natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, as the 5EAP makes clear, ‘Policies which are designed to promote economic development are doomed to eventual failure if they do not include the environmental dimension as an integral component... . 
Viidennessä ympäristöohjelmassa kuitenkin todetaan seuraavaa: Sellaiset politiikat, joiden tarkoituksena on edistää taloudellista kehitystä, tulevat lopulta väistämättä epäon-nistumaan, jos niihin ei oteta mukaan erottamattomana osana ympäristöön liittyvää ulottuvuutta...
Planet Earth requires certain types of “investments” in order to maintain itself as a healthy ecosystem and to ensure long-term, sustainable, economic growth’ (2). 
Säilyäkseen terveenä ekosys-teeminä maapallo tarvitsee tietyntyyppisiä ”investointeja”, ja niiden avulla taataan kestävä taloudellinen kehitys pitkällä aikavälillä (2).
The 5EAP set out a comprehensive indictment of contemporary agricultural practices, and concluded that ‘farming practices in many regions of the Community have led to over exploitation and degradation of the natural resources on which agriculture itself ultimately depends: soil, water and air... . 
Viidennessä ympäristöohjelmassa esitettiin kattava moitelista, joka koski nykyisiä maatalouskäytäntöjä, ja siinä todetaan, että useilla yhteisön alueilla viljelykäytännöt ovat johtaneet luonnonvarojen — maaperän, veden ja ilman, joista maatalous on itsekin lopulta riippuvainen — liialliseen hyödyntämiseen ja pilaantumiseen.
Given all of these circumstances, it is not only environmentally desirable, but it also makes sound agricultural and economic sense to seek to strike a more sustainable balance between agricultural activity and the natural resources of the environment.’ 
Kun kaikki nämä näkökohdat otetaan huomioon, on paitsi ympäristön kannalta toivottavaa, myös taloudellisesti ja maatalouden näkökulmasta järkevää pyrkiä löytämään kestävämpi ratkaisu maataloustoiminnan ja luonnonvarojen välisen tasapainon saavuttamiseksi (3).
(3) To achieve this, the 5EAP set out a range of medium-term and long-term goals for 1 () European Environment Agency, ‘Europe’s Environment: the Second 2 Assessment’, Copenhagen, 1998, p. 242. 
Kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi viidennessä ympäristöohjelmassa vahvistettiin yhteisöpolitiikoille joukko keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteita ja yksilöitiin, miten ne 1 () Euroopan ympäristökeskus: ”Euroopan ympäristö: toinen arviointi”, oli tarkoitus saavuttaa ja kenen tulisi olla niistä vastuussa (ks. liite I).
At the same time as the 5EAP was being agreed, a major reform of the CAP was being implemented under the chairmanship of the then EU Agriculture Commissioner, Ray Mac Sharry. 
Samaan aikaan kuin viidettä ympäristöohjelmaa laadittiin, oli tekeillä myös yhteisen maatalouspolitiikan laajamittainen uudistus, jota johti silloinen EU:n maatalousasioista vastaava komission jäsen Ray Mac Sharry.
The reform, although primarily prompted by overproduction and an increasing burden of expenditure, was expected, together with the Nitrates Directive of 1991, to remedy some of the environmental problems created by inappropriate intensification of agricultural production. 
Vaikka uudistuksen taustalla olivat pääosin maatalouden ylituotanto ja kasvavat talousarviomenot, sen odotettiin yhdessä vuoden 1991 nitraattidirektiivin kanssa tuovan parannuksia myös joihinkin niistä ympäristöongelmista, joita maataloustuotannon epäasianmukainen voimaperäistäminen oli ai-heuttanut.
It made two groups of changes to the CAP which were of environmental significance: firstly, price support was lowered in the common organisations of the market (COMs) for arable crops and livestock; and secondly, new environment-oriented ‘accompanying measures’ were introduced. 
Uudistukseen liittyi kahdenlaisia yhteiseen maatalouspolitiikkaan kohdistuvia muutoksia, joilla oli merkitystä ympäristön kannalta: ensinnäkin peltokasveja ja kotieläimiä koskevissa yhteisissä markkinajärjestelyissä alennettiin hintatukea ja toiseksi otettiin käyttöön uusia ympäristöpainotteisia ”liitännäis-toimenpiteitä”.
The more recent Agenda 2000 reform has introduced yet further changes to the CAP which have continued this trend towards prioritising the environment within agriculture policy. 
