natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They can also result from forest fires, volcanic eruptions and wind erosion. 
Ne voivat johtua myös metsäpaloista, tulivuorenpurkauksista ja tuulen aiheuttamasta eroosiosta.
The EU tackles air pollution by setting (a) concentration limit values of pollutants for the air that people breathe, and (b) standards on pollutants’ emission sources. 7. 
EU torjuu ilman pilaantumista asettamalla a) raja-arvoja epäpuhtauksien pitoisuuksille ihmisten hengitysilmassa ja b) epäpuhtauspäästöjen lähteitä koskevia normeja. 7.
In 1980, Directive 80/779/EC first established EU limits for SO2 concentrations. 
Direktiivissä 80/779/EY vuonna 1980 vahvistettiin ensin EU:n raja-arvot rikkidioksidipitoisuuksille.
Other Directives have followed, covering more air pollutants and updating their limit values12. 
Sen jälkeen on annettu muita direktiivejä, jotka kattavat muita ilman epäpuhtauksia ja joissa on asetettu niille ajantasaistetut raja-arvot12.
The 2008 Ambient Air Quality Directive (AAQ Directive)13 sets air quality standards (including limit values) for the concentrations of air pollutants with the biggest health impacts (see paragraph 18). 
11 12 13 raja-arvot) sellaisten ilman epäpuhtauksien osalta, joilla on suurimmat terveysvaikutukset (ks. kohta 18).
It focuses on improving citizens’ health through better quality of the air that people breathe. 
Siinä keskitytään kansalaisten terveyden parantamiseen parantamalla ihmisten hengitysilman laatua.
The AAQ Directive requires that Member States define air quality zones within their territory. 
Ilmanlaatua koskevassa direktiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan määrittelemään oman alueensa ilmanlaatualueet.
Member States carry out preliminary air quality assessments in each zone and set networks of fixed measuring stations in polluted areas. 
Jäsenvaltiot tekevät kullakin alueella alustavia ilmanlaadun arviointeja ja perustavat saastuneille alueille kiinteiden mittausasemien verkostoja.
The Directive contains criteria both for the location and for the minimum number of sampling points (see paragraph 32)14. 
Direktiivissä vahvistetaan kriteerit näytteenottopaikkojen sijainnille ja vähimmäismäärälle (ks. kohta 32)14.
Member States collect data from their networks and report this to the Commission and the EEA each year (see Box 3). 
Jäsenvaltiot keräävät tietoa verkostoistaan ja raportoivat tiedoista vuosittain komissiolle ja Euroopan ympäristökeskukselle (ks. laatikko 3).
The Commission assesses these data against the EU standards15 of the AAQ Directive. 
Komissio arvioi näitä tietoja ilmanlaatua koskevassa direktiivissä vahvistettujen EU-normien15 valossa.
Where concentrations exceed the standards, Member States must produce Air Quality Plans (AQPs) that tackle the problem as soon as possible. 
Jos pitoisuudet ylittävät normit, jäsenvaltioiden on laadittava ilmanlaatusuunnitelmia ongelman ratkaisemiseksi mahdollisimman nopeasti.
The Commission assesses these plans and takes legal action where it considers that Member States fail to comply with the Directive. 
Komissio arvioi suunnitelmia ja ryhtyy oikeustoimiin, jos se katsoo, että jäsenvaltiot eivät noudata direktiiviä.
The Directive imposes public information obligations on the Member States, including alert and information thresholds. 
Direktiivissä velvoitetaan jäsenvaltioita antamaan tietoja väestölle ja vahvistetaan varoitus-ja tiedotuskynnykset.
14 Box 3 – Commission and EEA’s roles The Commission is responsible for assessing compliance and for overseeing the implementation of the Directive. 
15 Laatikko 3 – Komission ja Euroopan ympäristökeskuksen tehtävät Komissio vastaa direktiivin noudattamisen arvioinnista ja sen täytäntöönpanon valvonnasta.
