natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, during the first half of phase II, Bundesländer took different approaches to the approval of monitoring plans (or ‘concepts’ as they were called in Germany), with some of them approving the entire monitoring plan from the beginning of phase II and others only approving deviations from the monitoring guidelines. 
Lisäksi osavaltioissa sovellettiin vaiheen II alkupuoliskolla erilaisia toimintatapoja tarkkailusuunnitelmien (Konzept) hyväksymiseen. Jotkin osavaltiot hyväksyivät koko tarkkailusuunnitelman vaiheen II alusta lähtien, kun taas toiset hyväksyivät ainoastaan poikkeukset tarkkailuohjeisiin nähden.
A Court ruling66 later ordered harmonisation of approval practices acknowledging that the approval of a comprehensive monitoring plan by the relevant authorities for the whole of phase II was important because it reduced the risk of erroneous emissions reporting. 
Tuomioistuimen päätöksessä66 määrättiin myöhemmin hyväksymiskäytän-töjen yhdenmukaistamisesta. Siinä todettiin, että viranomaisten on tärkeää hyväksyä kattava tarkkailusuunnitelma koko vaiheen II ajaksi, koska siten pienennetään virheellisen päästöraportoinnin riskiä.
In Spain, Italy and Greece, there were delays of up to 2 years in the creation and approval of monitoring plans for phase II, following the adoption of the phase II MRG in July 2007. 
Espanjassa, Italiassa ja Kreikassa vaiheen II tarkkailusuunnitelmien laatiminen ja hyväksyntä viivästyivät jopa kaksi vuotta siitä, kun vaiheeseen II sovellettavat tarkkailua ja raportointia koskevat ohjeet oli hyväksytty heinäkuussa 2007.
According to the Competent Authorities, timeframes were too short to transpose the new rules into national guidelines or regulations and incorporate the new monitoring plan in the emissions permit before the start of the reporting period. 
Toimivaltaisten viranomaisten mukaan määräajat olivat liian lyhyet, joten uusia sääntöjä ei ehditty ottamaan huomioon kansallisissa ohjeissa ja säännöksissä. Myöskään uutta tarkkailusuunnitelmaa ei ehditty sisällyttämään päästölupaan ennen raportointikauden alkamista.
In some cases, monitoring plans were not formally approved until 2010. 
Joissakin tapauksissa tarkkailusuunnitelmat hyväksyttiin virallisesti vasta vuonna 2010.
66 Bundesverwaltungsgericht 7 C 10.09 of 18.2.2010. 
66 Bundesverwaltungsgericht 7 C 10.09, 18.2.2010.
Observations 34 The reporting of findings by verifiers lacked clarity and follow-up by Competent Authorities was limited 50 The EU ETS directive gives Member States the general responsibility to ensure that emissions are monitored at installation level and verified in accordance with the rules set out in the EU ETS directive and the guidelines provided by the Commission67. 
Huomautukset 34 Raportit todentajien havainnoista eivät olleet riittävän selkeitä ja toimivaltaiset viranomaiset toteuttivat vain vähän seurantaa 50 EU ETS -direktiivin mukaisesti jäsenvaltioilla on yleinen vastuu varmistaa, että päästöjä laitoksissa tarkkaillaan ja ne todennetaan direktiivissä asetettujen sääntöjen ja komission ohjeiden mukai-sesti67.
The main steps related to monitoring, reporting and verification in the annual compliance cycle of the EU ETS are shown in Box 4 above and were based, in phase II, on these guidelines and principles. 
EU:n päästökauppajärjestelmän vuotuiseen soveltamiskauteen kuuluvat tarkkailun, raportoinnin ja todentamisen pääasialliset osa-alueet esitetään edellä laatikossa 4. Ne perustuivat vaiheessa II edellä mainittuihin ohjeisiin ja periaatteisiin.
In this context, checks of verified annual emissions reports received from operators are a central element of the control framework at the level of the Competent Authority. 