Tuoreemmassa ”Agenda 2000” -uudistuksessa yhteiseen maatalouspolitiikkaan on tehty vielä uusia muutoksia, jotka ovat ympäristöä suosivan maatalouspolitiikan suuntauksen mukaisia.
As the Berlin European Council of 24 and 25 March 1999 concluded, ‘the content of this reform will ensure that agriculture is multifunctional, sustainable, competitive and spread throughout Europe, including regions with specific problems, that it is capable for maintaining the countryside, conserving nature and making a key contribution to the vitality of rural life, and that it responds to consumer concerns and demands as regards food quality and safety, environmental protection and the safeguarding of animal welfare’ (4). 
Berliinissä 24.–25. maaliskuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä todetaan seuraavaa: ”Tämän uudistuksen sisältö takaa sen, että maatalous on monitoiminnallista, kestävää, kilpailukykyistä ja että sitä harjoitetaan kaikkialla Euroopassa, mukaan lukien alueilla, joilla on erityisiä vaikeuksia; tällaisessa maataloudessa voidaan lisäksi säilyttää maaseutua, suojella luontoa ja sillä voidaan edistää olennaisesti maaseudun elinkelpoi-suutta; tällainen maatalous vastaa kuluttajien huolenaiheisiin ja vaatimuksiin, jotka koskevat elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta, ympäristönsuojelua ja eläinten hyvinvoinnin vaalimista” (4).
The EEA commented that ‘Agenda 2000 reforms promise to further the current progress in this area... . 
Euroopan ympäristökeskus totesi, että Agenda 2000:n uudistukset lupaavat jatkoa nykyiselle edistykselle tällä alalla.
Overall, progress towards internalisation in agriculture is moving in the right direction by reducing environmentally damaging subsidies and introducing economic instruments, but at a slow pace’ (5). 
Yleisesti ottaen ympäristönäkökohtien sisällyttämisessä maatalouteen edetään oikealla tavalla vähentämällä ympäristölle haitallisia tukia ja ottamalla käyttöön taloudellisia instrumentteja, mutta edistys on hidasta (5).
However, the Agency also states: ‘the agricultural sector is still rich in market distortions which encourage harmful agricultural practices .... integration with a real and large scale effect on the environment has yet still to be realised’ (6) (see Annex II for excerpts from the Agency’s report on the state of the European environment). 
Ympäristökeskus kuitenkin toteaa myös, että maataloussektorilla esiintyy yhä runsaasti markkinavääristymiä, jotka edistävät haitallisia maatalouskäytäntöjä. Yhdentymistä, jolla olisi todellinen ja laajamittainen vaikutus ympäristöön, ei vieläkään ole tapahtunut (6) (ks. liite II, jossa on otteita Euroopan ympäristön tilaa koskevasta ympäristökeskuksen raportista).
This report analyses the environmental significance of the policy changes made to the COMs by the 1992 reform of the CAP (see paragraphs 10 to 31). 
Tässä kertomuksessa analysoidaan niiden muutosten ympäristövaikutuksia, jotka yhteisiin markkinajärjestelyihin tehtiin yhteisen maatalouspolitiikan vuoden 1992 uudistuksessa (ks. kohdat 10—31).
It also analyses the significance of the (4) Presidency conclusions, Berlin European Council, 24 and 25 March 5 1999, paragraph 20, quoted in ‘Bulletin Quotidien Europe’, 27.3.1999. () European Environment Agency, ‘Environment in the EU at the turn 6 of the century’, Copenhagen, 1999, p. 
Kertomuksessa tarkastellaan myös niiden (4) Puheenjohtajavaltion päätelmät, Berliinin Eurooppa-neuvosto, 24.–25.3.1999, kohta 20, lainattu myös julkaisussa ”Bulletin Quoti-5 dien Europe”, 27.3.1999. () Euroopan ympäristökeskus: ”Ympäristö Euroopan unionissa vuosisa-6 dan vaihteessa”, Kööpenhamina 1999, s.
For this audit, the Court, supported by external specialists, examined Member States’ programmes and evaluations, specialist research literature, reports produced by the Community’s European Environment Agency (EEA), works of the international Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD), reports of the Commission, and studies by external environmental experts conducted on behalf of the Commission, as well as the results of the Court’s own previous sound financial management and Statement of Assurance audits. 
