natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to IRENA9, in 2017 the cost of electricity generated using renewables was often comparable with that of fossil fuels (see Figure 3). 
IRENAn9 mukaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kustannukset olivat vuonna 2017 usein verrattavissa fossiilisilla polttoaineilla tuotetun sähkön kustannuksiin (ks. kaavio 3).
The global LCOE for wind 8 9 US Energy Information Administration, ‘Levelized Cost and Levelized Avoided Cost of New Generation Resources in the Annual Energy Outlook 2018’, March 2018. 
8 9 US Energy Information Administration, ”Levelized Cost and Levelized Avoided Cost of New Generation Resources in the Annual Energy Outlook 2018”, maaliskuu 2018.
IRENA, ‘Renewable power generation costs in 2017’, January 2018, p. 5. 
IRENA, ”Renewable power generation costs in 2017”, tammikuu 2018, s. 5.
IRENA is an intergovernmental organisation that supports countries in their transition to a sustainable energy future. 
IRENA on hallitustenvälinen organisaatio, joka tukee valtioita niiden siirtymässä kestävään energiatulevaisuuteen.
Figure 3 – Global LCOE from renewable power generation technologies, 2010-2017 (in US dollars/MWh) Source: ECA, based on IRENA report ‘Renewable power generation costs in 2017’, page 17. 
Kaavio 3 – Uusiutuvien sähköntuotantoteknologioiden maailmanlaajuiset energian tasoitetut kokonaiskustannukset vuosina 2010–2017 (USD/MWh) Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin seuraavan raportin perusteella: IRENA, ”Renewable power generation costs in 2017”, s. 17.
EU policies on electricity generation from renewables 07 The Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) provides for the EU and its Member States to have shared competence in the field of energy. 
Uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskeva EU:n toimintapolitiikka 07 Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT) määrätään, että EU:lla ja sen jäsenvaltioilla on jaettu toimivalta energia-alalla.
However, Member States retain the right to decide how best to exploit their energy resources, which energy sources to use and how to structure their energy supply. 
Jäsenvaltioilla on kuitenkin yhä oikeus päättää, miten ne voivat parhaiten hyödyntää energiavarojaan, mitä energialähteitä ne käyttävät ja miten ne järjestävät energiahuollon rakenteensa.
08 The policy objectives specifically relating to the development of renewable energy were defined in the 2009 Renewable Energy Directive (RED I)10. 
08 Uusiutuvan energian kehittämiseen nimenomaisesti liittyvät toimintapoliittiset tavoitteet määritettiin vuonna 2009 annetussa uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä (RED I)10.
RED I obliged Member States to ensure that, for the EU as a whole, a minimum of 20 % of the gross final energy consumption will come from renewables by the end of 2020 (see Box 2). 
13 koko EU:n energian kokonaisloppukulutuksesta vähintään 20 prosenttia on peräisin uusiutuvista energialähteistä vuoteen 2020 mennessä (ks. laatikko 2).
11 Box 2 National targets for the share of gross final energy consumption from renewables With the view to achieving the 2020 global EU target of 20 %, RED I set specific national targets for the share of gross final energy consumption coming from renewables. 
Laatikko 2 Uusiutuvien energialähteiden osuutta energian kokonaisloppukulutuksesta koskevat kansalliset tavoitteet Vuodelle 2020 asetetun EU:n laajuisen 20 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi RED I -direktiivissä määriteltiin kansalliset erityistavoitteet uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuudelle energian kokonaisloppukulutuksesta.
These national targets ranged from 10 % to 49 %, and were defined taking due account of variables such as the renewable shares achieved in 2005, flat rate contribution11 and GDP per capita. 
Nämä kansalliset tavoitteet olivat 10–49 prosenttia, ja niiden määrittelyssä otettiin huomioon muun muassa seuraavat muuttujat: uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuus vuonna 2005, kiinteä osuus11 sekä BKT asukasta kohden.
To monitor the progress towards the targets, RED I presented a mathematical formula to specify intermediate biennial targets that prescribed an indicative renewable trajectory12 for each Member State. 
Tavoitteissa edistymisen seuraamiseksi RED I -direktiivissä esitettiin matemaattinen kaava. Kaavalla vahvistettiin kahden vuoden väliset välitavoitteet, jotka määrittivät ohjeellisen uusiutuvaa energiaa koskevan kehityspolun12 kullekin jäsenvaltiolle.
