natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Project ideas, received through different channels, are reviewed and discussed at different levels, in cooperation with concerned EU delegations, Member States representatives and local stakeholders as appropriate. 
Eri kanavien kautta saadut hankeideat arvioidaan ja niistä keskustellaan eri tasoilla yhteistyössä asiaankuuluvien EU:n edustustojen, jäsenvaltioiden edustajien ja paikallisten sidosryhmien kanssa.
Only ideas that are retained are developed into action fiches to be assessed through internal review mechanisms and sent to the Operational Committee for its consideration and approval. 
Vain valituista ideoista laaditaan toimia koskevat lomakkeet, jotka arvioidaan sisäisillä arviointimekanismeilla ja lähetetään operatiiviselle johtoryhmälle käsittelyä ja hyväksymistä varten.
The Commission reiterates its commitment to provide Operational Committee members with timely and complete documentation to enable them making well-prepared decisions. 9 
Komissio toistaa olevansa sitoutunut toimittamaan täydelliset asiakirjat oikea-aikaisesti operatiivisen johtoryhmän jäsenille, jotta nämä voivat tehdä hyvin valmisteltuja päätöksiä.
As a result, the OPCOM approved these actions. In the particular case of Libya, the EUTF has ensured that no conflicts with ECHO’s humanitarian mandate and with ongoing actions within IcSP occur, while filling the identified gaps in terms of protection of vulnerable persons. 
Erityisesti Libyan tapauksessa Afrikka-hätärahasto on varmistanut, että ristiriitoja pelastuspalveluasioiden ja humanitaarisen avun operaatioiden pääosaston humanitaarisen tehtävän ja vakautta ja rauhaa edistävän välineen käynnissä olevien toimien kanssa ei esiinny, kun heikommassa asemassa olevien henkilöiden suojelussa havaittuja puutteita korjataan.
Since July 2017 the Commission is using a standard template when proposing to the EDF Committee a transfer of funds to the EUTF. 
Vuoden2017 heinäkuusta lähtien komissio on käyttänyt vakiomallia ehdottaessaan EKR:n komitealle varojen siirtämistä Afrikka-hätärahastoon.
This template sets out the justification for using the EUTF as the implementing mechanism. 
Mallissa esitetään perustelut Afrikka-hätärahaston käytölle täytäntöönpanomekanismina.
Recommendation 2 – Revise the selection procedure for projects The Commission does not accept recommendations 2(a) and 2(b), but accepts recommendations 2(c) and 2(d). 
Suositus 2 – Tarkistetaan hankkeiden valintamenettely 10 Komissio ei hyväksy suosituksia 2 a ja 2 b mutta hyväksyy suositukset 2 c ja 2 d.
The Commission does not consider it is necessary to establish a list of general and common criteria to be used since the EUTF is not working on the basis of submission of proposals, and the Commission will take measures to ensure that Action documents clearly explain the link between the proposed Action and the strategic objectives defined. 
Komissio ei pidä yleisten ja yhteisten perusteiden luettelon laatimista tarpeellisena, sillä Afrikka-hätärahasto ei toimi ehdotusten toimittamisen pohjalta. Komissio aikoo lisäksi ryhtyä toimiin sen varmistamiseksi, että ehdotetun toimen ja määritettyjen strategisten tavoitteiden välinen yhteys selitetään toiminta-asiakirjoissa selkeästi.
The OpComs will in the future be informed of all substantial changes to projects. 
Operatiivisille johtoryhmille ilmoitetaan jatkossa kaikista hankkeisiin tehdyistä huomattavista muutoksista.
The Commission will revise the template of the Action Fiche to include a section demonstrating the comparative advantage of financing the project under the EUTF vs other implementing tools. 
Komissio tarkistaa toimia koskevan lomakkeen mallin sisällyttääkseen siihen osan, jossa osoitetaan, mitä suhteellista etua on hankkeen tukemisella Afrikka-hätärahastosta verrattuna muihin täytäntöönpanovälineisiin.
Accelerated measures are widely applied within the EUTF for Africa and the Commission will examine how to extend their use. 
Afrikka-hätärahastossa sovelletaan laajalti nopeutettuja toimenpiteitä, ja komissio tutkii, miten niiden käyttöä voitaisiin lisätä.
Recommendation 3 – Take measures to speed up implementation The Commission accepts this recommendation. 
