natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These programmes must be sent to the Commission by March 2016. 
Ohjelmat täytyy toimittaa komissiolle maaliskuuhun 2016 mennessä.
As a general principle, Member States should, as far as possible, build on the objectives and activities of the existing regional sea conventions. 
Yleisperiaate on, että jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä lähtökohtana tavoitteita ja toimia, jotka perustuvat jo olemassa oleviin, meriä koskeviin alueellisiin yleissopimuksiin.
2 Helcom, updated Fifth Baltic Sea Pollution Load Compilation (PLC-5.5) — 2015 (2010 data). 
2 HELCOM, päivitetty asiakirja Fifth Baltic Sea Pollution Load Compilation (PLC-5.5) – 2015 (vuoden 2010 tiedot).
3 Helcom, Fifth Baltic Sea Pollution Load Compilation (PLC-5) — 2011 (2006 data). 
3 HELCOM, Fifth Baltic Sea Pollution Load Compilation (PLC-5) – 2011 (vuoden 2006 tiedot).
4 ‘Second Assessment of Climate Change for the Baltic Sea Basin’, the BACC II Author Team, Regional Climate Studies, Springer International Publishing, 2015. 
4 Second Assessment of Climate Change for the Baltic Sea Basin, BACC II -kirjoittajaryhmä, Regional Climatic Studies, Springer International Publishing, 2015.
5 Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 establishing a framework for Community action in the field of marine environmental policy (OJ L 164, 25.6.2008, p. 
5 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/ EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (EUVL L 164, 25.6.2008, s.
Introduction 11 08 For the Baltic Sea, a regional convention was signed back in 1974: the Helsinki Convention on the Protection of the Marine Environment of the Baltic Sea Area. 
Johdanto 11 08 Itämerta koskeva alueellinen yleissopimus tehtiin vuonna 1974 (Itämeren merellisen ympäristön suojelua koskeva Helsingin yleissopimus).
The current signatories are Denmark, Estonia, the European Union, Finland, Germany, Latvia, Lithuania, Poland, Russia and Sweden. 
Sopimuksen ovat toistaiseksi allekirjoittaneet Euroopan unioni, Latvia, Liettua, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska, Venäjä ja Viro.
In 2007, the Helsinki Commission (Helcom) governing that convention proposed the Baltic Sea action plan (BSAP) to restore the Baltic Sea to a good environmental status by 2021. 
Yleissopimuksen soveltamista tarkkaileva Itämeren suojelukomissio (HELCOM) ehdotti vuonna 2007 Itämeren suojelun toimintaohjelmaa, jotta Itämeren tila ennallistettaisiin hyväksi vuoteen 2021 mennessä.
09 Key to achieving the good environmental status of marine waters is the good quality of the water from rivers flowing into the seas. 
Allekirjoittajamaat hyväksyivät suunnitelman. 09 Ympäristön hyvän tilan saavuttaminen merivesien osalta edellyttää, että mereen laskevien jokien vedenlaatu on hyvä.
The 2000 water framework directive6 provides a framework for inland, transitional and coastal water protection. 
Vuonna 2000 hyväksytyssä vesipolitiikan puitedirektiivissä6 säädetään sisävesien, vaihettumisalueiden vesien ja rannikkovesien suojelun puitteista.
Its aim is to ensure the good status of surface water and groundwater by 2015 or, in certain exceptional cases, by 2021 or 2027. 
Sen tarkoituksena on varmistaa pinta-ja pohjavesien hyvä tila vuoteen 2015 mennessä tai, tietyissä poikkeustapauksissa, vuoteen 2021 tai vuoteen 2027 mennessä.
Member States were first required to devise river basin management plans by December 2009, identifying bodies of water at risk of not reaching that objective by 2015, and specifying the most significant pressures affecting them. 
Jäsenvaltioiden oli ensin laadittava vesienhoitosuunnitelmat joulukuuhun 2009 mennessä. Niiden oli yksilöitävä vesistöt, jotka eivät mahdollisesti saavuta tätä tavoitetta vuoteen 2015 mennessä, ja eriteltävä niihin kohdistuvat suurimmat paineet.