Toiminnanharjoittajilta saatujen todennettujen vuotuisten päästöraporttien tarkastukset kuuluvat tässä tilanteessa valvontakehyksen keskeisiin osatekijöihin toimivaltaisen viranomaisen tasolla.
Based on its examination of the documentation related to 150 installations across seven selected Member States, the Court identified many differences in the approaches to the organisation of such checks and in their level of effectiveness. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki aineiston, joka koski eri puolilla seitsemää tarkastukseen valittua jäsenvaltiota sijaitsevaa 150 laitosta, ja yksilöi tämän perusteella useita eroja tavassa järjestää tarkastukset sekä tarkastusten vaikuttavuudessa.
51 During phase II of the EU ETS, there was no standard template defining the mandatory content of a verification report. 
51 EU:n päästökauppajärjestelmän vaiheessa II käytössä ei ollut vakioitua mallia, jossa olisi määritelty todentamisraportin vaadittu sisältö.
In the absence of such a template or more specific guidance on the nature and content of such a report, many different formats and approaches were developed, which did not always enable a clear overview of verification findings and conclusions. 
Koska mallia ei ollut eikä raportin luonteesta ja sisällöstä ollut tarkkoja ohjeita, kehitettiin monia erilaisia raportointimuotoja ja -tapoja. Ne kaikki eivät mahdollista selkeän kokonaiskuvan saamista todentamisen havainnoista ja johtopäätöksistä.
52 The Court found that the evidence available at the Competent Authority on the correct performance of the verification was sometimes insufficient or unclear68. 
52 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että toimivaltaisen viranomaisen luona saatavilla ollut evidenssi todentamisen asianmukaisesta toteuttamisesta oli joskus riittämätöntä tai epäselvää68.
For example, there were limited descriptions of certain verification findings, and a lack of follow-up on previous year’s findings or results from remedial actions. 
Tiettyjä todennushavaintoja ei esimerkiksi kuvailtu riittävästi tai edellisen vuoden havaintoihin ja korjaavien toimien tuloksiin ei kohdistettu seurantaa.
In most of the selected Member States, evidence could not be obtained of actions by the Competent Authorities prompted by repeated reporting of findings. 
Useimmissa tarkastukseen valituissa jäsenvaltioissa ei saatu evidenssiä siitä, että toimivaltaiset viranomaiset olisivat ryhtyneet toimiin toistuvasti raportoitujen havaintojen perusteella.
Such repeated findings were for example related to not applying the required detail in the emissions calculations, not calibrating measurement or weighing devices at the required intervals or not using a laboratory with the correct accreditation. 
Toistuvasti oli havaittu muun muassa, että päästö-laskelmia ei ollut tehty riittävän yksityiskohtaisesti, mittauslaitteita tai vaakoja ei ollut kalibroitu vaadituin väliajoin tai oli käytetty laboratoriota, jolla ei ollut asianomaista akkreditointia.
The Court found cases in most Member States where verifiers’ findings were repeated from year to year, without adequate information on the reasons, background or follow-up. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi useimmissa jäsenvaltioissa tapauksia, joissa todentajat esittivät samat havainnot vuodesta toiseen, mutta asianmukaiset tiedot syistä, taustoista ja seurannasta puuttuivat.
However, the Court also identified many cases in most Member States where verifiers reported no findings at all, despite the complexity and size of individual installations or the relatively low level of experience with emissions monitoring and reporting under the EU ETS. 
Tilintarkastustuomioistuin yksilöi kuitenkin useimmissa jäsenvaltioissa myös monia tapauksia, joissa todentajat eivät raportoineet lainkaan havaintoja yksittäisten laitosten kompleksisuudesta ja koosta huolimatta tai huolimatta siitä, että EU:n päästökauppajärjestelmän mukaisesta päästöjen tarkkailusta ja raportoinnista oli saatu vasta suhteellisen vähän kokemusta.
Box 7 provides further detail on these findings. 
Laatikossa 7 käsitellään näitä havaintoja tarkemmin.
