natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a result, the first programme initially comprised only three financial-sector conditions that were largely inspired by the IMF’s findings for the 2009 Article IV consultation. 
Tämän seurauksena ensimmäiseen ohjelmaan sisältyi alun perin vain kolme rahoitusalaa koskevaa ehtoa, jotka pohjautuivat pitkälti IMF:n havaintoihin, jotka oli tehty vuonna 2009 toteutettua IV artiklan mukaista kuulemista varten.
Key conditions: The main financial-sector condition was to establish the Hellenic Financial Stability Fund (HFSF) with the aim of contributing to the financial stability of the Greek banking system, as the banks were viewed as vulnerable to the economic downturn and to an adverse feedback loop from the sovereign. 
Keskeiset ehdot: Tärkein rahoitusalaa koskeva ehto oli Kreikan rahoitusvakausrahaston (HFSF) perustaminen Kreikan pankkijärjestelmän rahoitusvakauden lisäämiseksi, koska pankkien katsottiin olevan haavoittuvia talouden laskusuhdanteelle sekä pankkien ja valtion väliselle kielteiselle kierteelle.
The fund was set up in July 2010 with 10 billion euros for capital interventions. 
Rahasto perustettiin heinäkuussa 2010, ja sille myönnettiin kymmenen miljardia euroa pääomasijoituksia varten.
However, only 1.5 billion euros was actually injected into the Fund during the programme out of which 0.2 billion euro was finally used. 
Todellisuudessa rahastoon kuitenkin sijoitettiin vain 1,5 miljardia euroa ohjelman aikana. Määrästä käytettiin lopulta 0,2 miljardia euroa.
The other conditions in the programme were the intensification of supervisory practices by the Bank of Greece and a commitment to review insolvency legislation. 
Muut ohjelman ehdot koskivat Kreikan keskuspankin valvontakäytäntöjen tehostamista ja sitoumusta tarkistaa maksukyvyttömyyslainsäädäntöä.
2nd Adjustment Programme Background and rationale: Due to the restructuring of the Greek sovereign debt under the PSI, the losses incurred by all Greek banks (37.7 billion euros in total) and the recession’s impact on asset quality, recapitalisation and resolution were key financial-sector conditions in the second programme and remained significant throughout. 
Toinen sopeutusohjelma Tausta ja perustelut: Yksityissektorin osallistumisella toteutettu Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestely, kaikkien Kreikan pankkien kärsimät tappiot (yhteensä 37,7 miljardia euroa) ja taantuman vaikutus omaisuuserien laatuun aiheuttivat sen, että pääomapohjan vahvistaminen ja kriisinratkaisu olivat tärkeimmät rahoitusalaa koskevat ehdot toisessa ohjelmassa, ja niiden merkitys säilyi koko ohjelman ajan.
Key conditions: Fifty billion euros were earmarked for bank recapitalisation costs in order to offset the expected PSI-related losses, deal with existing and future credit losses, and resolve banks that were no longer deemed commercially viable. 
Keskeiset ehdot: Pankkien pääomapohjan vahvistamisen kustannuksiin oli varattu 50 miljardia euroa yksityissektorin osallistumisesta odotettujen tappioiden korvaamiseksi, nykyisten ja tulevien luottotappioiden kattamiseksi ja kaupallisesti kannattamattomiksi katsottujen pankkien kriisien ratkaisemiseksi.
The programme envisaged improving supervision and regulation, as well as establishing a stronger governance framework for banks recapitalised by public funds. 
Ohjelmassa kaavailtiin valvonnan ja sääntelyn parantamista sekä vahvemman hallintoja ohjauskehyksen luomista pankeille, joiden pääomapohjaa on vahvistettu julkisin varoin.
As the second programme progressed, strengthening private debt restructuring frameworks and banks’ NPL management capacity were identified as higher priorities. 
Toisen ohjelman edetessä tärkeämmiksi prioriteeteiksi määriteltiin yksityisten velkojen uudelleenjärjestelykehysten ja pankkien järjestämättömien lainojen hallinnointivalmiuksien vahvistaminen.
