natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The topics raised in CSR No 1/2015 (SGP targets; tax collection; the shadow economy; cost‐effectiveness of the healthcare system) were discussed in the ‘Other structural issues’ section of the country report and were therefore unconnected with the IDR. • CSR No 9/2013 to Spain addressed topics (public administration reform; efficiency of the judiciary) not dealt with in the IDR. 
Maakohtaisessa suosituksessa nro 1/2015 esiin otettuja aiheita (vakaus-ja kasvusopimuksen tavoitteet; veronkeruu; harmaa talous; terveydenhuoltojärjestelmän kustannusvaikuttavuus) käsiteltiin maaraportissa muita rakenteellisia kysymyksiä koskevassa osuudessa, joten niiden ja perusteellisen tarkastelun välillä ei ollut yhteyttä. • Espanjalle esitetty maakohtainen suositus nro 9/2013 koski aiheita (julkishallinnon uudistus; oikeuslaitoksen tehokkuus), joita ei käsitelty perusteellisessa tarkastelussa.
CSR No 2/2015 concerned savings bank reforms, an issue to which there was no reference anywhere in the country report. 
Maakohtainen suositus nro 2/2015 koski säästöpankkiuudistuksia; tähän kysymykseen ei viitattu missään kohtaa maaraporttia.
Table 1 indicates the extent to which CSRs are labelled as MIP‐relevant. 
Taulukko 1 osoittaa, miltä osin maakohtaiset suositukset on luokiteltu MIP:n kannalta olennaisiksi.
In 2016, over 80 % of CSRs addressed to Member States affected by imbalances, and all CSRs addressed to Member States with excessive imbalances, were labelled MIP‐relevant. 
Vuonna 2016 yli 80 prosenttia maakohtaisista suosituksista jäsenvaltioille, joissa oli epätasapainoa, ja kaikki maakohtaiset suositukset jäsenvaltioille, joissa epätasapaino oli liiallista, luokiteltiin MIP:n kannalta olennaisiksi.
This over‐labelling of CSRs as MIP‐relevant has weakened the effectiveness and credibility of the MIP. 
usein MIP:n kannalta olennaisiksi, mikä on vähentänyt MIP:n vaikuttavuutta ja uskottavuutta.
The second issue is that the streamlining of MIP‐CSRs and IDRs has further obscured the link between the former and the identified imbalances. 
Toinen ongelma on se, että maakohtaisten MIP-suositusten ja perusteellisten tarkastelujen ”virtaviivaistaminen” on entisestään hämärtänyt maakohtaisten MIP-suositusten ja havaitun epätasapainon välistä yhteyttä.
Streamlining of the CSR process dates back to 2015, after Member States commented that the excessive number and length of CSRs had detracted from their sense of ownership and the effectiveness of implementation. 
Maakohtaisten suositusten prosessia aloitettiin ”virtaviivaistaa” vuonna 2015 sen jälkeen, kun jäsenvaltiot olivat huomauttaneet, että maakohtaisten suositusten liiallinen määrä ja pituus vähensivät niihin sitoutumisen tunnetta ja täytäntöönpanon vaikuttavuutta.
The Commission has since reduced the annual number of MIP‐CSRs. 
Komissio on sittemmin vähentänyt maakohtaisten MIP-suositusten vuotuista määrää.
It has also reduced their average length by around 50 % (see Figure 5). 
Lisäksi sen on lyhentänyt niiden keskimääräistä pituutta noin 50 prosentilla (ks. kaavio 5).
The streamlining was generally viewed positively by EPC members (see Figure k in Annex VI) and by many of the stakeholders we met during information visits. 
Talouspoliittisen komitean jäsenet ja monet tiedonkeruukäyntien aikana tavatut sidosryhmät pitivät ”virtaviivaistamista” yleisesti ottaen myönteisenä (ks. kaavio k liitteessä VI).
However, now that MIP‐CSRs are shorter and worded in more general terms, they do not specifically address the imbalances identified in an IDR. 
Nyt kun maakohtaiset MIP-suositukset ovat lyhyempiä ja ilmaistu yleisemmällä tasolla, ne eivät varsinaisesti kohdistu mihinkään perusteellisessa tarkastelussa yksilöityyn epätasapainoon.
Their general nature also makes it more difficult to assess how well they have been implemented and how much they may have contributed to eliminating imbalances. 