Ulkopuoliset asiantuntijat avustivat tilintarkastustuomioistuinta tässä tarkastuksessa, ja tarkastuksen yhteydessä perehdyttiin jäsenvaltioiden ohjelmiin ja arviointeihin, alan tieteelliseen kirjallisuuteen, yhteisöön kuuluvan Euroopan ympäristökeskuksen raportteihin, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n julkaisuihin, komission kertomuksiin, ulkopuolisten ympäristöalan asiantuntijoiden komission lukuun tekemiin tutkimuksiin sekä tilintarkastustuomioistuimen omien aiempien, varainhoidon moitteettomuutta ja tarkastuslausumaa koskevien tarkastusten tuloksiin.
In terms of fieldwork, a series of audit visits to the Commission, EEA, OECD, Germany, Spain, France, Italy, Portugal, Austria and Finland were undertaken in order to verify the implementation of the accompanying measures on the spot and to cross-check information gathered from other sources. 
Kenttätyönä tehtiin tarkastuskäyntejä komissioon, Euroopan ympäristökeskukseen, OECD:hen, Saksaan, Espanjaan, Ranskaan, Italiaan, Portugaliin, Itävaltaan ja Suomeen ”liitännäistoimenpiteiden” täytäntöönpanon paikalla tapahtuvaa tarkastamista ja muista lähteistä saadun aineiston ristiintarkastusta varten.
In addition, the results of parallel audits by the National Audit Institutions of Denmark, Finland, Netherlands, Sweden and the United Kingdom were taken into account. 
Huomioon otettiin lisäksi kansallisten tarkastuselinten samaa aihetta koskevat tarkastukset Alankomaissa, Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
An analysis of EAGGF Guarantee expenditure is shown at Table 2. 
Selvitys EMOTR:n tukiosaston menoista on taulukossa 2.
This analysis reveals a steady increase, in both absolute and relative terms, of the budget share for the environment-oriented accompanying measures. 
Selvityksestä käy ilmi, että talousarviosta rahoitettujen, ympäristö-painotteisiin liitännäistoimenpiteisiin liittyvien menojen osuus on kasvanut jatkuvasti sekä absoluuttisesti että suhteellisesti katsottuna.
Five years after the reform and the 5EAP, they represent 4,5 % of total EAGGF-Guarantee expenditure, notwithstanding the co-financing burden on the Member States, which can be up to 50 % of total expenditure. 
Kyseisten menojen osuus oli viisi vuotta uudistuksen ja viidennen ympäristöohjelman jälkeen 4,5 prosenttia kaikista EMOTR:n tukiosaston menoista, ja tämän lisäksi on otettava huomioon jäsenvaltioiden suoritettavaksi jäävä rahoitusosuus, joka voi olla jopa 50 prosenttia kokonaismenoista.
Further EU resources within the main COMs, the Structural Funds and other Community initiatives also affect the environmental performance of agriculture but their cost cannot be quantified since the part devoted to agri-environment is not identified as such in the Commission’s various management accounting systems. 
Maatalouden ympäristötoimintaan annetaan rahoitusta myös muista EU-lähteistä — keskeisistä yhteisistä markkinajärjestelyistä, rakennerahastoista ja muista yhteisöaloitteista — mutta niiden yhteismäärää ei ole mahdollista saada selville, koska maatalouden ympäristötoimiin kohdennettu osuus ei käy erikseen ilmi komission eri kirjanpitojärjestelmistä.
Expenditure entered between 16 October and 15 October of the following year. 
Menot kirjataan 16. lokakuuta ja 15. lokakuuta väliseltä ajalta aina seuraavaan vuoteen.
(2) Excluding expenditure against carry-overs from the previous financial year. 
(2) Lukuun ottamatta menoja, jotka on suoritettu edelliseltä varainhoitovuodelta siirretyistä määrärahoista.
(3) Includes expenditure on ‘early retirement’ (Regulation (EEC) No 2079/92) and ‘former systems’ accompanying measures, with exception of 1993. 
(3) Mukaan lukien varhaiseläkkeisiin (asetus (ETY) N:o 2079/92) ja ”entisten järjestelmien” liitännäistoimenpiteisiin liittyvät menot; ei kuitenkaan vuodelta 1993.
Source: Financial reports EAGGF, 1993 to 1997. 
Lähde: EMOTR:n rahoituskertomukset 1993–1997.
8.12.2000 EN Official Journal of the European Communities C 353/7 intensive production using large amounts of agro-chemicals (1). 
