natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Annex I 
Liite I
Annexes 52 Examples of water‐related issues not covered by cross‐compliance Phosphorus use in agriculture Application of pesticides in the immediate vicinity of water bodies Phosphorus is supplied to agricultural land through mineral and organic fertilisers (e.g. NPK mixtures or animal manure/slurry) and is used in animal feed. 
Liitteet 52 Esimerkkejä vesivaroihin liittyvistä näkökohdista, joita täydentävät ehdot eivät kata Fosforin käyttö maataloudessa Torjunta‐aineiden käyttö vesimuodostumien välittömässä läheisyydessä Maatalousmaalle levitettävissä kivennäis‐ ja orgaanisissa lannoit‐ teissa (esimerkiksi NPK‐sekoitus tai eläinten lanta/liete) on fosforia ja sitä käytetään myös rehuissa.
Pesticides protect crops from damage caused by weeds, diseases and insects. 
Torjunta‐aineita käytetään viljelykasvien suojelemiseen rikkaruoho‐ jen, tautien ja hyönteisten aiheuttamilta haitoilta.
Phosphorus can migrate into surface waters and cause water quality problems such as eutrophication. 
Fosfori voi kulkeutua pintavesiin ja vaarantaa veden laadun aiheut‐ tamalla muun muassa rehevöitymistä.
Aerial spraying of pesticides has the potential to cause significant adverse impacts on human health and the environment, in particular from spray drift1. 
Torjunta‐aineiden lentolevityksellä voi olla huomattavia haittavai‐ kutuksia ihmisten terveydelle ja ympäristölle erityisesti tuulikul‐ keuman vuoksi1.
It has been estimated that only 0,1 % of applied pesticides reach the target pests, leaving the bulk of the pesticides (99,9 %) to impact the environment2 (e.g. water bodies). 
On arvioitu, että ainoastaan 0,1 prosenttia levitetystä torjunta‐ai‐ neesta osuu siihen haittatekijään, jota vastaan se on tarkoitettu, ja valtaosa (99,9 prosenttia) vaikuttaa muuhun ympäristöön (kuten vesimuodostumiin).
The contribution made by agriculture to phosphorus loads in surface waters is estimated by the EEA to be anything between 20 % and more than 50 %3. 
Euroopan ympäristökeskuksen arvion mukaan pintavesien fosfori‐ kuormituksesta vähimmillään 20 ja enimmillään yli 50 prosenttia on peräisin maataloudesta3.
Recent reports from the Commission show that good status for phosphorus may not be reached by 2015 but only by 2027 (12 years after the deadline given in the WFD). 
Komission viimeaikaisista kertomuksista käy ilmi, että fosforin osal‐ ta vesien hyvää tilaa ei saavuteta vuoteen 2015 vaan vasta vuoteen 2027 mennessä (12 vuotta vesipolitiikan puitedirektiivissä asetetun määräajan jälkeen).
According to the EEA, there is limited overall information available on Europe and a lack of reliable data on pesticides in groundwater. 
Euroopan ympäristökeskuksen mukaan Euroopasta kokonaisuutena on saatavissa vain vähän tietoja ja luotettavat tiedot pohjavesien torjunta‐ainepitoisuuksista puuttuvat.
In its report No 9/2012 the EEA states that pesticides are widespread causes of poor chemical status in rivers. 
Euroopan ympäristökeskus toteaa kertomuksessaan nro 9/2012, että torjunta‐aineet ovat usein syynä jokien huonoon kemialliseen tilaan.
Indirectly, the requirements related to nitrates (SMR4) are likely to have an impact on phosphorus levels. 
Nitraatteihin liittyvillä vaatimuksilla (SMR 4) on todennäköisesti epäsuoria vaikutuksia fosforipitoisuuksiin.
Some Member States, such as France and Spain (Andalusia), have included restrictions on the use of pesticides in the GAEC on buffer strips by prohibiting the use of these substances within a fixed distance from water bodies. 
Samalla rajoitetaan myös fosforin levitystä. Eräät jäsenvaltiot, kuten Ranska ja Espanja (Andalusia), ovat sisällyt‐ täneet suojakaistoja koskevaan hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimukseen torjunta‐aineiden käyttöön sovellettavia rajoituksia.
In the other five Member States/regions visited during the audit, restrictions on buffer strips concern fertilisers but not pesticides (see Table 3). 
