natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A comparison of the estimated error rates for the various spending areas is shown in Diagram 5. 
Eri menoalojen arvioituja virhetasoja vertaillaan kaaviossa 5.
Increases for research and other internal policies and administrative and related expenditure were offset by decreases in rural development, environment, fisheries and health and external relations, aid and enlargement. 
Virhetaso nousi aloilla tutkimus ja muut sisäiset poli‐ tiikat sekä hallintomenot ja niihin liittyvät menot; toisaalta se laski aloilla maaseudun kehittäminen, ympäristöasiat, kalastus ja terveysasiat sekä ulkosuhteet, unionin ulkopuolelle suunnattu tuki ja laajentumisasiat.
As in 2012, the two most error prone spending areas were regional policy, energy and transport and rural development, environment, fisheries and health. 
Virhealtteimmat menoalat olivat vuonna 2012 aluepolitiikka, energia ja liikenne sekä maaseudun kehittäminen, ympä‐ ristöasiat, kalastus ja terveysasiat.
These two areas, together with the two other shared management areas (agriculture: market and direct support and employment and social affairs), have an estimated error rate of 5.2 %. 
Näiden kahden alan sekä kahden muun yhteishallinnoinnin piiriin kuuluvan alan (maatalous: markkinatoimenpiteet ja suora tuki sekä työllisyys‐ ja sosiaaliasiat) arvioitu virhetaso on yhteensä 5,2 pro‐ senttia.
All other operational expenditure (which is mostly directly managed by the Commission) has an estimated error rate of 3.7 %. 
Kaikkien muiden toimintamenojen arvioitu virhetaso on 3,7 prosenttia (komissio hallinnoi näitä menoja enim‐ mäkseen suoraan).
Finally, the ECA found a 1.0 % estimated error rate in administrative expenditure. 
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että hallintomenojen arvioitu virhetaso on 1,0 prosenttia.
Overall results 10 Comparison between 2012 and 2013 estimated error rates for EU spending areas 8% 6% 4% 2% 0 6.8 % 6.9 % 6.7 % 2012 2013 7.9 % 3.8 % 3.6 % 3.2 % 3.1 % 4.6 % 3.9 % 3.3 % 2.6 % 0% 1.0 % Regional policy, energy and transport Agriculture: market and direct support Employment and social affairs Rural development, environment, fisheries and health Research and other internal policies External relations, aid and enlargement Administrative and related expenditure Diagram 5 
Kokonaistulokset 10 Varainhoitovuosien 2012 ja 2013 arvioidun virhetason vertailu EU:n menoaloittain 8% 6% 4% 2% 0 6,8 % 6,9 % 6,7 % 2012 2013 7,9 % 3,8 % 3,6 % 3,2 % 3,1 % 4,6 % 3,9 % 3,3 % 2,6 % 0% 1,0 % Aluepolitiikka, Maatalous: energia markkina-ja liikenne toimenpiteet ja suora tuki Työllisyys-ja sosiaaliasiat Maaseudun kehittäminen, ympäristöasiat, kalastus ja terveysasiat Tutkimus ja muut sisäiset politiikat Ulkosuhteet, Hallintomenot unionin ja niihin liittyvät ulkopuolelle suunnattu tuki ja laajentumisasiat menot Kaavio 5
Overall results 12 The ECA analyses the contribution of specific types of error as well as specific spending areas to the overall esti­ mated error rate (see Diagram 6). 
Kokonaistulokset 12 Euroopan tilintarkastustuomioistuin analysoi eri tyyppisten virheiden ja eri menoalojen osuuden arvioidusta koko‐ naisvirhetasosta (ks. kaavio 6).
Expenditure that did not fulfil the necessary conditions to be charged to EU funded projects made the greatest con­ tribution to the overall estimated error rate (‘ineligible costs included in cost claims’: 39 % or 1.8 percentage points of the overall estimated error rate). 
Suurimman osan arvioidusta kokonaisvirhetasosta muodostivat kulut, jotka eivät täyttäneet EU:n tukemiin hank‐ keisiin liittyviä rahoitusehtoja (kuluilmoituksiin sisältyvät tukeen oikeuttamattomat kulut: 39 prosenttia eli 1,8 pro‐ senttiyksikköä arvioidusta kokonaisvirhetasosta).
