natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The small size of farm holdings, over-reliance on rain-fed agriculture and inadequate access to productive inputs (seeds, fertilisers, pesticides) are among the main reasons. (b) Low rate of investment and decreasing share of donor aid allocated to agriculture and rural development: developing countries allocate on average 5 % of their national budget to agriculture and rural development, i.e. much less than the 10 % target set in the Maputo Declaration (see paragraph 9)9. 
Keskeisiin syihin kuuluu, että maatilat ovat pieniä, maatalous on liian suurelta osin sateenvaraista ja tuotantopanoksia (siemeniä, lannoitteita ja torjunta-aineita) ei ole saatavissa riittävästi. b) Investointiaste on alhainen ja avunantajat kohdentavat yhä pienemmän osuuden tuestaan maatalouteen ja maaseudun kehittämiseen: kehitysmaat osoittavat keskimäärin viisi prosenttia kansallisesta talousarviostaan maatalouteen ja maaseudun kehittämiseen, mikä on huomattavasti vähemmän kuin Maputon julistuksessa asetettu kymmenen prosentin tavoite (ks. kohta 9)9.
In sub-Saharan Africa, donors alike have neglected the sector with agriculture receiving only 8 % of sector-specific official development assistance in 2009, compared to 16 % in 1996 (see Figure 3). (c) Poor purchasing power: due to scarce employment and income-generating opportunities and the absence of social transfer mechanisms, the poor frequently lack the means to buy food. 
Myös Saharan eteläpuolisessa Afrikassa avunantajat ovat laiminlyöneet maataloutta, sillä siihen myönnettiin vain kahdeksan prosenttia alakohtaisesta julkisesta kehitysavusta vuonna 2009, kun vuonna 1996 osuus oli 16 prosenttia (ks. kaavio 3). c) Vähäinen ostovoima: alhaisen työllisyyden, vähäisten tulonhankin-tamahdollisuuksien sekä sosiaalisten tulonsiirtomekanismien puuttumisen vuoksi köyhillä ei useinkaan ole varaa ostaa elintarvikkeita.
3 The data refers to the latest survey year for each country. 
3 Tiedot ovat peräisin viimeisimmältä vuodelta, jolloin kussakin maassa on tehty asiaa koskeva selvitys.
4 Stunting: height by age is a measure of linear growth and as such an indicator of long-term effects of undernutrition not affected by seasonal changes. 
4 Kasvun hidastuminen: Pituus kerrottuna iällä. Mittaa lineaarista kasvua ja osoittaa aliravitsemuksen pitkäaikaisia vaikutuksia ilman kausivaihtelua.
Children can be underweight because they are stunted, wasted or both. 
Lapsi voi olla alipainoinen hidastuneen kasvun tai kuihtumisen taikka näiden molempien vuoksi.
6 Wasting: height by weight is an indication of the current nutritional status of a child and reflects recent nutritional intake and/or episode of illness. 
6 Kuihtuminen: Pituus kerrottuna painolla. Osoittaa lapsen tämänhetkisen ravitsemustilan ja kuvastaa viimeaikaista ravinteiden saantia ja/tai sairausjaksoa.
Severe wasting is often linked to an acute shortage of food. 
Vakava kuihtuminen liittyy usein akuuttiin ruokapulaan.
7 Source: World Bank and FAO. 
7 Lähde: Maailmanpankki ja FAO.
8 Source: United Nations Population Fund. 
8 Lähde: Yhdistyneiden Kansakuntien väestöohjelmarahasto UNFPA.
9 Some countries do achieve or exceed this target, such as Malawi and Ethiopia. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
9 Eräissä maissa tämä tavoite on saavutettu tai jopa ylitetty (Malawi ja Etiopia). 11 Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
(d) Inadequate storage, processing and distribution infrastructure: these factors hinder physical access to food at household level. (e) Insufficient food intake and inappropriate dietary practices: such factors contribute to malnutrition. 
d) Riittämättömät varastointi-, jalostus-ja jakeluinfrastruktuurit: nämä tekijät haittaavat kotitalouksien fyysisiä mahdollisuuksia hankkia elintarvikkeita. e) Riittämätön ravinnonsaanti ja puutteellinen ruokavalio: nämä tekijät saavat osaltaan aikaan vajaaravitsemusta.