The EEA is an agency of the European Union that aims to provide sound, independent information on the environment. 
Euroopan ympäristökeskus (EYK) on EU:n virasto, joka pyrkii tarjoamaan pätevää ja riippumatonta tietoa ympäristöstä.
The EEA’s role is to provide timely, targeted, relevant and reliable information to policymaking agents and the public aiming to support sustainable development. 
Sen tehtävänä on tarjota ajantasaista, kohdennettua, merkityksellistä ja luotettavaa tietoa poliittiseen päätöksentekoon osallistuville virkamiehille ja väestölle kestävän kehityksen tukemiseksi.
10. 
16 10.
In addition to setting concentration limits, the EU has legislated to reduce air pollutant emissions from several sectors16. 
Pitoisuusrajojen asettamisen lisäksi EU on antanut lainsäädäntöä useilta aloilta peräisin olevien ilman epäpuhtauspäästöjen vähentämiseksi16.
The EEA points out that in recent decades European Directives (see Annex I) and Regulations (such as those leading to fuel switching or abatement of inefficient equipment) have contributed to reductions in air pollutant emissions. 
EYK toteaa, että EU:n direktiivit (ks. liite I) ja asetukset (esimerkiksi asetukset, jotka ovat johtaneet polttoaineiden vaihtamiseen tai tehottomien laitteiden vähentämiseen) ovat viime vuosikymmeninä edistäneet ilman epäpuhtauspäästöjen vähentämistä.
Between 1990 and 2015, SOX emissions in the EU decreased by 89 % and NOX emissions by 56 %. 
Vuosina 1990–2015 rikin oksidipäästöt vähenivät EU:ssa 89 prosenttia ja typen oksidipäästöt 56 prosenttia.
Since 2000, PM2.5 emissions have decreased by 26 %17 as shown in Figure 4. 
PM2,5-hiukkasten päästöt ovat vähentyneet vuoden 2000 jälkeen 26 prosenttia17, kuten kaaviossa 4 esitetään.
Figure 4 – Air pollutant emission trends since 1990 (since 2000 for PM2.5) 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 NOx PM2.5 SOx 16 17 EEA, “Emissions of the main air pollutants in Europe”, 2017. 
Kaavio 4 – Ilman epäpuhtauspäästöjen kehityssuuntaukset vuodesta 1990 alkaen (PM2,5-hiukkasten päästöt vuodesta 2000 alkaen) 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 NOx PM2,5 SOx Lähde: Euroopan ympäristökeskus. 12.
The EU source legislation does not focus on reducing emissions in places where people suffer most from air pollution or where concentrations are highest (see Figure 5). 
Päästölähteitä koskevassa EU:n lainsäädännössä ei keskitytä päästöjen vähentämiseen niissä paikoissa, joissa ihmiset eniten kärsivät ilman pilaantumisesta tai joissa pitoisuudet ovat suurimmat (ks. kaavio 5).
For example, if car engines emit less, due to stricter EU emission standards, air pollution can still increase if car use increases. 
Esimerkiksi vaikka autojen moottorit tuottavat vähemmän päästöjä tiukempien EU:n päästönormien ansiosta, ilman pilaantuminen voi silti lisääntyä, jos autojen käyttö lisääntyy.
Therefore, specific action in populated areas is necessary to reduce concentrations of air pollutants as human exposure, particularly to PM and NO2, remains high. 
Siksi tarvitaan asutuille alueille suunnattuja erityisiä toimia, joilla vähennetään ilman epäpuhtauksien pitoisuuksia, koska määrät, erityisesti hiukkasten ja typpidioksidin määrät, joille ihmiset altistuvat, ovat edelleen suuria.
Figure 5 – PM10 and NO2 concentrations in 2015 Source: EEA data and maps. 