Muissa viidessä jäsenvaltiossa/alueella, joihin tehtiin tarkastuskäyn‐ ti, suojakaistoihin sovellettavat rajoitukset koskevat lannoitteita mutta eivät torjunta‐aineita (ks. taulukko 3).
Some Member States, such as the Netherlands, have taken the opportunity to address diffuse phosphorus pollution explicitly in their nitrates action programmes by establishing phosphate application standards for farmers. 
Joissakin jäsenvaltioissa, kuten Alankomaissa, on nimenomaisesti puututtu fosforin hajakuormitukseen määrittämällä nitraatteja kos‐ kevassa toimintaohjelmassa fosfaattien käyttöä varten standardeja, joita viljelijöiden on noudatettava.
1 Directive 2009/128/EC. 
1 Direktiivi 2009/128/EY.
2 Horrigan, L., Lawrence, R. S. and Walker, P., ‘How sustainable agriculture can address the environmental and human health harms of industrial agriculture’, Environmental Health Perspectives, 2002, Vol.110, No 5. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1240832/pdf/ehp0110‐000445.pdf. 
2 Horrigan, L., Lawrence, R. S., & Walker, P., ”How sustainable agriculture can address the environmental and human health harms of industrial agriculture”, Environmental Health Perspectives, 2002, nide 110 nro 5. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1240832/pdf/ehp0110‐000445.pdf.
3 Addressing phosphorus‐related problems in farm practice, Final report to the European Commission. 
3 Fosforiin liittyvien ongelmien ratkaisemista maatalouskäytäntöjen yhteydessä koskeva loppukertomus Euroopan komissiolle: Addressing phosphorus‐related problems in farm practice, Final report to the European Commission.
Soil Service of Belgium, November 2005. http://ec.europa.eu/environment/natres/pdf/phosphorus/AgriPhosphorusReport%20final.pdf. 
Soil Service of Belgium, marraskuu 2005. http://ec.europa.eu/environment/natres/pdf/phosphorus/AgriPhosphorusReport%20final.pdf.
Current status Impact on water Use in agriculture Annex III 
Tämänhetkiset toimenpiteet Tämänhetkinen tilanne Vaikutus vesivaroihin Käyttö maataloudessa Liite III
Annexes 53 Additional Health Check and Recovery funds allocated and used by Member States for water management EAFRD funds in million euro Member State1 HC and EERP funds allocated2 to the ‘new challenge’ of water management (data for 2010) Expenditure3 (to end of 2012) Implementation rate (%) Belgium 21,6 20,1 92,9 Bulgaria 19,0 8,7 45,9 Czech Republic 7,0 2,4 34,4 Denmark 61,0 7,6 12,5 Germany 166,0 78,0 47,0 Ireland 26,0 0,4 1,6 Greece 70,0 0,0 0,0 Spain 188,6 47,2 25,0 France 460,5 3,4 0,7 Italy 88,5 20,4 23,0 Netherlands 21,0 1,1 5,2 Poland 34,0 0,0 0,0 Romania 22,0 0,0 0,0 Slovenia 1,0 0,2 17,7 Finland 31,0 2,3 7,3 Sweden - 35,4 - United Kingdom 104,0 5,7 5,4 EU‐27 1 332,0 232,9 17,5 1 Member States that had not allocated any HC or EERP funds to water management are not included in this list. 
Liitteet 53 Yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastuksen ja elvytyssuunnitelman yhteydessä myönnettyjen lisävarojen kohdentaminen ja käyttö vesihuoltoon jäsenvaltioissa Maaseuturahaston määrärahat (miljoonaa euroa) Jäsenvaltio1 Yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkas‐ tuksen ja elvytyssuunnitelman yhteydessä myönnettyjen varojen2 kohdentaminen vesihuollon muodostamaan ”uuteen haas‐ teeseen” (vuoden 2010 tiedot) Menot3 (vuoden 2012 loppuun mennessä) Käyttöaste (%) Belgia 21,6 20,1 92,9 Bulgaria 19,0 8,7 45,9 Tšekin tasavalta 7,0 2,4 34,4 Tanska 61,0 7,6 12,5 Saksa 166,0 78,0 47,0 Irlanti 26,0 0,4 1,6 Kreikka 70,0 0,0 0,0 Espanja 188,6 47,2 25,0 Ranska 460,5 3,4 0,7 Italia 88,5 20,4 23,0 Alankomaat 21,0 1,1 5,2 Puola 34,0 0,0 0,0 Romania 22,0 0,0 0,0 Slovenia 1,0 0,2 17,7 Suomi 31,0 2,3 7,3 Ruotsi ‐ 35,4 ‐ Yhdistynyt kuningaskunta 104,0 5,7 5,4 EU27 1 332,0 232,9 17,5 1 Listasta puuttuvat jäsenvaltiot, jotka eivät olleet kohdentaneet yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastuksen ja elvytyssuunnitelman yhteydessä myönnettyjä varoja vesihuoltoon.