67 Decision 2007/589/EC. 
67 Päätös 2007/589/EY.
68 The Court also found that none of the selected Member States used the possibility — provided by the guidelines — for Competent Authorities to evaluate the work of the verifiers by requesting and reviewing their internal verification reports. 
68 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi myös, että yksikään tarkastukseen valituista jäsenvaltioista ei hyödyntänyt ohjeissa toimivaltaisille viranomaisille annettua mahdollisuutta arvioida todentajien työtä pyytämällä saada luettavakseen näiden sisäiset todentamisraportit.
This is further explained in paragraphs 53 to 57. 
Asiaa käsitellään lisää kohdissa 53–57.
Observations 35 Examples of lack of consistency in the reporting of verification findings Germany applies a highly automated and standardised electronic system for submitting verified annual emissions reports. 
Huomautukset 35 Esimerkkejä todentamishavaintojen raportoinnissa havaitusta epäyhdenmukaisuudesta Saksa toimittaa todennetut vuotuiset päästökertomukset käyttäen pitkälle automatisoitua ja vakioitua sähköistä järjestelmää.
This provided a clear view of the results of the verification work and the actual opinion of the verifier on the emissions figures, but did not provide detailed information on the methodology used and work performed by the verifiers. 
Sen avulla saatiin selkeä käsitys todentamistyön tuloksista ja siitä, mikä on todentajan tosiasiallinen näkemys päästöluvuista, mutta siihen ei sisältynyt yksityiskohtaisia tietoja todentajien menetelmistä ja työstä.
Moreover, the forms did not have specific text fields in the verifiers’ section requiring the verifiers to list recommendations for improvements or to provide specific follow-up on findings and comments from previous year. 
Todentajien täytettäväksi tarkoitetussa lomakkeen osassa ei myöskään ollut nimenomaisia tekstikenttiä, joissa todentajien olisi edellytetty luettelevan parannussuosituksensa tai raportoivan edellisen vuoden havaintojen ja kommenttien seurannasta.
In France, the Competent Authority received a declaration of reasonable assurance on the annual emissions report from verifiers. 
Ranskassa toimivaltainen viranomainen sai lausunnon, jossa todentaja ilmoittaa saaneensa kohtuullisen varmuuden vuotuisen päästöraportin osalta.
In these declarations, the verifiers note their comments and issues of non-conformity. 
Todentajat merkitsevät lausuntoihin kommenttinsa sekä näkökohdat, joiden osalta sääntöjä ei ole noudatettu.
However, the audit found that some verifiers never reported any issues in their declarations even if the internal verification reports contained findings, and that the content of the declaration of assurance varied between verifiers. 
Tarkastuksessa ilmeni kuitenkin, että osa todentajista ei milloinkaan raportoinut lausunnoissaan puutteista siinäkään tapauksessa, että sisäisissä todentamiskertomuksissa oli niistä havaintoja. Lisäksi varmuudesta annetun lausunnon sisältö vaihteli todentajien kesken.
The Italian national legislation foresees the use of specific reporting templates by verifiers. 
Italian kansallisen lainsäädännön mukaan todentajien on käytettävä tiettyjä raportointimalleja.
A high level of standardisation is therefore achieved in the reporting chain. 
Raportointiketjussa saavutetaan siten huomattava vakioinnin taso.
However, the Court noted that in the majority of cases verifiers reported no findings. 
Tilintarkastustuomioistuin pani kuitenkin merkille, että suurimmassa osassa tapauksista todentajat eivät raportoineet havainnoista.
This contrasted with the example of the UK, where in the majority of cases verifiers reported findings. 
Sen sijaan Yhdistynyt kuningaskunta on esimerkki maasta, jossa suurimmassa osassa tapauksista todentajat raportoivat havainnoista.
In one case in Italy, a verifier reported many findings for the first 3 years. 
Italiassa yhdessä tapauksessa todentaja raportoi kolmena ensimmäisenä vuonna useista havainnoista.
The documentation did not show how and whether all issues were resolved or whether the Competent Authority had intervened. 
Aineistosta ei käy ilmi, korjattiinko kaikki puutteet ja millä tavoin ne mahdollisesti korjattiin tai puuttuiko toimivaltainen viranomainen asiaan.