Similarly to the marine strategy framework directive, these river basin management plans include a programme of measures to contribute to achieving the water framework directive’s objectives. 
Meristrategiapuitedirektiivin tapaan vesienhoitosuunnitelmiin sisältyy toimenpideohjelmia.
10 These programmes must at least include the necessary measures for a full implementation of the already existing directives aimed at the preservation of water quality and other measures made compulsory by the water framework directive (and in particular measures to control diffuse sources of pollution)7. 
10 Ohjelmiin täytyy sisällyttää ainakin ne toimenpiteet, joita jo olemassa olevien, vesien laatua suojelevien direktiivien täysimääräinen täytäntöönpano vaatii, sekä muut vesipolitiikan puitedirektiivillä pakollisiksi tehdyt toimenpiteet (ja etenkin toimenpiteet, joilla hallitaan hajakuormituslähteitä)7.
The already existing directives include notably: — the 1991 urban waste water treatment directive8 regarding the collection and treatment of waste water from agglomerations; — the 1991 nitrates directive9 concerning the adoption of measures to ensure that farmers in agricultural areas which cause or are at risk of causing nitrate pollution in water (referred to as ‘nitrate vulnerable zones’) respect minimum requirements concerning the use of nitrogen fertilisers. 
Jo olemassa olevia direktiivejä ovat muun muassa seuraavat: – yhdyskuntajätevesidirektiivi8 vuodelta 1991 (koskee taajamien jätevesien keruuta ja käsittelyä) – nitraattidirektiivi9 vuodelta 1991 (koskee toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että vesiin nitraattikuormitusta aiheuttavilla maatalousalueilla tai maatalousalueilla, joilla nitraattien pääsy vesiin on vaarana (nitraattiher-killä alueilla), toimivat viljelijät noudattavat typpilannoitteiden käytössä vähimmäisvaatimuksia).
11 Finally, the EU strategy for the Baltic Sea region (EUSBSR) was adopted by the European Council in 2009. 
11 Lisäksi Eurooppa-neuvosto hyväksyi vuonna 2009 EU:n Itämeri-strategian.
The EU’s action is designed to promote cooperation among neighbouring countries, both EU Member States and non-EU countries. 
EU pyrkii edistämään naapurimaiden välistä yhteistyötä niin jäsenvaltioidensa kuin EU:hun kuulumattomien maiden kesken.
6 Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy (OJ L 327, 22.12.2000, p.1). 
6 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/ EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).
7 Article 11.3(h) of the water framework directive. 
7 Vesipolitiikan puitedirektiivi, 11 artiklan 3 kohdan h alakohta.
8 Council Directive 91/271/EEC of 21 May 1991 concerning urban waste water treatment (OJ L 135, 30.5.1991, p. 
8 Neuvoston direktiivi 91/271/ ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhdyskuntajätevesien käsittelystä (EYVL L 135, 30.5.1991, s.
9 Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources (OJ L 375, 31.12.1991, p. 
9 Neuvoston direktiivi 91/676/ ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta (EYVL L 375, 31.12.1991, s.
Introduction 12 EU budgetary instruments available for addressing 12 The European Regional Development Fund and the Cohesion Fund under the cohesion policy10 can be used to co-finance infrastructure projects in the field of waste water as part of the Member States’ operational programmes. 
Johdanto 12 Ravinteiden aiheuttaman vesien pilaantumisen vähentämiseen käytettävissä olevat EU:n budjettivälineet 12 Euroopan aluekehitysrahastoa ja koheesiorahastoa voidaan käyttää koheesio-politiikan10 yhteydessä jätevesialan infrastruktuurihankkeiden yhteisrahoittamiseen osana jäsenvaltioiden toimenpideohjelmia.