They also involve large-scale acquisition of arable land in sub-Saharan Africa by foreign companies and gov-ernments10, which do not necessarily guarantee that African national interests are respected. 
Lisäksi ne ovat johtaneet siihen, että ulkomaiset yritykset sekä viranomaiset ovat ostaneet suuria viljelyalueita Saharan eteläpuolisessa Afrikassa10, mikä ei välttämättä takaa Afrikan maiden kansallisten etujen toteutumista.
10 According to the FAO, between 2004 and early 2009, at least 2,5 million hectares were transferred from local users to foreign investors in five African countries alone (Ethiopia, Ghana, Madagascar, Mali and Sudan). 
10 FAO:n mukaan vuoden 2004 ja alkuvuoden 2009 välisenä aikana ainakin 2,5 miljoonaa hehtaaria siirtyi paikallisilta käyttäjiltä ulkomaisten sijoittajien haltuun pelkästään viidessä Afrikan maassa (Etiopia, Ghana, Madagaskar, Mali ja Sudan).
Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa Agriculture share of sector specific ODA (%) 
Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus Maatalouden osuus alakohtaisesta julkisesta kehitysavusta (%)
13 INTERNATIONAL AND EU AGENDAS ON FOOD SECURITY 8. 
ELINTARVIKETURVAA KOSKEVAT KANSAINVÄLISET JA EU:N TOIMINTASUUNNITELMAT 8.
In November 1996, the World Food Summit in Rome adopted a Declaration and Plan of Action on World Food Security. 
Maailman ravintotilannetta Roomassa marraskuussa 1996 käsitellyt huippukokous hyväksyi maailman elintarviketurvaa koskevan julistuksen sekä toimintaohjelman.
It pledged an ongoing effort to eradicate hunger in all countries with the target of reducing by half the number of undernourished people by no later than 2015. 
Huippukokous sitoutui ponnistelemaan jatkuvasti nälän poistamiseksi kaikissa maissa ja asetti tavoitteeksi aliravittujen määrän puolittamisen vuoteen 2015 mennessä.
The central place which food security occupies in the development cooperation agenda has been recognised in Millennium Development Goal 1 (MDG1) adopted in September 2000 by the General Assembly of the United Nations11. 
Elintarviketurvan keskeinen asema kehitysyhteistyön toimintasuunnitelmissa on tuotu esiin vuosituhattavoitteessa 1, jonka Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous hyväksyi syyskuussa 200011.
At the Second Ordinary Assembly of the African Union in July 2003, African Heads of State and Government endorsed the Maputo Declaration on Agriculture and Food Security in Africa. 
Afrikan valtion-ja hallitusten päämiehet hyväksyivät Afrikan unionin toisessa sääntömääräisessä istunnossa heinäkuussa 2003 Maputon julistuksen maataloudesta ja elintarviketurvasta Afrikassa.
They committed themselves to strengthening the development of agriculture and related value added activities, rural development and food security at national and regional levels and pledged to allocate 10 % of their national budget to agriculture by 2008. 
He sitoutuivat edistämään maatalouden ja siihen liittyvien lisäarvoa luovien toimintojen kehittämistä sekä maaseudun kehittämistä ja elintarviketurvaa kansallisella ja alueellisella tasolla. He myös lupasivat, että kunkin maan talousarviosta kymmenen prosenttia kohdennetaan maatalouteen vuoteen 2008 mennessä.
The Comprehensive Africa Agriculture Development Programme (CAADP) aims to eliminate hunger and reduce poverty through agriculture and sets an agricultural annual growth target of 6 %. 