Suositus 3 – Toteutetaan toimenpiteitä täytäntöönpanon nopeuttamiseksi Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
The Commission recognises the need to further enhance the common monitoring system. 
Komissio myöntää, että yhteistä seurantajärjestelmää on vahvistettava edelleen.
A set of 41 common output indicators has been agreed on during the second quarter of 2018 and a technical assistance has been put in place to accompany implementing partners in the improvement of logical frameworks, data collection and mapping of indicators towards the common output indicators. 
Vuoden 2018 toisen neljänneksen aikana sovittiin 41 yhteisestä tulosindikaattorista, ja käyttöön otettiin teknistä apua, jolla täytäntöönpanokumppaneita avustetaan käsitekehysten parantamisessa, tiedonkeruussa sekä indikaattorien liittämisessä yhteisiin tulosindikaattoreihin.
The three operational windows are working to better identify specific objectives and baselines at project level, including through the work of the Research Facilities. 
Kaikki kolme toimintaikkunaa tekevät työtä parantaakseen erityistavoitteiden ja lähtötasojen määrittämistä hanketasolla muun muassa tutkimuslaitosten työn avulla.
Recommendation 4 – Improve the monitoring of the EUTF for Africa The Commission accepts this recommendation. 
Suositus 4 – Parannetaan Afrikka-hätärahaston seurantaa Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
The Commission is putting in place a fully operational and common monitoring system for the EUTF for Africa. 
Komissio aikoo ottaa käyttöön kaikilta osin toimintakykyisen Afrikka-hätärahaston yhteisen seurantajärjestelmän.
Whilst keeping the necessary flexibility, the Commission is taking measures to include SMART objectives to the possible extent in project log frames and to further improve the quality of indicators. 
Komissio on ryhtynyt toimiin, jotta täsmälliset, mitattavat, saavutettavat, relevantit ja aikasidonnaiset SMART-tavoitteet sisällytettäisiin mahdollisuuksien mukaan hankkeiden käsitekehyksiin ja indikaattoreiden laatua parannettaisiin samalla, kun tarvittava joustavuus säilytetään.
In addition, in the framework of the future MFF, the new programme proposed “Regulation of the European Parliament and of the Council establishing the Neighbourhood, 10 
Lisäksi tulevan monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa ehdotettuun uuteen ohjelmaan ”Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus naapuruus-, kehitys-ja kansainvälisen yhteistyön välineen perustamisesta” (COM(2018) 460) on sisällytetty erityissäännös, 31 artikla, joka koskee arviointia, raportointia ja seurantaa.
The European Union Emergency trust fund for stability and addressing root causes of irregular migration and displaced persons in Africa (the ‘EUTF for Africa’) is aimed at fostering stability and helping to better manage migration by addressing the root causes of destabilisation, forced displacement and irregular migration. 
Euroopan unionin Afrikka-hätärahasto vakauden lisäämiseksi sekä sääntelemättömän muuttoliikkeen ja pakkomuuton perimmäisten syiden ehkäisemiseksi (”Afrikka-hätärahasto”) perustettiin tukemaan vakautta ja kehittämään osaltaan muuttoliikkeen hallintaa puuttumalla epävakauden, pakkomuuttojen ja sääntelemättömän muuttoliikkeen perimmäisiin syihin.
It supports activities in 26 countries across three regions of Africa: the Sahel and Lake Chad, the Horn of Africa and North of Africa. 
Rahastosta tuetaan toimia 26 maassa kolmella Afrikan alueella: Sahelissa ja Tšad-järven alueella, Afrikan sarvessa ja Pohjois-Afrikassa.
We conclude that the EUTF for Africa is a flexible tool, but considering the unprecedented challenges that it faces, its design should have been more focused. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että Afrikka-hätärahasto on joustava väline, mutta se olisi pitänyt suunnitella kohdennetummaksi niin, että sillä voitaisiin puuttua ennakoimattomiin haasteisiin tehokkaasti.
Compared to traditional instruments, the EUTF for Africa was faster in launching projects, but faced similar challenges as traditional instruments that delay their implementation. 
Perinteisiin välineisiin verrattuna Afrikka-hätärahasto oli nopeampi hankkeiden käynnistämisessä. Hankkeiden toteuttamista viivästyttävät haasteet olivat kuitenkin erityisrahastossa samankaltaisia kuin perinteisissä välineissä.
