natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most of the audited health threat actions from the second health programme (2008-2013), despite performing well in terms of producing the agreed deliverables, showed a lack of sustainable results (paragraphs 79 to 88), limiting their contribution towards achieving the objective of protecting citizens from threats to health. 
Suurimmalla osalla tarkastetuista toisen terveysalan toimintaohjelman (2008– 2013) mukaisista terveysuhkia koskevista toimista ei saatu kestäviä tuloksia, vaikka toimilla saatiin sovitut tuotokset (kohdat 79–88), mikä rajoitti toimien vaikutusta kansalaisten suojelua terveysuhkilta koskevan tavoitteen saavuttamiseen.
Although this is not a new observation, it underlines that the Commission needs to do more, in consultation with its stakeholders, to improve performance on this issue. 
Vaikka tämä ei ole uusi havainto, se korostaa, että komission on sidosryhmiään kuullen tehtävä enemmän tuloksellisuuden parantamiseksi tämän asian osalta.
In addition, we found weaknesses in measuring the indicator for the health threats objective under the third health programme as well as a relatively low level of spending for this particular objective in 2014-2016, suggesting that it is difficult to fund a sufficient number of policy relevant actions under this objective to ensure that a real impact is made towards 2020 in achieving the objective (paragraphs 89 to 94). 
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kolmannessa terveysalan toimintaohjelmassa terveysuhkia koskevan tavoitteen indikaattorin mittaamisessa esiintyi puutteita ja varojen käyttö oli tavoitteen osalta suhteellisen vähäistä vuosina 2014–2016.
Conclusions and recommendations 51 Recommendation 3 In order to address the main weaknesses identified in the performance of the health programme for actions addressing health threats, the Commission should: (a) examine and propose options in 2017 for ensuring a greater sustainability of results for health threat-related actions funded under the health programme towards 2020. 
Johtopäätökset ja suositukset 51 Suositus 3 Jotta voidaan korjata terveysalan toimintaohjelman mukaisten terveysuhkia koskevien toimien tuloksellisuudessa havaitut tärkeimmät heikkoudet, komission olisi a) tutkittava ja ehdotettava vuonna 2017 erilaisia vaihtoehtoja, joilla voidaan varmistaa terveysalan toimintaohjelmasta rahoitettavien terveysuhkiin liittyvien toimien tulosten parempi kestävyys vuoteen 2020 mennessä.
121 Finally, the audit revealed that, despite a wide array of coordination mechanisms, a number of gaps exist in relation to the Commission’s internal coordination of health security activities across different services and programmes to ensure that full use is made of potential synergies. 
121 Lisäksi tarkastus paljasti, että monista erilaisista koordinointimekanismeista huolimatta komission eri yksiköiden ja ohjelmien välillä toteuttamassa terveysturvallisuuteen liittyvien toimien sisäisessä koordinoinnissa on useita puutteita, joiden vuoksi ei voida varmistaa mahdollisten synergioiden täysimääräistä hyödyntämistä.
In a context of high volumes of EU funding from different thematic programmes and a range of Commission services being involved in their implementation, requiring complex networking between Commission services, national policymakers, end-users and other stakeholders, there is scope for better policy-oriented and structured coordination (paragraphs 96 to 102). 
Aihekohtaisista ohjelmista myönnettävän EU-rahoituksen suuri määrä ja komission useiden eri yksiköiden osallistuminen ohjelmien täytäntöönpanoon edellyttävät monimutkaista verkostoitumista komission yksiköiden, kansallisten päättäjien, loppukäyttäjien ja muiden sidosryhmien välillä, joten tässä yhteydessä olisi paremmin politiikkaan liittyvän ja jäsennellyn koordinoinnin tarvetta (kohdat 96–102).
We also found that more work needs to be done to make existing agreements for cooperation between Commission crisis management structures fully operational (paragraphs 103 to 106), and that DG Health and Food Safety’s management of its Health Emergencies Operations Facility showed weaknesses that might hamper its performance when dealing with future health crises in the EU (paragraphs 107 to 111). 