If a Member State fails to meet its national target by 2020, the Commission may take legal action through an infringement procedure. 
Jos jäsenvaltio ei saavuta kansallista tavoitettaan vuoteen 2020 mennessä, komissio voi ryhtyä oikeustoimiin käynnistämällä rikkomusmenettelyn.
The national target defined by RED I concerned the combined consumption of energy from three different sectors: the electricity, heating and cooling, and transport sectors. 
RED I -direktiivissä määritelty kansallinen tavoite kattoi seuraavien kolmen eri alan yhdistetyn energiankulutuksen: sähkö-, lämmitys-ja jäähdytys-sekä liikenneala.
The directive did not define specific EU or national targets for the electricity or the heating and cooling sectors, but it set a uniform target of 10 % for the transport sector. 
Direktiivissä ei määritelty tiettyjä EU:n tai kansallisen tason tavoitteita sähköalaa tai lämmitys-ja jäähdytysaloja varten, mutta siinä vahvistettiin 10 prosentin yleistavoite liikennealalle.
Member States had to establish their own overall and sectoral trajectories for electricity and heating and cooling sectors in their national renewable energy action plan (NREAP), which also included the policies and measures for 2020 concerning renewables. 
Jäsenvaltioiden oli vahvistettava omat yleiset ja alakohtaiset kehityspolkunsa sähkö-sekä lämmitys-ja jäähdytysaloja varten kansallisessa uusiutuvaa energiaa käsittelevässä toimintasuunnitelmassa (NREAP), joka sisältää myös uusiutuvia energialähteitä koskevat toimintapolitiikat ja toimenpiteet vuotta 2020 varten.
Member States had also to set capacity trajectories per renewable technology. 
Jäsenvaltioiden oli myös määriteltävä kapasiteettia koskevat kehityspolut kullekin uusiutuvalle teknologialle.
16). 11 By the ‘flat rate contribution’ it is meant a fixed number of percentage points of increase in renewables attributed to each Member State, based on a set of objective criteria (most importantly GDP per capita). 
11 Kiinteällä osuudella tarkoitetaan kiinteää prosenttiyksiköinä mitattua määrää, jolla uusiutuvien energialähteiden käyttö on kasvanut kussakin jäsenvaltiossa. Osuus mitataan objektiivisten kriteereiden avulla (tärkeimpänä mittarina BKT asukasta kohden).
In general terms, this factor ensures that renewable energy targets reflect the economic strength of the Member States rather than the potential for, or the cost of increasing, the share of renewable energy. 
Yleisesti ottaen tämän tekijän avulla varmistetaan, että uusiutuvaa energiaa koskevat tavoitteet vastaavat jäsenvaltion taloudellista voimaa eivätkä niinkään uusiutuvan energian osuuden lisäämismahdollisuuksia tai osuuden lisäämisestä aiheutuvia kustannuksia.
12 The indicative trajectory was made more ambitious in the final years owing to the expected benefits of technological progress and economies of scale. 
12 Ohjeellisesta kehityspolusta tehtiin kunnianhimoisempi viimeisinä vuosina odotetun teknologian kehityksen ja mittakaavaetujen vuoksi.
Member States were left to determine their own more linear national trajectory. 
Jäsenvaltioiden päätettäväksi jätettiin niiden oma lineaarisempi kansallinen kehityspolku.
09 On 30 November 2016, the Commission published the ‘Clean Energy for all Europeans’13. 
09 Komissio julkaisi 30. marraskuuta 2016 ”Puhdasta energiaa kaikille eurooppalaisille” -toimenpidepaketin13.
Of the eight legislative proposals in the package four entered into force in 2018. 
Säädöspaketti sisälsi kahdeksan säädösehdotusta, joista neljä tuli voimaan vuonna 2018.
Political agreement on the remaining four was reached during November and December 2018. 
Neljästä muusta säädösehdotuksesta päästiin poliittiseen sopimukseen marras-ja joulukuussa 2018.
RED II set a binding EU target of at least 32 % by 203014, with an option to increase the target again in 2023. 