The total EU contribution to waste water collection and treatment projects in the Member States bordering the Baltic Sea11 was 4.6 billion euro in the 2007-2013 period: Poland, 3.4 billion euro; Latvia, 0.6 billion euro; Lithuania, 0.4 billion euro; Estonia, 0.2 billion euro and Germany, 0.04 billion euro. 
EU myönsi kaudella 2007–2013 jätevesien keruu-ja käsittelyhankkeisiin kaikkiaan 4,6 miljardia euroa Itämeren rannikolla sijaitseville jäsenvaltioille11 (Puolalle 3,4 miljardia, Latvialle 0,6 miljardia, Liettualle 0,4 miljardia, Virolle 0,2 miljardia ja Saksalle 0,04 miljardia euroa).
13 The European Agricultural Fund for Rural Development12 can be used to finance a number of rural development programme measures which may have either a direct or an indirect impact on water quality (mainly measures related to ‘improving the environment and countryside’13). 
13 Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa12 voidaan hyödyntää monien maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteiden rahoittamiseen. Nämä voivat vaikuttaa vesien laatuun suoraan tai epäsuorasti (lähinnä ympäristön ja maaseudun parantamiseen liittyvät toimenpiteet13).
For that type of measure, an amount of 9.9 billion euro was allocated to all eight Baltic Sea coastal Member States in the 2007-2013 period14. 
Tämäntyyppisiin toimenpiteisiin myönnettiin kaikille kahdeksalle Itämeren rannikolla sijaitsevalle jäsenvaltiolle 9,9 miljardia euroa kaudella 2007–201314.
The amount that was specifically dedicated to address water protection is not available. 
Nimenomaisesti vesiensuojeluun osoitetusta määrästä ei ole saatavissa tietoja.
14 As regards non-EU countries, the European neighbourhood policy offers Russia and Belarus a number of opportunities to cooperate in the field of the environment. 
14 EU:n ulkopuolisten maiden osalta Euroopan naapuruuspolitiikka antaa Venäjälle ja Valko-Venäjälle useita mahdollisuuksia yhteistyöhön ympäristöalalla.
These include the non-nuclear window of the Northern Dimension Environmental Partnership, to which the EU has so far contributed 44 million euro, bilateral/regional assistance and cross-border cooperation, to which the EU contributed 14.5 million and 3.5 million euro respectively during the 2003-2013 period15. 
Näitä mahdollisuuksia tarjoaa muun muassa pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden tukirahaston muu kuin ydinturvaikkunaan liittyvä toiminta, johon EU on toistaiseksi kohdentanut 44 miljoonaa euroa. Muita yhteistyömuotoja ovat kahdenvälinen/alueellinen tuki ja rajat ylittävä yhteistyö, joista ensimmäiseen EU on vuosina 2003–2013 kohdentanut 14,5 miljoonaa euroa ja jälkimmäiseen 3,5 miljoonaa euroa15.
10 Council Regulation (EC) No 1083/2006 of 11 July 2006 laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund and repealing Regulation (EC) No 1260/1999 (OJ L 210, 31.7.2006, p. 
10 Neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta (EYVL 210, 31.7.2006, p.
25); and Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund and the European Maritime and Fisheries Fund and repealing Council Regulation (EC) No 1083/2006 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
25) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri-ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri-ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
11 For the four Member States which joined the EU in 2004 and the German Länder in the Baltic Sea catchment area. 
11 Neljä jäsenvaltiota, jotka liittyivät EU:hun vuonna 2004, ja Itämeren valuma-alueella sijaitsevat Saksan osavaltiot.
The other three Baltic Sea coastal Member States (Denmark, Finland and Sweden) did not receive EU funds for waste water-related projects. nutrient pollution of water 12 Council Regulation (EC) No 1698/2005 of 20 September 2005 on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) (OJ L 277, 21.10.2005, p. 
Kolme muuta Itämeren rannikolla sijaitsevaa jäsenvaltiota (Ruotsi, Suomi ja Tanska) eivät saaneet EU-varoja jätevesialan hankkeisiin. 12 Neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005, annettu 20 päivänä syyskuuta 2005, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen (EUVL L 277, 21.10.2005, s.