Tilintarkastustuomioistuin totesi myös, että tarvitaan lisätoimia, jotta komission kriisinhallintarakenteiden väliset nykyiset yhteistyösopimukset saadaan pantua täysimääräisesti täytäntöön (kohdat 103–106), ja että terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston toteuttamassa terveysuhkien koordinointiryhmän hallinnoinnissa oli heikkouksia, jotka saattavat haitata ryhmän toimintaa sen käsitellessä EU:n tulevia terveyskriisejä (kohdat 107–111).
Conclusions and recommendations 52 Recommendation 4 In order to bridge the gaps in the Commission’s internal coordination in terms of activities relevant to health security and public health crisis management, and to improve the design of its Health Emergencies Operations Facility: (a) the Commission should define from 2017 a more structured, detailed approach for coordination between DG Health and Food Safety and other Commission services which perform activities relevant to health security, including a mapping of past, ongoing and planned activities. 
Johtopäätökset ja suositukset 52 Suositus 4 Jotta voidaan poistaa komission sisäisessä koordinoinnissa olevat puutteet, jotka liittyvät terveysturvallisuuden ja kansanterveyskriisien hallinnan kannalta merkitykselliseen toimintaan, ja parantaa terveysuhkien koordinointiryhmän rakennetta, a) komission olisi määriteltävä terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston ja muiden terveysturvallisuuden kannalta merkitykselliseen toimintaan osallistuvien komission yksiköiden välistä koordinointia varten vuodesta 2017 alkaen sovellettava nykyistä jäsennellympi ja yksityiskohtaisempi lähestymistapa, joka kattaisi myös toteutettujen, meneillään olevien ja suunniteltujen toimien kartoituksen.
This should allow for the identification of potential synergies and enhance cooperation on common issues such as the limited uptake of outputs for EU co-funded actions and enabling stakeholders to better target policymakers; (b) the Commission should take immediate action to operationalise the memorandum of understanding for crisis management structures between DG Health and Food Safety, DG Migration and Home Affairs and DG European Civil Protection and Humanitarian Aid Operations; this includes organising joint lessons learned activities and mutual training on policy areas and systems, as well as putting in place standard operating procedures; (c) the Commission should without delay review its Health Emergencies Operational Facility and ensure that: it is updated in line with lessons learned from the Ebola crisis and major EU-level exercises; a continuous monitored training plan is in place for all relevant staff potentially involved in its operations; and, if possible, exchange views with ECDC and DG European Civil Protection and Humanitarian Aid Operations, in particular on the design of their respective crisis management manuals or structures. 
Lähestymistavan avulla olisi voitava määritellä mahdolliset synergiat ja tehostaa yhteistyötä, joka liittyy yhteisiin kysymyksiin, kuten EU:n yhteisrahoittamien toimien tuotosten vähäiseen hyödyntämiseen ja siihen, miten voitaisiin auttaa sidosryhmiä saavuttamaan levittämistoimillaan päättäjät entistä paremmin. b) komission olisi ryhdyttävä välittömiin toimiin terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston, muuttoliike-ja sisäasioiden pääosaston sekä EU:n pelastuspalveluasioiden ja humanitaarisen avun operaatioiden pääosaston allekirjoittaman kriisinhallintarakenteita koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan panemiseksi täytäntöön. Olisi muun muassa järjestettävä yhteistä toimintaa saatujen kokemusten käsittelemiseksi sekä eri politiikanaloja ja järjestelmiä koskevaa keskinäistä koulutusta ja otettava käyttöön vakiotoimintamenettelyjä. c) komission olisi viipymättä tarkasteltava terveysuhkien koordinointiryhmään-sä ja varmistettava, että ryhmä saatetaan ajan tasalle ebolakriisistä ja EU:n tasolla toteutetuista merkittävistä harjoituksista saatujen kokemusten perusteella ja että kaikkia ryhmän toimintaan mahdollisesti osallistuvia henkilöstön jäseniä varten on olemassa koulutussuunnitelma, jonka toteuttamista seurataan jatkuvasti, ja mikäli mahdollista, vaihdettava näkemyksiä Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskuksen sekä EU:n pelastuspalveluasioiden ja humanitaarisen avun operaatioiden pääosaston kanssa erityisesti kriisinhal-lintakäsikirjojen tai -rakenteiden rakenteesta.