3rd Adjustment Programme Background and rationale: The political crisis that ensued in December 2014 returned Greece's banking system to a situation of severe stress. 
Kolmas sopeutusohjelma Tausta ja perustelut: Joulukuussa 2014 syntynyt poliittinen kriisi palautti Kreikan pankkijärjestelmän pahasti häiriintyneeseen tilaan.
Failure to complete the final review of the second programme consequently forced the ECB to maintain the ceiling for emergency liquidity assistance (ELA) to Greek banks at the level decided on 26 June 2015, which in return prompted the Greek authorities to impose a bank holiday, followed by capital controls. 
Koska toisen ohjelman viimeistä tarkistusta ei voitu saattaa päätökseen, EKP:n oli säilytettävä Kreikan pankeille hätärahoituksena annettavan maksuvalmiusavun enimmäismäärä 26. kesäkuuta 2015 päätetyllä tasolla, mikä puolestaan sai Kreikan viranomaiset sulkemaan pankit ja määräämään pääomanliikkeiden rajoituksia.
Key conditions: The programme supported restoring the stability of the financial system, the aim being to normalise liquidity, recapitalise the systemic banks, enhance governance of both the HFSF and the banks, and address persistently high non-performing loans. 
Keskeiset ehdot: Ohjelmalla tuettiin rahoitusjärjestelmän vakauden palauttamista, ja tavoitteena oli normalisoida maksuvalmius, vahvistaa järjestelmän kannalta merkittävien pankkien pääomapohjaa, parantaa sekä Kreikan rahoitusvakausrahaston että pankkien hallintoa ja ohjausta sekä puuttua järjestämättömiin lainoihin, joiden määrä oli jatkuvasti suuri.
To this effect, a buffer of up to 25 billion euros was set aside to address Greek banks’ potential recapitalisation and resolution needs that had to be completed before the end of 2015 due to the impact of the Bank Recovery and Resolution Directive (BRRD), thereby supporting depositor confidence in the system. 
Tätä varten varattiin enintään 25 miljardin euron puskuri Kreikan pankkien mahdollisen pääomapohjan vahvistamisen ja kriisinratkaisun tarpeita varten.
PART B – The bank recapitalisations under the programmes 30 Bank recapitalisation of 2013 In March 2012, the implementation of the PSI programme, one of the biggest international debt-restructuring deals affecting about 206 billion euros of Greek government bonds, resulted in a 37.7 billion euros loss for all Greek banks, wiping out their entire capital base. 
OSA B – Ohjelmien mukaiset pankkien pääomapohjan vahvistamiset 33 Vuonna 201 3 toteutettu pankkien pääomapohj an vahvistamin en Yksityissektorin osallistumisohjelma oli yksi suurimmista kansainvälisistä velan uudelleenjärjestelytoimista, joka vaikutti noin 206 miljardin euron arvoisiin Kreikan valtion joukkovelkakirjoihin.
As a result, the four larger banks had to be recapitalised by 28.6 billion euros (see Table 1). 
Tämän seurauksena neljän suurimman pankin pääomapohjaa oli vahvistettava 28,6 miljardilla eurolla (ks. taulukko 1).
With the aim to reduce the high cost of sweeteners to the private sector and avoid possible full nationalisation of Greek banks, the partners proposed a recapitalisation framework aiming to (a) mitigate the disincentives created by prevailing market conditions and future uncertainties, and (b) minimise losses to the taxpayer by providing only upside leverage for the private sector that would simultaneously allow the HFSF to exit without bearing additional losses. 
Vähentääkseen yksityissektorille tarjottujen houkuttimien korkeita kustannuksia ja välttääkseen Kreikan pankkien mahdollisen täyden kansallistamisen kumppanit ehdottivat pääomituskehystä, jolla pyrittiin a) lieventämään vallitsevien markkinaolosuhteiden ja tulevien epävarmuustekijöiden luomia pidäkkeitä ja b) minimoimaan veronmaksajille koituvat tappiot tarjoamalla yksityissektorille ainoastaan ylöspäin kohdistuvaa velan vipuvaikutusta, jonka avulla Kreikan rahoitusvakausrahasto voisi samalla irtautua ilman lisätappioita.
