta (yleiset vesihuoltojärjestelmät) loppukäyttäjille tapahtuvaan jakeluun (jakeluverkosto), ja laatikossa 1 annetaan muutamia esimerkkejä osarahoitusta saaneista hankkeista. vesihuoltojärjestelmien tavallisimpiin osiin kuuluvat padot, suolanpoistolaitokset, vedenkäsittelylaitokset, vesijohdot, pumppaamot, patoaltaat, vesisäiliöt, jakeluverkostot sekä vuotojen ja vikojen etävalvonta-ja havaintojärjestelmät. 9 Komission tiedonanto rakennerahastoista ja niiden yhteensovittamisesta koheesiorahaston kanssa – ohjelmien laatimisohjeet ohjelmakaudeksi 2000−2006 (Eyvl C 267, 22.9.1999, s.
2). quoted in page 6. 10 guide to the cohesion fund 2000–06 , annex a, Ec, version 1.0, february 2000, pp. 9–10. 
2). 10 Koheesiorahastoa koskeva opas 2000–2006 (Guide to the Cohesion Fund 2000-2006), liite a, Euroopan komissio, versio 1.0, helmikuu 2000, s.
12 box 1 ExamPlEs of ProjEcts co-fInancEd by thE Eu one project aimed to extend the public water supply network to the population of rural districts which were using private and dispersed sources. the project consisted of 11 water tanks, 32,6 km of pipes for the connection of the new network to the bulk water supply system, 10 pumping stations and about 87 km of pipes for the new distribution network. the cost of the project eligible for EU assistance was 4,28 million euro, with 3,21 million euro of Erdf co-financing. a series of projects was designed to create new water sources and to improve the water treatment in a bulk water supply system covering an area of 11 000 km2 and 2,5 million inhabitants. 
9–10. 12 laatIKKo 1 eSImerKKeJä eu:n oSarahoIttamISta hanKKeISta Erään hankkeen tavoitteena oli laajentaa yleinen vedenjakeluverkosto kattamaan maaseutualueiden asukkaat, jotka käyttivät yksityisiä ja hajanaisia lähteitä. hanke käsitti 11 vesisäiliötä, 32,6 kilometriä putkia, joilla uusi verkosto liitettiin yleiseen vesihuoltojärjestelmään, 10 pumppaamoa ja noin 87 kilometriä putkia uutta jakeluverkostoa varten.
It consists of various co-financed projects: a desalination plant with a capacity of 65 000 m3 of water per day at an eligible cost of 55,10 million euro, with 46,86 million euro of cf co-financing; the renewal of a treatment plant with a capacity of 116 640 m3 of water per day at an eligible cost of 5,38 million euro, with 3,50 million euro of Erdf co-financing; and the construction of a water main of 27 km and three associated water tanks connecting the bulk water supply system with another desalination plant at an eligible cost of 19,71 million euro, with 12,81 million euro of Erdf co-financing. special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
Erään hankekokonaisuuden tavoitteena oli luoda uusia vesilähteitä ja parantaa yleisen vesihuoltojärjestelmän vedenkäsittelyä. hankkeet kattoivat 11 000 neliökilometrin alueen ja 2,5 miljoonaa asukasta. Kokonaisuus muodostui useista osarahoitetuista hankkeista: suolanpoistolaitoksesta, jonka kapasiteetti oli 65 000 m3 vettä päivässä (hankkeen tukikelpoiset kustannukset olivat 55,10 miljoonaa euroa, ja koheesiorahastosta maksettiin osarahoitusta 46,86 miljoonaa euroa), sellaisen vedenkäsittelylaitoksen peruskorjauksesta, jonka kapasiteetti oli 116 640 m3 vettä päivässä (hankkeen tukikelpoiset kustannukset olivat 5,38 miljoonaa euroa, ja EaKr:sta maksettiin osarahoitusta 3,50 miljoonaa euroa), sekä 27 kilometriä pitkästä vesijohdosta ja kolmesta siihen liittyvästä vesisäiliöstä, jotka liittivät yleisen vesihuoltojärjestelmän toiseen suolanpoistolaitokseen (hankkeen tukikelpoiset kustannukset olivat 19,71 miljoonaa euroa, ja EaKr:sta myönnettiin osarahoitusta 12,81 miljoonaa euroa).
somE ProjEcts co-fInancEd by thE Eu 13 Picture 1: Pumping station in Portugal Picture 2: Desalination plant in Spain Picture 3: Dam in Spain Picture 4: Treatment plant in Greece special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
14 aUdIt scopE and objEctIvEs 11. the main objective of the audit was to assess whether EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption is used to best effect. 