8.12.2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 353/7 YHTEISTEN MARKKINAJÄRJESTELYIDEN YMPÄRISTÖVAIKUTUKSET VUODEN 1992 JÄLKEEN Peltokasvit 10.
However, these were counterbalanced by other factors. 
Muut tekijät vähensivät kuitenkin näiden muutosten tehokkuutta.
The anticipated effect of institutional price reductions on internal market prices was undermined by an unexpected rise in the world market prices of cereals. 
Virallisten hintojen alennusten odotettua vaikutusta sisä-markkinahintoihin heikensi viljan maailmanmarkkinahintojen odottamaton nousu.
In some Member States, the green ecu-exchange rates fixed within the agrimonetary system reinforced the upholding of prices. 
Joissakin jäsenvaltioissa maatalouden valuut-tajärjestelmässä vahvistetut ecun vihreät muuntokurssit tukivat hintojen säilyttämistä ennallaan.
Farmers in Greece, Spain, Italy and the United Kingdom consequently experienced notable real increases in prices between 1992 and 1995, leaving aside any increase in costs of imported inputs (see Table 3). 
Kreikassa, Espanjassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa viljelijät kokivat näin ollen hintojen merkittävän reaalinousun vuosina 1992–1995, kun ei oteta huomioon tuotujen tuotantopanosten mahdollisia hinnannousuja (ks. taulukko 3).
The Community’s failure to counteract this evolution meant the reform did not have a sustained, significant impact on farmers’ use of artificial fertilisers, as the Commission has since noted: ‘a closer look at the data shows that although nitrogen fertiliser use decreased between 1985 and 1995 in the EU-15, both in terms of volume and in application rate (kilograms per hectare), the major decrease in application rate occurred between 1989 and 1992’ (2). 
Koska yhteisö ei onnistunut torjumaan tätä kehitystä, uudistuksella ei saatu aikaan pysyvää ja merkittävää vaikutusta keinolannoitteiden käyttöön viljelijöiden keskuudessa. Kuten komissio on sittemmin todennut, tietoja lähemmin tarkasteltaessa käy ilmi, että vaikka typpilannoitteiden käyttö väheni niin määrällisesti kuin käyttöasteeltaankin (kg/ha) viidentoista jäsenvaltion EU:ssa vuosina 1985–1995, merkittävin väheneminen käyttöasteessa tapahtui vuosina 1989–1992 (2).
Since then, the quantity used has remained rather stable (see Table 1). 
Tämän jälkeen käytetty määrä on pysynyt melko vakaana (ks. taulukko 1).
In its report the EEA even identifies a gradual increase in nitrogenous fertiliser usage after 1992 (3). 
Euroopan ympäristökeskus toteaa kertomuksessaan jopa, että typpilannoitteiden käyttö on vähitellen lisääntynyt vuodesta 1992 lähtien (3).
Trends in market prices for arable crops in selected Member States, 1992 to 1995 The table below demonstrates that in some Member States, market prices for arable crops increased between 1992 and 1995. 
Taulukko 3 Peltokasvien markkinahintojen kehitys tietyissä jäsenvaltioissa vuosina 1992–1995 Alla oleva taulukko osoittaa, että joissakin jäsenvaltioissa peltokasvien markkinahinnat nousivat vuosina 1992–1995.
The figures shown are market values per tonne, expressed in the national currencies of Greece (drachma), Spain (peseta), Ireland (pound), Italy (lira) and the United Kingdom (pound sterling). 
Esitetyt luvut ovat markkina-arvoja tonnilta, ilmaistuna Kreikan (drakma), Espanjan (peseta), Irlannin (punta), Italian (liira) ja Yhdistyneen kuningaskunnan (punta) kansallisina valuuttoina.
In some cases, market prices continued to rise after 1995; for example in Greece the price of barley increased to GRD 52 680 in 1996 and GRD 52 970 in 1997. 
Joissakin tapauksissa markkinahintojen nousu jatkui vuoden 1995 jälkeen, esimerkiksi Kreikassa ohran hinta nousi 52 680 drakmaan vuonna 1996 ja 52 970 drakmaan vuonna 1997.
11. 15. 