1) and Regulation (EU) No 1305/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) and repealing Council Regulation (EC) No 1698/2005 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
1) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
13 Axis 2 of the 2007-2013 rural development programmes. 
13 Kauden 2007–2013 maaseudun kehittämisohjelmien toimintalinja 2.
Under this axis, the main aspects to take into account include biodiversity, the management of Natura 2000 sites, actions linked to the water framework directive, water and soil protection and climate change mitigation. 
Tämän toimintalinjan yhteydessä on otettava huomioon etenkin luonnon monimuotoisuus, Natura 2000 -alueiden hallinnointi sekä vesipolitiikan puitedirektiiviin, vesien ja maaperänsuojeluun ja ilmastonmuutoksen lieventämiseen liittyvät toimet.
14 Poland (4.4 billion euro), Finland (1.5 billion euro), Sweden (1.3 billion euro), Germany (1.1 billion euro), Lithuania (0.6 billion euro), Latvia (0.4 billion euro), Denmark (0.3 billion euro) and Estonia (0.3 billion euro). 
14 Puola (4,4 miljardia euroa), Suomi (1,5 miljardia euroa), Ruotsi (1,3 miljardia euroa), Saksa (1,1 miljardia euroa), Liettua (0,6 miljardia euroa), Latvia (0,4 miljardia euroa), Tanska (0,3 miljardia euroa) ja Viro (0,3 miljardia euroa).
15 Source: ECA. 
15 Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Amounts of EU funds allocated to Russia and Belarus through TACIS and ENPI by the end of 2013. 
EU:n Venäjälle ja Valko-Venäjälle vuoden 2013 loppuun mennessä Tacis-ohjelman ja ENPI-välineen kautta osoittamat varat.
Audit scope 13 and approach 15 In this audit, the Court examined the extent to which nutrient loads into the Baltic Sea have been reduced, and assessed the effectiveness of EU actions implemented by Member States to achieve nutrient reductions. 
Tarkastuksen laajuus ja 13 tarkastustapa 15 Tilintarkastustuomioistuin tutki tässä tarkastuksessa, missä määrin Itämeren ravinnekuormitusta on vähennetty. Se myös arvioi, kuinka tehokkaita ovat olleet jäsenvaltioiden toteuttamat EU:n toimet ravinteiden vähentämiseksi.
We addressed the following audit questions: (a) Have Member States been successful overall in reducing nutrient inputs into the Baltic Sea? (b) Have EU actions regarding urban waste water been effective in reducing nutrient pollution into the Baltic Sea? (c) Have EU actions regarding agriculture been effective in reducing nutrient pollution into the Baltic Sea? (d) Has the EUSBSR provided added value as regards existing actions for the reduction of nutrient inputs into the Baltic Sea? 
Esitimme tarkastuksessa seuraavat kysymykset: a) Ovatko jäsenvaltiot yleisesti ottaen onnistuneet vähentämään ravinnepäästöjä Itämereen? b) Onko yhdyskuntajätevesiin liittyvillä EU:n toimilla vähennetty tehokkaasti ravinteiden aiheuttamaa Itämeren pilaantumista? c) Onko maatalousalaan liittyvillä EU:n toimilla vähennetty tehokkaasti ravinteiden aiheuttamaa Itämeren pilaantumista? d) Onko EU:n Itämeri-strategia tuonut lisäarvoa olemassa oleviin, Itämeren ravinnepäästöjä vähentäviin toimiin?
16 Our questions were answered on the basis of evidence collected by the means listed below: — The EU actions to reduce pollution from agriculture were examined in Finland, Latvia and Poland, while EU actions to reduce pollution from urban waste water were only examined in Latvia and Poland (in particular, three treatment plants in Latvia and seven in Poland), as Finland did not receive EU funds for this purpose (see footnote 11). 
