natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Eurostat data17, the rate of population connected to public water supply differs significantly among Member States. 
Eurostatin tietojen mukaan17 julkiseen vesijohtoverkkoon yhdistetyn väestön osuus vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä.
Romania has the lowest rate with just 62 % of the population connected to the public water supply (see Figure 1). 
Osuus on alhaisin Romaniassa, jossa julkiseen vedenjakeluverkkoon on yhdistetty vain 62 prosenttia väestöstä (ks. kaavio 1).
Annex II provides background information on the sources of drinking water in the EU. 
Liitteessä II annetaan taustatietoa juomavesilähteistä EU:ssa.
17 16 The overall EU allocation for waste water projects during the 2007-2013 programme period was about 14.6 billion euro, out of which about 10 billion euro for the EU13 Member States. 
EU myönsi ohjelmakaudella 2007–2013 jätevesihankkeille yhteensä noin 14,6 miljardia euroa, josta noin kymmenen miljardia euroa osoitettiin EU13-jäsenvaltioille.
For 2014-2020 the allocation is about 10 billion euro, out of which 7 billion euro for the EU13 Member States. 
Ohjelmakaudella 2014– 2020 myönnetty määrä on noin kymmenen miljardia euroa, josta seitsemän miljardia euroa on osoitettu EU13-jäsenvaltioille.
Figure 1 - Rate of population connected to public water supply in 2013 in the visited Member States Source: Eurostat. 
Kaavio 1 – Julkiseen vedenjakeluverkkoon yhdistetyn väestön osuus vuonna 2013 tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa Lähde: Eurostat.
In December 2013, the EU citizens’ initiative “Right2Water” collected nearly 1.9 million signatures across all Member States. 
Joulukuussa 2013 eurooppalainen ”Vesi on perusoikeus” -kansalaisaloite keräsi lähes 1,9 miljoonaa allekirjoitusta eri jäsenvaltioista.
This initiative invited the Commission "[...] to propose legislation implementing the human right to water and sanitation, as recognized by the United Nations, and promoting the provision of water and sanitation as essential public services for all"18. 
Aloitteessa komissiota vaaditaan ”[...] esittämään lainsäädäntöä, jolla pyritään toteuttamaan käytännössä Yhdistyneiden kansakuntien hyväksymää ihmisten yleistä oikeutta veteen ja sanitaatioon sekä edistämään veden ja jätevesihuollon saatavuutta kaikille julkisena palveluna”18.
In 2014, the Commission published its assessment of the support already provided by the EU for good quality drinking water and encouraged Member States to ensure access to a minimum water supply to all EU citizens19. 
Vuonna 2014 komissio julkaisi arviointinsa EU:n siihen mennessä antamasta laadukkaaseen juomaveteen liittyvästä tuesta. Komissio kannusti jäsenvaltioita varmistamaan, että vähimmäisvesihuolto on kaikkien EU:n kansalaisten saatavilla19.
18 Hungary Bulgaria Romania 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% 18 19 http://www.right2water.eu/ COM(2014) 177 final of 19.3.2014 Communication from the Commission on the European Citizens’ Initiative “Water and sanitation are a human right! 
18 19 19 Unkari Bulgaria Romania 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% http://www.right2water.eu/. COM(2014) 177 final, 19.3.2014: Komission tiedonanto eurooppalaisesta kansalaisaloitteesta ”Vesi on perusoikeus!
Water is a public good, not a commodity!”. 
Vesi kuuluu kaikille, se ei ole kaupallinen hyödyke!”
Water tariffs 20. 
Veden hinnoittelu 20.
The principles to be applied in the setting of water tariffs, namely cost-recovery and affordability of water services, were set in the 2000 Water Framework Directive20. 
Veden hinnoittelussa sovellettavat periaatteet – kustannusvastaavuus ja vesihuoltopalvelujen kohtuullinen hinta – asetettiin vuoden 2000 vesipolitiikan puitedirektiivissä20.
In practice, tariffs should at least cover operating and maintenance costs, as well as a significant part of the assets’ depreciation to be able to contribute to the sustainability of the water infrastructures. 