Second came projects where either the funded object/activity or the beneficiary were not permitted under the applicable rules (‘ineligible projects/activities or beneficiaries’: 22 %; 1.1 percentage points of the overall estimated error rate). 
Toiseksi suurimman ryhmän muodostivat hankkeet, joissa joko rahoituksen kohde / rahoitettu toiminta tai edunsaaja eivät sääntöjen mukaan olleet tukikelpoisia (hanke/toiminta tai edunsaaja ei ollut oikeutettu tukeen: 22 prosenttia eli 1,1 prosenttiyksikköä arvioidusta kokonaisvirhetasosta).
Regional policy, energy and transport is the biggest spending area and has the highest estimated error rate. 
Aluepolitiikka, energia ja liikenne on menoaloista suurin, ja myös sen virhetaso on arvioitu korkeimmaksi.
This combination makes it by far the biggest contributor to the overall estimated error rate (44 %; 2.1 percentage points of the overall estimated error rate). 
Sillä on näin ollen suurin vaikutus arvioidun kokonaisvirhetason muodostumiseen (44 prosenttia eli 2,1 prosenttiyksikköä arvioidusta kokonaisvirhetasosta).
With a similar volume of spending, agriculture: market and direct support contrib­ utes about half as much to the overall estimated error rate. 
Menoalalla maatalous: markkinatoimenpiteet ja suora tuki menot ovat samaa suu‐ ruusluokkaa, mutta alan osuus arvioidusta kokonaisvirhetasosta on noin puolet verrattuna aluepolitiikan, energian ja liikenteen alaan.
Corrective measures have a positive impact on the error rate The Member States and the Commission use corrective measures to protect the EU budget in cases of ineffective control systems or irregular expenditure. 
Korjaavilla toimenpiteillä on myönteinen vaikutus virhetasoon Jäsenvaltiot ja komissio käyttävät korjaavia toimenpiteitä EU:n talousarvion suojaamiseen silloin, kun valvontajärjes‐ telmät eivät ole vaikuttavia tai menot ovat sääntöjenvastaisia.
If such corrective measures had not been applied to the 2013 payments audited by the ECA, the overall estimated error rate would have been 6.3 %, rather than 4.7 %. 
Jos tilintarkastustuomioistuimen tarkastamiin vuo‐ den 2013 maksuihin ei olisi kohdistettu korjaavia toimenpiteitä, arvioitu kokonaisvirhetaso olisi ollut 6,3 prosenttia 4,7 prosentin sijaan.
However, there is still considerable scope to reduce the estimated error rate through better use of existing control systems and corrective measures. 
Arvioitua virhetasoa on silti vielä aiheellista huomattavasti pienentää hyödyntämällä nykyisiä valvontajärjestelmiä ja korjaavia toimenpiteitä paremmin.
The ECA found that, for a large proportion of transactions affected by error in the shared management areas, authorities in the Member States had sufficient information available to have detected and corrected the errors before claiming reimbursement from the Commission. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi yhteishallinnoinnin piiriin kuuluvilla aloilla, että suuressa osassa virheen sisältäviä tapahtumia jäsenvaltioiden viranomaisilla oli käytettävissään riittävästi tietoa voidakseen havaita ja korjata virheet ennen kuin kulut ilmoitettiin komissiolle korvattaviksi.
For instance, this would have re­ duced the estimated error rate in regional policy, energy and transport from 6.9 to 3.9 %, in rural development, environment, fisheries and health from 6.7 to 2.0 % and in employment and social affairs from 3.1 to 1.9 %. 
Tämä olisi esimerkiksi vähentänyt aluepolitiikan, energian ja liikenteen arvioidun virhetason 6,9 prosentista 3,9 prosenttiin, maaseudun kehittämisen, ympäristöasioiden, kalastuksen ja terveysasioiden virhetason 6,7 prosentista 2,0 prosenttiin sekä työlli‐ syys‐ ja sosiaaliasioiden arvioidun virhetason 3,1 prosentista 1,9 prosenttiin.
New challenges in presenting reliable financial information The reporting of the aforementioned corrective adjustments does not clearly distinguish between the main types of corrective adjustments, and the information is largely provided outside the accounting system. 