This Report was adopted by Chamber I, headed by Mr Phil WYNN OWEN, Member of the Court of Auditors, in Luxembourg at its meeting of 5 October 2016. 
Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Phil Wynn OWENIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 5. lokakuuta 2016 pitämässään kokouksessa.
Annexes 53 Preparedness and response planning in the international context International Health Regulations 2005 (IHR 2005) 1. 
Liitteet 53 Valmius-ja reagointisuunnittelun kansainvälinen konteksti Kansainvälinen terveyssäännöstö (2005) 1.
The 1969 WHO International Health Regulations were fully revised and replaced by the IHR (2005), which entered into force in 2007. 
Maailman terveysjärjestön kansainvälinen terveyssäännöstö (1969) tarkistettiin täysin ja korvattiin kansainvälisellä terveyssäännöstöllä (2005), joka tuli voimaan vuonna 2007.
The IHR objective is ‘to prevent, protect against, control and provide a public health response to the international spread of disease in ways that are commensurate with and restricted to public health risks, and which avoid unnecessary interference with international traffic and trade’1. 
Säännöstön tarkoituksena on ”tautien kansainvälisen leviämisen ehkäisy, torjunta ja hallinta, käyttäen kansanterveydellisiä keinoja, jotka ovat oikeassa suhteessa ja rajoittuvat kansanterveysuhkiin aiheuttamatta tarpeettomia häiriöitä kansainväliselle liikenteelle ja kaupalle”1.
The IHR 2005 requires State Parties to report to WHO any event that may constitute a public health emergency of international concern, independently of its origin, and to develop, strengthen and maintain core public health capacities for surveillance and response by using existing national resources, such as the national plans for influenza pandemic preparedness. 
Säännöstön mukaan sopimusvaltioiden on tapauksen alkuperästä riippumatta ilmoitettava WHO:lle kaikista tapahtumista, joista saattaa syntyä kansainvälinen kansanterveydellinen uhka, ja kehitettävä, vahvistettava ja ylläpidettävä kansanterveyttä koskevia seurannan ja reagoinnin keskeisiä valmiuksiaan käyttämällä olemassa olevia kansallisia voimavaroja, kuten influenssapandemioita koskevia kansallisia valmiussuunnitelmia.
The IHR are also designed to reduce the risk of disease spread at international airports, ports and ground crossings and require the establishment of national and WHO IHR focal points for urgent communication. 
Säännöstön tarkoituksena on myös vähentää taudin leviämisen riskiä kansainvälisillä lentoasemilla, satamissa ja maarajanylityspaikoilla. Lisäksi säännöstössä edellytetään kansallisten IHR-yhteysviranomaisten ja WHO:n IHR-yhteystahojen perustamista kiireellisiä tiedotuksia varten.
The IHR (2005) do not include any enforcement mechanism for States which fail to comply with its provisions. 
Kansainvälinen terveyssäännöstö (2005) ei käsitä täytäntöönpanon valvontamekanismia sellaisten valtioiden varalta, jotka eivät noudata säännöstön määräyksiä.
WHO monitors the implementation of the IHR, and issues and updates relevant guidelines. 
WHO seuraa säännöstön toteuttamista ja julkaisee ja päivittää asiaankuuluvia ohjeita.
Its expert panels and review committees also review IHR effectiveness in emergency situations, as was done, for example, after the Ebola outbreak (see Box 3 in the report for more information on this). 
WHO:n asiantuntijapaneelit ja arviointikomitea myös arvioivat säännöstön toimivuutta hätätilanteissa. Näin tehtiin esimerkiksi ebolaepidemian jälkeen (ks. tässä kertomuksessa oleva laatikko 3, jossa on lisätietoja asiasta).
Public Health Emergencies of International Concern (PHEIC) 3. 
Kansainväliset kansanterveydelliset uhkat 3.
Under the IHR, a public health emergency of international concern refers to an extraordinary public health event which constitutes a public health risk to other States through the international spread of disease and potentially requires a coordinated international response. 