Kaavio 5 – PM10-hiukkasten ja typpidioksidin pitoisuudet vuonna 2015 Ei tietoja Maat/alueet tiedonvaihtoprosessin ulkopuolella Lähde: Euroopan ympäristökeskuksen tiedot ja kartat.
Following earlier strategies, in December 2013, the European Commission published the This is due to complex factors such as the chemistry of the different pollutants in the atmosphere, or the long-distance transport of air pollutants in the atmosphere. 
Euroopan komissio julkaisi joulukuussa 2013 aiempien strategioiden jatkoksi Puhdasta ilmaa Euroopalle -ohjelman.
This aims to tackle the widespread non-compliance with the EU’s air quality standards and ensure full compliance with existing legislation by 2020. 
Ohjelmalla pyritään puuttumaan siihen, että EU:n ilmanlaatunormeja on jätetty laajalti noudattamatta, ja varmistamaan voimassa olevan lainsäädännön noudattaminen täysimääräisesti vuoteen 2020 mennessä.
It also sets a pathway for the EU to meet by 2030 the long-term goal of reducing premature mortality due to PM and O3 by 52 % relative to year 2005. 
Siinä myös asetetaan EU:n etenemissuunnitelma vuodeksi 2030 asetetun pitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi.
The Commission recognised that significant compliance gaps for some pollutants remain, and launched a fitness check in 2017 to examine the performance of the Ambient Air Quality Directive. 
Komissio totesi, että joidenkin epäpuhtauksien kohdalla säädösten noudattamisessa on edelleen merkittäviä puutteita, ja käynnisti vuonna 2017 toimivuustarkastuksen, jonka tarkoituksena oli tutkia ilmanlaatua koskevan direktiivin tuloksellisuutta.
AUDIT SCOPE AND APPROACH 14. 
TARKASTUKSEN LAAJUUS JA TARKASTUSTAPA 14.
This report assesses whether EU actions to protect human health from air pollution have been effective. 
Tässä kertomuksessa arvioidaan, ovatko EU:n toimet ihmisten terveyden suojelemiseksi ilman pilaantumiselta olleet vaikuttavia.
We examined whether (i) the AAQ Directive was well designed to tackle the health impact of air pollution; (ii) Member States’ effectively implemented the Directive; (iii) the Commission monitored and enforced implementation of the Directive; (iv) air quality was adequately reflected in other EU policies and adequately supported by EU funds; and (v) the public has been well informed on air quality matters. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki, i) suunniteltiinko ilmanlaatua koskeva direktiivi hyvin ilman pilaantumisen terveysvaikutusten torjumiseksi, ii) panivatko jäsenvaltiot direktiivin täytäntöön vaikuttavalla tavalla, iii) seurasiko ja valvoiko komissio direktiivin täytäntöönpanoa, iv) otettiinko ilmanlaatu riittävällä tavalla huomioon muissa EU:n toimintapolitiikoissa ja tuettiinko sitä riittävästi EU:n varoista, sekä v) onko väestölle annettu hyvin tietoa ilmanlaatuun liittyvistä kysymyksistä.
We focused on the provisions of the AAQ Directive related to human health and on the air pollutants with the greatest health impact: PM, NO2, SO2 and O3 (see paragraph 3)19. 
Tilintarkastustuomioistuin keskittyi niihin ilmanlaatua koskevan direktiivin säännöksiin, jotka liittyvät ihmisten terveyteen, ja niihin ilman epäpuhtauksiin, joilla on suurimmat terveysvaikutukset: hiukkasiin (PM), typpidioksidiin (NO2), rikkidioksidiin (SO2) ja otsoniin (O3) (ks. kohta 3)19.
We concentrated on urban areas, as this is where air pollution most affects health (see paragraph 2). 
Tarkastuksessa keskityttiin kaupunkialueisiin, sillä näillä alueilla ilman pilaantuminen vaikuttaa terveyteen eniten (ks. kohta 2).