This was considered a critical part of the ongoing strategy for reorganising the banking system and preserving the banks’ business autonomy. 
Tätä pidettiin kriittisenä osana tuolloin toteutettua strategiaa pankkijärjestelmän uudelleenjärjestämiseksi ja pankkien liiketoiminnallisen autonomian säilyttämiseksi.
Furthermore, it was agreed that if the private sector contributed at least the minimum 10 % of capital needs, the HFSF would cover the remaining 90 %, but would only receive 'B Shares' (i.e. with suspended voting rights except for certain key veto powers) in exchange, thereby preserving the private management of the bank. 
Lisäksi sovittiin, että jos yksityissektori maksaisi vähintään kymmenen prosenttia pääomatarpeista, Kreikan rahoitusvakausrahasto kattaisi loput 90 prosenttia, mutta se saisi vastikkeeksi vain ”B-osakkeita” (eli osakkeita, joihin ei sisälly äänivaltaa tiettyjä keskeisiä veto-oikeuksia lukuun ottamatta), jolloin pankki pysyisi yksityisessä määräysvallassa.
If the private sector was not willing to cover the minimum 10 % of capital needs, the HFSF would recapitalise the bank fully and receive full voting rights, thereby diluting the existing shareholders and in effect nationalising the bank. 
Jos yksityissektori ei olisi halukas rahoittamaan vähintään kymmentä prosenttia pääomatarpeista, Kreikan rahoitusvakausrahasto vastaisi kokonaan pankin pääomapohjan vahvistamisesta ja saisi täydet äänioikeudet, mikä vähentäisi nykyisten osakkaiden omistusta ja merkitsisi tosiasiallisesti pankin kansallistamista.
As banks were insolvent, free warrants were also offered as a sweetener to encourage private investors to become involved in the recapitalisation. 
34 Koska pankit olivat maksukyvyttömiä, houkuttimena tarjottiin myös ilmaisia optiotodistuksia yksityisten sijoittajien kannustamiseksi osallistumaan pääomapohjan vahvistamiseen.
The warrants were deemed complex, while providing significant sweeteners to private sector (as of June 2013, the market value of the free warrants offered to private investors was estimated at 1.7 billion Bank B 6,985 Bank C 8,677 Bank D 6,700 28,595 26,383 3,073 ● Private sector investment 0,550 1,444 1,079 0,000 29,456 
Optiotodistuksia pidettiin monimutkaisina, vaikka niillä tarjottiin merkittäviä houkuttimia yksityissektorille (kesäkuussa 2013 yksityisille sijoittajille tarjottujen ilmaisten optiotodistusten arvoksi arvioitiin 1,7 miljardia euroa).
During May and June 2013, the four largest Greek banks completed their share capital increase. 
Touko-ja kesäkuussa 2013 Kreikan neljä suurinta pankkia suorittivat osakepääomansa korotuksen.
Three out of the four banks managed to raise more than the minimum 10 % of their required capital needs, i.e. almost 3.1 billion euros from private sources. 
Kolme neljästä pankista onnistui hankkimaan enemmän kuin kymmenen prosentin vähimmäisosuuden pääomatarpeistaan eli lähes 3,1 miljardia euroa yksityisistä lähteistä.
The HFSF thus ended up contributing the remaining amount of 25.5 billion euros to these banks (not including 0.9 billion euros for a bridge bank), and provided warrants to private investors for its shares, as per the agreed recapitalisation framework. 
Näin ollen Kreikan rahoitusvakausrahasto maksoi lopulta jäljelle jääneen 25,5 miljardin euron määrän näille pankeille (määrä ei sisällä omaisuudenhoitoyhtiölle maksettua 0,9 miljardin euron määrää) ja myönsi sovitun pääomituskehyksen mukaisesti yksityisille sijoittajille optiotodistuksia osakkeistaan.