2 According to COM press releases IP 09/1568, IP 09/1813, IP 09/1945 and IP/10/102. 
2 Komission lehdistötiedotteet IP 09/1568, IP 09/1813, IP 09/1945 ja IP/10/102.
3 Data provided by the Commission from the cumulative monitoring data for the EU27 for 2010, 2011 and 2012. 
3 Komission toimittamat tiedot, jotka perustuvat 27 EU‐jäsenvaltion kumulatiivisiin seurantatietoihin vuosilta 2010, 2011 ja 2012.
Annex IV 
Liite IV
Reply of the 54 Commission Executive summary Common reply to V and VI The Commission wishes to underline that cross‐ compliance has increased farmers’ awareness and improved their practices on water issues. 
Komission 54 vastaus Tiivistelmä Yhteinen vastaus kohtiin V ja VI Komissio korostaa, että täydentävät ehdot ovat lisänneet viljelijöiden tietoisuutta vesivaroihin liittyvistä ongelmista ja parantaneet heidän vedenkäytön käytäntöjään.
The Com‐ mission notes, however, that the implementation of cross‐compliance by Member States still presents certain weaknesses. 
Komissio huomauttaa, että täydentävien ehtojen täytäntöönpano on jäsenvaltioissa kuitenkin edelleen jossain määrin puutteellista.
Important water‐related EU legislation, in particu‐ lar regarding nitrates and pesticides, is already included into the scope of cross‐compliance. 
Täydentävien ehtojen soveltamisalaan on jo sisälly‐ tetty tärkeitä EU:n säädöksiä, jotka koskevat vesi‐ varoja ja erityisesti nitraatteja ja torjunta‐aineita.
Remaining water‐related issues should be addressed by the Member States in fulfilling the obligations of the Water Framework Directive (WFD). 
Jäsenvaltioiden tulisi puuttua muihin vesivaroja koskeviin ongelmiin panemalla vesipolitiikan puitedirektiivi täytäntöön.
Programmes of measures should address all of the mandatory requirements set out in Article 11.3. 
Toimenpideohjelmien tulisi täyttää kaikki 11 artiklan 3 kohdassa asetetut pakolliset vaatimukset.
The relevant measures under the WFD will be introduced in due course into the scope of cross‐ compliance when the obligation at farm level is suf‐ ficiently clear. 
Vesipolitiikan puitedirektii‐ vin mukaiset toimenpiteet sisällytetään aikanaan täydentävien ehtojen soveltamisalaan, kun velvoite on riittävän selvä tilatasolla.
In the meantime water‐related Good Agricultural and Environmental Condition (GAEC) standards have been set in order to cover certain basic requirements already existing in national leg‐ islation so as to make a link with CAP payments. 
Vesivaroihin liittyvät hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimukset on asetettu joidenkin kansallisessa lainsäädännössä jo olevien perusvaatimusten kattamiseksi, jotta ne voidaan kytkeä yhteisen maatalouspolitiikan maksuihin.
As for rural development, the Commission is of the opinion that in the period 2014–20 improvements will come about as a result of: — the presence of explicitly water‐related ‘focus areas’ (sub‐priorities) within the new Rural Development Regulation itself — with cor‐ responding indicators, against which Member States will set targets within their RDPs; — the obligation, within the new Rural Develop‐ ment Regulation, to spend a minimum of 30 % of the total contribution from the EAFRD to each RDP on climate change mitigation and adaptation and environmental issues through certain measures; — Member States’ greater familiarity with the analytical framework of rural development policy and the process of composing river basin management plans — RBMPs — (in the frame‐ work of the WFD); — particular conditions in the new Rural Develop‐ ment Regulation concerning support for invest‐ ments in irrigation. 