Afrikan maatalouden kokonaisvaltaisen kehittämisohjelman tarkoituksena on poistaa nälänhätä ja torjua köyhyyttä maatalouden avulla. Kehittämisohjelmassa asetetaan maataloudelle kuuden prosentin vuosittainen kasvutavoite.
The European Consensus on Development of December 200512 (hereafter ‘the European Consensus’) selects agriculture, rural development and food security as one of the areas on which EU development aid will concentrate. 
Kehityspolitiikkaa koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa (jäljempänä ”eurooppalainen konsensus”), josta sovittiin joulukuussa 200512, valittiin maatalous, maaseudun kehittäminen ja elintarviketurva yhdeksi osa-alueeksi, jolle EU:n kehitysapua keskitetään.
In relation to agriculture, the focus is on access to resources (land, water, finance), competitiveness on regional and international markets and risk management, as well as global agricultural research. 
Maataloudessa painotetaan resurssien (maa, vesi, rahoitus) saatavuutta, kilpailukykyä alueellisilla ja kansainvälisillä markkinoilla ja riskinhallintaa sekä globaalia maata-loustutkimusta.
Concerning food security, the focus is on prevention, safety nets, improving access to resources, the quality of nutrition and capacity development. 
Elintarviketurvan kohdalla painopisteinä ovat ehkäisevät toimenpiteet, turvaverkot, resurssien parempi saatavuus, ravinnon ravitsevuus sekä valmiuksien kehittäminen.
In March 2010, the Commission issued a communication to the Council and the European Parliament on an EU policy framework to assist developing countries in addressing food security challenges13. 
Komissio antoi maaliskuussa 2010 neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon ”EU:n poliittinen toimintakehys kehitysmaiden auttamiseksi selviämään elintarviketurvaan liittyvistä haasteista”13.
In view of the uneven and insufficient progress towards achieving food security and MDG1, it aims to set a comprehensive approach for the EU and its Member States in the fight against world hunger and malnutrition. 
Koska edistys on elintarviketurvan ja vuosituhattavoitteen 1 osalta ollut epätasaista ja riittämätöntä, tiedonannossa pyritään määrittämään kokonaisvaltainen lähestymistapa, jonka avulla EU ja sen jäsenvaltiot voivat torjua nälkää ja vajaaravitsemusta maailmassa.
It aims for: (a) accelerated agricultural growth, with a focus on ecologically efficient agricultural intensification for smallholder farmers, and in particular women; 11 MDG1 sets as indicators for monitoring progress the prevalence of underweight children under five years of age and the proportion of the population below a minimum level of dietary energy consumption. 
Tavoitteena on: a) vauhdittaa maataloustuotannon kasvua keskittymällä pienviljelijöi-den, erityisesti naisten, harjoittaman maatalouden tehostamiseen ekologisesti kestävällä tavalla 11 Vuosituhattavoitteessa 1 määritettiin indikaattorit, joilla seurataan edistystä tarkkailemalla alle viisivuotiaiden lasten alipainoisuuden esiintyvyyttä ja sen väestön osuutta, jonka ravintoenergian saanti jää alle vähimmäistason.
Food security also plays an important role in relation to MDG4 (Reduce the mortality rate for the under fives by two thirds between 1990 and 2015) and MDG5 (Reduce the maternal mortality rate by three quarters between 1990 and 2015). 
Elintarviketurvalla on suuri merkitys myös vuosituhattavoitteen 4 (alle viisivuotiaiden lasten kuolleisuuden vähentäminen kahdella kolmasosalla vuosina 1990–2015) ja vuosituhattavoitteen 5 (odottavien äitien kuolleisuuden vähentäminen kolmella neljäsosalla vuosina 1990–2015) kannalta.
12 Joint statement by the Council and the representatives of the governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy: ‘The European Consensus’ (OJ C 46, 24.2.2006, p. 
12 Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteinen julkilausuma Euroopan unionin kehityspolitiikasta: ”Eurooppalainen konsensus” (EUVL C 46, 24.2.2006, s.