Banks decided to raise more capital by means of ordinary shares, thereby forgoing the option of issuing expensive and potentially dilutive contingent convertible bonds (CoCos). 
Pankit päättivät hankkia lisää pääomaa tavanomaisilla osakkeilla luopuen siten mahdollisuudesta laskea liikkeeseen kalliita ja mahdollisesti vaikutukseltaan laimentavia ehdollisia pääomavälineitä.
Following the failed merger with another bank and in the light of increased deposit outflows due to speculative spill-over effects stemming at that time from the Cypriot bail-in decision, the fourth bank opted for an immediate and full recapitalisation via the HFSF rather than attempting to raise the minimum 10 % of capital needs from private sources. 
Kun neljännen pankin sulautuma erään toisen pankin kanssa oli epäonnistunut ja talletusten ulosvirtaus oli lisääntynyt Kyprosta koskevan pelastuspäätöksen spekulatiivisten heijastusvaikutusten vuoksi, kyseinen pankki valitsi Kreikan rahoitusvakausrahaston täysin suorittaman välittömän pääomapohjan vahvistamisen sen sijaan, että se olisi yrittänyt hankkia vähintään kymmenen prosenttia pääomatarpeistaan yksityisistä lähteistä.
Given the time remaining until the end of April (second programme’s deadline) and the very high valuation of the shares to be issued, interest from private investors would be limited. 
Huhtikuun loppuun (toisen ohjelman määräaikaan) asti jäljellä olleen ajan ja liikkeeseen laskettaville osakkeille määritetyn hyvin suuren arvon vuoksi yksityisten sijoittajien kiinnostus olisi niukkaa.
As a result, in May 2013 the HFSF injected 5.8 billion euros into the bank, becoming the main shareholder (98.6 %) with full voting rights, unlike the other three systemic banks in which the HFSF had received shares with restricted voting rights. 
Tämän seurauksena Kreikan rahoitusvakausrahasto investoi toukokuussa 2013 pankkiin 5,8 miljardia euroa, ja näin siitä tuli suurin täysin äänivaltainen osakas (98,6 prosenttia), toisin kuin kolmessa muussa järjestelmän kannalta merkittävässä pankissa, joista Kreikan rahoitusvakausrahasto oli saanut äänioikeuden osalta rajoitettuja osakkeita.
Bank recapitalisation of 2014 The protracted recession had a negative impact on Greek banks’ liquidity, balance sheets and financial results. 
Vuonna 201 4 toteutettu pankkien pääomapohj an vahvistamin en Pitkällinen taantuma vaikutti kielteisesti Kreikan pankkien maksuvalmiuteen, taseisiin ja taloudellisiin tuloksiin.
Following a new capital needs assessment conducted by the Bank of Greece, in compliance with a condition under the second programme, the second recapitalisation of the four largest Greek banks was finalised until June 2014. 
Kreikan keskuspankin – toisen ohjelman sisältämän ehdon mukaisesti – suorittaman uuden pääomatarpeiden arvioinnin jälkeen Kreikan neljän suurimman pankin toinen pääomapohjan vahvistaminen saatettiin päätökseen kesäkuuhun 2014 mennessä.
In particular, 8.3 billion euros were raised entirely through the private sector (see Table 1). 
Siinä hankittiin 8,3 miljardia euroa pelkästään yksityissektorilta (ks. taulukko 1).
Following the second recapitalisation, two of the banks were able to raise also funds through bond issuance. 
Toisen pääomapohjan vahvistamisen jälkeen kaksi pankeista kykeni hankkimaan varoja myös laskemalla liikkeeseen joukkovelkakirjoja.
In the case of a bank, the share capital increase of 2.9 billion euros for the baseline scenario took place in accordance with revised Law 3864/2010, according to which the HFSF could act only as a backstop. 
