natgillin/translations-raw huggingface dataset:
22 article7ofregulation(Ec) no 1164/94 and article 29 of regulation (Ec) no 1260/1999. 
22 asetuksen (Ey) N:o 1164/1994 7 artikla ja asetuksen (Ey) 1260/1999 29 artikla.
33 box 8 ExamPlEs of loW ratE of usE of InfrastructurE duE to lack of coordInatIon bEtWEEn authorItIEs one regional authority promoted the renovation of the water main for a supply system delivering bulk water to several municipalities and co-financed by the Erdf. at the same time, the main municipality involved built a desalination plant, which was also co-financed by the Erdf. the water main was only used at a rate of 58 % in the first year of operation. a decision was taken to discontinue the desalination plant in May 2010, only four years after commissioning. 
33 laatIKKo 8 eSImerKKeJä InfraStruKtuurIn heIKoSta KäyttöaSteeSta, JonKa Syynä on VIranomaISten VälISen KoordInoInnIn puute Eräs alueviranomainen tuki vesijohdon peruskorjausta; vesijohto kuului yleiseen vesihuoltojärjestelmään, joka toimitti vettä moniin kuntiin. hanke sai EaKr:n osarahoitusta. Samaan aikaan järjestelmän piiriin kuulunut suurin kunta rakensi suolanpoistolaitoksen, jolle myös myönnettiin EaKr:n rahoitusta. vesi-putken käyttöaste oli ensimmäisenä toimintavuotena vain 58 prosenttia.
In another Member state, a new bulk water supply system was promoted by a state-owned company and co-financed by the cf. however, the municipalities to be supplied by this system required their local infrastructures to be incorporated into the system. 
Suolanpoistolaitoksen toiminta päätettiin keskeyttää toukokuussa 2010, kun käyttöönotosta oli kulunut vain neljä vuotta. toisessa jäsenvaltiossa valtionyhtiö tuki uutta yleistä vesihuoltojärjestelmää, jolle myönnettiin osarahoitusta koheesiorahastosta.
Moreover, in the end, the largest municipality refused to be supplied by the new system. as a result, the rate of use of the co-financed infrastructure is currently less than 25 %. special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
Kunnat, joille järjestelmän oli tarkoitus toimittaa vettä, vaativat kuitenkin paikallisten infrastruktuuriensa liittämistä osaksi järjestelmää. lisäksi suurin kunta kieltäytyi lopulta ottamasta vastaan uudella järjestelmällä toimitettua vettä. tämän seurauksena osarahoitetun infrastruktuurin käyttöaste on tällä hetkellä alle 25 prosenttia.
61. for all cf projects and Erdf major projects examined, the grant applications presented to the commission by Member states (see paragraph 8) included a financial cost-benefit analysis (cba). all the applications requested assistance on the basis of the financing gap rate resulting from the cba23. the EU contribution varied from 40 % to 85 % of the total eligible costs of the project. 
61. Kaikissa tarkastuksen kohteena olleissa koheesiorahaston hankkeissa ja EaKr:n suurhankkeissa jäsenvaltioiden komissiolle esittämät tukihakemukset (ks. kohta 8) sisälsivät taloudellisen kustannus-hyötyanalyysin.
62. for the other Erdf projects examined (not submitted for individual grant approvals to the commission), only greece and portugal requested that a cba be provided by the project promoters as part of the documentation accompanying the applications. however, the co-financing rate was determined irrespective of the cbas. 
62. muiden tarkastuskohteena olleiden EaKr:n hankkeiden (joiden yksittäisiä tukihakemuksia ei toimitettu komission hyväksyt-täväksi) kohdalla vain Kreikka ja portugali pyysivät hankkeen edistäjiä toimittamaan kustannus-hyötyanalyysin hakemuksiin liitettävän asiakirja-aineiston mukana.
In most cases the projects were awarded the maximum co-financing rate granted to the operational programme measure in which they were included. the grant rate for these projects varied from 40 % to 80 % of the total eligible costs. 
Kustannus-hyötyanalyysit eivät kuitenkaan vaikuttaneet osarahoitusasteeseen. useimmissa tapauksissa hankkeille myönnettiin suurin mahdollinen osarahoitusosuus; määrä suunnattiin sille toimenpideohjelman toimenpiteelle, johon hankkeet sisältyivät. Näille hankkeille myönnetyn tuen osuus oli 40–80 prosenttia kaikista tukikelpoisista kustannuksista.