RED II -direktiivissä asetettiin sitovaksi EU:n tavoitteeksi vähintään 32 prosenttia vuoteen 2030 mennessä14. Siihen sisältyi mahdollisuus korottaa tavoitetta uudelleen vuonna 2023.
However, at least 32 % will have to be achieved without setting binding national targets. 
Tämä vähintään 32 prosentin tavoite on kuitenkin saavutettava asettamatta sitovia kansallisia tavoitteita.
National support schemes and other measures for meeting the 2020 targets 10 RED I encouraged Member States to set up national support schemes for renewables, based on incentives for private sector investors, in order to achieve their 2020 targets (see Box 3). 
Kansalliset tukijärjestelmät ja muut toimenpiteet vuoden 2020 tavoitteiden saavuttamiseksi 10 RED I -direktiivissä kannustettiin jäsenvaltioita perustamaan uusiutuvia energialähteitä koskevia kansallisia tukijärjestelmiä, jotka perustuvat yksityisen sektorin sijoittajille tarjottaviin kannustimiin, jotta jäsenvaltiot saavuttavat vuoden 2020 tavoitteensa (ks. laatikko 3).
RED I also required renewable electricity to be granted ‘priority access’ to the network as a way of guaranteeing the sale of the electricity produced. 
Lisäksi RED I -direktiivissä edellytettiin, että uusiutuvista energialähteistä tuotetulle sähkölle annetaan ensisijainen verkkoonpääsy, jotta voidaan taata tuotetun sähkön myynti.
12 13 COM(2016) 860 final, ‘Clean Energy For All Europeans’. 
14 13 COM(2016) 860 final, ”Puhdasta energiaa kaikille eurooppalaisille”.
It proposed four regulations: on energy union governance (entered into force 24.12.2018), the internal market for electricity (scheduled to enter into force in May 2019), risk-preparedness in the electricity sector (scheduled to enter into force in May 2019), and the establishment of a European Union Agency for cooperation among energy regulators (scheduled to enter into force in May 2019). 
Toimenpidepaketti sisälsi neljä ehdotusta asetukseksi: energiaunionin hallinto (tuli voimaan 24.12.2018), sähkön sisämarkkinat (määrä tulla voimaan toukokuussa 2019), riskeihin varautuminen sähköalalla (määrä tulla voimaan toukokuussa 2019) ja Euroopan unionin energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston perustaminen (määrä tulla voimaan toukokuussa 2019).
It also proposed four directives: on the energy performance of buildings (entered into force 9.7.2018), renewable energy (RED II) and energy efficiency (both entered into force 24.12.2018) and common rules for the internal market in electricity (scheduled to enter into force in May 2019). 
Toimenpidepaketti sisälsi myös neljä ehdotusta direktiiviksi: rakennusten energiatehokkuus (tuli voimaan 9.7.2018), uusiutuva energia (RED II) ja energiatehokkuus (molemmat tulivat voimaan 24.12.2018) ja sähkön sisämarkkinoita koskevat yhteiset säännöt (määrä tulla voimaan toukokuussa 2019).
14 Initially, the Commission proposed a 2030 EU target of 27 %, but the European Parliament and the Council increased this share to 32 %. 
14 Komissio ehdotti alun perin EU:n vuoden 2030 tavoitteeksi 27:ää prosenttia, mutta Euroopan parlamentti ja neuvosto nostivat tavoitteen 32 prosenttiin.
11 As a general rule, national schemes are not EU co-financed and are subject to state aid rules. 
11 Kansalliset järjestelmät eivät pääsääntöisesti ole EU:n osarahoittamia, vaan niihin sovelletaan valtiontukisääntöjä.
The directorate-general for Competition (DG COMP) analyses these schemes to ensure compatibility with the internal market rules. 
Kilpailun pääosasto analysoi nämä järjestelmät, jotta varmistetaan, että ne noudattavat sisämarkkinoita koskevia sääntöjä.
Until 2016, Member States could select any type or combination of schemes they considered appropriate for their market. 
Vuoteen 2016 saakka jäsenvaltiot saivat valita minkä tahansa järjestelmän tai järjestelmien yhdistelmän, jota ne pitivät markkinoilleen sopivana.
Most set up a scheme based on FITs through calls for interest, either alone or in combination with another incentive type. 