13 COM(2010) 127 final of 31 March 2010. 
13 KOM(2010) 127 lopullinen, 31. maaliskuuta 2010.
Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa (b) improved access to food through employment and income-earning activities; (c) the formulation of nutrition policies and strategies and the setting-up of coordination mechanisms between agriculture, health, education and social protection sectors; and (d) improved crisis prevention and management, in particular by establishing close links between humanitarian and development actors and effective national or regional early-warning systems. 
13 Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus 14 b) parantaa elintarvikkeiden saantia lisäämällä työllistymis-ja tulonhankintamahdollisuuksia c) laatia ravitsemuspolitiikkoja ja -strategioita sekä perustaa maatalouden, terveyden, koulutuksen ja sosiaalisen suojelun välisiä koordinointimekanismeja d) tehostaa kriisien ehkäisyä ja hallintaa etenkin luomalla tiiviitä kytköksiä humanitaarisen avun ja kehitysyhteistyön toimijoiden sekä tehokkaiden kansallisten tai alueellisten ennakkovaroitusjärjestelmien välille.
Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa THEMATIC GEOGRAPHIC 2000–07 2008–13 
Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus AIHEKOHTAINEN MAANTIETEELLINEN 2000–2007 2008–2013
(a) as a geographical instrument, the EDF14 is the prime framework for cooperation with individual sub-Saharan countries. 
a) EKR14 on maantieteellinen väline ja sellaisena yksittäisten Saharan eteläpuolisen Afrikan maiden kanssa tehtävän yhteistyön pääasiallinen toimintakehys.
Direct support for food security is given to countries where either food security, agriculture or rural development is selected as a focal sector for cooperation in the CSP15 and national indicative programme (NIP). 
Elintarviketurvaan liittyvää suoraa tukea annetaan maille, joiden osalta elintarviketurva, maatalous tai maaseudun kehittäminen on valittu maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa ja maaohjelmissa yhteistyön painopistealueeksi15.
Funding can also be provided, albeit in more limited amounts, under the non-focal areas of EDF support or under the so-called ‘B-allocation’ which is destined to cover unforeseen needs; (b) three thematic instruments have been financed through the general budget of the European Union (the ‘general budget’): (i) during the period 1996–2006, a Food Security Budget Line (FSBL)16 was established to finance three main types of interventions at country level: — food aid, where operations are mainly short-term; — long-term financial or technical assistance in support of food security (e.g. supply of seeds, tools and other inputs essential to the production of food crops); — early-warning systems and storage systems; 14 The EDF is the main instrument for providing EU aid for development to the African, Caribbean and Pacific (ACP) States and overseas countries and territories (OCTs). 
Vähäisempiä määriä rahoitusta voidaan myöntää muilla kuin EKR:jen tuen painopistealoilla, eli ”B-määrärahana”, joka on tarkoitettu odottamattomiin tarpeisiin. b) Euroopan unionin yleisestä talousarviosta (”yleinen talousarvio”) on rahoitettu kolmea aihekohtaista välinettä: i) Elintarviketurvaa koskevasta budjettikohdasta16 rahoitettiin vuosina 1996–2006 pääasiassa kolmenlaisia maakohtaisia tukitoimia: — elintarvikeapua, kun toimet olivat pääasiallisesti lyhytaikaisia — pitkäaikaista taloudellista tai teknistä apua elintarviketurvan parantamiseksi (esimerkiksi siementen, työkalujen ja ravintokasvien viljelyssä välttämättömien muiden panosten hankkiminen) — ennakkovaroitus-ja varastointijärjestelmiä. 14 Euroopan kehitysrahasto (EKR) on pääasiallinen rahoitusväline, jonka avulla Euroopan unioni tukee Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden (AKT-valtiot) sekä merentakaisten maiden ja alueiden (MMA:t) kanssa tehtävää kehitysyhteistyötä.
It is funded by the Member States. 
EKR:n varat ovat peräisin jäsenvaltioilta.