Kansainvälisen terveyssäännöstön mukaan kansainvälinen kansanterveydellinen uhka tarkoittaa poikkeavaa kansanterveydellistä tilannetta, jossa taudin kansainvälisen leviämisen vaara aiheuttaa toisille valtioille kansanterveysuhkan ja joka edellyttää mahdollisesti koordinoituja kansainvälisiä toimia.
The PHEIC is declared by the director-general of WHO based on a recommendation from the Emergency Committee. 
Sen, onko tapahtuma katsottava kansainväliseksi kansanterveydelliseksi uhkaksi, määrittää WHO:n pääjohtaja hätäkomitean suosituksen perusteella.
If a PHEIC is declared, WHO is required to deliver a ‘real time’ response to the emergency. 
Jos katsotaan, että kyseessä on kansainvälinen kansanterveydellinen uhka, WHO:n on reagoitava hätätilanteeseen ”reaaliaikaisesti”.
The Director-General of WHO, assisted by the Emergency Committee, will develop and recommend the critical health measures for implementation by State Parties. 
WHO:n pääjohtaja kehittää hätäkomitean avustamana kriittiset terveystoimet, jotka sopimusvaltioiden olisi toteutettava, ja antaa tällaisia toimia koskevia suosituksia.
The IHR and the EU 4. 
Kansainvälinen terveyssäännöstö ja EU 4.
All EU Member States are State Parties to WHO and report to WHO, for example through questionnaires and self-assessments, on their IHR implementation. 
Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat WHO:n sopimusvaltioita ja raportoivat WHO:lle esimerkiksi kyselylomakkeiden ja itsearviointien avulla kansainvälisen terveyssäännöstön toteuttamisesta.
The EU itself is not a WHO member, and therefore is not a party to the IHR. 
EU ei ole WHO:n jäsen eikä siten myöskään kansainvälisen terveyssäännöstön sopimuspuoli.
However, the IHR recognises the potential role of the EU as a ‘regional economic integration organization’ and states that, ‘without prejudice to their obligations under these Regulations, States Parties that are members of a regional economic integration organization shall apply in their mutual relations the common rules in force in that regional economic integration organization’. 
Säännöstössä tunnustetaan kuitenkin EU:n mahdollinen rooli ”alueellisena taloudellisen yhdentymisen järjestönä” ja todetaan seuraavaa: ”Rajoittamatta niiden tämän terveyssäännöstön mukaisia velvollisuuksia, alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen jäseninä olevien sopimusvaltioiden tulee soveltaa keskinäisissä suhteissaan kyseisen alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön voimassa olevia yhteisiä sääntöjä”.
The Commission and ECDC coordinate their activities with WHO at policy2 and technical level, including information sharing for risk communication and read access to certain alert systems (such as the WHO Event Information System and the EU’s EWRS). 
Komissio ja Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskus koordinoivat toimintaansa WHO:n kanssa toimintapolitiikan2 tasolla ja teknisellä tasolla, muun muassa jakamalla tietoja riskeistä tiedottamiseksi ja antamalla toisilleen lukuoikeuden tiettyihin varoitusjärjestelmiin (kuten WHO:n Event Information System -tapahtumatietojärjestelmään ja EU:n varhaisvaroitus-ja reagointijär-jestelmään).
Decision No 1082/2013/EU also introduced the innovation of a public health emergency declaration by the Commission, but it is significantly different from a PHEIC declaration by the Director-General of WHO (see Box A). 
Päätöksellä N:o 1082/2013/EU otettiin käyttöön myös uudistus, jonka ansiosta komissio voi todeta kansanterveyteen liittyvän hätätilanteen, mutta joka eroaa merkittävästi WHO:n pääjohtajan antamasta kansainvälistä kansanterveydellistä uhkaa koskevasta ilmoituksesta (ks. laatikko A).
1 International Health Regulations (2005), Second Edition, World Health Organisation 2008. 
1 Kansainvälinen terveyssäännöstö (2005), toinen painos, WHO 2008.
2 See for example the 2010 Joint Declaration (‘Moscow Declaration’) outlining cooperation between WHO and the Commission, as well as relevant updates on DG Health and Food Safety’s public website. 