Syöttötariffeja saatettiin käyttää joko pelkästään tai yhdistettynä johonkin toiseen kannustintyyppiin.
Since 2016, under the Commission’s state aid guidelines15, all new renewable electricity generation aid schemes have been required to operate through FIPs and, since 2017, to be allocated mainly through auctions16 open to all electricity producers on a non-discriminatory basis17. 15 ‘Guidelines on state aid for environmental protection and energy 2014-2020’, 2014/C 200/01. 
Vuodesta 2016 alkaen komission valtiontukisääntöjen15 nojalla kaikkien uusien uusiutuvan sähköenergian tuotantoon liittyvien tukiohjelmien on pitänyt toimia syöttötariffien kautta ja vuodesta 2017 alkaen tuki on pitänyt 15 ”Suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020”, 2014/C 200/01.
13 Box 3 Types of support to renewables Support is generally offered through guaranteed selling prices (feed-in tariff, FIT) or top-up premiums over and above market prices (feed-in premiums, FIP). 
15 Laatikko 3 Uusiutuvia energialähteitä koskevan tuen tyypit Tukea tarjotaan yleensä taattujen myyntihintojen (syöttötariffi) tai markkinahinnat ylittävien täydentävien preemioiden (syöttöpreemio) muodossa.
Both offer a guaranteed tariff/premium for a considerable number of years. 
Molemmissa tarjotaan taattu tariffi tai preemio huomattavan moneksi vuodeksi.
For these two support options, the most common way for a Member State to allocate new capacity for renewables is either through calls for interest (participants apply for a contract to produce electricity) or auctions (participants are contracted through a competitive procedure). 
Näissä kahdessa tukivaihtoehdossa jäsenvaltion tavallisimpia uuden uusiutuvia energialähteitä koskevan kapasiteetin jakamistapoja ovat olleet tarjouskilpailut (osallistujat tekevät hakemuksen sähkön tuottamista koskevaan sopimukseen) tai huutokaupat (osallistujien kanssa tehdään sopimus kilpailumenettelyssä).
An alternative support mechanism is the use of tradable certificates of origin, which the state issues as proof that electricity has been generated from renewable sources. 
Vaihtoehtoisesti tukimekanismina voidaan käyttää kaupattavia alkuperäsertifikaatteja, jotka valtio myöntää todisteeksi siitä, että sähkö on tuotettu uusiutuvista lähteistä.
Utility companies that generate electricity with fossil fuels are obliged to buy such certificates and this brings renewables producers additional income. 
Fossiilisten polttoaineiden avulla sähköä tuottavien yleishyödyllisten laitosten on ostettava tällaisia sertifikaatteja, mikä tuo uusiutuvan energian tuottajille lisätuloja.
Unlike with FIT/FIP schemes, producers are not guaranteed a price for their electricity production, as the value of certificates fluctuates with supply and demand. 
Toisin kuin syöttötariffi-tai syöttöpreemiojärjestelmissä, tuottajille ei taata tiettyä hintaa sähköntuotannosta, koska sertifikaattien arvo vaihtelee tarjonnan ja kysynnän mukaan.
However, the state can define measures to guarantee a minimum profit for renewables producers. 
Valtio voi kuitenkin määritellä toimenpiteitä, joilla taataan vähimmäistuotto uusiutuvan energian tuottajille.
Member States may also attract investors by offering loan guarantees, low interest loans, investment grants and a variety of tax incentives. 
Jäsenvaltiot voivat myös houkutella sijoittajia tarjoamalla lainatakuita, matalakorkoisia lainoja, investointiavustuksia ja erilaisia verokannustimia.
12 Finally, RED I encouraged Member States to cooperate to meet their 2020 targets. 
12 Lisäksi RED I -direktiivi kannusti jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä vuoden 2020 tavoitteidensa saavuttamiseksi.
Potential mechanisms for cooperation include joint projects and joint support schemes, and bilateral agreements on transfer of a share of energy from renewables by a Member State producing more renewable energy to another producing less, called ‘statistical transfer’. 