Niiden yleisen luonteen vuoksi on myös entistä vaikeampaa arvioida, miten hyvin ne on pantu täytäntöön ja miten paljon ne saattoivat osaltaan
Box 2 illustrates the impact of streamlining on selected MIP‐CSRs for France and Spain. 
26 vaikutusta valittuihin Ranskalle ja Espanjalle esitettyihin maakohtaisiin MIP-suosituksiin. vaikuttaa epätasapainon poistamiseen.
25 Box 2 – The impact of streamlining on MIP‐CSRs for France and Spain Streamlining has led to a reduction in the number and length of MIP‐CSRs. 
Laatikko 2 – ”Virtaviivaistamisen” vaikutus Ranskalle ja Espanjalle esitettyihin maakohtaisiin MIP-suosituksiin ”Virtaviivaistaminen” on vähentänyt maakohtaisten MIP-suositusten määrää ja pituutta.
Having been reduced in length, MIP‐CSRs now also provide less detailed policy guidance. Source: ECA. 
27 Lyhentymisen vuoksi maakohtaisissa MIP-suosituksissa ei myöskään enää anneta yhtä yksityiskohtaisia toimintapoliittisia ohjeita.
A further issue is that the discussion of policy options for tackling imbalances (the ‘Policy challenges’ section) has progressively disappeared from the IDR since this document was merged with the country report. 
Ongelmana on lisäksi se, että epätasapainon korjaamista koskevien toimintapoliittisten vaihtoehtojen (toimintapoliittisia haasteita koskevan osan) käsittely on asteittain hävinnyt perusteellisesta tarkastelusta, koska tämä asiakirja sulautettiin maaraporttiin.
Combined with the streamlining of MIP‐CSRs, this has made it much more difficult for the reader to understand the rationale behind recommendations. 
Maakohtaisten MIP-suositusten ”virtaviivaistamiseen” yhdistettynä tämä on tehnyt lukijalle paljon vaikeammaksi ymmärtää suositusten taustalla olevia syitä.
Table 2 compares the link between the IDR and the MIP‐CSR No 3 for Bulgaria in 2014 and 2015, i.e. before and after streamlining. 
perusteellisen tarkastelun ja Bulgarialle esitetyn maakohtaisen MIP-suosituksen nro 3 välistä yhteyttä vuosina 2014 ja 2015 eli ennen ”virtaviivaistamista” ja sen jälkeen.
Finally, the lack of a link or justification between IDRs and MIP‐CSRs from 2016 onwards is not consistent with what the Commission declared in its communication to the European Parliament, the Council and the European Central Bank of October 2015. 
Lopuksi voidaan todeta, että perusteellisen tarkastelun ja maakohtaisten MIP-suositusten välisen yhteyden tai perustelun puuttuminen vuodesta 2016 alkaen ei ole
transparency and follow‐up within the MIP, the Commission stated at that time that it would “[...] also present explicit justification of decisions taken, including regarding country‐specific recommendations linked to the Macroeconomic Imbalances Procedure [...]” and “[...] better explain the link between the nature of imbalances and how they are addressed in the country‐specific recommendations”18. 
Lisätäkseen MIP:n avoimuutta ja seurantaa komissio totesi tuolloin, että se ”aikoo esittää täsmälliset perustelut tehdyille päätöksille, kuten myös makrotalouden epätasapainoa koskevaan menettelyyn liittyville maakohtaisille suosituksille” ja ”selittää paremmin, miten epätasapainojen luonne ja se, miten niihin puututaan maakohtaisissa suosituksissa, liittyvät toisiinsa”18.
No systematic estimate of the impact of MIP‐CSRs on imbalances 44. 
Maakohtaisten MIP-suositusten vaikutusta epätasapainoon ei ole arvioitu järjestelmällisesti 44.
The Commission does not generally provide ex‐ante or ex‐post estimates of the economic impact of MIP‐CSRs on imbalances. 
Komissio ei yleensä esitä ennakko-tai jälkiarvioita maakohtaisten MIP-suositusten taloudellisesta vaikutuksesta epätasapainoon.
This is understandable only in cases where there are inherent difficulties in credibly quantifying some of the impacts due to the nature of the recommended policy measures (e.g. AQR or stress tests for the banking sector, improved coordination and efficiency of public services), or the fact that any impact will be long‐term (educational and labour market reforms). 