Italia Yhdistynyt kuningaskunta Kreikka Espanja Irlanti Italia Kreikka Espanja Italia Kreikka Espanja Italia Yhdistynyt kuningaskunta Kreikka Espanja Irlanti 110 1992 1993 42 430 22 080 101 310 000 121 43 880 26 770 109 336 000 43 330 21 270 398 000 39 000 22 850 295 000 114 50 000 23 650 110 390 000 129 44 120 29 070 318 000 1994 42510 22 050 90 307 000 114 46710 26 870 92 315 000 38 860 25 820 317 000 38100 22 730 280 000 106 70 490 22210 83 360 000 106 40740 26 870 304 000 1995 49 740 24 820 112 342 000 120 53 000 28 320 115 354 000 52 460 29 280 380 000 42 210 24 180 300 000 106 57 110 26 010 99 390 000 101 52 890 27 930 360 000 Nousu (%) 1992–1995 20 11 4 21 3 25 6 6 15 12 2 0 7 1 12 – 10 20 11 – 10 10 – 14 22 7 18 Ohra Vehnä Durumvehnä Ruis Kaura Maissi Lähde: Eurostatin tiedot. Kreikka Espanja Irlanti 108 41 370 22 430 282 000 117 42 490 26 750 109 308 000 47 010 28 600 379 000 39 620 23 920 267 000 118 Italia Yhdistynyt kuningaskunta Kreikka Espanja Italia 355 000 118 43 220 26 130 305 000 47 710 23 330 (1) Euroopan komissio, KOM(91) 258, 11.7.1991, s. 15.
(2) Eurostat and European Commission, ‘Agriculture, Environment, Rural Development: Facts and Figures — A challenge for Agriculture’, July 3 1999, Chapter ‘Nitrogen in agriculture’, p. 
(2) Eurostat ja Euroopan komissio: ”Agriculture, Environment, Rural Development: Facts and Figures — A Challenge for Agriculture”, hei-3 näkuu 1999, luku ”Nitrogen in Agriculture”, s.
C 353/8 EN Official Journal of the European Communities 8.12.2000 12. 
C 353/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8.12.2000 12.
Similarly, the total weight of pesticides used in the European Union declined steadily until 1995, but it increased again in 1996. 
EU:n alueella käytettyjen torjunta-aineiden kokonaismäärä väheni myös tasaisesti vuoteen 1995 saakka, kunnes se alkoi uudestaan kasvaa vuonna 1996.
Indeed, where significant local reductions have been achieved, it often appears due to autonomous initiatives taken by Member States. 
Kun jossakin on saatu aikaan merkittävää laskua paikallisesti, on usein kysymys jäsenvaltioiden itsenäisistä aloitteista.
Denmark’s Pesticide Action Programme, introduced in 1987 and concentrating on training of farmers in the proper use of pesticides (1), is an example of such an initiative. 
Esimerkki tällaisesta aloitteesta on Tanskan torjunta-aineisiin liittyvä ohjelma, joka aloitettiin vuonna 1987 ja jonka keskeisenä teemana on viljelijöiden kouluttaminen oikean-laiseen torjunta-aineiden käyttöön (1).
Similar programmes operate in Finland, the Netherlands, and in Sweden. 
Samankaltaisia ohjelmia on käynnissä myös Suomessa, Alankomaissa ja Ruotsissa.
Furthermore, in these Member States the introduction of pesticide taxes has dramatically reduced consumption. 
Lisäksi näissä jäsenvaltioissa torjunta-aineveron käyttöönotto on vähentänyt kyseisten aineiden käyttöä huomattavasti.
Because higher compensatory payments were paid for irrigated farmland than for non-irrigated farmland, farmers were given an incentive to use water. 
Koska kastelluilta viljelyalueilta maksettiin suurempia korvauksia kuin kastelemattomilta viljelyalueilta, viljelijöitä kannustettiin tällä tavoin veden käyttöön.
The irrigated area of the European Union rose by 123 000 ha per annum in the 1990s (2). 
EU:n kasteltu maa-ala on 1990-luvulla kasvanut 123 000 hehtaarilla vuosittain (2).
The EEA has noted that ‘Agriculture is the largest consumer of water in southern Europe, and this is increasing’ (3). 
Euroopan ympäristökeskus on todennut, että maatalous on Etelä-Euroopan suurin vedenkuluttaja ja että veden kulutus on kasvussa (3).
It also states that overall water abstraction in the European Union is, on average, 21 % of renewable water resources and declares this as a sustainable level. 
Ympäristökeskus toteaa myös, että EU-maat hyödyntävät vuosittain keskimäärin 21 prosenttia uudistuvista vesivaroistaan, ja pitää tätä kestävänä tasona.