63. during the audit, the court found significant weaknesses in the financial analyses provided in support to Member states’ grant applications24. (a) In four of the 11 cbas provided to the commission, contrary to the rules of the financing gap method, depreciation had been included in the calculation of operational expenditure. as a result, in two cases, the grant rate was set at around twice the level it should have been, and in the two other cases, at about 50 % above that level. (b) In most of the cases where projects form part of a wider water supply system, no overview of the overall system was provided although this was necessary for the financial evaluation of the part presented for co-financing. 
63. tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastuksessaan huomattavia puutteita jäsenvaltioiden tukihakemusten ohessa toimitetuissa rahoitusanalyyseissa24: a) Komissiolle toimitetuista 11 kustannus-hyötyanalyysistä neljässä toimintamenoja koskevaan laskelmaan oli sisällytetty poistokustannuksia; menettely on rahoitusvajemenetelmän sääntöjen vastainen. tämän seurauksena kahdessa tapauksessa tukimäärä oli noin kaksi kertaa korkeampi kuin sen olisi pitänyt olla, ja kahdessa muussa tapauksessa se oli noin 50 prosenttia asianmukaista tasoa korkeampi. b) useimmissa tapauksissa, joissa infrastruktuurit olivat osa laajempaa vesihuoltojärjestelmää, koko järjestelmään ei kohdistettu yleiskatsausta, vaikka osarahoitettavaksi esitetyn osan taloudellinen arviointi olisi sitä edellyttänyt. lisäksi analyyseissa käytetyt toimintakustannukset ja tulot oli määritetty suhteessa laajempiin vesihuoltojärjestelmiin, joihin osarahoitetut hankkeet kuuluivat. vain yhdessä tapauksessa olettamukset perustuivat todellisiin tietoihin vesihuoltojärjestelmästä. c) osa kustannus-hyötyanalyyseissa ilmoitetuista luvuista oli epärealistisia: esimerkiksi lähes kaikissa tapauksissa määrät ja hinnat ilmoitettiin muuttumattomina. Komissio ei myöskään arvioinut kustannus-hyötyanalyyseissa esitettyjen käyttökustannusarvioiden luotettavuutta.
23 Except in two projects submitted before 1999 for which the financing gap method was not applicable. 
23 lukuun ottamatta kahta hanketta, joita koskevat hakemukset toimitettiin ennen vuotta 1999 ja joihin rahoitusvajemenetelmää ei sovellettu.
24 this situation has already been highlighted in a previous report of the court; see in particular paragraphs 21 to 34 of special report no 1/2008 concerning the procedures for the preliminary examination and evaluation of major investment projects for the 1994–99 and 2000–06 programme periods. 
24 asia on jo tuotu esiin tilintarkastustuomioistuimen aiemmassa kertomuksessa (ks. erityiskertomus nro 1/2008 ohjelmakausiin 1994–1999 ja 2000–2006 liittyvien suurten investointihankkeiden käsittely-ja jälkiarviointimenettelystä, kohdat 21–34).
34 special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
34 Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
35 ... and doEs not takE suffIcIEnt account of thE abIlIty of thE ProjEcts to GEnEratE rEVEnuE 64. 
35 ... eIKä SIInä oteta rIIttäVäStI huomIoon hanKKeIden KyKyä tuottaa tuloJa 64. vesihuoltoalalla tulot muodostuvat vesimaksuista ja muista eri käyttäjätyyppien suorittamista maksuista.
In the water supply sector, the revenues are tariffs and other charges paid by the various types of user. these revenues have an impact on the rate of community assistance as they contribute towards reducing the financing gap of a project. to assess whether a grant rate is set at a level which avoids over-financing and ensures the efficient use of EU resources, the ability of a project to generate revenues must be taken into account. 
Nämä tulot vaikuttavat yhteisön tukiasteeseen, sillä ne auttavat pienentämään hankkeen rahoitusvajetta. arvioitaessa, onko tuen määrä sopiva ylirahoituksen välttämiseksi ja Eu:n varojen tehokkaan käytön takaamiseksi, on otettava huomioon hankkeen kyky tuottaa tuloja.
In 2000, the commission decided that the rate of assistance should be adjusted to encourage the introduction of charging systems covering the costs of operating, maintaining and replacing infrastructures as well as the costs of pollution abate-ment25. 
Komissio päätti vuonna 2000, että tuen määrää pitäisi mukauttaa siten, että sillä edistettäisiin sellaisten maksujärjestelmien käyttöönottoa, jotka kattavat kaikki infrastruktuurien käytöstä, huollosta ja vaihdosta sekä saasteiden vähentämisestä aiheutuvat kustannukset25.