Erään pankin tapauksessa perusskenaarion mukainen osakepääoman 2,9 miljardin euron lisäys toteutettiin tarkistetun lain nro 3864/2010 mukaisesti, jonka mukaan Kreikan rahoitusvakausrahasto voi toimia vain varautumisjärjestelynä.
The share capital increase involved a prior commitment by a cornerstone investor to a specific size and a specific price. 
Osakepääoman lisäykseen liittyi erään keskeisen sijoittajan sitoutuminen ennakolta tiettyyn osakemäärään ja tiettyyn hintaan.
In mid-April 2014, the HFSF received one binding offer at 0.30 euros per share for a total of 1.3 billion euros from a consortium of investors. 
Huhtikuun 2014 puolivälissä Kreikan rahoitusvakausrahasto sai eräältä sijoituskonsernilta yhden sitovan tarjouksen ostaa osakkeita yhteensä 1,3 miljardilla eurolla 0,30 euron osakehintaan.
The remaining amount was covered during the book-building process. 
Jäljelle jäänyt määrä katettiin ostotarjousmenettelyn aikana.
The final offer price was set at 0.31 euros per share (at a discount of 23 % over the last closing price; see footnote 54), with the cornerstone investor raising its offer to match that price. 
Lopulliseksi tarjoushinnaksi vahvistettiin 0,31 euroa osakkeelta (23 prosentin alennus viimeisimpään päätöshintaan nähden, ks. alaviite 54), ja keskeinen sijoittaja korotti tarjoustaan tämän hinnan mukaiseksi.
The share capital increase was completed by the end of April and the amount was covered in full by institutional investors and private investors through a private placement and a public offering. 
Osakepääoman lisäys saatiin päätökseen huhtikuun loppuun mennessä, ja koko määrä saatiin hankittua yhteisösijoittajilta ja yksityisiltä sijoittajilta suunnatulla osakeannilla ja julkisella liikkeeseenlaskulla.
As a result, the HFSF’s shareholding was reduced from 95.2 % to 35.4 %. 
Tämän tuloksena Kreikan rahoitusvakausrahaston osakkuus pieneni 95,2 prosentista 35,4 prosenttiin.
Bank recapitalisation of 2015 In 2015 the protracted negotiations between the Greek authorities and the institutions, along with the substantial outflow of deposits and the constantly increasing NPLs against the backdrop of a worsening economic climate and capital controls necessitated a third bank recapitalisation. 
Vuonna 201 5 toteutettu Kreikan viranomaisten ja instituutioiden väliset pitkittyneet neuvottelut sekä talletusten huomattava ulosvirtaus ja järjestämättömien lainojen määrän jatkuva kasvu samoin kuin
The capital needs assessment conducted by ECB found the four largest Greek banks to be short of 14.4 billion euros under the adverse scenario (see Table 1). 
EKP:n suorittamassa pääomatarpeiden arvioinnissa havaittiin, että epäsuotuisan skenaarion mukaan Kreikan neljältä suurimmalta pankilta puuttui 14,4 miljardia euroa (ks. taulukko 1).
Subsequently, the banks submitted their respective capital plans to the ECB, detailing how they intended to address their capital shortfalls. 
Pankit toimittivat tämän jälkeen EKP:lle pääomasuunnitelmansa, joissa ne esittivät yksityiskohtaisesti, miten ne aikoivat hoitaa pääomavajeensa.
Given the context of the Bank Recovery and Resolution Directive (BRRD), the state aid framework, and the Eurogroup’s guidance of 14 August 2015, the priority of key objectives for the 2015 recapitalisation was to address any capital shortfalls, avoid a depositor bail-in by completing recapitalisation in 2015, avoid nationalisation of the Greek banks, minimise state 32 aid by maximising private investment, and avoid undue dilution of the HFSF’s shareholdings. 