In many locations in southern Europe, water use by agriculture is unsustainably high: for example, in certain regions of Spain ‘irrigation and water management constitute one of the greatest threats to nature conservation’ (4). 
Monin paikoin eteläisessä Euroopassa maatalouden vedenotto on kuitenkin kestämättömän korkealla tasolla: esimerkiksi joillakin Espanjan alueilla kastelu ja vedenkäyttö ovat yksi suurimmista uhkista luonnon säilymi-selle (4).
Furthermore, irrigation is often accompanied by intensification i.e. higher use of fertilisers and pesticides (5). 
Kastelun lisäksi yleensä samoilla alueilla harjoitetaan voimaperäistä maataloutta, toisin sanoen lannoitteita ja torjunta-aineita käytetään runsaasti (5).
Maize production, encouraged by higher compensatory payments than is paid for other cereals, is also often environmentally negative, since it requires more water and agro-chemicals than the cereals it replaces. 
Maissintuotanto, johon kannustetaan maksamalla siitä suurempia korvauksia kuin muusta viljasta, on usein ympäristön kannalta haitallista. Maissi tarvitsee enemmän vettä ja maatalouskemikaaleja kuin viljat, joiden sijasta sitä kasvatetaan.
Maize production is concentrated in the south of Europe, where water resources are scarce and nitrate pollution problems are growing, albeit they are still below the EU average. 
Maissintuotanto on keskittynyt Etelä-Eurooppaan, missä vesivarat ovat vähäiset ja nitraattien aiheuttamat saastumisongelmat lisääntyvät koko ajan, joskin ne alittavat yhä EU:n keskitason.
The reform also introduced high aid rates for sunflowers and durum wheat, which has encouraged production of these crops. 
Uudistuksen yhteydessä auringonkukalle ja durumvehnälle maksettavat korvaukset nostettiin korkealle tasolle, mikä on kannustanut näiden satokasvien viljelyä.
However, sunflower cultivation causes nitrate leaching problems, because the soil is left bare for much of the season — 250 days per annum, compared with the average of 144 days per annum for other crops (6). 
Auringonkukan viljely aiheuttaa kuitenkin nitraattien huuhtoutumiseen liittyviä ongelmia, koska maa jätetään paljaaksi huomattavan pitkäksi ajaksi — 250 päiväksi vuodessa, kun muiden satokasvien osalta maa on paljaana keskimäärin 144 päivää vuodessa (6).
With regard to durum wheat, the high rate of support paid for cultivation, and the continuous expansion of the (1) See in particular A. J. Oskam, R. Vijftigschild and C. Graveland, ‘Additional EU Policy Instruments for Plant Protection Products’, Wagenin-2 gen Pers Wageningen, 1998. () Eurostat and European Commission, ‘Agriculture, Environment, Rural Development: Facts and Figures — A Challenge for Agriculture’, July 1999, chapter ‘Water and agriculture: contribution to an analysis of a 3 critical but difficult relationship’, p. 
Durumvehnän viljelystä maksettavien korvausten korkea taso ja tämän korvauksen (1) Ks. erityisesti A. J. Oskam, R. Vijftigschild ja C. Graveland ”Additional EU Policy Instruments for Plant Protection Products”, Wageningen 2 Pers, Wageningen 1998. () Eurostat ja Euroopan komissio: ”Agriculture, Environment, Rural Development: Facts and Figures — A Challenge for Agriculture”, heinäkuu 1999, luku ”Water and agriculture: contribution to an analysis 3 of a critical but difficult relationship”, s.
4 of 9. () European Environment Agency, ‘Environment in the EU, at the turn 4 of the century’, Copenhagen 1999, p. 
4/9. () Euroopan ympäristökeskus: ”Environment in the EU at the turn of the 4 century”, Kööpenhamina 1999, s.
407. () BirdLife International, ‘Economic appraisal and EU funds’, Sandy, Bed-5 fordshire, UK, 1994, p. 
407. () BirdLife International: ”Economic Appraisal and EU funds”, Sandy, 5 Bedfordshire, UK, 1994, s.
3. () G. Tucker, ‘Priorities for bird conservation in Europe: the importance of the farmed landscape’, quoted in ‘Farming and birds in Europe’, 6 1997, p. 
3. () G. Tucker ”Priorities for bird conservation in Europe: the importance of the farmed landscape”, lainattu julkaisussa ”Farming and birds in 6 Europe”, 1997, s.