The audited projects were at an early phase but had started to produce outputs. 
Tarkastetut hankkeet olivat varhaisessa vaiheessa, mutta niissä oli jo alettu saada aikaan tuotoksia.
EN 2018 Special Report NO 33 Combating desertification in the EU: a growing threat in need of more action (pursuant to Article 287(4), second subparagraph, TFEU) 
FI 2018 Erityiskertomus nro 33 Aavikoitumisen torjunta EU:ssa: kasvava uhka edellyttää enemmän toimia (annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti)
The audit was led by ECA Member Phil Wynn Owen. 
Tarkastus toimitettiin tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Phil Wynn Owenin johdolla.
He was supported in the preparation of the report by Gareth Roberts, Olivier Prigent, Katharina Bryan, and Victoria Gilson from his private office; Colm Friel, Principal Manager; Ramona Bortnowschi, Head of Task; Jan Huth, Deputy Head of Task; Paulo Braz, Antonio Caruda Ruiz, Marcos Homrich Hickmann, Ioan Alexandru Ilie, Michela Lanzutti, Michail Konstantopoulos, Ioannis Papadakis, Ernesto Roessing, and Raluca-Elena Sandu, Auditors. 
Lisäksi kertomuksen laadintaan osallistuivat Gareth Roberts, Olivier Prigent, Katharina Bryan ja Victoria Gilson jäsenen kabinetista; toimialapäällikkö Colm Friel; tehtävävastaava Ramona Bortnowschi; apulaistehtävävastaava Jan Huth; tarkastajat Paulo Braz, Antonio Caruda Ruiz, Marcos Homrich Hickmann, Ioan Alexandru Ilie, Michela Lanzutti, Michail Konstantopoulos, Ioannis Papadakis, Ernesto Roessing ja Raluca-Elena Sandu.
From left to right: Olivier Prigent, Phil Wynn Owen, Marcos Homrich Hickmann, Katharina Bryan, Antonio Caruda Ruiz, Jan Huth, Ramona Bortnowschi, Colm Friel, Victoria Gilson, Gareth Roberts, Ernesto Roessing, Richard Moore. 
Vasemmalta oikealle: Olivier Prigent, Phil Wynn Owen, Marcos Homrich Hickmann, Katharina Bryan, Antonio Caruda Ruiz, Jan Huth, Ramona Bortnowschi, Colm Friel, Victoria Gilson, Gareth Roberts, Ernesto Roessing, Richard Moore.
ABBREVIATIONS CAP CORINE DG AGRI DG CLIMA DG ENV DG ESTAT DG JRC DG RTD EAFRD EEA ERDF EUSF IPCC LUCAS NAP RCP RDP SDG SFD UNCCD Common Agricultural Policy Coordination of information on the environment programme European Commission’s Directorate-General for Agriculture and Rural Development European Commission’s Directorate-General for Climate Action European Commission’s Directorate-General for the Environment European Commission’s Directorate-General for Statistics European Commission’s Directorate-General Joint Research Centre European Commission’s Directorate-General for Research and Innovation European Agricultural Fund for Rural Development European Environment Agency European Regional Development Fund European Union Solidarity Fund Intergovernmental Panel on Climate Change Land Use/Cover Area frame statistical Survey National Action Programme to combat desertification under the UNCCD framework Representative Concentration Pathway Rural Development Programme Sustainable Development Goal Soil Framework Directive United Nations Convention for Combating Desertification 4 
LYHENTEET CORINE EAKR EUSR EYK IPCC JRC LUCAS Maaseuturahasto NAP PO AGRI PO CLIMA PO ENV PO RTD SDG YMP Ympäristötiedon koordinointia koskeva ohjelma Euroopan aluekehitysrahasto Euroopan unionin solidaarisuusrahasto Euroopan ympäristökeskus Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (Intergovernmental Panel on Climate Change) Euroopan komission Yhteinen tutkimuskeskus Maankäytön ja maapeitteen tilastollinen pinta-alatutkimus Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto Kansallinen toimintaohjelma aavikoitumisen torjumiseksi aavikoitumissopimuksen nojalla Euroopan komission maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto Euroopan komission ilmastotoimien pääosasto Euroopan komission ympäristöasioiden pääosasto Euroopan komission tutkimuksen ja innovoinnin pääosasto Kestävän kehityksen tavoite Yhteinen maatalouspolitiikka 4
EXECUTIVE SUMMARY I. Desertification, a form of land degradation in drylands, is a growing threat in the EU with significant effects on the use of land. The term is usually used to describe human-and climate-related processes leading to problems affecting dry areas, such as diminished food production, soil infertility, decreases in the land’s natural resilience, and reduced water quality. 
