natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A World Atlas of Desertification was first published in 1992 by the United Nations 49, and then updated in 1997. 
YK49 julkaisi ensimmäisen aavikoitumista käsittelevän World Atlas of Desertification-kartaston vuonna 1992 ja päivitti sitä vuonna 1997.
The Commission took over the publication of the Atlas and published a third version in 2018. 
Komissio otti kartaston julkaisun vastuulleen ja julkaisi sen kolmannen version vuonna 2018.
It contains maps of factors which can lead to desertification, such as soil erosion, salinisation, urbanisation, and migration. 
Kartasto sisältää karttoja aavikoitumista mahdollisesti aiheuttavista tekijöistä, joita ovat muun muassa maaperän eroosio, suolaantuminen, kaupungistuminen ja muuttoliikkeet.
The Commission considers that desertification cannot easily be mapped, because it is a very complex process, which studies found to be triggered by many different factors50. 
Komissio katsoo, että aavikoitumista ei ole helppoa kartoittaa, koska se on erittäin monisyinen prosessi, jonka on tutkimuksissa havaittu johtuvan useista eri tekijöistä50.
The Member States visited have produced maps on the risk of desertification (see Annex I). 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskäynnin kohteena olleet jäsenvaltiot ovat laatineet karttoja aavikoitumisriskistä (ks. liite I).
However, these maps were not updated regularly, and cannot be compared as they used different indicators and colour coding. 
säännöllisesti, eikä niitä ole mahdollista vertailla keskenään, koska niissä käytetään eri indikaattoreita ja värimerkintöjä.
Thus, they cannot provide a comprehensive view of desertification at EU level. 
Näin ollen niistä ei saada kattavaa kuvaa aavikoitumisesta EU:n tasolla.
The Member States we visited also monitored factors associated with desertification and land degradation, such as water, droughts or precipitation monitoring. 
Lisäksi jäsenvaltiot, joihin tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin, seurasivat aavikoitumiseen ja maaperän huonontumiseen liittyviä tekijöitä, kuten vettä, kuivuusjaksoja tai sademääriä.
Regarding the soil-data collection mechanisms, we found that: − Spain, Italy and Romania had their own systems, which provided more specific soil data but overlapped to some extent with the EU’s own collection mechanisms. 
Tarkastuksessa selvisi seuraavia asioita maaperätietojen keräysmekanismeista: − Espanja, Italia ja Romania käyttävät omia järjestelmiä, jotka antavat tarkempia maaperää koskevia tietoja mutta ovat osittain päällekkäisiä EU:n keräysmekanismien kanssa.
28 National data concerning soil was incomplete, was not collected and interpreted regularly, and was not always reliable51. − Cyprus and Portugal relied exclusively on the Commission’s LUCAS platform to collect soil data. 
Maaperää koskevat kansalliset tiedot eivät olleet kattavia, niitä ei kerätty ja tulkittu säännöllisesti ja ne eivät aina olleet luotettavia51. − Kypros ja Portugali käyttivät maaperätietojen keräämiseen yksinomaan komission LUCAS-pinta-alatutkimuksen foorumia.
There is no agreed methodology for assessing desertification and land degradation within the EU 38. 
EU:ssa ei ole sovittu menetelmistä, joilla arvioidaan aavikoitumista ja maaperän huonontumista 38.
Desertification and land degradation are complex phenomena affected by many interdependent factors, and there is no scientific consensus as to how to assess these factors. 
Aavikoituminen ja maaperän huonontuminen ovat monisyisiä ilmiöitä, joihin vaikuttavat useat toisistaan riippuvaiset tekijät, eikä kyseisten tekijöiden arviointitavoista ole tieteellistä yksimielisyyttä.
However, proxy indicators can be used to detect deterioration in the state of the land. 
Maaperän tilan heikkenemisen tunnistamiseen voidaan kuitenkin käyttää sijaisindikaattoreita.
There are several such proxy indicators, but the UNCCD recommends the use of three sub-indicators to assess land degradation: land productivity, organic carbon in soil, and land cover and land-cover change52. 
Tällaisia sijaisindikaattoreita on useita, mutta aavikoitumissopimuksessa suositellaan käyttämään maaperän huonontumisen arviointiin kolmea alaindikaattoria: maan tuottavuus, maaperän orgaaninen hiili sekä maanpeite ja maanpeitteen muutos52.