However, for reporting year 2011 the operator contracted a new verifier which did not report any findings for that year. 
Raportointivuonna 2011 toiminnanharjoittaja teki sopimuksen uuden todentajan kanssa, eikä tämä raportoinut lainkaan havaintoja siltä vuodelta.
In Poland, the Competent Authority uses an electronic database to cross-check reported emissions, but does not follow up findings, if any, reported in verifiers’ opinion statements. 
Puolassa toimivaltainen viranomainen ristiintarkastaa raportoidut päästöt sähköisen tietokannan avulla, mutta ei kohdista seurantaa havaintoihin, jotka todentajat ovat mahdollisesti esittäneet lausunnoissaan.
Observations 36 The quality of the work performed by verifiers was not sufficiently controlled 53 The EU ETS directive and the associated guidelines for monitoring and reporting in phase II did not introduce clear-cut requirements for accreditation of independent verifiers or for quality control on the work performed by verifiers. 
Huomautukset 36 Todentajien työn laatua ei valvottu riittävästi 53 EU ETS -direktiivissä ja siihen liittyvissä tarkkailua ja raportointia koskevissa ohjeissa ei vaiheessa II otettu käyttöön selkeästi määriteltyjä vaatimuksia riippumattomien todentajien akkreditointia tai todentajien työn laadunvalvontaa ajatellen.
The directive specified the minimum competency requirements for verifiers, and the MRG included definitions of ‘verifier’ and ‘accreditation’ and requested Member States to consider respective guidance issued by the European Cooperation for Accreditation (EA)69. 
Tarkkailua ja raportointia koskevissa ohjeissa puolestaan määritellään ”todentaja” ja ”akkreditointi” sekä edellytetään, että jäsenvaltiot ottavat huomioon Euroopan akkreditointielinten yhteistyöjärjestön (EA) ohjeistuksen69.
The MRG also provided the possibility for Competent Authorities and accreditation bodies to evaluate the verifiers’ internal verification report70. 
Tarkkailua ja raportointia koskevissa ohjeissa annettiin toimivaltaisille viranomaisille ja akkreditointielimille lisäksi mahdollisuus arvioida todentajien laatimat sisäiset todentamisraportit70.
Member States had significant discretion in these areas, which was not conducive to the effective implementation of the guidelines. 
Jäsenvaltioilla oli näiltä osin merkittävässä määrin harkintavaltaa, mikä ei edesauttanut ohjeiden vaikuttavaa soveltamista.
Operators did not therefore face the same requirements throughout the EU, and assurance obtained from verification activities was reduced. 
Toiminnanhar-joittajiin ei siksi kohdistettu samoja vaatimuksia kaikkialla EU:ssa, ja todentamisen avulla saatiin vähäisempi varmuus.
54 All Member States selected for the audit operated some form of accreditation or recognition of verifiers for the purpose of creating pools of approved verifiers that could be contracted by the operators. 
54 Kaikissa tarkastuksen kohteeksi valituissa jäsenvaltioissa todentajiin sovellettiin jonkinlaista akkreditointia tai tunnustamista, jotta voitiin luoda hyväksyttyjen todentajien ryhmiä, joiden kanssa toiminnanharjoittajat saattoivat tehdä sopimuksia.
In Italy, the recognition of verifiers was performed by the national Competent Authority. 
Italiassa todentajien tunnustamisesta huolehti kansallinen toimivaltainen viranomainen.
It established a list of 23 recognised verifiers for the EU ETS in Italy, but did not perform periodic quality assessments or surveillance on their work. 
Se laati EU:n päästökauppajärjestelmää varten Italian osalta luettelon 23 tunnustetusta toden-tajasta, mutta ei säännöllisesti arvioinut näiden työn laatua.
This model is discontinued in phase III. 
Tätä toimintamallia ei jatkettu vaiheessa III.
In other Member States audited, the accreditation or recognition was issued by an existing accreditation or recognition body. 