67. the court’s review of the tariffs for water services also found that: (a) Member states tend to maximise EU financial assistance by keeping tariff levels low. In one case the tariffs had not been updated since the 1990s. there are cases where water tariffs were set by national authorities only after determining the maximum expected amount of EU financial assistance. 
67. vesipalvelumaksuja tarkastaessaan tilintarkastustuomioistuin havaitsi myös seuraavaa: a) jäsenvaltioilla on tapana maksimoida Eu:n taloudellinen tuki pitämällä maksut alhaisina. yhdessä tapauksessa maksuja ei ollut tarkistettu 1990-luvun jälkeen. joissakin tapauksissa kansalliset viranomaiset olivat päättäneet vesimaksuista vasta selvitettyään Eu:n taloudellisen tuen odotettavissa olevan enimmäismäärän.
Under these circumstances, the cbas submitted to the commission justify ex post the amount of the grant expected, instead of determining it as a result of the analysis made; (b) in relative terms, the tariffs set in the areas served by the projects audited account for less than 1 % of the household disposable income. the commission never questioned the potential to recover costs from users as presented in the applications, nor proposed any specific benchmark to assess the appropriateness of the water prices put forward. 
Näin ollen komissiolle toimitetuissa kustannus-hyötyanalyyseissa perusteltiin odotetun tuen määrä jälkikäteen sen sijaan, että se olisi määritelty tehdyn analyysin perusteella. b) alueilla, joihin tarkastetut hankkeet vaikuttivat, maksut vastaavat alle yhden prosentin suhteellista osuutta kotitalouksien käytettävissä olevista tuloista. Komissio ei kyseenalaistanut kertaakaan sitä, oliko kustannukset mahdollista periä käyttäjiltä, kuten hakemuksissa oli esitetty.
Moreover, there appears to be no correlation between the amount of the household income used to pay for water services and the co-financing rate. higher co-financing rates are observed both in areas where the users’ water expenditure is lower in relation to their income, and in areas where this ratio is higher, without any particular justification being given (see Graph 1 and Annex III). 
Komissio ei myöskään esittänyt ehdotettujen vesimaksujen asianmukaisuuden arvioinnin pohjaksi minkäänlaista vertailuarvoa. vaikuttaa myös siltä, ettei osarahoituksen määrä korreloi millään tavalla sen kanssa, miten suuren osan kotitaloudet kuluttavat käytettävissään olevista tuloista vesipalvelumaksuihin. Suuria osarahoitusosuuksia havaittiin sekä alueilla, joilla käyttäjät kuluttivat veteen hyvin pienen osuuden tuloistaan, että alueilla, joilla tämä osuus oli suurempi; tilanteeseen ei ilmaistu mitään erityistä syytä (ks. kaavio 1 ja liite III).
36 special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
36 Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
Water expenditure as % of household income Co-financing rate (%) special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
Vesihuoltomenojen osuus kotitalouksien tuloista (%) Osarahoituksen osuus (%) Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
68. the principle of charging water costs to users is strengthened by the water framework directive, which establishes an obligation regarding cost recovery for water services as an incentive for stimulating sustainable demand by the users. the obligation is due to be applied by 2010. the cost recovery can however be modulated by taking into account various factors such as ‘the social, environmental and economic effect of the recovery as well as the geographic and climatic conditions’ of the regions affected26. In other words, the objective is not necessarily to achieve 100 % cost recovery from users27. 
68. periaate, jonka mukaan vesikustannukset peritään käyttäjiltä, vahvistui vesipuitedirektiivissä. direktiivissä määritettiin vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamisen velvoite, jonka on määrä luoda käyttäjille kannustimet kestävään kysyntään. periaatetta on määrä ryhtyä soveltamaan vuoden 2010 aikana. Kustannusten kattamista voidaan kuitenkin lieventää ottamalla huomioon monia eri tekijöitä, kuten ”kustannusten kattamisen sosiaaliset, ympäristöön kohdistuvat ja taloudelliset vaikutukset samoin kuin kyseisen alueen tai alueiden maantieteelliset olot ja ilmasto-olot”26. toisin sanoen tavoitteena ei ole välttämättä saavuttaa tilannetta, jossa käyttäjät kattavat kustannukset kokonaan27.