Hintojen pitäisi käytännössä kattaa ainakin toiminta-ja ylläpitokulut sekä huomattava osa poistoista, jotta vesi-infrastruktuurien kestävyyttä kyetään edistämään.
At the same time, water services must be socially affordable to customers. 
Samanaikaisesti vesihuoltopalveluiden on oltava paikallisen yhteisön kuluttajien saatavilla kohtuulliseen hintaan.
When determining the water tariff, Member States may take into consideration the social, environmental and economic effects in an effort to ensure that water services remain affordable. 
Vedenhinnoittelun yhteydessä jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon yhteiskunnalliset, ympäristöön liittyvät ja taloudelliset vaikutukset pyrkiessään varmistamaan, että vesihuoltopalveluiden hinnat pysyvät kohtuullisella tasolla.
Commission guidance refers to 4 % of household income as a commonly accepted affordability ratio, i.e. the total water bill (drinking water and waste water) can represent 4 % of household income21. 
Komission ohjeissa määritetään yleisesti hyväksyttäväksi osuudeksi neljä prosenttia kotitalouksien tuloista. Vesilaskun (juoma-ja jätevesi) kokonaisosuus kotitalouksien tuloista saisi siis olla enintään neljä prosenttia21.
Previous ECA audits and other recent studies on water policy 22. 
Vesipolitiikkaa koskevat aiemmat tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset ja muut viimeaikaiset tutkimukset 22.
In recent years, we have published several reports on water policy and EU investments in drinking and waste water infrastructure22. 
Tilintarkastustuomioistuin on julkaissut viime vuosina useita kertomuksia vesipolitiikasta ja juoma-sekä jätevesi-infrastruktuuria koskevista EU:n investoinneista22.
Annex II summarises their main conclusions. 23. 
Niiden keskeiset johtopäätökset esitetään liitteessä II.
20 21 22 19 Article 9 of Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy (OJ L 327, 22.12.2000, p. 
20 21 22 20 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s.
1). 
1), 9 artikla.
European Commission, "The new programming period 2007-2013 - Guidance on the methodology for carrying out cost-benefit analyses - working document No 4", 8/2006. 
Euroopan komissio, ”Uusi ohjelmakausi 2007–2013 – Menettelytapoja koskevat valmisteluasiakirjat – Suuntaviivat kustannus-hyötyanalyysien tekemistä varten – Valmisteluasiakirja 4”, 8/2006.
Special Report No 9/2010 “Is EU Structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect?”; Special Report No 4/2014 “Integration of EU water policy objectives with the CAP: a partial success”; Special Report No 2/2015 “EU-funding of urban waste water treatment plants in the Danube river basin: further efforts needed in helping Member States to achieve EU waste water policy objectives”; Special Report No 23/2015 “Water quality in the Danube river basin: progress in implementing the water framework directive but still some way to go”; and Special Report No 3/2016 “Combating eutrophication in the Baltic Sea: further and more effective action needed” (http://eca.europa.eu). AUDIT SCOPE AND APPROACH 24. 
Erityiskertomus nro 9/2010 ”Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut EU:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?”; erityiskertomus nro 4/2014 ”EU:n vesipolitiikan tavoitteet on onnistuttu sisällyttämään yhteiseen maatalouspolitiikkaan vain osittain”; erityiskertomus nro 2/2015 ”EU:n rahoitus Tonavan jokivesistöalueen yhdyskuntajätevesien puhdistamoille: jäsenvaltioita on vielä avustettava jätevesiä koskevien EU:n toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa”; erityiskertomus nro 23/2015 ”Veden laatu Tonavan jokivesistöalueella: vesipolitiikan puitedirektiivin täytäntöönpano etenee, mutta vielä on jonkin verran tekemistä” sekä erityiskertomus nro 3/2016 “Itämeren rehevöitymisen torjunta: toimia on lisättävä ja tehostettava” (http://eca.europa.eu). 21 23.
Through this audit, we assessed whether EU actions improved the safe access of citizens to quality drinking water in Bulgaria, Hungary and Romania. 
Tarkastuksessa arvioitiin, paransivatko EU:n toimet laadukkaan juomaveden turvallista saatavuutta Bulgarian, Unkarin ja Romanian kansalaisten kohdalla.