This makes it difficult to compare the extent of desertification in the different Member States of the EU. 
Tämän vuoksi on vaikeaa vertailla aavikoitumisen laajuutta EU:n eri jäsenvaltioissa.
In the 2018 monitoring report on progress towards the SDGs in an EU context, the Commission uses two indicators for land degradation which are partially aligned with the UNCCD indicators: artificial land cover per capita, and estimated soil erosion by water (see Table 2). 
Vuoden 2018 raportissa edistymisestä kohti kestävän kehityksen tavoitteita EU:ssa komissio käyttää kahta maaperän huonontumista koskevaa indikaattoria, jotka vastaavat osittain aavikoitumissopimuksen indikaattoreita: keinotekoinen maanpeite asukasta kohden ja arvioitu veden aiheuttama maaperän eroosio (ks. taulukko 2).
There are many other characteristics of land degradation which are not covered by these indicators, such as organic carbon in soil, land productivity, salinisation, or contamination. 
Maaperän huonontumiseen liittyy myös monia muita ominaisuuksia, joita nämä indikaattorit eivät kata.
51 52 Other examples are salinisation and contamination. Commission level (see paragraphs 30 and 34) but is not used for the purposes of assessing land degradation in the EU. 
Komission tasolla on saatavilla lisätietoa tällaisista muista merkityksellisistä indikaattoreista (ks. kohdat 30 ja 34), mutta tietoja ei käytetä maaperän huonontumisen arviointiin EU:ssa.
Table 2 – Comparison of the Commission’s and the UNCCD’s indicators for land degradation 29 Commission Artificial land cover per capita Estimated soil erosion by water Source: ECA, based on UNCCD and DG ESTAT. 
Taulukko 2 – Komission käyttämien ja aavikoitumissopimuksen mukaisten maaperän huonontumista koskevien indikaattoreiden vertailu Komissio Keinotekoinen maanpeite asukasta kohden Arvioitu veden aiheuttama maaperän eroosio Aavikoitumissopimus Maanpeite ja maanpeitteen muutos Maaperän orgaaninen hiili Maan tuottavuus 30 Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin aavikoitumissopimuksen ja Eurostatin tietojen perusteella.
UNCCD Land cover and land cover change Organic carbon in soil Land productivity The EU is taking steps to combat desertification, but with limited coherence 41. 
EU toteuttaa toimia aavikoitumisen torjumiseksi, mutta niiden johdonmukaisuus on vähäistä 41.
We examined whether the EU is taking action to combat desertification in a coherent way. 
Tarkastuksessa arvioitiin, toteuttaako EU johdonmukaisia toimia aavikoitumisen torjumiseksi.
Such action needs a coherent governance structure and a good long-term plan to mitigate the risk of poor value-for-money decisions, and to avoid fragmented, uncoordinated actions. 
Tällainen toiminta edellyttää johdonmukaista hallintorakennetta ja hyvää pitkän aikavälin suunnitelmaa, jotka pienentävät riskiä tehdä päätöksiä, joista saatava vastine rahalle on heikko, ja auttavat välttämään pirstaloituneita ja koordinoimattomia toimia.
The UNCCD framework and its implementation in the EU is described in Box 2. 
YK:n aavikoitumissopimusta ja sen täytäntöönpanoa EU:ssa käsitellään laatikossa 2.
Box 2 – The UNCCD framework in the EU Under the UNCCD, all parties which declared themselves to be affected by desertification must draw up national action programmes (NAPs). 
Laatikko 2 – YK:n aavikoitumissopimus EU:ssa Aavikoitumissopimuksen mukaan kaikkien sopimuspuolten, jotka ilmoittavat kärsivänsä aavikoitumisesta, on laadittava kansallisia toimintaohjelmia (NAP).
The EU has not declared itself to be affected by desertification, and there is no action programme in place at EU level to combat desertification. 
EU ei ole ilmoittanut kärsivänsä aavikoitumisesta, eikä EU:n tasolla ole aavikoitumisen torjuntaa koskevaa toimintaohjelmaa.