More explicit rules were established by the commission in 200628, in accordance with council regulation (Ec) no 1083/2006 on the structural funds29. the new guidance specified that ‘tariffs should at least cover operating and maintenance costs, as well as a significant part of the assets’ depreciation’. an adequate tariff structure should be envisaged to maximise the project’s revenues before public subsidies, while taking affordability into account. a commonly accepted affordability ratio for water supply and sanitation is 4 % of household income30. 
Komissio määritti vuonna 2006 selkeämmät säännöt28 rakennerahastoista annetun neuvoston asetuksen (Ey) N:o 1083/200629 mukaisesti. uusien ohjeiden mukaan olisi pyrittävä tilanteeseen, jossa ”maksut kattavat ainakin käyttö-ja kunnossapitokustannukset sekä huomattavan osan kuoletuksista”. olisi pyrittävä sellaiseen maksurakenteeseen, jossa hankkeen tulot ilman julkisia tukia ovat mahdollisimman suuret, kuitenkin niin, että kohtuullisuus otetaan huomioon. vesi-ja viemärihuollon yleisesti hyväksytty osuus kotitalouksien tuloista on 4 prosenttia30. 70.
70. as regards the new programme period, the four Member states covered by this audit have all set up procedures requiring that proposals for water infrastructures whose total cost is greater than one million euro should provide a financial cba. 
Kaikissa tarkastuksen kohteena olleissa neljässä jäsenvaltiossa on otettu uudella ohjelmakaudella käyttöön menettelyjä, jotka edellyttävät, että kokonaiskustannuksiltaan yli yhden miljoonan euron vesi-infrastruktuureja koskevien ehdotusten täytyy sisältää rahoituksen kustannus-hyötyanalyysi.
In three of the regions visited, the new national procedures require that a specific analysis of water tariff levels should be included in the cbas. however, only in portugal have clear rules been established to determine the amount of the grant, based on how the cost recovery principle is applied by the municipalities concerned. the affordability level for water services has been defined in both relative terms (tariffs as a percentage of household income) and absolute terms (maximum price per m3). 
Kolmella sellaisella alueella, joille tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin, uudet kansalliset menettelyt edellyttävät, että kustannus-hyötyanalyyseihin sisällytetään erityiset vesimaksujen tasoa koskevat analyysit. Silti vain portugalissa on laadittu selvät säännöt, joiden mukaan tuen määrä vahvistetaan siltä pohjalta, miten asianomaiset kunnat noudattavat kustannusten kattamisen periaatetta. portugalissa vesipalvelujen kohtuullinen hintataso on määritetty sekä suhteellisesti (maksujen prosentuaalinen osuus kotitalouksien tuloista) että absoluuttisesti (kuutiometrin enimmäishinta).
26 article 9.1 of the water framework directive (directive 2000/60/Ec). 
26 vesipuitedirektiivin (direktiivi 2000/60/Ey) 9 artiklan 1 kohta.
27 see ‘common implementation strategy for the water framework directive — guidance document no 1’, 2004. 
27 Common implementation strategy for the water framework directive, 2004, ohjeasiakirja nro 1, 2004.
28 European commission, ‘the new programming period 2007–13 — guidance on the methodology for carrying out cost-benefit analyses — working document no4’,8/2006.thisguidancewas prepared according to article 40(e) of regulation (Ec) no 1083/2006. see also ‘guidance note on article 55 of council regulation (Ec) no 1083/2006: revenue generating projects’. 
28 Euroopan komissio, ”uusi ohjelmakausi 2007–2013 – menettelytapoja koskevat valmisteluasiakirjat – Suuntaviivat kustannus-hyötyanalyysien tekemistä varten – valmisteluasiakirja 4”, 8/2006. Suuntaviivat laadittiin asetuksen (Ey ) N:o 1083/2006 40 artiklan e alakohdan mukaisesti. Ks. myös asiakirja Guidance note on Article 55 of Council Regulation (EC) No 1083/2006: Revenue generating projects.
29 see article 55 of council regulation (Ec) no 1083/2006 of 11 july 2006 laying down general provisions on the European regional development fund, the European social fund and the cohesion fund and repealing regulation (Ec) no 1260/1999 (oj l 210, 31.7.2006, p. 
29 Neuvoston asetus (Ey ) N:o 1083/2006, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (Ey) N:o 1260/1999 kumoamisesta (Euvl l 210, 31.7.2006, s.
25). 
25), 55 artikla.
30 a review carried out by the Ebrd presents benchmarks ranging from 2,5%intheUsaupto5%forthe world bank. see fankhauser, s. and s. tepic. 