For further details on the specific characteristics of the EDF see paragraphs 2 to 8 of the 2010 Annual Report of the Court on the EDFs (OJ C 326, 10.11.2011, p. 
EKR:jen erityispiirteitä on kuvattu tarkemmin Euroopan kehitysrahastoja koskevassa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2010, kohdat 2–8 (EUVL C 326, 10.11.2011, s.
15 TheCountryStrategy Paper, prepared by the ACP State or OCT concerned and the EU, is drawn up for every EDF programming period and sets the general orientations for cooperation. 
15 AKT-valtio tai MMA laatii EU:n kanssa maakohtaisen strategia-asiakirjan jokaista EKR:n ohjelmakautta varten. Strategia-asiakirjassa määritetään yhteistyön yleiset suuntaviivat.
The CSP includes a country diagnosis and the EU response strategy through the choice of focal and non-focal sectors, with focal sectors representing the priority areas of support. 
Se sisältää maakohtaisen analyysin ja EU:n toimintastrategian, ja siinä on esitetty valitut painopiste-ja muut alueet (tukea myönnetään ensisijaisesti painopistealueille).
16 CouncilRegulation(EC) No 1292/96 of 27 June 1996 on food-aid policy and food-aid management and special operations in support of food security (OJ L 166, 5.7.1996, p. 
16 Neuvoston asetus (EY) N:o 1292/96, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1996, elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista (EYVL L 166, 5.7.1996, s.
15 Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
15 Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
13. (ii) the FSTP under the Development Cooperation Instrument (DCI)17 covers the period 2007–13. 
13. 16 ii) Kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta annetun asetuksen17 mukainen elintarviketurvaa koskeva aihekohtainen ohjelma kattaa jakson 2007–2013.
The main feature of the instrument is its focus on the regional, continental and global levels in order to support research and technology for agriculture and sustainable management of natural resources and ecosystems, strengthen the links between food security information/early-warning systems and the development of effective response strategies and exploit the potential of continental and regional approaches for food security. 
Välineen keskeinen piirre on, että se keskittyy tukemaan maatalousalaan sekä luonnonvarojen ja ekosysteemien kestävään hoitoon liittyvää tutkimusta ja teknologiaa alueellisella, maanosakohtaisella ja maailmanlaajuisella tasolla. Samoin se pyrkii vahvistamaan elintarviketurvaan liittyvien tietoja ennakkovaroitusjärjestelmien yhteyksiä tehokkaiden toimintastrategioiden kehittämiseen sekä hyödyntämään maanosakohtaiseen ja alueelliseen lähestymistapaan perustuvaa potentiaalia elintarviketurvakysymyksissä.
It may also intervene at country level in certain circumstances; (iii) in December 2008, the Food Facility18 was established to provide a rapid response to the crisis caused by volatile food prices in developing countries. 
Välineestä voidaan tietyissä tilanteissa rahoittaa myös maakohtaisia toimia. iii) Joulukuussa 2008 perustettiin elintarvikerahoitusväline18, jonka tarkoituksena on vastata nopeasti elintarvikkeiden hintavolatiliteetistä kehitysmaissa aiheutuneeseen kriisiin.
The primary objectives of the Food Facility were to increase agricultural production, to mitigate the adverse effects of food price rises on local populations and to strengthen the productive capacities and governance of the agricultural sector to enhance the sustainability of interventions. 
Elintarvikerahoitusvälineen ensisijaisia tavoitteita olivat maataloustuotannon lisääminen, elintarvikkeiden hintojen noususta paikalliselle väestölle aiheutuvien kielteisten vaikutusten lievittäminen sekä maatalouden tuotantokapasiteetin ja maatalouden hallinnon lujittaminen tukitoimien tulosten kestävyyden tehostamista silmällä pitäen.
It provides for support to improve access to agricultural inputs and services and to safety-net measures. 
Välineestä tuetaan maatalouden tuotantopanosten ja palveluiden saatavuuden sekä turvaverkkotoimenpiteiden hyödyntämismahdollisuuksien parantamista.