Toisissa tarkastetuissa jäsenvaltioissa akkreditoinnista tai tunnustamisesta vastasi jo akkreditoitu tai tunnustettu elin.
55 The Court found that Competent Authorities in the selected Member States relied heavily on the work performed by verifiers to obtain assurance regarding the annual emissions reports. 
55 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastukseen valituissa jäsenvaltioissa, että saadakseen varmuuden vuotuisten päästöraporttien osalta toimivaltaiset viranomaiset luottivat suurelta osin todentajien työhön.
However, none of the Member States’ Competent Authorities performed specific controls of the quality and substance of the verification reports and associated documents, as they considered this to be the responsibility of the accreditation bodies. 
Toimivaltaiset viranomaiset eivät kuitenkaan yhdessäkään jäsenvaltiossa erikseen tarkastaneet todentamisraporttien ja niihin liittyvien asiakirjojen laatua ja asiasisältöä, vaan viranomaiset katsoivat tarkastusten kuuluvan akkreditointielinten vastuulle.
Similarly, none of the selected Member States used the possibility provided by the guidelines to request verifiers’ internal verification reports71 and use these to evaluate their work. 
Ainoassakaan tarkastukseen valituista jäsenvaltioista ei myöskään hyödynnetty ohjeissa annettua mahdollisuutta pyytää saada käyttöönsä todentajien sisäiset raportit71 ja siten arvioida niiden työtä.
56 Moreover, in three (Germany, Poland, United Kingdom) out of five Member States visited, where verifiers were accredited by an independent body, there was a lack of coordination or regular exchanges of information between the Competent Authorities and the accreditation bodies concerning the completeness and quality of verification reports and the assurance that could be derived from those. 
56 Viidestä tarkastuskäynnin kohteena olleesta jäsenvaltiosta kolmessa (Saksa, Puola ja Yhdistynyt kuningaskunta) todentajat akkreditoi riippumaton elin. Näissä kolmessa jäsenvaltiossa toimivaltaisten viranomaisten ja akkreditointielinten välinen koordinointi ei ollut riittävää eivätkä ne vaihtaneet säännöllisesti tietoja todentamisraporttien kattavuudesta ja laadusta tai raportteihin pohjautuvasta varmuudesta.
The Court notes that only Competent Authorities had direct and full access to verified annual emissions reports submitted to them. 
Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että vain toimivaltaisilla viranomaisilla oli suoraan pääsy kaikkiin niille toimitettuihin todennettuihin päästöraportteihin.
The Court considers that the findings presented above were in part due to the lack of provisions on accreditation and (quality) control activities in the EU ETS framework and the absence of an obligation for Competent Authorities to engage in reviews of the work done by verifiers during phase II of the EU ETS. 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että edellä esitetyt havainnot johtuvat osin siitä, ettei EU:n päästökauppajärjestelmän toimintakehyksessä ole määrätty akkreditoinnista ja (laadun)valvonnasta, ja siitä, että toimivaltaisten viranomaisten ei edellytetty arvioivan todentajien vaiheessa II tekemää työtä.
69 The European cooperation for Accreditation or EA is an association of national accreditation bodies in Europe that are officially recognised by their national governments to assess and verify — against international standards — organisations that carry out evaluation services such as certification, verification, inspection, testing and calibration (also known as conformity assessment services) (http://www. european-accreditation.org/ about-us). 
69 Euroopan akkreditointielinten yhteistyöjärjestö eli EA on Euroopan kansallisten akkreditointielinten liitto, johon kuuluu kansallisten viranomaisten virallisesti tunnustamia elimiä. Akkreditointielimet arvioivat ja tarkastavat kansainvälisten standardien avulla organisaatiot, jotka tarjoavat arviointipalveluja: sertifiointia, todentamista, tarkastuksia, testauksia ja kalibrointia (tunnetaan myös nimikkeellä vaatimustenmukaisuuden arviointipalvelut) (http://www. european-accreditation.org/ about-us).