We examined how six urban centres in the EU dealt with the problem and used funding from the EU’s Cohesion policy and LIFE programmes (see Box 4)20. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki, kuinka kuusi EU:ssa sijaitsevaa kaupunkikeskusta käsitteli ongelmaa ja käytti EU:n koheesiopolitiikasta ja Life-ohjelmista saatua rahoitusta (ks. laatikko 4)20.
16 19 20 The AAQ Directive focuses only in ambient air quality; therefore indoor air quality is not part of our audit scope. 
Ilmanlaatua koskeva direktiivi keskittyy vain ulkoilman laatuun, joten sisäilman laatu ei kuulu tilintarkastustuomioistuimen tarkastukseen.
The Directive also includes provisions and emission limits to protect vegetation, as well as regulating lead, benzene and carbon monoxide concentrations. 
Direktiivi sisältää myös säännöksiä ja päästörajoja kasvillisuuden suojelemiseksi sekä lyijy-, bentseeni-ja hiilimonoksidipitoisuuksien sääntelemiseksi.
These were not included in our audit, as their overall effect on levels of premature deaths is low. 
Nämä eivät kuuluneet tilintarkastustuomioistuimen tarkastukseen, koska niiden kokonaisvaikutus ennenaikaisten kuolemien määrään on vähäinen.
The audit scope also excluded natural sources of air pollution. 
Tarkastuksen ulkopuolelle jätettiin myös ilman epäpuhtauksien luonnolliset lähteet.
The audit did not cover projects funded by EU research programmes, and rural development measures, due to their lack of impact on urban areas. 
Tarkastukseen ei sisällytetty EU:n tutkimusohjelmista rahoitettuja hankkeita tai maaseudun kehittämistoimia, koska niillä ei ole vaikutusta kaupunkialueisiin. 18 19 20
We covered the period from the adoption of the AAQ Directive in 2008 to March 2018. 
Tarkastus kattoi ilmanlaatua koskevan direktiivin hyväksymisen (vuonna 2008) ja maaliskuun 2018 välisen ajanjakson.
We examined the policy design and Commission’s monitoring of implementation of the AAQ Directive through reviewing documents, interviewing staff and checking databases at the Commission and the EEA. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki toimintapolitiikan suunnittelua ja sitä, kuinka komissio on seurannut ilmanlaatua koskevan direktiivin täytäntöönpanoa, tutustumalla asiakirjoihin, haastattelemalla henkilöstöä ja tarkastamalla tietokantoja komissiossa ja Euroopan ympäristökeskuksessa.
To examine Member States’ implementation of the Directive and EU-funded air quality projects, we carried out on-the-spot visits, examined project documentation and interviewed local stakeholders (national and local authorities, project beneficiaries, and other civil society stakeholders) in the six selected cities and in the capitals of the respective Member States. 
Sen tarkastelemiseksi, kuinka jäsenvaltiot ovat panneet direktiivin täytäntöön ja toteuttaneet EU:n rahoittamia ilmanlaatua koskevia hankkeita, tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin paikan päälle kuuteen tarkastuskohteeksi valittuun kaupunkiin ja asianomaisten jäsenvaltioiden pääkaupunkeihin sekä perehtyi niissä hankeasiakirjoihin ja haastatteli paikallisia sidosryhmiä (kansallisia ja paikallisia viranomaisia, hankkeiden edunsaajia ja muita kansalaisyhteiskunnan sidosryhmiä).
For the audit work in Poland, we cooperated with the Supreme Audit Office (NIK)21. 
Tilintarkastustuomioistuin teki Puolassa tarkastustyön yhteydessä yhteistyötä ylimmän tarkastuselimen (NIK) kanssa21.
We took into account expert advice on the design, implementation and monitoring of the AAQ Directive. 
Tilintarkastustuomioistuin otti huomioon ilmanlaatua koskevan direktiivin suunnittelua, täytäntöönpanoa ja seurantaa koskevan asiantuntijaneuvonnan.
A team composed of auditors representing both institutions participated in the ECA audit mission to Poland. 