2 Ks. esimerkiksi vuonna 2010 annettu yhteinen julkilausuma (”Moskovan julkilausuma”), jossa jäsennellään WHO:n ja komission välistä yhteistyötä, sekä sen päivitykset, jotka ovat saatavilla terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston julkisella verkkosivustolla.
An administrative agreements is also in place between ECDC and WHO.2ww Annex I 
Lisäksi ECDC:n ja WHO:n välillä on tehty hallinnollinen sopimus. Liite I
Annexes 54 Box A — Public health emergency declaration in the EU As explained above, the term Public Health Emergency of International Concern is defined in the International Health Regulations as ‘an extraordinary event which is determined, as provided in these Regulations: to constitute a public health risk to other States through the international spread of disease; and to potentially require a coordinated international response’. 
Liitteet 54 Laatikko A – Kansanterveyteen liittyvän hätätilanteen toteaminen EU:ssa Kuten edellä esitettiin, termi ”kansainvälinen kansanterveydellinen uhka” tarkoittaa kansainvälisen terveyssäännöstön mukaan ”poikkeavaa tilannetta, jonka tämän terveyssäännöstön mukaisesti määrittelee (i) taudin kansainvälisen leviämisen vaara aiheuttaa toisille valtioille kansanterveysuhkan ja (ii) edellyttää mahdollisesti koordinoituja kansainvälisiä toimia”.
The responsibility of determining whether an event is within this category lies with the WHO Director-General and requires the convening of a committee of experts — the IHR Emergency Committee. 
Sen, katsotaanko tapahtuma tällaiseksi uhkaksi, määrittää WHO:n pääjohtaja. Määrittäminen edellyttää asiantuntijakomitean eli säännöstön mukaisen hätäkomitean kokoontumista.
One of the innovations of Decision No 1082/2013/EU is that the Commission can now also declare a situation of public health emergency for the EU. 
Yksi päätöksellä N:o 1082/2013/EU käyttöönotetuista uudistuksista on, että myös komissio voi nyt todeta kansanterveyteen liittyvän hätätilanteen EU:n tasolla.
In accordance with Article 12, the Commission may recognise a situation of public health emergency in relation to: (a) epidemics of human influenza considered to have pandemic potential, where the Director-General of WHO has been informed and has not yet adopted a decision declaring a situation of pandemic influenza in accordance with the applicable rules of WHO; or (b) cases other than that referred to in point (a) where the Director-General of WHO has been informed and has not yet adopted a decision declaring a public health emergency of international concern in accordance with the IHR, and where: (i) the serious cross-border threat to health in question endangers public health at the Union level; (ii) medical needs are unmet in relation to that threat, which means that no satisfactory method of diagnosis, prevention or treatment is authorised in the Union or, despite the existence of such a method, the authorisation of a medicinal product would nonetheless be of major therapeutic advantage to those affected’. 
Päätöksen 12 artiklan mukaan komissio voi todeta kansanterveyteen liittyvän hätätilanteen: a) sellaisten hätätilanteiden osalta, jotka koskevat ihmisten influenssaan liittyviä epidemioita, joiden katsotaan voivan johtaa pandemiaan, kun WHO:n pääjohtajalle on tiedotettu asiasta mutta hän ei ole vielä hyväksynyt päätöstä influenssapandemiatilanteesta WHO:n sovellettavien sääntöjen mukaisesti; tai b) muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen tapausten osalta, kun WHO:n pääjohtajalle on tiedotettu asiasta mutta hän ei ole vielä hyväksynyt päätöstä kansainvälisestä kansanter-veysuhkasta kansainvälisen terveyssäännöstön mukaisesti; ja jos i) kyseessä oleva valtioiden rajat ylittävä vakava terveysuhka vaarantaa kansanterveyden unionin tasolla; ii) kyseiseen uhkaan liittyvät lääketieteellisen hoidon tarpeet eivät täyty, mikä tarkoittaa, että unionissa ei ole hyväksytty tyydyttävää diagnosointi-, ehkäisy-tai hoitomenetelmää, tai vaikka tällainen menetelmä olisi olemassa, lääkkeen hyväksymisellä voisi olla merkittävää terapeuttista hyötyä asianomaisille.