Thirteen EU Member States have declared under the UNCCD that they are affected by desertification, based on their own self-assessments: Bulgaria, Greece, Spain, Croatia, Italy, Cyprus, Latvia, Hungary, Malta, Portugal, Romania, Slovenia and Slovakia. 
Kolmetoista EU:n jäsenvaltiota on ilmoittanut aavikoitumissopimuksen nojalla, että ne kärsivät oman arvionsa mukaan aavikoitumisesta: Bulgaria, Kreikka, Espanja, Kroatia, Italia, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Portugali, Romania, Slovenia ja Slovakia.
These include seven of the eight Member States with a Mediterranean coastline. 
Näihin valtioihin kuuluu seitsemän kahdeksasta Välimeren rannikon jäsenvaltiosta.
Member States’ NAPs cover many sectors such as agriculture, forestry and water management. 
Jäsenvaltioiden kansalliset toimintaohjelmat kattavat useita toimialoja, joita ovat muun muassa maatalous, metsätalous ja vesihuolto.
Examples of measures included in the NAPs are: promoting research activities, drought contingency plans, afforestation, building terraces to prevent landslides, and improved early warning systems. 
Esimerkkejä kansallisiin toimintaohjelmiin sisältyvistä toimenpiteistä ovat tutkimustoiminnan edistäminen, kuivuusjaksoja koskevat valmiussuunnitelmat, metsän istuttaminen, penkereiden rakentaminen maanvyörymien estämiseksi sekä varhaisvaroitusjärjestelmien parantaminen.
Regarding the thirteen Member States which have declared themselves to be affected by desertification, and based on information publicly available: - Five Member States’ NAPs are published on the UNCCD website53. Of the eight other Member States, we are aware of two with a NAP 54. 
Seuraavat tiedot perustuvat julkisesti saatavilla oleviin tietoihin ja koskevat näitä kolmeatoista jäsenvaltiota, jotka ovat ilmoittaneet kärsivänsä aavikoitumisesta: – Viiden jäsenvaltion kansalliset toimintaohjelmat on julkaistu aavikoitumissopimuksen verkkosivulla53.
The published NAPs are now over 10 years old. 
Julkaistut kansalliset toimintaohjelmat ovat nyt yli kymmenen vuotta vanhoja.
For Portugal, the NAP updated in 2014 has not yet been published. - Cyprus has a NAP, drawn up in 2008, which was never officially adopted by the national Council of Ministers, and has not been submitted to the UNCCD. 
Portugalin vuonna 2014 päivitettyä kansallista toimintaohjelmaa ei ole vielä julkaistu. – Kansallinen ministerineuvosto ei koskaan hyväksynyt Kyproksen vuonna 2008 laatimaa kansallista toimintaohjelmaa, eikä sitä ole toimitettu aavikoitumissopimuksen osapuolille.
Based on the limited information available, the Commission considers that Member States’ NAPs to combat desertification lacked effectiveness, as they were not fully integrated into national planning processes, and not enough capacity, technical and financial resources were available to implement them55. 
Saatavilla olevien vähäisten tietojen perusteella komissio katsoo, että aavikoitumisen torjuntaa koskevat jäsenvaltioiden kansalliset toimintaohjelmat eivät ole olleet vaikuttavia, koska niitä ei integroitu kattavasti kansallisiin suunnitteluprosesseihin, eikä niiden toteuttamista varten ollut saatavilla riittäviä valmiuksia eikä teknisiä ja taloudellisia resursseja55.
Our review confirmed this assessment. 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus vahvisti tämän arvion.
No specific legislation on desertification and soil exists at EU level 43. 
EU:n tasolla ei ole erillistä lainsäädäntöä aavikoitumisesta ja maaperästä 43.
As described in paragraph 16, the 2006 EU Thematic Strategy for Soil Protection included a proposal for a Soil Framework Directive (SFD). 
Kuten kohdassa 16 todettiin, vuoden 2006 maaperän suojelua koskevaan EU:n teemakohtaiseen strategiaan sisältyi ehdotus maaperää koskevaksi puitedirektiiviksi.
One of the objectives of the proposed directive was to contribute to halting desertification resulting from degradation and soil biodiversity loss. 