Tilintarkastustuomioistuin osallistui myös EUROSAIn tekemään ilmanlaatua koskevaan kansainväliseen yhteistarkastukseen.
OBSERVATIONS The Directive’s standards are weaker than the evidence on health impacts of air pollution suggests 18. 
HUOMAUTUKSET Direktiivin normit ovat löyhempiä kuin ilman pilaantumisen terveysvaikutuksia koskeva näyttö edellyttäisi 18.
The EU standards for health protection set out in the AAQ Directive address both short and long-term health impacts22. 
Ilmanlaatua koskevassa direktiivissä vahvistetuilla EU:n terveydensuojelunormeilla puututaan sekä lyhyen että pitkän aikavälin terveysvaikutuksiin22.
They limit the number of times concentrations can exceed short-term (daily and hourly) values; they also require annual averages to be below defined values. 
Niillä rajoitetaan sitä, kuinka monta kertaa pitoisuudet voivat ylittää lyhyen aikavälin (vuorokausi-ja tuntikohtaiset) arvot. Niissä myös edellytetään, että vuotuiset keskiarvot ovat määritettyjen arvojen alapuolella.
The AAQ Directive states that “(...) appropriate objectives [should be] set for ambient air quality taking into account relevant World Health Organisation standards, guidelines and programmes”23. 
Ilmanlaatua koskevassa direktiivissä todetaan, että olisi ”asetettava tarkoituksenmukaisia ilmanlaadun tavoitteita ottaen huomioon asian kannalta merkitykselliset Maailman terveysjärjestön normit, ohjeet ja ohjelmat”23.
However, EU ambient air quality limits are much weaker than the WHO guidelines for PM2.5 and SO2, and weaker for PM10 (annual average) and for ozone. 
EU:n ilmanlaatua koskevat raja-arvot ovat kuitenkin WHO:n ohjearvoihin verrattuna selvästi alhaisempia PM2,5-hiukkasten ja rikkidioksidin kohdalla ja alhaisempia PM10-hiukkasten (vuotuinen keskiarvo) ja otsonin kohdalla.
For PM10 (daily value) and NO2, EU standards are aligned with WHO guidelines, and permit some occasions when limits are exceeded. 
PM10-hiukkasten (vuorokausikohtainen arvo) ja typpidioksidin kohdalla EU-normit ovat yhdenmukaisia WHO:n ohjearvojen kanssa, ja niissä sallitaan tietyt tilanteet, joissa rajat ylittyvät. Taulukossa 1 verrataan WHO:n ilmanlaadun ohjearvoja ja EU-normeja, ja laatikossa 5 selitetään, mitä eroa on ohjearvoilla ja normeilla.
Exposure to air pollution for a few hours or days (short-term exposure) causes acute health symptoms, and exposure over months or years (long-term exposure) is linked to chronic health issues. 
Altistuminen ilman epäpuhtauksille muutamien tuntien tai päivien ajan (lyhytaikainen altistuminen) aiheuttaa akuutteja terveydellisiä oireita, ja kuukausien tai vuosien altistuminen (pitkäkestoinen altistuminen) johtaa kroonisiin terveysongelmiin. Ks.
See EEA, “Air quality in Europe — 2017 report”, 2017, p. 
Euroopan ympäristökeskus, ”Air quality in Europe – 2017 report”, 2017, s.
18 22 23 See AAQ Directive preamble, paragraph 2. 
20 21 22 23 Ks. ilmanlaatua koskeva direktiivi, johdanto-osan 2 kappale.
The AAQ Directive was the first Directive to set limit values for PM2.5, but not the first to regulate concentrations of PM10, NO2, SO2, and O3. 
Ilmanlaatua koskeva direktiivi oli ensimmäinen direktiivi, jossa asetettiin raja-arvot PM2,5-hiukkaspäästöille, mutta PM10-hiukkaspäästöjä sekä typpidioksidi-, rikkidioksidi-ja otsonipitoisuuksia oli säännelty jo aiemmin.