Luotettavien rahoitustietojen esittämiseen liittyvät uudet haasteet Edellä mainittuja korjaavia oikaisuja koskevassa raportoinnissa ei tehdä selvää eroa pääasiallisten oikaisutyyppien välille. Lisäksi tiedot tuotetaan suurelta osin kirjanpitojärjestelmän ulkopuolelta.
This makes further analysis difficult and reduces the accuracy of the figures presented in the accounts and in related financial reporting. 
Tämä vaikeuttaa tarkempien ana‐ lyysien tekemistä ja vähentää tileillä ja tilinpäätösraportoinnissa esitettyjen lukujen oikeellisuutta.
Another development is the growing use of financial instruments. 
Toinen uusi kehityssuuntaus on rahoitusvälineiden lisääntyvä käyttö.
They provide support for investments by way of loans, guarantees, equity and other risk­bearing mechanisms to projects with potential economic viability. 
Rahoitusvälineillä tuetaan lainojen, takuiden, osakkuuksien ja muiden riskirahoitusmekanismien muodossa investointeja hankkeisiin, joiden voidaan ajatella olevan taloudellisesti elinkelpoisia.
Due to their complex structure, financial instruments require particular attention in measuring and recording them in accordance with international public sector accounting standards. 
Rahoitusvälineet ovat rakenteeltaan monimutkaisia ja vaativat siksi erityistä huomiota, kun niitä arvostetaan ja kirjataan kansainvälisten julkisen sektorin tilinpäätösstandardien mukaisesti.
Overall results 13 Continued increase in sums to be funded from future budgets Key features of EU budgetary and financial management in 2013 included: ο a large increase in the volume of payments that the Commission was allowed to make through amending budgets — 9.6 % of the initial budget; ο a continued growth of obligations to make payments in the future by 2.6 %, in spite of the high level of payments; ο a persistently lengthy period (over 2 years on average) from initial commitment to acceptance by the Com­ mission of spending claims; ο only 37 % of funds paid into financial engineering instruments had been disbursed to final recipients at the end of 2012; and ο a failure to record as revenue €259 million of repayments, interest and dividends that had accumulated since 2008. 
Kokonaistulokset 13 Tulevista talousarvioista rahoitettavaksi tulevat määrät ovat jatkuvasti kasvaneet EU:n talousarvio‐ ja varainhallintoon sisältyivät seuraavat keskeiset piirteet vuonna 2013: ο komissiolla oli lupa suorittaa huomattavasti aiempaa suurempi määrä maksuja lisätalousarvioiden kautta: 9,6 prosenttia alkuperäisestä talousarviosta ο maksujen suuresta määrästä huolimatta tulevien maksuvelvoitteiden määrä kasvoi edelleen 2,6 prosenttia ο alkuperäisten sitoumusten tekemisestä kuluilmoitusten hyväksymiseen komissiossa kuluu yhä pitkähkö aika (keskimäärin yli 2 vuotta) ο ainoastaan 37 prosenttia rahoitusjärjestelyvälineisiin maksetuista varoista oli vuoden 2012 loppuun mennes‐ sä maksatettu lopullisille tuensaajille ο vuodesta 2008 kumuloituneita 259 miljoonan euron takaisinmaksuja, korkoja ja osinkoja ei ollut kirjattu tuloiksi.
What are commitments and payments? 
Mitä ovat sitoumukset ja maksut?
The EU budget has two components: commitments (amounts to be paid in the current or future years) and payments (covering payments of funds in the current year). 
EU:n talousarviossa on kaksi osa‐aluetta: sitoumukset (kuluvana vuonna tai tulevina vuosina suoritettavat määrät) ja maksut (kuluvan vuoden maksujen suorittaminen).
Payments can only be made against a valid com­ mitment. 
Maksuja voidaan suorittaa vain, jos niitä varten on voimassaoleva sitoumus.
The annual ceilings for commitments and payments are laid down in the multiannual financial frame­ works agreed by the Parliament and the Council. 
Sitoumusten ja maksujen vuotuiset enimmäismäärät asetetaan monivuotisissa rahoi‐ tuskehyksissä, joista neuvosto ja parlamentti sopivat.
The nature of EU spending programmes, in particular the long time lag between commitment and payments, leads to growing pressure on future payments budgets. This is evidenced by the large increase in the 2013 payments budget and is expected to affect future budgets in a similar way. 