Ehdotetun direktiivin yhtenä tavoitteena oli edistää sellaisen aavikoitumisen pysäyttämistä, joka johtuu maaperän huonontumisesta ja maaperän monimuotoisuuden vähenemisestä.
The legislative proposal did not find a majority in the Council and was withdrawn by the Commission in 2014. 
Säädösehdotus ei saanut taakseen enemmistöä neuvostossa, ja komissio peruutti sen vuonna 2014.
30 53 54 55 resources such as air and water are governed under various EU directives and regulations, there is no similar integrated EU legislation on soil. 
Näin ollen vaikka muita elintärkeitä luonnonvaroja, kuten ilmaa ja vettä, säännellään useilla EU:n direktiiveillä ja asetuksilla, maaperän osalta ei ole laadittu vastaavaa yhdennettyä EU:n lainsäädäntöä.
A recent study concluded that the withdrawal of the SFD proposal was a lost opportunity to create a common understanding and vision around soil protection in the EU56. 
Hiljattain tehdyssä tutkimuksessa todettiin, että peruuttamalla maaperää koskevasta puitedirektiivistä tehty ehdotus hukattiin tilaisuus luoda yhteinen käsitys ja näkemys maaperän suojelusta EU:ssa56.
The same study confirmed that, while no overarching soil protection legislation exists at EU level, national soil protection legislation – if it exists – failed to prevent desertification and soil degradation across the EU. 
32 54 55 56 tasolla ei ole kattavaa maaperän suojelua koskevaa lainsäädäntöä, maaperän suojelua koskeva kansallinen lainsäädäntö – jos sellaista on annettu – ei ole onnistunut estämään aavikoitumista ja maaperän huonontumista EU:ssa.
EU strategies, policies and spending programmes contribute to combating desertification, but do not specifically focus on it 45. 
EU:n strategiat, toimintapolitiikat ja meno-ohjelmat edistävät aavikoitumisen torjuntaa, mutta aavikoitumisen torjunta ei ole niiden nimenomaisena kohteena 45.
References to desertification are scattered in various EU strategies, policies and spending programmes, the most relevant of these for desertification being the CAP, and the EU strategy on adaptation to climate change. 
Aavikoitumista koskevat viittaukset ovat hajautuneet EU:n eri strategioihin, toimintapolitiikkoihin ja meno-ohjelmiin, joista aavikoitumisen kannalta merkityksellisimpiä ovat yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) ja EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi.
While the CAP has the potential to play an important role in addressing desertification, we noted the following limitations: − According to the EEA, direct payments can cause the intensification of agriculture leading in turn to soil organic matter loss, reduction in soil water retention, and land-use changes 57. − Cross-compliance provisions include three Good Agricultural and Environmental Conditions that are aimed at preventing soil degradation, namely, those concerning minimum soil cover, land management to limit erosion, and maintenance of soil organic matter. 
Vaikka YMP:llä on merkittävää potentiaalia aavikoitumisen torjunnan kannalta, tilintarkastustuomioistuin pani merkille seuraavat puutteet: − Euroopan ympäristökeskuksen mukaan suorilla tuilla saatetaan lisätä maatalouden intensiivisyyttä ja vähentää siten maaperän orgaanista ainesta ja heikentää maaperän vedensitomuskykyä sekä muuttaa maankäyttöä57. − Täydentäviä ehtoja koskevat säännökset sisältävät kolme hyvää maatalous-ja ympäristökuntoa koskevaa vaatimusta, jotka liittyvät maaperän huonontumisen estämiseen. Vaatimusten kohteena ovat vähimmäiskasvipeite, maanhoito eroosion vähentämiseksi ja maaperän orgaanisen aineksen säilyttäminen.
See EEA report No 8/2016 – “The direct and indirect impacts of EU policies on land”, p. 
EU:n toimintapolitiikkojen vaikutusta maaperään käsittelevä EYK:n raportti nro 8/2016 ”The direct and indirect impacts of EU policies on land”, s.
11 and p. 
11 ja 66.
58 59 60 61 62 63 64 maintenance of soil organic matter levels and the protection of soil from erosion58. 
59 60 61 62 63 64 tietojen avulla riittävän hyvin täydentävien ehtojen yleistä vaikuttavuutta59.