Maaseudun kehittämisen osalta komissio katsoo, että kaudella 2014–2020 saadaan aikaan parannuk‐ sia seuraavien tekijöiden ansiosta: – uudessa maaseudun kehittämisasetuksessa säädetyt vesivaroja koskevat painopistealueet (osaprioriteetit) ja niitä vastaavat indikaattorit, joiden perusteella jäsenvaltiot asettavat maa‐ seudun kehittämisohjelmiensa tavoitteita; – uuteen maaseudun kehittämisasetukseen sisäl‐ tyvä velvoite käyttää vähintään 30 prosenttia maaseuturahaston kullekin maaseudun kehit‐ tämisohjelmalle myöntämästä kokonaistuesta ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen sekä ympäristöasioihin tiettyjen toimenpiteiden kautta; – jäsenvaltioiden aiempaa parempi tietämys maaseudun kehittämisen määrittelypuitteista ja vesipiirien hoitosuunnitelmien laatimisproses‐ sista (vesipolitiikan puitedirektiivin puitteissa); – uudessa maaseudun kehittämisasetuksessa sää‐ detyt erityisvaatimukset, jotka koskevat kaste‐ luinvestointeihin myönnettävää tukea.
VII The Commission recognises that there have been delays in the implementation of agricultural meas‐ ures under the WFD and is committed to working with Member States to resolve this issue. 
VII Komissio myöntää, että vesipolitiikan puitedirek‐ tiivin mukaisten maataloustoimenpiteiden täytän‐ töönpano on viivästynyt, ja pyrkii yhdessä jäsenval‐ tioiden kanssa korjaamaan asian.
IX In the context of the CAP reform, the Commission has proposed and the co‐legislators have agreed in a joint statement1 that the WFD as well as the Sustainable Use of pesticides Directive (SUD) will be part of cross‐compliance when these Directives will have been implemented in all Member States and the obligations directly applicable to farmers have been identified. 
IX Komissio on ehdottanut yhteisen maatalouspoli‐ tiikan uudistamisen yhteydessä, että vesipolitiikan puitedirektiivi ja torjunta‐aineiden kestävää käyttöä koskeva direktiivi tulevat olemaan osa täydentäviä ehtoja, kun kyseiset direktiivit on pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa ja kun viljelijöihin suoraan sovellettavat vaatimukset on tunnistettu.
Pending this introduction into cross‐compliance, co‐legislators have also agreed that these two direc‐ tives will be part of the compulsory scope of the Farm Advisory System so that all farmers concerned have access to the relevant advice. 
Direktiivien sisällyttämistä täydentäviin ehtoihin odoteltaessa lainsäätäjät ovat lisäksi sopineet, että kyseiset kaksi direktiiviä tulevat olemaan osa maa‐ tilojen neuvontajärjestelmän pakollista soveltamis‐ alaa niin, että neuvonta on kaikkien sitä tarvitsevien viljelijöiden saatavilla.
The main ele‐ ments of EU water policy will therefore be included into the CAP in due course. 
EU:n vesipolitiikan keskeiset osatekijät tullaan siis sisällyttämään yhteiseen maa‐ talouspolitiikkaan aikanaan.
As for rural development policy, the necessary tools and mechanisms are provided for the period 2014–20 through the new Rural Development Regu‐ lation (RDR) — Regulation (EU) No 1305/2013 of the European Parliament and of the Council — and through related legislation. 
Maaseudun kehittämispolitiikan osalta kau‐ della 2014–2020 tarvittavista välineistä ja mekanis‐ meista on säädetty uudessa maaseudun kehittämis‐ asetuksessa – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013 – ja siihen liittyvässä lainsäädännössä.
1 Joint statement by the European Parliament and the Council on cross compliance attached to Regulation (EU) No 1306/2013. 
1 Asetukseen (EU) N:o 1306/2013 liitetty Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteinen lausuma täydentävistä ehdoista.
A range of measures is available to help fulfil these priorities — support for training, use of advice, investments, multi‐annual land management practices and experimental development (includ‐ ing within the European Innovation Partnership for Agricultural Productivity and Sustainability). 
Näiden prioriteettien toteuttamista voidaan tukea monilla toimenpiteillä: koulutustuella, neuvonnalla, investoinneilla, monivuotisilla maankäyttökäy‐ tännöillä ja kokeellisilla kehittämistoimilla (muun muassa maatalouden tuottavuutta ja kestävyyttä koskevan eurooppalaisen innovaatiokumppanuu‐ den puitteissa).
The Commission has had a programme of work to communicate such opportunities to Member States in the context of various fora, and in particular within the WFD Common Implementation Strategy working group on agriculture. 