Tämä on ymmärrettävää ainoastaan tapauksissa, joissa joidenkin vaikutusten uskottava kvantifiointi on vaikeaa suositeltujen politiikkatoimien (esim. omaisuuserien laadun tarkastelu tai stressitestit pankkialalla, julkisten palvelujen parempi koordinointi ja tehokkuus) luonteen vuoksi, tai siitä syystä, vaikutus voisi olla pitkäaikainen (koulutus-ja työmarkkinauudistukset).
The few exceptions are references to outside studies assessing the effects of structural reforms on gross domestic product (GDP)19 20, and the one‐off exercise in staff working documents on Member States’ 2014 national reform programmes (NRPs)21. Estimating the 18 19 20 21 COM(2015) 600 final of 21 October 2015 ‘Communication from the Commission to the European Parliament, the Council and the European Central Bank on steps towards Completing Economic and Monetary Union’, p. 
Harvan poikkeuksen muodostavat viitteet ulkopuolisiin tutkimuksiin, joissa arvioidaan rakenneuudistusten vaikutuksia bruttokansantuotteeseen (BKT)1920, ja kertaluontoinen arviointi jäsenvaltioiden vuoden 2014 kansallisia uudistusohjelmia koskevissa komission 18 19 20 COM(2015) 600 final, 21. lokakuuta 2015 ’Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan keskuspankille toimista Euroopan talous-ja rahaliiton viimeistelemiseksi’, s.
The 2015 country report for Spain (p. 
Vuoden 2015 Espanjaa koskevassa maaraportissa (s.
59) notes that, “given relatively high forward linkage effects, the price moderating effect through profit margin compression of a competition‐ enhancing reform in professional services is likely to benefit the rest of the economy,” and references a Commission study (‘The Economic Impact of Professional Services Liberalisation’, European Economy Economic Papers 533, September 2014) on the effects of regulatory barriers in four professions in the EU from 2008 to 2011. 
59) todetaan, että asiantuntijapalveluissa kilpailua edistävän uudistuksen yhteydessä voittomarginaalin supistamiseen perustuva hintojen alentumisvaikutus vaikuttaa todennäköisesti myönteisesti muuhun talouteen, koska niiden välinen syy-seuraussuhde on suhteellisen merkittävä. Lisäksi maaraportissa viitataan komission selvitykseen (’The Economic Impact of Professional Services Liberalisation’, European Economy Economic Papers 533, syyskuu 2014), joka koski neljää ammattia koskevien sääntelyesteiden vaikutuksia EU:ssa vuosina 2008–2011.
In its first ‘Review of progress on policy measures relevant for the correction of macroeconomic imbalances’ for France in 2014, the Commission recounts the findings of a 2014 OECD study on the effects of reforms undertaken and announced by the French government since 2012. 
Ensimmäisessä vuonna 2014 laatimassaan arvioinnissa, joka koski Ranskan makrotalouden epätasapainon korjaamisen kannalta olennaisten politiikkatoimien edistymistä (’Review of progress on policy measures relevant for the correction of macroeconomic imbalances’) komissio kertoo OECD:n vuonna 2014 tekemän selvityksen havainnoista; selvityksen aiheena oli Ranskan hallituksen vuodesta 2012 alkaen ilmoittamien ja toteuttamien uudistusten vaikutukset.
economic impact on imbalances would better indicate which recommendations are most relevant and likely to prove effective. 
Epätasapainoon kohdistuvan taloudellisen vaikutuksen arviointi osoittaisi paremmin, mitkä suositukset ovat kaikkein olennaisimpia ja osoittautuvat todennäköisesti vaikuttaviksi.
Moreover, certain recommendations may offset the impact of others, and here it may be possible to provide a reasonable estimate. 
Lisäksi tietyillä suosituksilla voitaisiin mitätöidä muiden vaikutus, ja tältä osin voi olla mahdollista antaa kohtuullinen arvio.
This is the case of budgetary recommendations and other CSRs with a fiscal impact. 
Tämä pätee talousarviosuosituksiin ja muihin maakohtaisiin suosituksiin, jotka vaikuttavat julkistalouteen.
For example, MIP‐CSR No 1/2013 to Spain, a Member State under the EDP, concerned pursuing the fiscal adjustment recommended by the Council to ensure correction of the country’s excessive deficit. 