Aavikoituminen on kasvava uhka EU:ssa, ja sillä on merkittäviä vaikutuksia maankäyttöön. Aavikoitumista käytetään yleensä kuvaamaan ihmiseen ja ilmastoon liittyviä prosesseja, jotka aiheuttavat ongelmia kuivilla alueilla. Tällaisia ongelmia ovat esimerkiksi ruoan tuotannon väheneminen, maaperän hedelmättömyys, maan luonnollisen kestokyvyn väheneminen ja veden laadun heikkeneminen.
Projections on climate change in Europe show that the risk of desertification is increasing. 
Ilmastonmuutosta Euroopassa koskevien ennusteiden mukaan aavikoitumisriski kasvaa.
Hot semi-deserts already exist in southern Europe, where the climate is transforming from temperate to dry. 
Kuumia puoliaavikoita on jo Etelä-Euroopassa, jossa ilmasto on muuttumassa leudosta kuivaksi.
This phenomenon is extending northwards. 
Ilmiö on laajenemassa kohti pohjoista.
The long period of high temperatures and low rainfall in Europe in the summer of 2018 reminded us of the pressing importance of this problem. 
Kesällä 2018 Euroopassa koettiin pitkä ajanjakso, jonka aikana lämpötilat olivat korkeita ja sademäärät vähäisiä ja joka muistutti tämän ongelman kiireellisyydestä.
We examined whether the risk of desertification in the EU was being effectively and efficiently addressed. 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa arvioitiin, toteutetaanko EU:ssa vaikuttavia ja tehokkaita toimia aavikoitumisriskin vähentämiseksi.
We assessed whether the Commission had made adequate use of available data and whether the EU had taken steps to combat desertification in a coherent way. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, oliko komissio hyödyntänyt saatavilla olevia tietoja asianmukaisesti ja oliko EU toteuttanut johdonmukaisia toimia aavikoitumisen torjumiseksi.
We audited projects addressing desertification in the EU, and examined whether the EU’s commitment to achieving land degradation neutrality by 2030, whereby the amount and quality of land resources remains stable or increases, is likely to be achieved. 
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti aavikoitumista EU:ssa käsitteleviä hankkeita ja arvioi, miten todennäköistä on, että maaperän huonontumisen nollatasoon vuoteen 2030 mennessä tähtäävä EU:n sitoumus saavutetaan. Nollatasolla tarkoitetaan, että maavarojen määrä ja laatu pysyy vakaana tai kasvaa.
We conclude that, while desertification and land degradation are current and growing threats in the EU, the Commission does not have a clear picture of these challenges, and the steps taken to combat desertification lack coherence. 
Tarkastuksessa todettiin, että vaikka aavikoituminen ja maaperän huonontuminen ovat ajankohtaisia ja kasvavia uhkia EU:ssa, komissiolla ei ole selkeää kuvaa näistä haasteista eivätkä aavikoitumisen torjumiseksi toteutetut toimet ole johdonmukaisia.
The Commission has not assessed progress towards meeting the commitment to achieving land degradation neutrality by 2030. 
Komissio ei ole arvioinut, miten maaperän huonontumisen nollatason saavuttamiseen vuoteen 2030 mennessä tähtäävän sitoumuksen toteuttamisessa on edistytty.
Although the Commission and the Member States collect data about various factors with an impact on desertification and land degradation, the Commission has not analysed it to come up with a conclusive assessment on desertification and land degradation in the EU. 
Vaikka komissio ja jäsenvaltiot keräävät tietoja useista tekijöistä, jotka vaikuttavat aavikoitumiseen ja maaperän huonontumiseen, komissio ei ole analysoinut tietoja niin, että se voisi laatia tyhjentävän arvion aavikoitumisesta ja maaperän huonontumisesta EU:ssa.