Another report noted that its environmental effects cannot be quantified60. − Greening lacks a fully developed intervention logic with clearly defined, ambitious targets. 
Toisessa kertomuksessa todettiin, että täydentävien ehtojen ympäristövaikutuksia ei ole mahdollista arvioida määrällisesti60. − Viherryttämisestä puuttuvat kattavasti laadittu toimintalogiikka ja selkeästi määritellyt, kunnianhimoiset tavoitteet.
Its budget is not directly linked to the policy’s delivery of environmental and climate-related objectives. 
Sen talousarvion ja toimintapolitiikan ympäristö-ja ilmastotavoitteiden saavuttamisen välillä ei ole suoraa yhteyttä.
Moreover, depending on the individual situation of farmers and their agricultural land, several exemptions to the greening rules exist61. 
Lisäksi viherryttämissääntöihin voidaan soveltaa useita poikkeuksia viljelijöiden ja heidän maatalousmaansa yksilöllisestä tilanteesta riippuen61.
Statistics published by the Commission in 201863 indicate that the share of utilised agricultural area subject to at least one greening obligation in Member States affected by the risk of desertification such as Greece, Croatia, Italy, Malta, Portugal or Romania was only around or below 50 %64. − According to the Commission, the rural development programmes (RDPs) of the Member States affected by desertification recognise desertification or land See EEA report No 8/2016 “The direct and indirect impacts of EU policies on land”, p. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi vuoden 2017 erityiskertomuksessa, että on epätodennäköistä, että viherryttämisellä sen nykyisessä muodossa saadaan aikaan merkittäviä ympäristö-ja ilmastohyötyjä62. Komission vuonna 201863 julkaisemien tilastotietojen mukaan sellaisen käytössä olevan maatalousmaan osuus, johon sovelletaan vähintään yhtä viherryttämisvelvoitetta, oli vain noin 50 prosenttia tai vähemmän aavikoitumisriskistä kärsivissä jäsenvaltioissa, kuten Kreikassa, Kroatiassa, Italiassa, Maltassa, Portugalissa tai Romaniassa64. − Komission mukaan aavikoitumisesta kärsivien jäsenvaltioiden maaseudun kehittämisohjelmissa vahvistetaan, että aavikoituminen tai maaperän huonontuminen on riski.
66. See Special Report No 26/2016 “Making cross-compliance more effective and achieving simplification remains challenging”. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki viittä kansallista maaseudun Ks. erityiskertomus nro 26/2016: ”Täydentävien ehtojen vaikuttavuuden lisääminen ja yksinkertaistaminen on yhä haasteellista”.
Swedish Board of Agriculture, Environmental Effects of Cross-Compliance, 2011. 
Ruotsin maatalousvirasto, ”Environmental Effects of Cross-Compliance”, 2011.
For example: small farmers, organic farmers, farmers with large proportions of grassland. 
Esimerkiksi pienviljelijät, luomuviljelijät ja viljelijät, joiden maatalousmaasta suuri osa on nurmea.
See https://ec.europa.eu/agriculture/direct-support/greening_en. 
Ks. https://ec.europa.eu/agriculture/direct-support/greening_fi Ks.
See Special Report No 21/2017 “Greening: a more complex income support scheme, not yet environmentally effective”, paragraphs 26 to 57. 
Erityiskertomus nro 21/2017 – ”Viherryttäminen: monimutkaisempi tulotukijärjestelmä ei ole vielä ympäristön kannalta vaikuttava”, kohdat 26–57.
Commission’s Green Direct Payments report, 2018, based on 2015 data. 
Komission raportti viherryttämistuesta, 2018; perustuu vuoden 2015 tietoihin.
The land covered by greening obligations might even be lower because, even if such obligations would only apply to a single parcel, irrespective of its size, the area of the whole farm would still be included in the indicator. 32 
Viherryttämisvelvoitteiden kattama maa-ala voi olla jopa pienempi, koska jopa niissä tapauksissa, joissa velvoitteet koskisivat vain yhtä ainoata lohkoa lohkon koosta riippumatta, kyseessä olevan maatilan koko pinta-ala laskettaisiin silti mukaan indikaattoriin. 34
We looked at five national RDPs, and two regional RDPs 65. 
kehittämisohjelmaa ja kahta alueellista maaseudun kehittämisohjelmaa65.