Esimerkiksi Espanjalle, johon sovelletaan liiallista alijäämää koskevaa menettelyä, esitetty maakohtainen MIP-suositus nro 1/2013 koski neuvoston suositteleman julkisen talouden sopeutuksen jatkamista; sopeutuksen avulla varmistetaan maan liiallisen alijäämän korjaaminen.
At the same time, MIP‐CSR No 4/2013 addressed the need to “reinforce and modernise public employment services to ensure effective individualised assistance to the unemployed”. 
Samanaikaisesti maakohtainen MIP-suositus nro 4/2013 koski tarvetta ”vahvistaa ja nykyaikaistaa julkisia työvoimapalveluja, jotta varmistetaan, että työttömät saavat tuloksellista yksilöllistä apua”.
The Commission did not estimate whether the cost of hiring the staff needed to provide individualised support to over six million jobseekers was consistent with the fiscal constraints it called for in its first recommendation. 
Komissio ei arvioinut, olivatko yksilöllisen tuen antamiseen yli kuudelle miljoonalle työnhakijalle tarvittavat henkilöstön palkkauskustannukset yhdenmukaisia sen ensimmäisessä suosituksessa vaatimien finanssipoliittisten rajoitteiden kanssa.
Since 2012, the Commission has also proposed recommendations for the euro area as a whole. 
Komissio on vuodesta 2012 alkaen ehdottanut suosituksia koko euroalueelle.
After adoption by the Council, these are addressed to the Eurogroup of finance ministers; accordingly, no EU body bears formal responsibility for their implementation. 
Neuvoston hyväksyttyä suositukset ne esitetään valtiovarainministerien euroryhmälle; vastaavasti mikään EU:n elin ei ole virallisesti vastuussa niiden täytäntöönpanosta.
One example of the problem relates to the Commission’s recommendations on the euro area’s fiscal stance22. 
Yksi esimerkki tästä ongelmasta liittyy komission suosituksiin euroalueen finanssipolitiikan virityksestä22.
When monetary policy is facing difficulties in reducing interest rates, managing the fiscal stance is important for ensuring sustainable growth in aggregate demand. 
Kun rahapolitiikassa on vaikea alentaa korkotasoja, finanssipolitiikan virityksen hallinnointi on tärkeää kokonaiskysynnän kestävän kasvun varmistamisen kannalta.
However, it is beyond the SGP to influence the fiscal stance of a Member State once it has reached compliance with the stability criteria. 
Vakaus-ja kasvusopimuksella ei kuitenkaan voida vaikuttaa jäsenvaltion finanssipolitiikan viritykseen sen jälkeen, kun jäsenvaltio on täyttänyt vakauskriteerit.
In November 2016, the Commission recommended a positive fiscal stance in order to boost recovery in support of the ECB’s monetary policy23. 
Komissio suositti marraskuussa 2016 positiivista finanssipolitiikan viritystä tehostaakseen elpymistä EKP:n rahapolitiikan tueksi23.
This recommendation was not consistent with the fiscal requirements set in the CSRs issued to euro‐area Member States some six months previously, which implied a moderately restrictive fiscal stance for the euro area as a whole for 2017 and 2018. 
Suositus ei ollut yhdenmukainen noin kuusi kuukautta aiemmin euroalueen jäsenvaltioille esitetyissä maakohtaisissa suosituksissa vahvistettujen finanssipoliittisten vaatimusten kanssa. Niissä koko euroalueelle oli suositeltu kohtuullisen kiristävää finanssipolitiikan viritystä vuosiksi 2017 ja 2018.
As the outlook for GDP growth had not worsened during those six months, there was no reason for the inconsistency. 
BKT:n kasvunäkymät eivät olleet kyseisten kuuden kuukauden aikana huonontuneet, joten perusteita epäjohdonmukaisuuteen ei ollut.
There is no effective mechanism to ease the tensions that might arise between what is fiscally desirable for the euro area and the sum of fiscal CSRs to Member States. 
Ei ole olemassa vaikuttavaa mekanismia, jonka avulla lievennettäisiin jännitteitä, joita saattaa aiheutua näiden kahden tekijän – finanssipoliittisesti toivottavan euroalueen suuntauksen ja jäsenvaltioille esitettyjen finanssipoliittisten maakohtaisten suositusten yhteisvaikutuksen – välille.
Very challenging timeframe for the implementation of MIP‐CSRs 51. 
Maakohtaisten MIP-suositusten täytäntöönpanon aikataulu on erittäin vaativa 51.