In particular, we examined whether: - the requirements of the Drinking Water Directive have been met; - the examined ERDF/CF-funded projects improved the quality of drinking water and the access to its supply; - the revenues generated and the additional national public funding are adequate to ensure the maintenance and sustainability of the EU-funded investments in drinking water supply infrastructure. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki erityisesti, - onko juomavesidirektiivin vaatimukset täytetty - paransivatko tutkitut EAKR:n/koheesiorahaston tuella rahoitetut hankkeet juomaveden laatua ja saatavuutta - riittävätkö tuotetut tulot ja kansallinen lisärahoitus EU:n rahoittamien juomavesihuollon infrastruktuuri-investointien ylläpidon ja kestävyyden varmistamiseen.
We decided to focus on the EU13 Member States because in 2010 we already published a Special report covering the theme of drinking water in the 2000-2006 programme period, which focused on the EU15 Member States24. 
Tarkastuksessa päätettiin keskittyä EU13-jäsenvaltioihin, koska tilintarkastustuomioistuin julkaisi jo vuonna 2010 kertomuksen, jonka aiheena oli juomavesi EU15-jäsenvaltioissa ohjelmakaudella 2000–200624.
The audit was based on evidence provided by the Commission and the visited Member States. 
Tarkastusevidenssi kerättiin komissiosta ja tarkastuskäynnin kohteena olleista jäsenvaltioista.
In particular, it was carried out through: - interviews with representatives of the Directorate-General for Environment and the Directorate-General for Regional and urban policy; - an analytical review of relevant EU and national documentation; 23 24 20 EPRS, Water legislation, Cost of Non-Europe Report, May 2015. Special Report No 9/2010. 
Tarkastuksessa - haastateltiin ympäristöasioiden pääosaston sekä alue-ja kaupunkipolitiikan pääosaston edustajia 23 24 Erityiskertomus nro 9/2010. Euroopan parlamentin tutkimuspalvelu, Water legislation, Cost of Non-Europe Report, toukokuu 2015.
- interviews with representatives from the Ministry of Environment, Ministry of Health, Managing Authority, regulatory bodies, etc., of the selected Member States; - visits and reviews of nine ERDF/CF projects (three in each of the three visited Member States), including project documentation such as applications, grant agreements, reports and other documents related to project implementation; - interviews with water operators, project beneficiaries and managing authorities of the nine projects examined. 
- analysoitiin relevanttia EU:n ja kansallista dokumentaatiota - haastateltiin esimerkiksi ympäristöministeriön, terveysministeriön, hallintoviranomaisen ja sääntelyviranomaisten edustajia tarkastukseen valituissa jäsenvaltioissa - tehtiin tarkastuskäyntejä ja käytiin läpi aineistoa yhdeksän EAKR:n/koheesiorahaston hankkeen kohdalla (kolme hanketta kussakin kolmessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa jäsenvaltiossa); tutkittavana oli erilaisia hankeasiakirjoja, kuten hakemuksia, avustussopimuksia, raportteja ja muita hanketäytäntöönpanoon liittyviä asiakirjoja - haastateltiin vesihuollon toimijoita, hankkeiden edunsaajia ja hallintoviranomaisia, jotka vastasivat tutkituista yhdeksästä hankkeesta.
The ERDF/CF drinking water projects examined for this audit relate to all aspects of the infrastructure linked to the drinking water cycle. 
Tarkastuksessa tutkitut EAKR:n/koheesiorahaston juomavesihankkeet liittyvät juomaveden tuotantosykliä koskevan infrastruktuurin kaikkiin eri osa-alueisiin.
They encompass the creation or rehabilitation of catchments (see Picture 1), treatment plants (see Picture 2), storage and transmission through pipes (see Picture 3) and pumping stations. 
Niihin lukeutuvat vedenottoalueiden luominen tai palauttaminen (ks. kuva 1), puhdistamot (ks. kuva 2), varastointi sekä jakelu putkia pitkin (ks. kuva 3) ja pumppaamot.