EU:n meno‐ohjelmille on luoteenomaista muun muassa pitkä aikaviive sitoumusten ja maksujen välillä. Tästä seuraa, että tuleviin talousarviomäärärahoihin kohdistuu enenevästi paineita. Tilanteesta on osoituksena vuoden 2013 mak‐ sumäärärahojen huomattava lisääntyminen.
Overall results 14 How to improve budgetary and financial management The ECA considers that the Commission should: ο publish more meaningful information on the operation of corrective mechanisms (timing, origin and nature) and increase assurance on the accuracy of its figures by recording the information within conventional accounting systems; ο record and measure all financial instruments and financial engineering instruments in accordance with in­ ternational public sector accounting standards, in particular through reliable procedures for identifying and recording falls in asset values; ο provide information on cash held pending disbursement to final beneficiaries; and ο prepare and publish a long­range cashflow forecast to be updated annually. 
Kokonaistulokset 14 Kuinka talousarvio‐ ja varainhallintoa voidaan parantaa Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio ο julkaisee merkityksellisempää tietoa oikaisumekanismien toiminnasta (ajoituksesta, alkuperästä ja luonteesta) ja lisää varmuutta esittämiensä lukujen oikeellisuudesta kirjaamalla tiedot perinteisiin kirjanpitojärjestelmiin ο kirjaa ja arvioi kaikki rahoitusvälineet ja rahoitusjärjestelyvälineet julkisen sektorin kansainvälisten tilinpää‐ tösstandardien mukaisesti, muun muassa ottamalla käyttöön luotettavat menettelyt arvon alentumisen yksilöintiä ja kirjaamista varten ο antaa tietoa tileillä olevista käteisvaroista, joita ei ole vielä maksettu lopullisille edunsaajille ο valmistelee ja julkaisee pitkän aikavälin kassavirtaennusteen, joka päivitetään vuosittain.
This would assist stakeholders in assessing future payment requirements and budgetary priorities. 
Näin sidosryhmät pystyisivät arvioimaan paremmin tulevia maksuvaatimuksia ja talousarvion painopisteitä.
Full information on the main findings can be found in Chapter 1 ‘The statement of assurance and sup­ porting information’ of the 2013 annual report on the EU budget. 
Tiedot keskeisistä havainnoista esitetään kokonaisuudessaan EU:n varainhoitovuoden 2013 talousarvio‐ ta koskevan vuosikertomuksen ensimmäisessä luvussa ”Tarkastuslausuma ja lausuman perustana olevat tiedot”.
Overall results 15 Getting results with EU money EU money should be spent in line with the principles of sound financial management: economy, efficiency and ef­ fectiveness. 
Kokonaistulokset 15 EU:n varojen avulla rahoitetun toiminnan tuloksellisuus EU:n varojen käytön olisi tapahduttava moitteettoman varainhoidon periaatteiden – taloudellisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus – mukaisesti.
Achieving good performance involves inputs (financial, human, material, organisational or regulatory means needed for the implementation of the programme), outputs (the deliverables of the programme), results (the immediate effects of the programme on direct addressees or recipients) and impacts (long­term changes in society that are, at least partly, attributable to the EU’s action). 
Hyvän tuloksellisuuden saavuttaminen kattaa panokset (taloudelliset, inhimilliset, aineelliset, organisatoriset tai sääntelyyn liittyvät resurssit, joita tarvitaan ohjelman täytäntöönpanoon), tuotokset (ohjelman suoritteet), tulokset (ohjelman välittömät vaikutukset suoraan kohderyhmään tai tuensaajiin) sekä vai‐ kutukset (asianomaisessa yhteisössä tapahtuneet pitkän aikavälin muutokset, jotka on ainakin osittain saatu aikaan EU:n toiminnalla).
The ECA assesses these attributes through its performance audits. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi näitä osatekijöitä tuloksellisuuden tarkastuksissaan.
Insufficient focus on performance When spending EU funds in the 2007–13 programming period, the focus was on absorption (‘use it or lose it’) and compliance rather than good performance. 
Tuloksellisuutta ei painoteta riittävästi Ohjelmakaudella 2007–2013 EU‐varojen käytön painopisteenä oli hyvän tuloksellisuuden sijasta pikemminkin sään‐ töjen noudattaminen ja se, että varat saadaan käytettyä (”varat joko käytetään tai menetetään”).