The Commission has stated that it expects MIP‐CSRs to be implemented within 12 to 18 months. 
Komissio on todennut odottavansa, että maakohtaiset MIP-suositukset pannaan täytäntöön 12–18 kuukaudessa.
As this forecast is often too optimistic, it skews the implementation statistics. 
Tämä ennuste on usein liian optimistinen, joten se vääristää täytäntöönpanoa koskevia tilastotietoja.
Many MIP‐CSRs are complex and require a response from a large number of stakeholders. 
Useat maakohtaiset MIP-suositukset ovat monimutkaisia ja vaativat reagointia suurelta sidosryhmäjoukolta.
Numerous MIP‐CSRs are repeated year after year and thus recorded as not implemented. 
Lukuisat maakohtaiset MIP-suositukset toistetaan joka vuosi eli niiden osalta merkitään, että niitä ei ole pantu täytäntöön.
The Commission’s practice contrasts with that of the IMF and OECD, both of which structure their policy advice along more thematic lines. 
Komission käytäntö on ristiriidassa IMF:n ja OECD:n käytäntöjen kanssa. Niiden 22 23 Finanssipolitiikan viritys on arvio finanssipolitiikan antamasta tarkoituksellisesta sysäyksestä.
In this connection, see paragraph 78. 
Tätä asiaa käsitellään kohdassa 78.
This difficulty was, to some extent, corroborated by the replies to the EPC survey question “Are the CSRs for your Member State realistic?” 
Vaikeuden olemassaolo vahvistettiin tietyssä määrin vastauksissa seuraavaan talouspoliittiselle komitealle tarkoitetussa kyselytutkimuksessa esitettyyn kysymykseen: ”Ovatko jäsenvaltiollenne esitetyt maakohtaiset suositukset realistisia?".
Some 53 % of respondents considered them “realistic”, 26 % “somewhat unrealistic” and 11 % “not at all realistic” (see Figure j in Annex VI). 
Noin 53 prosenttia vastaajista piti niitä ”realistisina”, 26 prosenttia ”jokseenkin epärealistisina” ja 11 prosenttia ”ei lainkaan realistisina” (ks. kaavio j liitteessä VI).
The main reason given for deeming CSRs unrealistic was the very challenging timeframe for implementation. 
Maakohtaisia suosituksia pidettiin epärealistisina lähinnä siitä syystä, että täytäntöönpanoaikataulu oli erittäin haastava.
The classification of imbalances lacks transparency, and the EIP has never been activated 53. 
Epätasapainon luokittelu ei ole riittävän avointa eikä liiallista alijäämää koskevaa menettelyä ole koskaan käynnistetty 53.
This section looks at the logic and the process behind the Commission’s assessment of the severity of imbalances. 
Tässä osiossa käsitellään epätasapainon vakavuutta koskevan komission arvioinnin taustalla olevaa logiikkaa ja prosessia.
The system of categories has typically been complex and subject to change 54. 
Luokitusjärjestelmälle on ollut tyypillistä monimutkaisuus ja vaihtuvuus 54.
The MIP Regulation envisaged that Member States would be evaluated as having either no imbalance, imbalances or excessive imbalances. 
MIP-asetuksen mukaan jäsenvaltiot oli tarkoitus arvioida seuraavasti: ei epätasapainoa, epätasapaino tai liiallinen epätasapaino.
However, in 2012 the Commission established five categories. 
Vuonna 2012 komissio kuitenkin määräsi viidestä luokasta.
These were expanded to six in 2013. 
Luokkien määrää nostettiin kuuteen vuonna 2013.
A different set of six was used in 2014. 
Vuonna 2014 sovellettiin erilaista kuuden luokan järjestelmää.
The categories were differentiated by the severity of imbalances and the degree of monitoring required. 
Luokat erosivat toisistaan epätasapainon vakavuuden ja vaaditun seurannan tason osalta.
Finally, the categories were reduced to just four in 2016 (see Table 3). 
Lopulta luokkien määrä vähennettiin ainoastaan neljään vuonna 2016 (ks. taulukko 3).
Most of the stakeholders we spoke to welcomed the reduction on the basis that it had simplified the procedure. 
Suurin osa tilintarkastustuomioistuimen haastattelemista sidosryhmistä piti vähennystä myönteisenä sen perusteella, että se yksinkertaisti menettelyä.