Each of the selected projects was among the 20 projects having received the highest EU co-financing during the 2007-2013 programme period in each Member State. 
Kaikki tarkastukseen valitut hankkeet olivat niiden 20 hankkeen joukossa, jotka saivat kussakin jäsenvaltiossa eniten EU:n osarahoitusta ohjelmakaudella 2007–2013.
They were chosen to illustrate key aspects of the fulfilment of the DWD objectives and issues of access, losses and quality. 
Valittujen hankkeiden avulla pyrittiin kuvaamaan juomavesidirektiivin tavoitteiden täyttämiseen liittyviä keskeisiä näkökohtia sekä vedenjakeluun, vesihävikkiin ja veden laatuun liittyviä kysymyksiä.
Picture 1 - Floating intake of water in Călăraşi (Romania) Source: ECA. 21 
Kuva 1 – Kelluva veden talteenottojärjestelmä Călăraşissa (Romania) Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Picture 2 - Treatment machinery at the Bogyiszló treatment plant in Szekszárd (Hungary) Source: ECA. 
Kuva 2 – Vedenkäsittelylaite Bogyiszlón puhdistamossa Szekszárdissa (Unkari) 23 Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Picture 3 - Excavation works in Veliko Tarnovo (Bulgaria) ©Managing Authority of the operational programme “Environment” in Bulgaria. 
Kuva 3 – Kaivuutyöt Veliko Tarnovossa (Bulgaria) ©Bulgariassa toteutetun ympäristöalan toimenpideohjelman hallintoviranomainen.
OBSERVATIONS The 1998 Drinking Water Directive had been implemented in most respects by the end of 2016 29. 
HUOMAUTUKSET Vuoden 1998 juomavesidirektiivi oli pantu täytäntöön suurelta osin vuoden 2016 loppuun mennessä 29.
The European Union cannot achieve its policy goals if Member States do not apply EU law effectively on the ground. 
Euroopan unioni ei pysty saavuttamaan toimintapoliittisia tavoitteitaan, jos jäsenvaltiot eivät sovella EU:n lainsäädäntöä käytännössä vaikuttavalla tavalla.
In addition, they are also responsible for correctly applying and implementing the entire body of EU legislation25. 
Lisäksi niiden vastuulla on koko EU:n lainsäädännön asianmukainen soveltaminen ja täytäntöönpano25.
The Commission has the responsibility for monitoring the Member States’ efforts and ensuring compliance with EU law, including the resort to formal legal procedures26. 
Komission vastuulla on valvoa jäsenvaltioiden toimia ja varmistaa EU:n lainsäädännön noudattaminen sekä käyttää tarvittaessa virallisia oikeudellisia menettelyjä26.
The main EU legislation concerning the quality of drinking water is the DWD. 
Juomaveden laatua koskeva EU-lainsäädäntö sisältyy pääasiassa juomavesidirektiiviin.
Accordingly, we assessed whether: - the visited Member States correctly transposed the DWD into national legal frameworks and fulfilled its requirements; - adequate drinking water is available for all consumers in the visited Member States; - the monitoring arrangements provide information on the implementation of the DWD; - updated information on the quality of drinking water is available to consumers; - the Commission regularly reviews the scientific and technical aspects of the DWD. 25 26 23 Article 291(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU). 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, - siirsivätkö tarkastuskäynnin kohteena olleet jäsenvaltiot juomavesidirektiivin asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään ja täyttivätkö ne direktiivin vaatimukset - onko tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa tarjolla riittävästi juomavettä kaikille kuluttajille - saadaanko valvontajärjestelyjen avulla tietoa juomavesidirektiivin täytäntöönpanosta - saavatko kuluttajat ajan tasalla olevaa tietoa juomaveden laadusta - tarkistaako komissio säännöllisesti juomavesidirektiivin tieteelliset ja tekniset näkökohdat.
National legislation in the Member States visited is in compliance with the requirements of the Drinking Water Directive 31. 
Tarkastuskäynnin kohteena olleiden jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö täyttää juomavesidirektiivin vaatimukset 31.
The effective transposition of the DWD into national legislation is a necessary step to ensure that drinking water satisfies a common safety level across the EU. 