70 Commission Decision 2007/589/EC, section 10.4.2(d), see also Box 4. 
70 Komission päätös 2007/589/ EY, 10 jakson 4 kohdan 2 alakohdan d alakohta; ks. myös laatikko 4.
71 See Box 4 for more background information. 
71 Ks. lisätiedot laatikossa 4.
Observations 37 57 In addition there was no rotation policy in force in any of the Member States to strengthen the independence and impartiality of verifiers. 
Huomautukset 37 57 Missään jäsenvaltioista ei myöskään sovellettu vuorottelumenetelmää, jolla olisi lisätty todentajien riippumattomuutta ja puolueettomuutta.
In France and Poland, the Court identified cases in which verifiers were not only involved in verification of the emissions reports, but also in developing the monitoring plan for the same installation or other related activities (such as inspections of installations for the Competent Authority) which could lead to a conflict of interest. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi Ranskassa ja Puolassa tapauksia, joissa todentajat osallistuivat päästöraporttien todentamisen lisäksi samojen laitosten tarkkailusuunnitelmien kehittämiseen tai niihin liittyviin muihin toimiin (esimerkiksi laitosten tarkastaminen toimivaltaisen viranomaisen puolesta). Tästä saattaa aiheutua eturistiriitoja.
On-the-spot inspections of installations were very limited 58 The EU ETS directive and the MRG do not define which controls should be performed on the installations by the Competent Authorities. 
Laitoksia tarkastettiin paikalla hyvin rajoitetusti 58 EU ETS -direktiivissä ja tarkkailua ja raportointia koskevissa ohjeissa ei määritellä tarkastuksia, jotka toimivaltaisten viranomaisten pitäisi kohdistaa laitoksiin.
In particular, there was no requirement for on-the-spot inspections of installations by Competent Authorities in order to assess the implementation of the monitoring plan or the reliability of verified emission reports. 
Niissä ei etenkään esitetä vaatimusta siitä, että toimivaltaisten viranomaisten olisi tarkastettava laitokset paikalla ja siten arvioitava tarkkailusuunnitelman täytäntöönpano tai todennettujen päästöraporttien luotettavuus.
60 No centralised statistics of EU ETS inspections could be obtained in any of the selected Member States, except in the UK, where the number of visits gradually decreased73 towards the end of phase II. 
60 Tarkastukseen valituista jäsenvaltioista ei saatu keskitettyjä tilastoja EU:n päästökauppajärjestelmään liittyvistä tarkastuksista – poikkeuksen tästä muodosti Yhdistynyt kuningaskunta, jossa tarkastuskäyntien lukumäärä pieneni73 asteittain vaiheen II loppua kohden.
There were shortcomings in the reporting on the implementation of the EU ETS by the Member States 61 The Member States have an annual reporting obligation under Article 21 of the EU ETS directive. 
EU:n päästökauppajärjestelmän täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa raportoitiin puutteellisesti 61 Jäsenvaltiot velvoitetaan EU ETS -direktiivin 21 artiklan perusteella raportoimaan vuosittain.
Their annual reports on important aspects of the application of the directive should be submitted to the Commission. 
Niiden on toimitettava komissiolle vuosittain kertomus direktiivin soveltamiseen liittyvistä tärkeistä näkökohdista.
In addition to this mandatory annual reporting, the Court considers that Member States should inform the public at large of the national implementation of the EU ETS and its results. 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että tämän pakollisen vuotuisen kertomuksen lisäksi jäsenvaltioiden olisi tiedotettava suurelle yleisölle EU:n päästökauppajärjestelmän toteuttamisesta jäsenvaltiossa ja päästökaupan tuloksista.
62 The Court found that Italy did not produce and submit to the Commission the required Article 21 reports for 2010, 2011 and 2012 and that France only produced the report for 2012 after the Court requested it. 
62 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että Italia ei ollut laatinut ja toimittanut komissiolle 21 artiklassa vaadittua kertomusta vuosilta 2010, 2011 ja 2012 ja että Ranska laati kertomuksen ainoastaan vuodelta 2012 tilintarkastustuomioistuimen pyydettyä sitä.