Mahdollisia yhteistyömekanismeja ovat muun muassa yhteishankkeet ja yhteiset tukijärjestelmät sekä kahdenväliset sopimukset, joilla uusiutuvista lähteistä tuotetun energian osuus siirretään uusiutuvaa energiaa enemmän tuottavalta jäsenvaltiolta uusiutuvaa energiaa vähemmän tuottavalle jäsenvaltiolle. Tätä kutsutaan tilastolliseksi siirroksi.
Support for wind and solar from the ERDF and CF 13 EU funds can provide additional financing to strengthen Member State actions, complementing national or regional support schemes through investment aid. 
Tuuli-ja aurinkovoiman tukeminen Euroopan aluekehitysrahastosta ja koheesiorahastosta 13 EU:n rahastoilla voidaan tarjota lisärahoitusta jäsenvaltioiden toimien vahvistamiseksi täydentämällä kansallisia tai alueellisia tukijärjestelmiä investointituella.
14 For the 2007-2013 and 2014-2020 programme periods, approximately €8.8 billion was allocated to renewable energy projects through cohesion policy funding from the European Regional Development Fund (ERDF) and the Cohesion Fund (CF). 
14 Ohjelmakausilla 2007–2013 ja 2014–2020 osoitettiin noin 8,8 miljardia euroa uusiutuvaan energiaan liittyviin hankkeisiin käyttämällä Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) ja koheesiorahastosta myönnettyjä koheesiovaroja.
As shown in Table 2, since 2007 approximately €972 million has been allocated to wind energy investments, and €2 868 million has been allocated for solar projects. 
Kuten taulukosta 2 käy ilmi, tuulivoimainvestointeihin on vuodesta 2007 alkaen myönnetty noin 972 miljoonaa euroa ja aurinkovoimahankkeisiin noin 2 868 miljoonaa euroa.
The ERDF and CF allocations by Member State to wind and solar investments during both periods are provided in Annexes I and II. 
Jäsenvaltiokohtaiset EAKR:n ja koheesiorahaston rahoitusosuudet tuuli-ja aurinkovoimainvestointeihin kummallakin ohjelmakaudella esitetään liitteissä I ja II.
Table 2 – Allocations from ERDF and CF to investments in renewables in the EU, 2007-2020, in € million 14 Renewable technology Programme period Total % 2007-2013 2014-2020 Wind 541 431 972 11 % Solar 1 064 1 804 2 868 33 % Biomass 1 267 1 576 2 843 33 % Other renewables 851 1 195 2 046 23 % Total renewables 3 723 5 006 8 729 100 % Source: ECA, based on Commission data, extracted on 9.4.2019. 
Taulukko 2 – EAKR:n ja koheesiorahaston määrärahat uusiutuvia energialähteitä koskeviin investointeihin EU:ssa vuosina 2007–2020 (miljoonaa euroa) 17 Uusiutuva teknologia Ohjelmakausi Yhteensä % 2007–2013 2014–2020 Tuulivoima 541 431 972 11 % Aurinkovoima 1 064 1 804 2 868 33 % Biomassa 1 267 1 576 2 843 33 % Muut uusiutuvat energialähteet 851 1 195 2 046 23 % Uusiutuvat energialähteet yhteensä 3 723 5 006 8 729 100 % Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin 9.4.2019 kerättyjen komission tietojen perusteella.
15 For the 2021-2027 period, the Commission has proposed for Cohesion policy 30 % from the ERDF and 37 % from the CF to contribute to operations supporting 
15 Komissio on ehdottanut, että kaudella 2021–2027 ilmastotavoitteita tukeviin toimiin ohjattaisiin koheesiopolitiikan puitteissa 30 prosentin osuus EAKR:stä ja 37 prosentin osuus koheesiorahastosta.
climate objectives, which include the promotion of renewable energy18. 
Toimiin sisältyy uusiutuvien energialähteiden edistäminen18.
If calculated based on the overall proposed amounts for ERDF/CF (excluding the CF contribution to the Connecting Europe Facility Transport), it represents €60.2 billion from the ERDF and €11.6 billion from the CF19. 
Jos laskennan perustana käytetään EAKR:n/koheesiorahaston osalta ehdotettuja kokonaismääriä (ilman koheesiorahaston osuutta liikenteen alan Verkkojen Eurooppa -välineestä), EAKR:n osuudeksi tulee 60,2 miljardia euroa ja koheesiorahaston osuudeksi 11,6 miljardia euroa19.