Juomavesidirektiivin vaikuttava siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on välttämätön vaihe varmistettaessa, että juomavesi yltää yhteiselle turvallisuustasolle kaikkialla EU:ssa.
From the date of accession27, the Commission had to ensure that the national legislations complied with the provisions of EU framework laws, except in case of specific derogations granted in the accession treaties. 
Komission oli varmistettava EU:hun liittymisen ajankohdasta lähtien27, että jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö on EU:n puitelainsäädännön mukaista liittymissopimuksissa määrättyjä erityisiä poikkeuksia lukuun ottamatta.
The Commission carries out conformity studies by comparing the EU obligations with the text of the relevant articles of national legislations to assess their compliance with the requirements of EU Directives. 
Komissio suorittaa sääntöjenmukaisuustutkimuksia vertaamalla EU:n asettamia velvoitteita relevanttiin jäsenvaltioiden lainsäädäntöön. Tutkimusten avulla komissio pyrkii arvioimaan, miten jäsenvaltioiden lainsäädännössä noudatetaan EU:n direktiivien vaatimuksia.
This was done in 2004 for Hungary and in 2007 for Bulgaria and Romania. 
Tämä toteutettiin Unkarin kohdalla vuonna 2004 ja Bulgarian sekä Romanian kohdalla vuonna 2007.
For the three Member States visited, the Commission identified that the national legislations did not comply in every respect with the DWD and therefore infringement procedures (see Box 2) were launched in 2008 against Hungary and in 2009 against Bulgaria and Romania28 (see Annex III). 
Komissio havaitsi näiden kolmen tarkastuskäynnin kohteena olleen jäsenvaltion tapauksessa, että kansallinen lainsäädäntö ei ollut kaikilta osin juomavesidirektiivin mukaista. Näin ollen rikkomismenettelyt (ks. laatikko 2) käynnistettiin Unkaria vastaan vuonna 2008 ja Bulgariaa sekä Romaniaa vastaan vuonna 200928 (ks. liite III).
Box 2 – Infringement procedure Where it detects a failure to comply with European Union law, the Commission may initiate a procedure for failure to fulfil an obligation provided for in Article 258 of the TFEU. 
26 Laatikko 2 – Rikkomismenettely Kun komissio havaitsee, että Euroopan unionin lainsäädäntöä ei ole noudatettu, se voi käynnistää SEUT:n 258 artiklassa tarkoitetun velvollisuuden täyttämättä jättämistä koskevan menettelyn.
In the first stage of the procedure, the Commission sends the Member State a letter of formal notice inviting it to submit its observations within two months. 
Menettelyn ensimmäisessä vaiheessa komissio lähettää jäsenvaltiolle virallisen ilmoituksen, jossa jäsenvaltiota kehotetaan esittämään huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.
This exchange of views is not normally publicised. 
Tämä tiedonvaihto ei yleensä ole julkinen.
Where the observations submitted by the Member State fail to persuade the Commission to change its point of view or where the Member State fails to respond to the request, the Commission may issue a reasoned opinion, allowing the Member State an additional two-month period within which 27 1st May 2004 for Hungary and 1st January 2007 for Bulgaria and Romania. 
Jos jäsenvaltion esittämät huomautukset eivät saa komissiota muuttamaan kantaansa tai jos jäsenvaltio ei vastaa sille esitettyyn pyyntöön, komissio voi laatia perustellun lausunnon, jonka avulla jäsenvaltio voi saada kaksi kuukautta lisäaikaa direktiivin vaatimusten täyttämiseen.
At this stage the Commission issues a press release informing the EU's citizens of the purpose of the procedure. 
Tässä vaiheessa komissio laatii lehdistötiedotteen, jolla EU:n kansalaisille tiedotetaan menettelyn tarkoituksesta.
If the Member State fails to conform with European Union law, the Commission can take the case to the Court of Justice, whose judgment is binding. 
Jos jäsenvaltio ei noudata Euroopan unionin lainsäädäntöä, komissio voi saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
If the Member State fails to comply with the Court's judgment, the Commission may, after sending a further letter of formal notice, bring the matter before the Court of Justice a second time, seeking the imposition of a lump sum or penalty payment under Article 260 of the TFEU. 