For instance, the choice of projects to receive EU funds focused first on spending the EU money available, secondly on complying with the rules, and only then — and to a limited extent — on achieving results and impact. 
Esimerkiksi EU:n ra‐ hoitusta saavien hankkeiden valinta keskittyi ensisijaisesti tarpeeseen saada käytettävissä olevat EU‐varat käytettyä, toiseksi sääntöjen noudattamistarpeeseen ja vasta kolmanneksi – ja rajallisessa määrin – tulosten ja vaikutuksen saavuttamiseen.
This lack of focus on performance is a fundamental flaw in the design of much of the EU budget. 
Tuloksellisuuden painottamisen puute muodostaa rakenteelliseen perusongelman, joka vaikuttaa suureen osaan EU:n talousarviota.
Through these reserves the Commission will withhold 6 % of the funds earmarked for an individual Member State until performance is deemed satisfactory. 
Suoritusvarausten avulla komissio pidättää kuusi prosenttia yksittäiselle jäsenvaltiolle koh‐ dennettavista varoista, kunnes tuloksellisuutta pidetään asianmukaisena.
However, input and output indicators will still in practice largely determine the release of the funds. 
Varojen vapauttaminen riippuu kuitenkin käytännössä yhä pitkälti panos‐ ja tuotosindikaattoreista.
Results indicators will only be used by the Commission in some areas. 
Komissio käyttää tulosindikaattoreita vain joillakin aloilla.
Making the performance reserves work more effectively will depend on the Commission’s success in negotiating suitable targets and milestones at the start of the programming period and in obtaining accurate, reliable and timely data from Member States to determine whether the targets have been met. 
Suoritusvarausten toiminnan vaikuttavuus parantuu, jos komissio onnistuu neuvottelemaan sopivat tavoitearvot ja välitavoitteet ohjelmakauden alussa ja jos jäsenvaltioilta saadaan oikeellisia, luotettavia ja oikea‐aikaisia tietoja, joiden avulla kyetään arvioimaan tavoitearvojen saavuttamista.
Reporting not adapted to aspirations of a performance culture Reporting on performance at the level of the entire budget is fragmented into several overall reports. 
Raportointitapa ei sovi tavoiteltuun tuloksellisuuskulttuuriin Koko talousarvion tasolla tuloksellisuusraportointi on hajautunut useisiin yleistason kertomuksiin.
These reports do not cover progress towards the Europe 2020 strategy goals, nor do they provide a comprehensive overview of results in terms of EU added value. 
Kertomuksissa ei arvioida, kuinka Eurooppa 2020 ‐strategiatavoitteiden saavuttamisessa on edistytty. Kertomuksissa ei myöskään arvioida tulosten saavuttamista kattavasti EU:n lisäarvon näkökulmasta.
However, the fourth evaluation report represents a step in the right direction as it tries to establish a link between the main financial programmes and the available performance information relevant to the Europe 2020 strategy. 
Neljäs arviointikertomus merkitsee kuiten‐ kin askelta oikeaan suuntaan siltä osin, että kertomuksessa pyritään luomaan yhteys tärkeimpien rahoitusohjelmien ja saatavilla olevien, Eurooppa 2020 ‐strategian kannalta olennaisten tuloksellisuustietojen välille.
At the level of individual Commission directorates­general, performance objectives are set for their policy respon­ sibilities in management plans and then reported on in their annual activity reports. 
Komission pääosastojen pääjohtajat asettavat toimintapolitiikkoja koskevien vastuualueidensa osalta tuloksellisuus‐ tavoitteet hallintosuunnitelmissa ja raportoivat tavoitteiden saavuttamisesta vuotuisissa toimintakertomuksissaan.
The ECA’s review of the man­ agement plans and annual activity reports of Commission directorates­general revealed that assurance is limited to issues of regularity and internal control and does not address performance issues. 
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti komission pääosastojen hallintosuunnitelmat ja vuotuiset toimintakertomukset ja havaitsi, että vahvistuslausumassa keskitytään ainoastaan sääntöjenmukaisuuteen ja sisäiseen valvontaan liittyviin kysymyksiin.
In addition, objectives were at too high a level to be fit for management purposes and the selected indicators are not always suitable for measur­ ing performance. 