V. There is no EU-level strategy on desertification and land degradation. 
V. EU:n tasolla ei ole aavikoitumista ja maaperän huonontumista koskevaa strategiaa.
Desertification-related EU projects are spread across different EU policy areas – mainly rural development, but also environment and climate action, research, and regional policy. 
Aavikoitumiseen liittyvät EU-hankkeet ovat jakautuneet EU:n eri politiikanaloille, lähinnä maaseudun kehittämisen, mutta myös ympäristö ja ilmastotoimien, tutkimuksen ja aluepolitiikan aloille.
These projects can have a positive impact on combating desertification, but there are some concerns about their long-term sustainability. 
Näillä hankkeilla voi olla myönteistä vaikutusta aavikoitumisen torjuntaan, mutta niiden pitkän aikavälin kestävyys aiheuttaa jonkin verran huolta.
In 2015, the EU and Member States committed to achieving land degradation neutrality in the EU by 2030. 
Vuonna 2015 EU ja sen jäsenvaltiot sitoutuivat saavuttamaan maaperän huonontumisen nollatason EU:ssa vuoteen 2030 mennessä.
However, there has not been a full assessment of land degradation at EU level, and no methodology has been agreed on how to do so. 
Maaperän huonontumisesta ei kuitenkaan ole toteutettu kattavaa arviointia EU:n tasolla, eikä arvioinnin toteuttamismenetelmistä ole sovittu.
There has been no coordination between the Member States, and the Commission has not provided practical guidance on this topic. 
Jäsenvaltiot eivät koordinoi toimintaansa keskenään, eikä komissio ole antanut aiheesta käytännön ohjeita.
There is not yet a clear, shared vision in the EU about how land degradation neutrality will be achieved by 2030. 
EU:ssa ei ole vielä selkeää yhteistä näkemystä siitä, miten maaperän huonontumisen nollataso saavutetaan vuoteen 2030 mennessä.
Based on the above, we make recommendations to the Commission aimed at better understanding land degradation and desertification in the EU; assessing the need to enhance the EU legal framework for soil; and stepping up efforts towards delivering the commitment made by the EU and the Member States to achieve land degradation neutrality in the EU by 2030. 6 
Edellä mainittujen seikkojen perusteella tilintarkastustuomioistuin antaa komissiolle suosituksia, joiden tavoitteena on parantaa ymmärrystä maaperän huonontumisesta ja aavikoitumisesta EU:ssa, arvioida tarvetta tehostaa maaperää koskevaa EU:n oikeuskehystä ja lisätä toimia, jotka tähtäävät siihen, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden sitoumus maaperän huonontumisen nollatason saavuttamisesta EU:ssa vuoteen 2030 mennessä toteutuisi. 6
INTRODUCTION Desertification in the EU – a growing threat driven by climate change and human activity 1. 
JOHDANTO Aavikoituminen EU:ssa – ilmastonmuutoksen ja ihmisen toiminnan aiheuttama kasvava uhka 1.
The risk of desertification is most serious in southern Portugal, parts of Spain and southern Italy, south-eastern Greece, Malta, Cyprus, and the areas bordering the Black Sea in Bulgaria and Romania. 
Aavikoitumisriski on vakavin Etelä-Portugalissa, Espanjan ja Etelä-Italian tietyissä osissa, Kaakkois-Kreikassa, Maltassa ja Kyproksessa sekä Mustanmeren rannalla sijaitsevilla Bulgarian ja Romanian alueilla.
Studies have reported these areas to be often impacted by soil erosion, salinisation, loss of soil organic carbon, loss of biodiversity and landslides 1. 
Tutkimusten mukaan näihin alueisiin vaikuttavat usein maaperän eroosio, suolaantuminen, maaperän orgaanisen hiilen ja monimuotoisuuden väheneminen sekä maanvyörymät1.
The term is used to describe human-and climate-related processes leading to problems affecting dry areas: for example, lower food production, soil infertility, decreases in the land’s natural resilience, and reduced water quality (see Box 1). 
Käsitettä käytetään kuvaamaan ihmiseen ja ilmastoon liittyviä prosesseja, jotka aiheuttavat kuivilla alueilla muun muassa seuraavia ongelmia: ruoan tuotannon väheneminen, maaperän hedelmättömyys, maan luonnollisen kestokyvyn väheneminen ja veden laadun heikkeneminen (ks. laatikko 1).