Out of these: • all RDPs included measures66 which can contribute to combating desertification and land degradation, such as agri-environment and climate measures, aid for areas with natural constraints, forestry measures, or irrigation investments; • only one RDP included a specific package against desertification, but it was poorly designed (see Box 3). 
Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi maatalouden ympäristötoimenpiteet ja ilmastotoimenpiteet, luonnonhaitta-alueille tarkoitetut tuet, metsätalouden toimenpiteet tai investoinnit kasteluun. • Vain yksi maaseudun kehittämisohjelma sisälsi erityisen aavikoitumista koskevan paketin, mutta se oli heikosti suunniteltu (ks. laatikko 3).
33 Box 3 – Example of ineffective measure to address desertification The2014-2020 RomanianRuralDevelopmentProgrammecontainsanagri-environmentpackage aimed specifically at addressing desertification issues in Romania. 
35 Laatikko 3 – Esimerkki tehottomasta aavikoitumisen torjuntatoimenpiteestä Romanian maaseudun kehittämisohjelma vuosille 2014–2020 sisältää maatalouden ympäristöpaketin, jonka tarkoituksena on nimenomaisesti käsitellä aavikoitumiseen liittyviä ongelmia Romaniassa.
The package is open to farmers in selected areas with a high risk of desertification. 
Paketti on viljelijöiden saatavilla tietyillä alueilla, joilla on suuri aavikoitumisriski.
The amount of the aid is €125 per hectare. 
Tuen määrä on 125 euroa hehtaaria kohden.
To receive it, farmers must commit to planting drought-resistant crops, to practise crop rotation, and to keep tillage to a minimum. 
Tukea saadakseen viljelijöiden on sitouduttava istuttamaan kuivuutta kestäviä viljelykasveja, harjoittamaan viljelykiertoa ja muokkaamaan maata mahdollisimman vähän.
Only farmers with less than 10 hectares of arable land are eligible. 
Tukea voivat saada ainoastaan viljelijät, joilla on alle kymmenen hehtaaria viljelymaata.
The package contains a number of features which might be beneficial for land. 
Paketti sisältää useita ominaisuuksia, joista voi olla hyötyä maaperälle.
However, it has been poorly designed. 
Se on kuitenkin suunniteltu heikosti.
The amount of aid available does not provide a sufficient financial justification for such farmers with less than 10 hectares to comply with the demanding requirements of the measure. 
Saatavilla olevan tuen määrä ei tarjoa riittävää taloudellista perustetta tällaisille viljelijöille, joilla on alle kymmenen hehtaaria viljelymaata, jotta heidän kannattaisi noudattaa toimenpiteen tiukkoja vaatimuksia.
As a result, no eligible beneficiaries applied for the desertification package, and no payments were made. 
Tämän seurauksena aavikoitumispakettia ei hakenut yksikään tukeen oikeutettu hakija eikä maksuja suoritettu.
65 66 67 possible result indicators 68 and impact indicators for soil protection, for Member States’ reporting. 
Lisäksi ehdotuksessa määritellään mahdollisia maaperän suojelua koskevia tulosindikaattoreita68 ja vaikutusindikaattoreita jäsenvaltioiden raportointia varten.
These proposed features of the new CAP have the potential to provide improved incentives for farmers to take appropriate care of soil in the EU. These proposals are still under discussion. 
Uuden yhteisen maatalouspolitiikan ehdotetuilla ominaisuuksilla on potentiaalia tarjota parempia kannustimia viljelijöille, jotta he voivat huolehtia tarkoituksenmukaisesti maaperän suojelusta EU:ssa.
It is therefore too early to assess how the proposed arrangements might work in practice. 
Näin ollen toistaiseksi on liian aikaista arvioida, miten ehdotetut järjestelyt toimisivat käytännössä.
The 2013 EU strategy on adaptation to climate change recognises the importance of combating desertification as one of the climate change adaptation actions to be supported. 
Vuoden 2013 EU:n strategiassa ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi tunnustetaan aavikoitumisen torjumisen merkitys yhtenä tuettavista ilmastonmuutokseen sopeutumistoimista.
Member States are encouraged to develop their own national strategies. 
Jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan omia kansallisia strategioita.