Pankkien elvytys-ja kriisinratkaisudirektiivin ja valtiontukikehyksen sekä euroryhmän 14. elokuuta 2015 antamien ohjeiden muodostamassa kontekstissa vuoden 2015 pääomapohjan vahvistamisen keskeisinä tavoitteina oli puuttua mahdollisiin pääomavajeisiin, välttää tallettajien rahoittama kriisinratkaisu suorittamalla pääomapohjan vahvistaminen vuoden 2015 aikana, välttää Kreikan pankkien kansallistaminen, minimoida valtiontuki hankkimalla mahdollisimman paljon yksityisiä sijoituksia sekä välttää Kreikan rahoitusvakausrahaston osakkuuksien tarpeetonta laimentumista.
The two banks, which had the lowest capital needs, managed to cover the entire amount of the adverse scenario from private investors (3.2 billion euros) and by voluntarily converting all subordinated and senior bondholders into equity. 
Ne kaksi pankkia, joiden pääomatarpeet olivat pienimmät, onnistuivat hankkimaan koko epäsuotuisan skenaarion määrän (3,2 miljardia euroa) yksityisiltä sijoittajilta ja muuntamalla vapaaehtoisesti kaikki huonommassa etuoikeusasemassa olevat ja etuoikeutetut joukkovelkakirjojen haltijat omaksi pääomaksi.
The other two banks, which had higher capital needs, raised the amount of capital required only under the asset quality review (AQR) and baseline scenario from private investors (2.1 billion euros) and by converting subordinated and senior bondholders into equity. 
Kaksi muuta pankkia, joilla oli suuremmat pääomatarpeet, hankkivat vain omaisuuserien laadun tarkastelun (AQR) ja perusskenaarion perusteella tarvittavan pääomamäärän (2,1 miljardia euroa) yksityisiltä sijoittajilta ja muuntamalla kaikki huonommassa etuoikeusasemassa olevat ja etuoikeutetut joukkovelkakirjojen haltijat omaksi pääomaksi.
It should be noted that the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD) and the World Bank’s International Finance Corporation (IFC) also invested in the four banks. 
On syytä huomata, että myös Euroopan jälleenrakennus-ja kehityspankki (EBRD) ja Maailmanpankin Kansainvälinen rahoitusyhtiö (IFC) investoivat näihin neljään pankkiin.
The remaining amount of 5.4 billion euros was provided via HFSF from programme funds HFSF (i.e. 1.3 billion euros in new shares and 4.1 billion euros as CoCos). 
Jäljelle jäänyt 5,4 miljardin euron määrä katettiin ohjelman varoista Kreikan rahoitusvakausrahaston avulla (1,3 miljardia euroa uusina osakkeina ja 4,1 miljardia euroa ehdollisina pääomavälineinä).
Annex X 33 FINANCIAL STABILITY The EBA’s risk indicators for the Greek and EU banking systems Weighted Averages 2013 2014 2015 2016 Greece Greece EU Greek banks' ranking in the EU-28 Solvency Total capital ratio Tier 1 capital ratio CET1 ratio CET1 ratio (fully loaded) 12.7 % 12.4 % ... ... 
Liite X 36 RAHOITUSVAKAUS EPV:n riski-indikaattorit Kreikan ja EU:n pankkijärjestelmiä varten Painotettu keskiarvo 2013 2014 2015 2016 Kreikka Kreikka EU Kreikan pankkien sijoitus EU-28:ssa Vakavaraisuus Kokonaisvakavaraisuussuhde Ydinvakavaraisuussuhde CET1-suhde CET1-suhde (kaikki vaatimukset täyttävä) 12,7 % 12,4 % ... ...
14.1 % 13.9 % 13.9 % 5.6 % 16.4 % 16.3 % 16.3 % 15.0 % 17.1 % 17.0 % 17.0 % 15.9 % 18.5 % 22 15.5 % 14 14.2 % 12 13.6 % 13 Credit Risk and Asset Quality Ratio of non-performing loans and advances (NPL ratio) Coverage ratio of NPLs and advances Forbearance ratio for loans Ratio of non-performing exposures (NPE ratio) ... 