16 Saimme vastauksen kysymyksiimme seuraavilla tavoilla kerätyn evidenssin avulla: – Maataloudesta johtuvaa pilaantumista vähentäviä EU:n toimia tutkittiin Latviassa, Puolassa ja Suomessa. Yhdyskuntajätevesien aiheuttamaa pilaantumista vähentäviä EU:n toimia sen sijaan tutkittiin vain Latviassa (kolme käsittelylaitosta) ja Puolassa (seitsemän käsittelylaitosta), sillä Suomi ei ole saanut EU-varoja tähän tarkoitukseen (ks. alaviite 11).
EU support to waste water-related projects in Russia and Belarus were examined on the basis of documents held by the Commission. — Reviews of performance data concerning 18 additional urban waste water treatment plants in the main cities of the Baltic Sea catchment area. — Questionnaires sent to the five Baltic Sea Member States that were not visited (Denmark, Germany, Estonia, Lithuania and Sweden), dealing with their plans for enforcing Helcom nutrient reduction targets. — Analysis of documents and interviews with Commission staff, the Helcom Secretariat and experts from the Baltic Nest Institute16. — Interviews with representatives from the Estonian Audit Office, which carried out a similar audit in Estonia. 
EU:n Venäjällä ja Valko-Venäjällä tukemia jätevesihankkeita tutkittiin komission hallussa olevien asiakirjojen perusteella. – Itämeren valuma-alueen keskeisissä kaupungeissa arvioitiin lisäksi 18 muun yhdyskuntajätevesien käsittelylaitoksen tuloksellisuutta koskevia tietoja. – Viiteen Itämeren rannikolla sijaitsevaan jäsenvaltioon lähetettiin kysely tarkastuskäynnin tekemisen sijaan (Liettua, Ruotsi, Saksa, Tanska ja Viro). Kysely koski näiden maiden suunnitelmia Itämeren suojelukomission ravinteiden vähennystavoitteiden saavuttamiseksi. – Analysoitiin asiakirjoja ja haastateltiin komission, Itämeren suojelukomission sihteeristön ja Baltic Nest Institute -laitoksen henkilöstöä16. – Haastateltiin edustajia Viron ylimmästä tarkastuselimestä, joka oli toimittanut vastaavanlaisen tarkastuksen Virossa.
17 The criteria we used for answering the questions were developed from legislation, Commission guidelines and the Helcom agreements, as well as from our previous audits in the field of water protection17. 
17 Kysymyksiin vastaamiseen sovelletut kriteerit perustuvat lainsäädäntöön, komission suuntaviivoihin ja HELCOM-sopimuksiin sekä vesiensuojelun alalla aiemmin tehtyihin tarkastuksiin17.
They are explained further in the various sections of this report. 
Niitä kuvataan tarkemmin tämän kertomuksen eri osissa.
16 The Baltic Nest Institute is an international research alliance between the Stockholm University Baltic Sea Centre, the Swedish Agency for Marine and Water Management, the University of Aarhus and the Finnish Environment Institute. 
16 Baltic Nest Institute on kansainvälinen tutkimusalan yhteenliittymä, jossa ovat mukana Tukholman yliopiston Östersjöcentrum, Ruotsin meri-ja vesihuoltovirasto, Århusin yliopisto ja Suomen ympäristökeskus.
Its products are developed in particular in collaboration with Helcom. 17 Notably: Special Report No 3/2009 concerning the effectiveness of structural measures spending on waste water treatment for the 1994-1999 and 2000-2006 programming periods; Special Report No 4/2014, ‘Integration of EU water policy objectives with the CAP: a partial success’, Special Report No 2/2015, ‘EU funding of urban waste water treatment plants in the Danube river basin: further efforts needed in helping Member States to achieve EU waste water policy objectives’; and Special Report No 23/2015, ‘Water quality in the Danube river basin: progress in implementing the water framework directive but still some way to go’ (http:// eca.europa.eu). 