14 tarKaStuKSEN SISältö ja tavoIttEEt 11. tarkastuksen ensisijaisena tavoitteena oli arvioida, onko Eu:n rakennetoimimenoja käytetty kotitalouksien vesihuoltoon parhaalla mahdollisella tavalla.
12. the court addressed the following sub-questions: (a) were the most appropriate solutions adopted in order to meet the needs of the areas concerned? (b) have the projects achieved their aims of improving the supply of water for domestic consumption? (c) have the objectives been achieved at the lowest cost to the EU budget? 
12. tilintarkastustuomioistuin pyrki vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: a) oliko asianomaisten alueiden tarpeet pyritty tyydyttämään sopivimmilla ratkaisuilla? b) oliko hankkeilla saavutettu niille asetetut, kotitalouksien vesihuollon parantamiseen tähtäävät tavoitteet? c) oliko tavoitteet saavutettu siten, että Eu:n talousarvioon aiheutuvat kustannukset jäävät mahdollisimman pieniksi?
13. the audit was carried out at the commission and in the four Member states which account for most of the expenditure on infrastructure exclusively dedicated to water supply for domestic use: spain, greece, portugal and Italy. 14. 
13. tarkastus toimitettiin komissiossa ja neljässä jäsenvaltiossa, joiden osuus yksinomaan kotitalouksien vesihuoltoon keskittyvien infrastruktuurihankkeiden menoista on suurin (Espanja, Kreikka, portugali ja Italia).
It was conducted from february 2009 to March 2010, on the basis of a sample of 29 projects financed under the 2000–06 programme period and physically completed. three of them were approved by the commission before 2000, but all three were substantially modified by commission decisions during the 2000–06 period. the projects were selected in proportion to the size of the total financial support provided to each of the four Member states. nine were co-financed by the cf and 20 by the Erdf, two of which were major projects7 (see Annex II). 
14. tarkastus toimitettiin helmikuun 2009 ja maaliskuun 2010 välisenä aikana. otos koostui 29 hankkeesta, joita oli rahoitettu ohjelmakaudella 2000–2006 ja jotka oli saatettu konkreettisesti päätökseen. Komissio hyväksyi hankkeista kolme ennen vuotta 2000, mutta kaikkia kolmea hanketta muutettiin tuntuvasti komission kaudella 2000–2006 tekemin päätöksin. hankkeet valittiin suhteessa kullekin neljälle jäsenvaltiolle maksetun taloudellisen tuen kokonaismäärään.
15. project files were reviewed at all levels and meetings were held with representatives of various local authorities and public or mixed companies responsible for the design, implementation and management of the infrastructures related to the selected projects. the court was assisted by experts in water supply engineering. special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
15. hankeasiakirjat tarkastettiin kaikilla tasoilla. lisäksi järjestettiin tapaamisia eri paikallisviranomaisten sekä tarkastukseen valittuihin hankkeisiin liittyvien infrastruktuurien suunnittelusta, toteutuksesta ja hallinnoinnista vastanneiden, julkisten yhtiöiden ja sekayhtiöiden edustajien kanssa. tilintarkastustuomioistuimella oli apunaan vesihuoltotekniikan asiantuntijoita. Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
15 obsErvatIons WErE thE most aPProPrIatE solutIons adoPtEd In ordEr to mEEt thE nEEds of thE arEas concErnEd? 
15 huomautuKSEt olIKo aSIanomaISten alueIden tarpeet pyrItty tyydyttämään SopIVImmIlla ratKaISuIlla? 16.