As it did not introduce any changes to the values set by the Directives that it updated26, the limit values for PM10, NO2 and SO2 are now almost 20 years old27, and the target value of O3 is over 15 years old28. 
22 hiukkasten, typpidioksidin ja rikkidioksidin raja-arvot ovat nyt lähes 20 vuotta vanhoja27 ja otsonin tavoitearvo on yli 15 vuotta vanha28.
The EU legislators weakened the Commission’s proposal of 1997 by setting higher limit values or number of times they might be exceeded29. 
EU:n lainsäätäjät heikensivät komission vuonna 1997 antamaa ehdotusta asettamalla korkeampia raja-arvoja tai lisäämällä sallittujen raja-arvojen ylityskertojen määrää29.
The WHO considers PM2.5 to be the most harmful air pollutant31. 
WHO pitää PM2,5-hiukkasia haitallisimpana ilman epäpuhtautena31.
WHO guidelines include a short-term value for PM2.5 but the AAQ Directive does not. 
WHO:n ohjearvoissa on myös lyhyen aikavälin arvo PM2,5-hiukkasille, mutta ilmanlaatua koskevassa direktiivissä tällaista arvoa ei ole.
This means that the EU standard relies only on a yearly average and high and harmful PM2.5 emissions from WHO, “Air quality guidelines – Global update 2005”, p. 7. 
Tämä tarkoittaa, että EU-normi perustuu vain vuotuiseen keskiarvoon ja kesäajan matalat päästötasot tasapainottavat talvella kotitalouksien lämmityksestä syntyviä suuria ja haitallisia PM2,5-hiukkaspäästöjä (ks. laatikko 1).
They were set in 1999 by Council Directive 1999/30/EC of 22 April 1999 relating to limit values for sulphur dioxide, nitrogen dioxide and oxides of nitrogen, particulate matter and lead in ambient air (OJ L 163, 29.6.1999, p. 
Vaikka lähes kaikki jäsenvaltiot noudattavat EU:n vuorokausikohtaista raja-arvoa (ks. kaavio 6), Euroopan ympäristökeskus huomauttaa, että Ne asetettiin vuonna 1999 ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22 päivänä huhtikuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/30/EY (EYVL L 163, 29.6.1999, s.
They were set in 2002 by Directive 2002/3/EC of the European Parliament and of the Council of 12 February 2002 relating to ozone in ambient air (OJ L 67, 9.3.2002, p. 
Ne asetettiin vuonna 2002 ilman otsonista 12 päivänä helmikuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/3/EY (EYVL L 67, 9.3.2002, s.
29 For example, for the PM10 annual limit value, the Commission proposed 30μg/m3, and the AAQ Directive value is 40μg/m3. 
29 Esimerkiksi PM10-hiukkasten vuotuiseksi raja-arvoksi komissio ehdotti 30 μg/m3, ja ilmanlaatua koskevassa direktiivissä arvo on 40 μg/m3.
For the NO2 hourly limit value, the Commission proposed that it could be exceeded eight times per year, and the AAQ Directive allows 18 times. 
Komissio ehdotti, että typpidioksidin tuntikohtainen raja-arvo voitaisiin ylittää kahdeksan kertaa vuodessa, ja ilmanlaatua koskevassa direktiivissä sallitaan 18 ylityskertaa.
30 Directive 92/72/EEC set a threshold of 110μg/m3 but Directive 2002/3/EC sets the current target value at 120μg/m3 over a daily eight-hour mean, with 25 exceedances allowed. 
30 Direktiivissä 92/72/ETY raja-arvoksi asetettiin 110 μg/m3, mutta direktiivissä 2002/3/EY asetettiin nykyinen tavoitearvo 120 μg/m3 vuorokauden kahdeksan tunnin keskiarvosta laskettuna ja sallittiin 25 ylityskertaa.