As Figure 5 shows, the financial allocations for food security to sub-Saharan Africa for the period 2002–10 under the four instruments mentioned in paragraph 12 amounts to 3 177 million euro. 
Kuten seuraavasta kaaviosta 5 käy ilmi, Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvan parantamiseen osoitettiin kohdassa 12 mainittujen neljän välineen kautta vuosina 2002–2010 kaikkiaan 3 177 miljoonaa euroa.
17 Regulation (EC) No 1905/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 establishing a financing instrument for development cooperation (OJ L 378, 27.12.2006, p. 
17 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta, (EUVL L 378, 27.12.2006, s.
18 Regulation(EC) No 1337/2008 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 establishing a facility for rapid response to soaring food prices in developing countries (OJ L 354, 31.12.2008, p. 
18 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1337/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, rahoitusvälineen perustamisesta elintarvikkeiden jyrkkään hinnannousuun liittyvää nopeaa toimintaa varten kehitysmaissa (EUVL L 354, 31.12.2008, s.
62). 16 FIGURE 5 EU AID FOR FOOD SECURITY IN SUB-SAHARAN AFRICA FROM 2002 TO 2010 16% 16% 7% 9th EDF – 839 million euro 26% 10th EDF – 1 098 million euro Source: European Court of Auditors. 
KAAVIO 5 EU:N TUKI ELINTARVIKETURVAN PARANTAMISEKSI SAHARAN ETELÄPUOLISESSA AFRIKASSA VUOSINA 2002–2010 16% 16% 26 % Yhdeksäs EKR – 839 miljoonaa euroa Kymmenes EKR – 1 098 miljoonaa euroa Elintarviketurvaa koskeva aihekohtainen ohjelma – 222 miljoonaa euroa Elintarvikerahoitusväline – 513 miljoonaa euroa Elintarviketurvaa koskeva budjettikohta – 505 miljoonaa euroa Yhteensä – 3 177 miljoonaa euroa 7% 35% Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
The Court’s audit sought to assess the effectiveness of EU development aid for food security in sub-Saharan Africa, which is the region where food insecurity is particularly serious (see paragraphs 4 to 6). 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi tarkastuksessaan, onko elintarviketurvan parantamiseen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa myönnetty EU:n kehitysapu vaikuttavaa. Elintarviketurva on erityisen puutteellinen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa (ks. kohdat 4–6).
The audit focused on two key questions: (a) Is EU development aid for food security relevant to the countries’ needs and priorities? (b) Are EU interventions effective? 
Tarkastuksessa painotettiin kahta keskeistä kysymystä: a) Vastaako elintarviketurvan parantamiseen tarkoitettu EU:n kehitysapu asianomaisten maiden tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita? b) Ovatko EU:n tukitoimet vaikuttavia?
It focused on interventions supported at country level under the four geographic and thematic instruments mentioned in paragraph 12. 
Tarkastuksessa painotettiin maakohtaisia tukitoimia, joita on rahoitettu kohdassa 12 mainittujen neljän maantieteellisen ja aihekohtaisen välineen kautta.
The audit did not include an examination of: (a) whether food security was mainstreamed in interventions in other sectors (such as health, education, water and sanitation, peace and stability or trade); (b) interventions at regional, continental and global levels; and (c) emergency and humanitarian aid. 
Tarkastuksessa ei tutkittu: a) onko elintarviketurva sisällytetty muilla aloilla (esimerkiksi terveys, koulutus, vesi-ja jätevesihuolto, rauha ja vakaus sekä kauppa) toteutettuihin tukitoimiin b) alueellisella, maanosakohtaisella ja maailmanlaajuisella tasolla toteutettuja tukitoimia c) hätäapua ja humanitaarista apua.
The audit was carried out between May 2010 and April 2011. 
Tarkastus toimitettiin toukokuun 2010 ja huhtikuun 2011 välisenä aikana.