Komissiolla on ollut työohjelma tällaisista mahdol‐ lisuuksista tiedottamiseksi jäsenvaltioille eri foo‐ rumeilla ja erityisesti vesipolitiikan puitedirektiivin yhteisen täytäntöönpanostrategian maataloustyö‐ ryhmän puitteissa.
Finally, it should be borne in mind that rural development policy must address a range of priorities and financial resources are limited. 
Lisäksi on syytä pitää mielessä, että maaseudun kehittämispolitiikan on vastattava lukuisiin eri prioriteetteihin ja että sen taloudelliset resurssit ovat rajalliset.
X The Commission assessed all reported RBMPs and will have held meetings with all Member States before autumn 2014 to discuss the implementa‐ tion issues with the first cycle RBMPs and agree an action programme with the Member States to address serious gaps. 
X Komissio arvioi kaikki sille toimitetut vesipiirien hoitosuunnitelmat ja tapaa kaikkien jäsenvaltioiden kanssa syksyyn 2014 mennessä keskustellakseen täytäntöönpanon ongelmista ensimmäisen vai‐ heen vesipiirien hoitosuunnitelmissa ja sopiakseen toimintaohjelmasta vakavien puutteiden korjaa‐ miseksi.
The gaps on effective agri‐ cultural measures have been discussed with all Member States, and they have been given time to voluntarily come into compliance on this issue, after which further action will be pursued by the Commission. 
Maataloustoimenpiteiden puutteista on keskusteltu kaikkien jäsenvaltioiden kanssa ja jäsenvaltioille on annettu aikaa korjata puutteet vapaaehtoisesti, minkä ajan kuluttua komissio ryh‐ tyy lisätoimiin.
The Commission will also continue to work with Member States in the WFD Common Implementa‐ tion Strategy (CIS) working group on agriculture where good practice examples are identified and promoted to Member States. 
Komissio jatkaa yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa myös vesipolitiikan puitedirektiivin yhteisen täytän‐ töönpanostrategian maataloustyöryhmässä, jossa tunnistetaan hyviä käytäntöjä ja suositellaan niitä jäsenvaltioille.
XI As regards the newly introduced system for moni‐ toring and evaluating the CAP, linking water quality and quantity with agricultural practices is very complex, given the wide variety of agricultural practices and agronomic circumstances across the EU, the pressures from non‐agricultural sources which also have a significant impact on water qual‐ ity and availability, and the challenges in attributing causal linkages. 
XI Yhteisen maatalouspolitiikan vasta käyttöön otetun seuranta‐ ja arviointijärjestelmän osalta on huo‐ mattava, että veden laadun ja määrän kytkeminen maatalouskäytäntöihin on hyvin monimutkaista, koska maatalouskäytännöt ja viljelyolosuhteet vaih‐ televat suuresti EU:n alueiden välillä, koska veden laatuun ja saatavuuteen vaikuttavat merkittävästi myös muualta kuin maataloudesta tulevat paineet ja koska syy‐yhteyksien muodostamiseen liittyy monia haasteita.
Therefore, the costs and administra‐ tive burden related to the monitoring and evalua‐ tion systems need to be carefully balanced against the benefits related to improved management and policymaking. 
Tästä syystä seuranta‐ ja arviointi‐ järjestelmien kustannuksia ja hallinnollista rasitusta on arvioitava huolellisesti suhteessa paremman hallinnan ja päätöksenteon tuomiin hyötyihin.
Lessons learnt from the 2007–13 Common Moni‐ toring and Evaluation Framework (CMEF) showed that it was very difficult to set accurate targets for impact indicators such as water quality due to the numerous external factors involved. 
Ohjelmakauden 2007–2013 yhteisiä seuranta‐ ja arviointisääntöjä arvioitaessa todettiin, että tark‐ kojen tavoitteiden asettaminen vaikutusindikaat‐ toreille, kuten veden laadulle, on hyvin vaikeaa ulkoisten tekijöiden suuren määrän vuoksi.
Guidance documents have been provided to Member States to support them in the measurement of these impact indicators which are expected in the ex post evaluations. 
Jäsen‐ valtioille on toimitettu ohjeasiakirjoja näiden vaiku‐ tusindikaattoreiden mittaamisen tueksi; mittauksia tarkastellaan jälkiarvioinnissa.
Under the WFD, Member States have to identify significant pressures and report these in the RBMPs and into the Water Information System for Europe (WISE). 
Vesipolitiikan puitedirektiivin nojalla jäsenvaltioi‐ den on tunnistettava merkittävät vesiin kohdistuvat paineet sekä raportoitava niistä vesipiirin hoito‐ suunnitelmassa ja Euroopan vesitietojärjestelmässä (WISE).