24 25 27 28 31 WHO webpage and factsheet. 
27 28 31 WHO:n verkkosivusto ja tietosivu.
Although almost all Member States comply with the EU daily limit (see Figure 6), the EEA points out that in 2015 20 % of the EU urban population was still exposed to concentrations above the WHO’s guideline value32. 
silti 20 prosenttia EU:n kaupunkialueiden väestöstä altistui vuonna 2015 WHO:n ohjearvon ylittäville pitoisuuksille32.
The general compliance with the undemanding limit values for SO2 in the AAQ Directive means that the Commission is only taking enforcement action against one Member State (Bulgaria, see Annex III). 
Koska ilmanlaatua koskevassa direktiivissä asetettuja rikkidioksidin löyhiä raja-arvoja noudatetaan yleisesti, komissio on ryhtynyt täytäntöönpanon valvontatoimiin vain yhden jäsenvaltion kohdalla (kyseessä on Bulgaria, ks. liite III).
Setting very undemanding standards has serious implications for reporting and enforcement actions, notably for SO2 and PM2.5 (see paragraphs 22 to 23). 
Erittäin löyhien normien asettamisella on vakavia vaikutuksia raportointiin ja täytäntöönpanon valvontatoimiin erityisesti rikkidioksidin ja PM2,5-hiukkasten kohdalla (ks. kohdat 22 ja 23).
For example, places with SO2 concentrations significantly higher than WHO guideline values remain compliant with the AAQ Directive and, consequently, they are obliged to set up fewer 20 32 EEA, “Air quality in Europe — 2017 report”, 2017, p. 
Esimerkiksi paikat, joissa rikkidioksidipitoisuudet ovat huomattavasti WHO:n ohjearvoja korkeammat, ovat ilmanlaatua koskevan direktiivin mukaisia, minkä vuoksi niiden tarvitsee asettaa vähemmän mittausasemia ja raportoida harvempien paikkojen tietoja eikä niiden ilmanlaatusuunnitelmissa yleensä pohdita rikkidioksidipitoisuuksien pienentämistä. 32 Euroopan ympäristökeskus, ”Air quality in Europe – 2017 report”, 2017, s.
The Commission assessed the direct costs of complying with their proposal for the AAQ Directive at between €5 and €8 billion, and the monetised health benefits at between €37 to €119 billion per annum in 2020. 
Komissio arvioi ilmanlaatua koskevasta direktiivistä annetun ehdotuksen noudattamisen suoriksi kustannuksiksi 5–8 miljardia euroa ja terveyshyötyjen arvoksi rahaksi muutettuna 37–119 miljardia euroa vuodessa vuonna 2020.
The Commission concluded that benefits of the air quality policy greatly exceeded implementation costs33. 
Komissio totesi, että ilmanlaatupolitiikan hyödyt ylittävät selvästi täytäntöönpanokustannukset33.
In 2013, the WHO carried out a “Review of evidence on health aspects of air pollution”. 
WHO teki vuonna 2013 arvioinnin ilman pilaantumisen terveysnäkökohtia koskevasta näytöstä.
This recommended the Commission to ensure that the evidence on health effects of air pollutants and the implications for air quality were reviewed regularly. 
Siinä suositeltiin komissiolle, että se varmistaisi ilman epäpuhtauksien terveysvaikutuksia ja ilmanlaatuun kohdistuvia vaikutuksia koskevan näytön säännöllisen arvioimisen.
The WHO review found that scientific evidence supported stricter EU limit values for PM10 and PM2.5, and regulating short-term averages (e.g. 24 hours) for PM2.5. 
WHO:n arvioinnin mukaan tieteellinen näyttö puhui tiukempien EU:n raja-arvojen puolesta PM10-hiukkasille ja PM2,5-hiukkasille ja tuki PM2,5-hiukkasten lyhyen aikavälin (esimerkiksi 24 tuntia) keskiarvojen sääntelyä.