Since 2013, the different classifications have in common the presence of a category where excessive imbalances are identified but the Commission has never proposed activation of an EIP in these cases. 
Vuodesta 2013 alkaen eri luokituksille on ollut yhteistä luokka, johon kuuluvissa jäsenvaltioissa on havaittu liiallista epätasapainoa mutta komissio ei ole milloinkaan ehdottanut liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn käynnistämistä kyseisissä tapauksissa.
This possibility is not explicitly provided for in the MIP Regulation (see Box 3). 
Tällaisesta mahdollisuudesta ei erityisesti säädetä MIP-asetuksessa (ks. laatikko 3).
So far, the Commission has always avoided recommending activation of the EIP with no clear rationale (see paragraph 63). 
Tähän saakka komissio on aina ilman selkeitä perusteita välttänyt suosittamasta liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn käynnistämistä (ks. kohta 63).
31 Box 3 – When should the EIP be activated? 
34 Laatikko 3 – Milloin liiallista epätasapainoa koskeva menettely olisi käynnistettävä?
Article 2 of the MIP Regulation defines only ‘imbalances’ and ‘excessive imbalances’. 
MIP-asetuksen 2 artiklassa määritetään ainoastaan ’epätasapaino’ ja ’liiallinen epätasapaino’.
From Article 7(1), on the opening of the EIP: “If, on the basis of the in‐depth review referred to in Article 5, the Commission considers that the Member State concerned is affected by excessive imbalances, it shall inform the European Parliament, the Council and the Eurogroup accordingly.” 
Liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn avaamista koskeva 7 artiklan 1 kohta kuuluu seuraavasti: ”Jos komissio katsoo 5 artiklassa tarkoitetun perusteellisen tarkastelun tehtyään, että kyseisessä jäsenvaltiossa on liiallinen epätasapaino, se ilmoittaa asiasta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja euroryhmälle.”
Article 7(2) then states that the Council “may” activate the procedure, indicating that this is subject to the Council’s discretion. 
Asetuksen 7 artiklan 2 kohdassa säädetään, että neuvosto ”voi” käynnistää menettelyn, mikä on merkki siitä, että asia kuuluu neuvoston harkintavaltaan.
However, the Commission considers that it enjoys power of discretion as to whether to recommend the EIP even if it considers that a Member State is affected by excessive imbalances. 
Komissio kuitenkin katsoo, että sen harkintavallassa on päättää, suositetaanko liiallista epätasapainoa koskevaa menettelyä, vaikka se katsoisi, että jäsenvaltiossa olisi liiallista epätasapainoa.
It reportedly bases this interpretation on Article 121(4) Treaty on the Functioning of the European Union, which reads as follows: “Where it is established, under the procedure referred to in paragraph 3, that the economic policies of a Member State are not consistent with the broad guidelines referred to in paragraph 2 or that they risk jeopardising the proper functioning of economic and monetary union, the Commission may address a warning to the Member State concerned.” 
Tiettävästi se perustaa tulkintansa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 4 kohtaan, joka kuuluu seuraavasti: ”Jos 3 kohdassa tarkoitetussa menettelyssä todetaan, että jäsenvaltion talouspolitiikka ei ole 2 kohdassa tarkoitettujen laajojen suuntaviivojen mukaista tai että se voi vaarantaa talous-ja rahaliiton moitteettoman toiminnan, komissio voi antaa kyseiselle jäsenvaltiolle varoituksen.”
The link between analysis and category of imbalances is not always clear 57. 
Analyysin ja epätasapainoluokan välinen yhteys ei aina ole selvä 57.
Article 5(2) of the MIP Regulation states that the IDR should “include an evaluation of whether the Member State [...] is affected by imbalances, and of whether these imbalances constitute excessive imbalances”. 
MIP-asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa todetaan, että perusteellisessa tarkastelussa olisi arvioitava ”onko kyseisessä jäsenvaltiossa epätasapaino ja onko tämä epätasapaino liiallinen”.
This implies that the Commission must produce a clear link between the economic analysis and the chosen category of imbalances. 
Tämä tarkoittaa, että komission olisi luotava selkeä yhteys taloudellisen analyysin ja valitun epätasapainoluokan välille.
In practice, the IDRs do not include any conclusion on the classification of imbalances for Member States. 
Käytännössä perusteellisissa tarkasteluissa ei tehdä johtopäätöksiä jäsenvaltion epätasapainon luokittelusta.