Article 13 then adds that this recognition of an emergency situation pursuant to Article 12 shall have the sole legal effect of enabling point 2 of Article 2 of Regulation (EC) No 507/20063 to apply or, where the recognition specifically concerns epidemics of human influenza considered as having a pandemic potential, of enabling Article 21 of Regulation (EC) No 1234/20084 to apply. 
Päätöksen 13 artiklassa säädetään lisäksi, että tällaisen 12 artiklan mukaisen hätätilanteen toteamisen ainoa oikeudellinen vaikutus on se, että voidaan soveltaa asetuksen (EY) N:o 507/20063 2 artiklan 2 kohtaa tai, jos toteaminen nimenomaisesti koskee ihmisten influenssaan liittyviä epidemioita, joiden katsotaan voivan johtaa pandemiaan, voidaan soveltaa asetuksen (EY) N:o 1234/20084 21 artiklaa.
This means that the purpose of emergency declaration under Article 12 of Decision No 1082/2013/EU is restricted only to a fast track authorisation for pandemic medical countermeasures and operationalising pharmaceutical legislation. 
Tämä tarkoittaa, että päätöksen N:o 1082/2013/EU 12 artiklan mukainen hätätilanteiden toteaminen rajoittuu vain pandemiaa koskevien lääkinnällisten vastatoimien nopeutettuun hyväksymiseen ja lääkkeitä koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoon.
Its application is much more limited compared to a declaration of a Public Health Emergency of International Concern by WHO, even though situations could occur where a serious cross-border threat to health, from any potential origin, specifically affects the EU and not necessarily the wider global community for which WHO is responsible. 
Tällaisen hätätilanteiden toteamisen soveltaminen on siis paljon rajoitetumpaa kuin WHO:n mahdollisuus määrittää uhka kansainväliseksi kansanterveydelliseksi uhkaksi, vaikka sellaisiakin tilanteita voisi esiintyä, joissa mitä tahansa mahdollista alkuperää oleva valtioiden rajat ylittävä vakava terveysuhka vaikuttaisi nimenomaan EU:hun eikä välttämättä laajempaan maailmanlaajuiseen yhteisöön, josta WHO vastaa.
It also means that there is no EU scale of alert levels (e.g. linked to the rules of procedure of the Health Security Committee) triggering response activities and capacities within the remit of the decision or to ensure the triggering of a mechanism for surge capacity or funding. 
Tämä tarkoittaa myös sitä, ettei EU:lla ole (esimerkiksi terveysturvakomitean työjärjestykseen liitettyä) hälytystasojen asteikkoa, jonka mukaan reagointitoimet käynnistettäisiin ja valmiudet otettaisiin käyttöön päätöksen mukaisiin tarkoituksiin tai jolla varmistettaisiin varalla olevaa kapasiteettia tai rahoitusta koskevan mekanismin käynnistyminen.
3 Commission Regulation (EC) No 507/2006 of 29 March 2006 on the conditional marketing authorisation for medicinal products for human use falling within the scope of Regulation (EC) No 726/2004 of the European Parliament and of the Council (OJ L 92, 30.3.2006, p. 
3 Komission asetus (EY) N:o 507/2006, annettu 29 päivänä maaliskuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 soveltamisalaan kuuluvista ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden ehdollisista myyntiluvista (EUVL L 92, 30.3.2006, s.
4 Commission Regulation (EC) No 1234/2008 of 24 November 2008 concerning the examination of variations to the terms of marketing authorisations for medicinal products for human use and veterinary medicinal products (OJ L 334, 12.12.2008, p. 
6). 4 Komission asetus (EY) N:o 1234/2008, annettu 24 päivänä marraskuuta 2008, ihmisille ja eläimille tarkoitettujen lääkkeiden myyntilupien ehtojen muutosten tutkimisesta (EUVL L 334, 12.12.2008, s.
Annexes 55 International initiatives on preparedness planning and transparency 5. 
Liitteet 55 Valmiussuunnittelua ja avoimuutta koskevat kansainväliset aloitteet 5.