14,1 % 13,9 % 13,9 % 5,6 % 16,4 % 16,3 % 16,3 % 15,0 % 17,1 % 17,0 % 17,0 % 15,9 % 18,5 % 22 15,5 % 14 14,2 % 12 13,6 % 13 Luottoriski ja omaisuuserien laatu Järjestämättömien lainojen ja ennakkomaksujen osuus luottokannasta Järjestämättömien lainojen ja ennakkomaksojen katesuhdeluku Laiminlyötyjen lainojen osuus Järjestämättömien saamisten osuus ...
39.7 % ... 
39,7 % ...
43.8 % ... 
43,8 % ...
14.2 % ... 
14,2 % ...
33.9 % 46.2 % 48.5 % 19.8 % 37.3 % 45.9 % 48.2 % 23.2 % 38.5 % 5.1 % 28 44.6 % 12 3.2 % 27 4.4 % 27 Profitability Return on equity Return on assets Cost-to-income ratio Net interest income to total operating income Net fee income and commission income to total operating income Net trading income to total operating income Net interest income to interest bearing assets ... ... 
33,9 % 46,2 % 48,5 % 19,8 % 37,3 % 45,9 % 48,2 % 23,2 % 38,5 % 5,1 % 28 44,6 % 12 3,2 % 27 4,4 % 27 Kannattavuus Oman pääoman tuotto Kokonaispääoman tuotto Kustannus-tuottosuhde Nettokorkotulojen suhde liiketoiminnan kokonaistuottoihin Nettomääräisten palkkiotuottojen suhde liiketoiminnan kokonaistuottoihin Nettoliikevoiton suhde liiketoiminnan kokonaistuottoihin Nettokorkotulojen suhde korkoa tuottaviin varoihin ... ...
62.2 % 78.3 % 14.8 % ... ... 
62,2 % 78,3 % 14,8 % ... ...
(11.1 %) (1.0 %) 60.9 % 84.1 % 14.5 % (4.1 %) 2.8 % (25.5 %) (2.5 %) 59.8 % 86.4 % 10.9 % 2.1 % 2.5 % (7.7 %) (0.9 %) 51.9 % 82.0 % 12.4 % (2.9 %) 2.9 % 3.3 % 26 0.2 % 28 65.7 % 14 57.9 % 28 27.2 % 28 6.0 % 26 1.5 % 7 Balance Sheet Structure and Liquidity Loan-to-deposit ratio Leverage ratio (fully phased-in) Leverage ratio (transitional) Debt-to-equity ratio Asset encumbrance ratio Liquidity coverage ratio 100.7 % 109.2 % 129.7 % ......... ......... 
(11,1 %) (1,0 %) 60,9 % 84,1 % 14,5 % (4,1 %) 2,8 % (25,5 %) (2,5 %) 59,8 % 86,4 % 10,9 % 2,1 % 2,5 % (7,7 %) (0,9 %) 51,9 % 82,0 % 12,4 % (2,9 %) 2,9 % 3,3 % 26 0,2 % 28 65,7 % 14 57,9 % 28 27,2 % 28 6,0 % 26 1,5 % 7 Taserakenne ja maksuvalmius Lainojen ja talletusten suhde 100,7 % 109,2 % 129,7 % 120,2 % 118,4 % 21 Vähimmäisomavaraisuusaste (täysin käyttöön otettu) Vähimmäisomavaraisuusaste (siirtymävaihe) Velkojen ja oman pääoman suhde Taseen sitoutumisten suhdeluku ... ... ... ...
26.0 % 47.1 % ......... 
26,0 % ... ... ... ...
120.2 % 10.0 % 10.7 % 754.0 % 43.3 % 0% 118.4 % 21 5.2 % 22 5.5 % 27 1440.7 % 7 26.3 % 25 141.1 % 28 NB. 
10,0 % 10,7 % 5,2 % 22 5,5 % 27 1440,7 % 7 26,3 % 25 141,1 % 28 37 837,8 % 47,1 % ... 754,0 % 43,3 % 0% Maksuvalmiusvaatimus HUOM.