It is recognised that the level at which information was being reported was not useful for analysis and so, through the WFD CIS process, changes to be made to reporting requirements have been discussed, that allow for better track‐ ing of pressures and the degree to which measures being implemented are having effect. 
Komissio myöntää, että tietojen raportoin‐ titaso ei mahdollistanut tietojen analysointia. Tästä syystä vesipuitedirektiivin yhteistä täytäntöönpa‐ nostrategiaa koskevan prosessin aikana on keskus‐ teltu raportointivaatimusten muuttamisesta siten, että voidaan paremmin seurata vesiin kohdistuvia paineita ja sitä, missä määrin täytäntöön pannut toimenpiteet ovat vaikuttavia.
Please see also reply to paragraph VIII. 
Katso lisäksi vastaus kohtaan VIII.
Reply of the Commission 56 The Audit 19 With regard to Special Report No 7/2011, although the Commission admitted that improvements could be made in certain respects, it also underlined the strengths of the agri‐environment measures as implemented in the period 2007–13. 
Komission vastaus 56 Tarkastus 19 Erityiskertomuksen nro 7/2011 osalta komissio myönsi, että kehitettävää on joillakin osa‐alueilla, mutta korosti ohjelmakaudella 2007–2013 täytän‐ töön pantujen maatalouden ympäristötoimenpitei‐ den vahvuuksia.
Observations 21 The mandatory components to be included in an RBMP are defined in the directive. 
Huomautukset 21 Vesipiirin hoitosuunnitelmaan sisällytettävät pakolliset osat on määritelty direktiivissä.
The Commission has conducted a quality check on the RBMPs. 
Komissio on tehnyt vesipiirien hoitosuunnitelmille laatutar‐ kastuksen.
The findings were published in Member State reports and bilateral meetings have been held to discuss the improvements that must be made in future RBMPs. 
Havainnot on julkaistu jäsenvaltioita koskevissa kertomuksissa ja tuleviin vesipiirien hoitosuunnitelmiin tehtävistä parannuksista on keskusteltu kahdenvälisissä tapaamisissa.
Adherence to these guidance documents remains a priority for the Commission and Member States. 
Näiden ohjeasiakirjojen noudattaminen on sekä komissiolle että jäsenvaltioille ensisijaisen tärkeää.
24 The Commission is aware of the lack of progress on making agricultural measures operational at the farm level and will use the Court’s evidence together with its own (reporting on programmes of measures) to follow this up bilaterally with Member States to improve action on this in the second cycle RBMPs. 
24 Komissio on tietoinen maataloustoimenpiteiden käynnistämisen viivästymisestä tiloilla ja aikoo hyö‐ dyntää tilintarkastustuomioistuimen tietoja omien tietojensa (toimenpideohjelmien raportoinnin) ohella tarkastellessaan tilannetta kahdenvälisesti jäsenvaltioiden kanssa toisen vaiheen vesipiirien hoitosuunnitelmien käynnistämisen tehostamiseksi.
25 Member States develop RBMP at the level of the river basin district and then set objectives at water body level. 
25 Jäsenvaltiot laativat vesipiirien hoitosuunnitelmat vesipiireittäin ja määrittivät sitten tavoitteet vesi‐ muodostumittain.
The Commission will pursue the possible lack of such objectives with recommendations and, where necessary, infringement procedures will be addressed to the Member States. 
Mikäli tavoitteita ei ole määri‐ tetty, komissio esittää niiden tekemisestä suosituk‐ sia ja tarvittaessa käynnistää rikkomismenettelyn jäsenvaltioita vastaan.
However, in the absence of a clear definition of such objectives, the task of drawing up RDPs with due regard to the criteria of EU water policy will not become completely impossible and must still be carried out through the detailed analyses of strengths, weaknesses, opportunities and threats (SWOT) and of ‘needs’ — which form part of every RDP. 
Maaseudun kehittämisohjelmien laatiminen EU:n vesipolitiikkaa noudattaen ei ole täysin mahdo‐ tonta, vaikka tavoitteita ei olisikaan määritetty selvästi, ja sen yhteydessä on silloinkin tehtävä jokaiseen maaseudun kehittämisohjelmaan kuulu‐ vat perusteelliset analyysit vahvuuksista, heikko‐ uksista, mahdollisuuksista ja uhkista (SWOT) sekä ’tarpeista’.