16. the commitment of financial resources to the building of new infrastructure, which is often expected to be used for several decades, should be preceded by an analysis aiming at finding the best solution to local water supply needs. the main elements of such an analysis are the demand forecast, calculated mainly from the size of the population and the expected per capita consumption, and the availability and quality of existing water resources. some of these elements, such as per capita consumption and the quality of existing water resources, may be influenced by demand side measures and actions for water resource protection respectively. 
Ennen kuin taloudellisia resursseja sidotaan uuden infrastruktuurin rakentamiseen, jonka käyttöiän odotetaan usein olevan monta kymmentä vuotta, pitäisi tehdä analyysi, jonka avulla paikallisiin vesihuoltotarpeisiin pyritään löytämään paras ratkaisu. tällaisen analyysin keskeiset osatekijät ovat kysyntää koskeva ennuste, jonka laskentaperusteena käytetään lähinnä väestön kokoa ja odotuksia kulutuksesta henkeä kohden, sekä olemassa olevien vesivarojen saatavuus ja laatu. joihinkin näistä seikoista voidaan vaikuttaa: esimerkiksi kulutukseen henkeä kohden voidaan vaikuttaa kysyntään vaikuttavilla toimenpiteillä ja olemassa olevien vesivarojen laatuun suojelutoimilla.
16 In almost all casEs, forEcasts of nEEds dId not takE Into account doWnWard trEnds In PEr caPIta WatEr consumPtIon, and In somE casEs, not all rEsourcEs alrEady aVaIlablE WErE consIdErEd 18. the decision to build new infrastructure for water supply was, in all but three projects, based on estimates of future demand and of the need for supplementary water resources. 
16 lIKI yhdeSSäKään tarpeIta KoSKeVaSSa ennuSteeSSa eI otettu huomIoon, että Veden KulutuKSeSSa henKeä Kohden olI laSKuSuuntauKSIa; JoISSaKIn tapauKSISSa eI otettu huomIoon KaIKKIa Jo KäytettäVISSä olleIta reSurSSeJa 18. Kolmea hanketta lukuun ottamatta päätös uuden vesihuolto-infrastruktuurin rakentamisesta perustui kaikissa hankkeissa arvioihin tulevasta kysynnästä ja täydentävien vesivarojen tarpeellisuudesta.
In the three exceptions, no such estimates were necessary as the investment consisted merely in adding or replacing an element in an existing system. 
Kolmessa poikkeustapauksessa tällaisia arvioita ei tarvittu, sillä investointi koski vain jonkin osan lisäämistä tai korvaamista olemassa olevassa järjestelmässä.
In 21 cases, demand was estimated on the basis of theoretical per capita consumption recommended by hydrological planning documents, given the lack of data on consumption and losses from the networks in the past. the demand estimated in this way was sometimes adjusted upwards using various factors that are difficult to evaluate, such as the effect of temporary populations11 and industrialisation rate. 
Kysyntäarvioiden perustana käytettiin 21 tapauksessa hydrologisissa suunnitteluasiakirjoissa suositeltua teoreettista kulutusta henkeä kohden, sillä saatavilla ei ollut tietoja verkostojen aiemmasta kulutuksesta ja hävikistä. tällä tavoin arvioitua kysyntää tarkistettiin toisinaan ylöspäin lukuisien vaikeasti arvioitavien tekijöiden, kuten tilapäisen väestön vaikutuksen11 ja teollistumisasteen perusteella.
In the other five cases, water demand forecasts were estimated on the basis of data about real past consumption, but applying different methods. 
20. viidessä muussa tapauksessa tulevaa veden kysyntää arvioitiin aiempaa todellista kulutusta koskevien tietojen pohjalta, mutta eri menetelmiä käyttäen.
In three of these cases, the per capita consumption used to justify the need for the project is higher than the one recommended by hydrological planning documents. 
Näistä viidestä tapauksesta kolmessa henkeä kohden arvioitu kulutus, jolla hankkeen tarpeellisuutta perusteltiin, ylitti hydrologisten suunnitteluasiakirjojen suosituksen.