Jos jäsenvaltio ei noudata tuomioistuimen tuomiota, komissio voi, lähetettyään ensin uuden virallisen ilmoituksen, saattaa asian uudelleen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi vaatien kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon määräämistä SEUT:n 260 artiklan nojalla.
As a result of infringement procedures, the three Member States amended their national legislation. 
Asianomaiset kolme jäsenvaltiota muuttivat kansallista lainsäädäntöään rikkomismenettelyjen tuloksena.
Consequently, the cases were closed in 2009 for Hungary and in 2010 for Romania. For Bulgaria, because of the magnitude of the amendments, the Commission updated its conformity study in 2012 detecting further non-compliances, and therefore the infringement procedure was only closed in 2015. 
Unkaria koskevan tapauksen käsittely päätettiin vuonna 2009 ja Romaniaa koskevan tapauksen käsittely vuonna 2010. Bulgarian kohdalla oli kyse mittavista muutoksista, joten komissio päivitti sääntöjenmukaisuustutkimustaan vuonna 2012 ja havaitsi uusia sääntöjen noudattamatta jättämisiä.
Our review showed that, overall, the national legislation in the three Member States visited currently complies with the requirements of the DWD. 
tarkastuskäynnin kohteena olleiden kolmen jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö täyttää nykyisin yleisesti ottaen juomavesidirektiivin vaatimukset.
Derogations from Drinking Water Directive granted in Hungary and Romania, but not in Bulgaria 35. 
Juomavesidirektiivin osalta myönnettiin poikkeuksia Unkarissa ja Romaniassa mutta ei Bulgariassa 35.
Member States may provide for derogations from the parametric values, up to a maximum value to be determined by them, provided that no derogation constitutes a potential danger to human health and if the supply of water intended for human consumption in the area concerned cannot otherwise be maintained by any other reasonable means (see Box 3). 
Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksista muuttujien arvoihin niiden itse määrittämään enimmäisarvoon asti sillä edellytyksellä, että poikkeuksesta ei aiheudu mahdollista vaaraa ihmisten terveydelle ja ettei ihmisten käyttöön tarkoitetun veden jakelua kyseisellä alueella voida hoitaa millään muulla kohtuulliseksi katsotulla tavalla (ks. laatikko 3).
25 Box 3 - Derogations - Article 9 of the DWD Any derogation granted either by the Member States or the Commission should specify: (a) the grounds for the derogation; (b) the parameter concerned, previous relevant monitoring results, and the maximum permissible value under the derogation; 
27 Laatikko 3 – Poikkeukset – juomavesidirektiivin 9 artikla Jäsenvaltioiden tai komission myöntämien poikkeusten yhteydessä on määritettävä: a) poikkeuksen syy b) kyseinen muuttuja, aiemmat asiaa koskevat seurantatulokset ja suurin poikkeuksen nojalla sallittu arvo c) maantieteellinen alue, kunakin päivänä toimitetun veden määrä, väestö, jota asia koskee, sekä tieto siitä, vaikuttaako tilanne johonkin asiaankuuluvaan elintarvikkeita tuottavaan yritykseen vai ei d) asianmukainen seurantasuunnitelma, tarvittaessa tihennetty seuranta e) yhteenveto tarvittavia korjaavia toimenpiteitä koskevasta suunnitelmasta aikatauluineen sekä kustannusarvio ja määräykset tilanteen tarkistuksesta f) anottu poikkeuksen kesto.
These derogations should be limited to as short a time as possible and can last for a maximum of three years. 
Poikkeukset on rajattava mahdollisimman lyhyeksi ajaksi. Ne voivat olla voimassa enintään kolme vuotta.
If after this first period, issues leading to the derogation are persistent, Member States can extend the derogation for an additional period of up to three years, informing the Commission. 
Jos poikkeukseen johtaneet syyt ovat olemassa vielä ensimmäisen kauden jälkeen, jäsenvaltiot voivat jatkaa poikkeuksen voimassaoloa vielä enintään kolmen vuoden ajan ilmoittamalla asiasta komissiolle.