Box 1 – Key terms Desertification means “land degradation in arid, semi-arid and dry sub-humid areas resulting from various factors, including climatic variations and human activities”2. Desertification can bring about poverty, health problems due to wind-blown dust, and a decline in biodiversity. 
7 Laatikko 1 – Keskeiset käsitteet Aavikoituminen tarkoittaa ”useista eri tekijöistä johtuvaa maaperän huonontumista arideilla ja semiarideilla alueilla sekä subhumidien alueiden kuivissa osissa; näihin tekijöihin luetaan ilmaston vaihtelut ja ihmisten toiminta”2. Aavikoituminen voi aiheuttaa köyhyyttä ja tuulen kuljettaman pölyn aiheuttamia terveysongelmia sekä heikentää luonnon monimuotoisuutta.
It can also have demographic and economic consequences, forcing people to migrate away from affected areas. 
Sillä voi olla myös väestökehitykseen liittyviä ja taloudellisia vaikutuksia, koska se voi pakottaa ihmiset muuttamaan pois vaikutuksen kohteena olevilta alueilta.
Desertification does not describe conditions in areas traditionally described as “deserts”. Rather, it refers to drylands. 
Aavikoitumisella ei tarkoiteta olosuhteita alueilla, joita perinteisesti kuvaillaan ”aavikoiksi”, vaan pikemminkin kuivia alueita.
Other definitions of land degradation emphasise the Montanarella, L., Toth, G., JRC, “Desertification in Europe”, 2008. 
1 2 Montanarella, L. ja Toth, G., JRC, ”Desertification in Europe”, 2008.
See the 1994 United Nations Convention to Combat Desertification in Countries Experiencing Serious Drought and/or Desertification, Particularly in Africa (UNCCD), Article 1. 
Ks. vuoden 1994 Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus aavikoitumisen estämiseksi vakavasta kuivuudesta ja/tai aavikoitumisesta kärsivissä maissa, erityisesti Afrikassa (aavikoitumissopimus), 1 artikla.
7 1 2 3 deterioration of biodiversity and ecosystem services4. 
Muissa maaperän huonontumisen määritelmissä korostetaan luonnon monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen heikentymistä4.
The related concept of land degradation neutrality is defined by the UNCCD as “a state whereby the amount and quality of land resources, necessary to support ecosystem functions and services and enhance food security, remains stable or increases within specified temporal and spatial scales and ecosystems.” 
Asiaan liittyy läheisesti maaperän huonontumisen nollataso, joka määritellään YK:n aavikoitumissopimuksen yhteydessä seuraavasti: tila, jossa ekosysteemitoimintojen ja -palveluiden tukemiseen ja elintarviketurvan parantamiseen tarvittavien maavarojen määrä ja laatu pysyy vakaana tai kasvaa määritettyjen ajallisten ja alueellisten indikaattoreiden ja ekosysteemien puitteissa.
Drylands or arid, semi-arid and dry sub-humid areas, are areas in which the ratio of annual precipitation to potential evaporation and plant transpiration, the aridity index, is between 0.05:1 and 0.65:15. 
Kuivat tai aridit, semiaridit sekä kuivat subhumidit alueet ovat alueita, joilla vuotuisen sademäärän sekä suurimman mahdollisen haihtumisen välinen suhde eli kuivuusindeksi on suhdelukujen 0,05:1 ja 0,65:1 välillä5.
Drought is a phenomenon that occurs when precipitation has been significantly below normal recorded levels, causing serious hydrological imbalances that adversely affect land resource production systems6. 
Kuivuusjakso on ilmiö, joka ilmenee, kun sademäärä on ollut merkittävästi tavallisesti kirjattuja tasoja pienempi. Se aiheuttaa vakavaa hydrologista epätasapainoa, joka vaikuttaa kielteisesti maavarojen tuotantojärjestelmiin6.
Drought and desertification are closely related phenomena, but drought is a periodic short-or mid-term event, unlike desertification, which is a long-term phenomenon. 
Kuivuusjaksot ja aavikoituminen liittyvät tiiviisti toisiinsa. Kuivuusjakso on kuitenkin ajoittainen lyhyen tai keskipitkän aikavälin tapahtuma, kun taas aavikoituminen on pitkän aikavälin ilmiö.