Instituutti kokoaa yhteen asiantuntemusta kaikilta meren ekosysteemien hoitoon liittyviltä aloilta. Se kehittää tuotteitaan yhteistyössä etenkin Itämeren suojelukomission kanssa. 17 Muun muassa erityiskertomus nro 3/2009 jätevesien käsittelyyn liittyvien rakennetoimimenojen vaikuttavuudesta ohjelmakausilla 1994– 1999 ja 2000–2006; erityiskertomus nro 4/2014 ”EU:n vesipolitiikan tavoitteet on onnistuttu sisällyttämään yhteiseen maatalouspolitiikkaan vain osittain”; erityiskertomus nro 2/2015 ”EU:n rahoitus Tonavan jokivesistöalueen yhdyskuntajätevesien puhdistamoille: jäsenvaltioita on vielä avustettava jätevesiä koskevien EU:n toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa”, sekä erityiskertomus nro 23/2015 ”Veden laatu Tonavan jokivesistöalueella: vesipolitiikan puitedirektiivin täytäntöönpano etenee, mutta vielä on jonkin verran tekemistä” (http://eca.europa. eu).
Observations 14 Member States’ implementation of nutrient input 18 According to the marine strategy framework directive, Member States have to devise a programme of measures by December 2015. 
Huomautukset 14 Jäsenvaltioiden toteuttamat toimet Itämeren 18 Meristrategiapuitedirektiivin mukaan jäsenvaltioiden on laadittava toimenpideohjelma joulukuuhun 2015 mennessä.
The Commission’s assessment of the reporting by the Baltic Sea coastal Member States18 concludes that only one of them (Finland) has established quantified targets as regards nutrient loads, which are the main cause of eutrophication (see paragraph 6). 
Komissio arvioi Itämeren rannikolla sijaitsevien jäsenvaltioiden raportointia ja18 totesi, että vain yksi jäsenvaltio (Suomi) on kvantifioinut rehevöitymisen pääaiheuttajalle eli ravinnekuormitukselle tavoitearvot (ks. kohta 6).
In the absence of such targets, the Commission considers the use of Helcom BSAP targets to be good practice (see paragraphs 7 and 8). 
Tällaisten tavoitearvojen puuttuessa komissio pitää Itämeren suojelukomission Itämeren suojelun toimintaohjelmassa asetettuja tavoitearvoja hyvän käytännön mukaisina (ks. kohdat 7 ja 8).
We examined the current stage of implementation of this convention, as it can be used as a basis for the future programmes of measures. 
Selvitimme, mikä on yleissopimuksen tämänhetkinen tilanne, koska siitä voidaan jatkossa hyödyntää toimenpideohjelmien perustana.
Each country was required to draw up its own nutrient reduction plan by the end of 2009 in order to achieve its targets by 2021. 
Edellytyksenä oli, että jokainen maa laatii oma ravinteiden vähennyssuunnitelmansa vuoden 2009 loppuun mennessä, jotta tavoitearvot voitaisiin saavuttaa ennen vuotta 2021.
Figures, which were considered provisional, were established on the basis of a scientific model19. — The implementation of practices recommended by Helcom for protecting waters against pollution from various activities, including the collection and treatment of waste water, the use of phosphates in detergents and the use of fertilisers in agriculture. 
Väliaikaisina pidetyt luvut määritettiin tieteellisen mallin19 avulla. – Itämeren suojelukomission suosittelemat täytäntöönpanokäytännöt. Käytäntöjen avulla suojellaan vesiä eri toimintojen aiheuttamalta pilaantumiselta ottamalla huomioon muun muassa jätevesien keruu ja käsittely, fosfaattien käyttö pesuaineissa ja lannoitteiden käyttö maataloudessa.
20 In 2013, the BSAP nutrient reduction scheme was revised on the basis of a new and more complete dataset as well as an improved modelling approach20. 
20 Itämeren suojelun toimintaohjelmaan sisältyvää ravinteiden vähennysjärjestel-mää tarkistettiin vuonna 2013 uusien ja kattavampien tietojen sekä paremman mallintamistavan pohjalta20.