The impact assessment for the RED II proposal concluded that investment of around €254 billion was necessary for the initial 2030 EU target of 27 %20. 
RED II -ehdotuksen vaikutustenarvioinnissa todettiin, että vuoden 2030 EU:n alkuperäistä 27 prosentin tavoitetta varten investointeja tarvitaan noin 254 miljardia euroa20.
In other words, the total financial contribution of around €71.8 billion for support to climate objectives from the ERDF and CF will need to be complemented by a significant amount of public and private national funding, as well as other EU funding to meet the current 2030 EU target of at least 32 %. 
Toisin sanoen EAKR:stä ja koheesiorahastosta ilmastonmuutostavoitteiden tukemiseen myönnettävän noin 71,8 miljardin euron kokonaisrahoitusosuuden lisäksi tarvitaan merkittävä määrä julkista ja yksityistä kansallista rahoitusta sekä muuta EU-rahoitusta, 18 COM(2018) 372 final, ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastosta ja koheesiorahastosta”, perustelut, 4 jakso, ja johdanto-osan 14 kappale, s.
19 Rapid case review: ‘Allocation of Cohesion policy funding to Member States for 2021-2027’, Figure 1 and Table 9. 
19 Nopea tilannearvio: Koheesiopolitiikan määrärahojen jakaminen jäsenvaltioille vuosiksi 2021–2027, kaavio 1 ja taulukko 9.
ECA, March 2019. 
Euroopan tilintarkastustuomioistuin, maaliskuu 2019.
20 SWD(2016) 418 final, ‘Impact assessment accompanying the document Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on the promotion of the use of energy from renewable sources (recast)’, COM(2016) 767 final, part 2, p. 
20 SWD(2016) 418 final, ”Impact assessment accompanying the document Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on the promotion of the use of energy from renewable sources (recast)”, COM(2016) 767 final, osa 2, s.
Audit scope and approach 16 We addressed the effectiveness of EU and Member State support for electricity generation from wind and solar PV power, which were the biggest drivers in the increase of the renewables share. 
18 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa 16 Tilintarkastustuomioistuin tutki tuulivoimalla ja aurinkosähköllä tuotettuun sähköön myönnetyn EU:n ja jäsenvaltioiden tuen vaikuttavuutta.
To do this, we examined: — whether the share of renewables in the gross final energy consumption has progressed since 2005 in line with the targets set; — whether the national support schemes have managed to attract investment in electricity generation coming from wind and solar PV power; — whether other necessary conditions for renewables, including grid expansion and upgrade, affect their deployment; — whether the cohesion funding available for wind and solar PV investments has delivered sustainable outputs and results, with appropriate levels of support; — whether the revised EU legal framework for 2021-2030 creates a supportive environment for the development of wind and solar PV installations. 
Tuulivoima ja aurinkosähkö olivat tärkeimmät uusiutuvien energialähteiden osuuden kasvua edistävät tekijät. Tarkastuksessa tutkittiin, — onko uusiutuvien energialähteiden osuus energian kokonaisloppukulutuksesta edistynyt asetettujen tavoitteiden mukaisesti vuodesta 2005 alkaen — onko kansallisilla tukijärjestelmillä kyetty houkuttelemaan investointeja tuulivoimasta ja aurinkosähköstä peräisin olevaan sähköntuotantoon — vaikuttivatko muut uusiutuvien energialähteiden välttämättömät edellytykset, kuten verkon laajentaminen ja päivittäminen, niiden käyttöönottoon — saavutettiinko tuulivoima-ja aurinkosähköinvestointeihin saatavilla olleilla koheesiovaroilla kestäviä tuotoksia ja tuloksia ja olivatko tukitasot asianmukaisia — saadaanko tarkistetulla vuosiksi 2021–2030 laaditulla EU:n oikeuskehyksellä aikaan tuulivoimalaitosten ja aurinkosähkövoimalaitosten kehitykseen kannustava toimintaympäristö.
17 The subject of the audit is highly relevant, given that climate change and energy sustainability are high on the political and economic agenda. 
17 Tarkastuksen aihe on erittäin keskeinen, koska ilmastonmuutos ja energiakestävyys ovat poliittisen ja taloudellisen asialistan kärjessä.