Lisäksi tavoitteet olivat liian korkean tason tavoitteita ollakseen hyödyllisiä hallinnoinnin välineinä, eivätkä valitut indikaattorit aina soveltuneet tuloksellisuuden mittaamiseen.
Overall results 16 Added value of EU spending not always demonstrated The 19 special reports adopted by the ECA in 2013 cover a wide range of performance audit subjects which assess whether the EU’s intervention was managed in accordance with the principles of sound financial management (economy, efficiency and effectiveness). 
Kokonaistulokset 16 EU:n varojen avulla saavutettava lisäarvo ei ole aina osoitettavissa Tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2013 antamissa 19 erityiskertomuksessa käsitellään lukuisia eri aihealueita, jotka koskevat tuloksellisuustarkastuksia. Kertomuksissa arvioidaan, onko EU:n tukitoimenpiteitä hallinnoitu moit‐ teettoman varainhoidon periaatteiden (taloudellisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus) mukaisesti.
The ECA examined the lessons that can be learned from its 2013 special reports for the preparation of new pro­ grammes and projects for the 2014–20 programming period and found that: ο EU added value had not always been secured; ο in several cases there was potential deadweight, meaning that beneficiaries would have undertaken the activity even without the EU funding. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki, mitä voidaan ottaa opiksi vuoden 2013 erityiskertomuksista uusien ohjelmakau‐ den 2014–2020 ohjelmien ja hankkeiden valmistelua silmällä pitäen. Tilintarkastustuomioistuin totesi seuraavaa: ο EU:n lisäarvoa ei kyetty aina varmistamaan, ja... ο ...useisiin tapauksiin liittyi nollavaikutuksen mahdollisuus, mikä tarkoittaa, että edunsaajat olisivat toteuttaneet toimet myös ilman EU:n rahoitusta.
Example: European globalisation adjustment fund The European globalisation adjustment fund compensates workers affected by mass redundancies. 
Esimerkki: Euroopan globalisaatiorahasto Euroopan globalisaatiorahastosta ohjataan rahoitusta joukkoirtisanotuille työntekijöille.
(Special Report No 7/2013 ‘Has the European Global Adjustment Fund delivered EU added value in reintegrating redundant workers?’) 
(Erityiskertomus nro 7/2013 ”Onko Euroopan globalisaatiorahasto tuottanut EU:n lisäarvoa integroita‐ essa irtisanottuja työntekijöitä uudelleen työelämään?”)
Example: Risk-sharing finance facility The Commission had not sufficiently demonstrated that the EU support under the risk­sharing finance facil­ ity (a financial instrument designed to improve access to debt financing for research) leads to investments above the level that beneficiaries would undertake in its absence. 
Esimerkki: Riskinjakorahoitusväline Komissio ei ollut osoittanut riittävän hyvin, että riskinjakorahoitusvälineen (rahoitusväline, jonka tarkoituk‐ sena on parantaa velkarahoituksen saatavuutta tutkimusalalla) muodossa annettu EU‐tuki johtaa edunsaa‐ jien keskuudessa mittavampiin investointeihin kuin ilman sitä.
(Special Report No 2/2013 ‘Has the Com­ mission ensured efficient implementation of the seventh framework programme for research?’). 
(Erityiskertomus nro 2/2013 ”Onko komissio varmistanut tehokkaan täytäntöönpanon seitsemännessä tutkimuksen puiteohjelmassa?”)
Overall results 17 Most ECA recommendations implemented The ECA’s follow­up of its performance audit recommendations is a key element in the cycle of accountability, and helps encourage the effective implementation of report recommendations by the Commission. 
Kokonaistulokset 17 Suurin osa tilintarkastustuomioistuimen suosituksista on pantu täytäntöön Tilintarkastustuomioistuimen tuloksellisuustarkastuksiin perustuvien suositusten seuranta on välttämätön osa tilivelvollisuusprosessia, sillä seurannalla kannustetaan komissiota panemaan kertomusten suositukset vaikuttavalla tavalla täytäntöön.
The ECA reviewed the Commission’s follow­up of the recommendations of eight special reports adopted in the period 2007–10 and found that 79 % of recommendations were either fully or mostly implemented. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komissio oli pannut täytäntöön 79 prosenttia suosituksista joko kokonaan tai suurimmaksi osaksi.