30 Euroopan jälleenrakennus-ja kehityspankin selonteossa esitellään vertailuarvoja, jotka vaihtelevat yhdysvaltojen 2,5 prosentista maailmanpankin 5 prosenttiin.
2007: ‘can poor consumers pay for energy and water? an affordability analysis for transition countries’. wp no 92, Ebrd 2005. Energy policy. 
Katso Fankhauser, S. ja tepic, S. 2007: ”Can poor consumers pay for energy and water? An affordability analysis for transition countries”valmisteluasiakirja nro 92, Euroopan jälleenrakennus-ja kehityspankki 2005.
35:1038–1049. 
Energy Policy 35: 1 038–1 049.
38 special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
38 Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?
40 rEcommEndatIon 1 (a) the member states should: (i) improve their ex-ante analyses and forecasts of future water needs by taking into account recent and accurate data (in particular by taking into consideration the downward trends in per capita consumption) and improve their inventory and review of all available water resources; (ii) pay greater attention to alternatives to the supply side solutions, for example by taking into account the potential for reducing water losses, taking action on the demand side, implementing measures for the protection of water quality. (b) the commission should: (i) in deciding whether to grant financial support to projects, systematically assess whether all necessary measures for efficient water resource management are implemented in the areas concerned. 
Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla? 40 SuoSItuS nro 1 a) Jäsenvaltioiden pitäisi i) parantaa ennakkoanalyysejaan ja ennusteitaan tulevista vedentarpeista käyttäen tuoreita ja täsmällisiä tietoja (ottaen erityisesti huomioon henkeä kohden lasketun kulutuksen laskusuuntaukset) sekä parantaa inventointiaan ja arviotaan kaikista käytettävissä olevista vesivaroista ii) kiinnittää enemmän huomiota tarjontaa koskeviin vaihtoehtoisiin ratkaisuihin esimerkiksi ottamalla huomioon mahdollisuudet vesihävikin pienentämiseen sekä toteuttamalla kysyntään vaikuttavia toimia ja veden laadun suojelutoimenpiteitä. b) Komission pitäisi i) arvioida taloudellisen tuen myöntämisestä päättäessään järjestelmällisesti, toteutetaanko kyseisillä alueilla kaikki tarvittavat toimenpiteet vesivarojen tehokkaan hallinnan edistämiseksi.
It should also ensure that the effect of these measures is taken into account in the water needs’ forecasts and assessments of alternatives underpinning the projects; (ii) encourage member states’ managing authorities to give due consideration to efficient water resource management in the areas concerned by the water infrastructure co-financed. achIEVEmEnt of aIms 73. the co-financed projects are contributing towards improvements in the water supply to EU citizens in the areas concerned. however, although some projects had been completed several years before the audit took place, they were not in operation because of missing links in the water supply network (see paragraphs 41 to 44). 
Komission pitäisi myös varmistaa, että näiden toimenpiteiden vaikutukset otetaan huomioon vedentarve-ennusteissa sekä hankkeita tukevien vaihtoehtojen arvioinneissa. ii) kannustaa jäsenvaltioiden hallintoviranomaisia kiinnittämään asianmukaisesti huomiota vesivarojen tehokkaaseen hallintaan alueilla, joihin osarahoitettu vesi-infrastruktuuri vaikuttaa. taVoItteIden SaaVuttamInen 73. osarahoitetut hankkeet auttavat parantamaan Eu:n kansalaisten vesihuoltoa asianomaisilla alueilla. vaikka jotkin hankkeet olivatkin päättyneet monta vuotta ennen tarkastuksen toimittamista, niissä rakennetut infrastruktuurit eivät kuitenkaan olleet käytössä vedenjakeluverkoston puuttuvien yhteyksien vuoksi (ks. kohdat 41–44). 74.
74. the current monitoring procedures and tools are only partly useful for informing the commission and the Member states’ managing authorities about the achievements of the projects. where the commission has imposed particular conditions, it has not always adequately checked whether they are implemented (see paragraphs 45 to 48). special report no 9/2010 – Is EU structural measures spending on the supply of water for domestic consumption used to best effect? 
Nykyiset seurantamenettelyt ja -välineet antavat komissiolle ja jäsenvaltioiden hallintoviranomaisille vain osittain hyödyllistä tietoa hankkeiden tuloksista. tapauksissa, joissa komissio oli asettanut lisäehtoja, se ei ollut aina tarkistanut asianmukaisesti, oliko ehtoja noudatettu (ks. kohdat 45–48). Erityiskertomus nro 9/2010 – Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut Eu:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?