natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Brandenburg and Berlin Lombardy Sicily 27 10 Special Reports No 5/2010 ‘Implementation of the LEADER approach for rural development’; No 8/2012 ‘Targeting of aid for the modernisation of agricultural holdings’; No 1/2013 ‘Has the EU support to the food processing industry been effective and efficient in adding value to agricultural products?’; No 6/2013 ‘Have the Member States and the Commission achieved value for money with the measures for diversifying the rural economy?’; and No 8/2013 ‘Support for the improvement of the economic value of forests from the European In response to the audit findings mentioned above, the Commission launched procedures for ‘financial cor‐ rections’, whereby EU funding for the Member State concerned is reduced to compensate for the shortcomings identified. 
Niiden yhteydessä EU:n asianomaiselle jäsenvaltiolle myöntämää rahoitusta vähennetään havaittujen puutteiden vastapainoksi. Kahdeksan jäsenvalti‐ on osalta käynnissä olevat menettelyt johtuvat ainakin osittain siitä, että niiden maaseudun kehittämisen kuluihin koh‐ distamat tarkastukset olivat puutteellisia tai ne eivät olleet noudattaneet julkisia hankintoja koskevia sääntöjä. 10 Erityiskertomukset nro 5/2010 ”Leader‐lähestymistavan sisällyttäminen maaseudun kehittämiseen”; nro 8/2012 ”Tuen kohdentaminen maatilojen nykyaikaistamiseen”; nro 1/2013 ’Onko EU:n elintarviketeollisuustuella lisätty maataloustuotteiden arvoa vaikuttavalla ja tehokkaalla tavalla?’; nro 6/2013 ”Ovatko jäsenvaltiot ja komissio saaneet vastinetta rahalle maaseudun elinkeinoelämän monipuolistamiseen tähtäävillä toimenpiteillä?”; nro 8/2013 ”Euroopan maaseudun kehittämisen
Observations 19 28 Following the Court’s 2011 annual re‐ port, the Commission asked the Mem‐ ber States to develop action plans to identify the causes of errors and define remedial actions. 
Huomautukset 19 28 Komissio pyysi varainhoitovuotta 2011 koskevan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen perusteella jäsenval‐ tioita laatimaan toimintasuunnitelmat virheiden syiden yksilöimistä ja korjaa‐ vien toimien määrittelyä varten.
In 2012, 14 Member States set up such plans and all other Member States did so in 2013. 
Jäsen‐ valtioista 14 laati toimintasuunnitelman vuonna 2012 ja kaikki loput jäsenvaltiot vuonna 2013.
29 In parallel, at the request of the Euro‐ pean Parliament, the Commission analysed the main reasons for the high error rate and presented the results in June 201311. 
29 Samaan aikaan komissio analysoi Euroo‐ pan parlamentin pyynnöstä, mitkä ovat korkean virhetason pääasialliset syyt, ja esitti tulokset kesäkuussa 201311.
Two of the main reasons given were insufficient checks that the costs were reasonable, and non‐ compliance with public procurement rules. 
Kahtena pääasiallisena syynä mainittiin kulujen kohtuullisuuden riittämättömät tarkas‐ tukset ja julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättäminen.
Costs could have been bet‐ ter managed had the Com‐ mission issued guidance and detected weaknesses much earlier in the programming period 30 There was no guidance by the Com‐ mission at the start of the 2007–13 programming period on the design of control systems to verify costs or on the risks to be addressed by those systems. 
Kuluja olisi voitu hallinnoida paremmin, jos komissio olisi antanut ohjeita ja yksilöinyt puutteet huomattavasti varhaisemmin ohjelmakaudella 30 Komissio ei antanut ohjelmakauden 2007–2013 käynnistyessä ohjeita kulujen tarkastamiseen käytettävien valvontajär‐ jestelmien suunnittelusta eikä riskeistä, jotka järjestelmien on tarkoitus kattaa.
The managers of the 88 RDPs were expected to develop their own approaches without information from the Commission on the standards expected. 
Kaikkiaan 88 maaseudun kehittämisoh‐ jelman hallinnoijien oletettiin kehittävän omat toimintatapansa ilman, että komis‐ sio tiedottaa niille, mitä standardeja nii‐ den on sovellettava.
The Commission did not suf‐ ficiently check that Member States had robust systems in place for checking grant applications before they ap‐ proved large volumes of expenditure through the investment measures. 
Komissio ei riittäväl‐ lä tavalla tarkastanut, että jäsenvaltioilla oli käytössä pätevät avustushakemusten tarkastusjärjestelmät ennen kuin ne hyväksyivät suuria avustusmääriä inves‐ tointitoimenpiteitä varten.
The processes of accreditation and reports by certifying bodies did not alert the Commission in good time to the risks to the economy of the EU budget. agricultural fund for rural development’ (http://eca. europa.eu). 
Hyväksymis‐ menettelyt ja todentamisviranomaisten raportit eivät ajoissa havahduttaneet komissiota huomaamaan taloudellisuu‐ teen kohdistuvia riskejä, jotka vaikutta‐ vat EU:n talousarvioon. maatalousrahaston tuki metsien taloudellisen arvon parantamiseen” (http://eca. europa.eu).
11 Commission staff working document on the assessment of root causes of errors and corrective and preventive actions in the rural development policy (SWD(2013) 244 final). 
11 Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Commission Staff Working document on the assessment of root causes of errors and corrective and preventive actions in the rural development policy (SWD(2013) 244 final).
Observations 20 31 By the time the first Member States produced action plans towards the end of 2012, only 1 year of the 7‐year programming period remained. 
Huomautukset 20 31 Kun ensimmäiset jäsenvaltiot laativat toimintasuunnitelmansa vuoden 2012 lopulla, seitsemän vuoden mittaisesta ohjelmakaudesta oli jäljellä enää vuosi.
Conse‐ quently, the action plans came too late to have any effect on the bulk of the expenditure. 
Toimintasuunnitelmilla ei niin ollen ehti‐ nyt olla lainkaan vaikutusta suurimpaan osaan menoista.
For example, by that time the Polish authorities had already approved grants representing 90 % of the budget for farm mod‐ ernisation — the most important rural development measure financially — and several measures in other Member States had already been closed for new applications. 
Esimerkiksi Puolan viranomaiset olivat kyseiseen ajankoh‐ taan mennessä hyväksyneet avustuksia määrän, joka vastasi 90:tä prosenttia maatilojen nykyaikaistamisen määrära‐ hoista (rahallisesti merkittävin maaseu‐ dun kehittämistoimenpide), ja muissa jäsenvaltioissa ei enää siinä vaiheessa otettu vastaan useisiin toimenpiteisiin liittyviä hakemuksia.
While the Commission’s recent initiatives have pro‐ duced some results, the action plans do not address in sufficient depth the risks to the reasonableness of costs 32 Audits and pressure from the Commis‐ sion have already had some positive results: several Member States in‐ formed the Court that they introduced new procedures in 2013 and 2014 for checking rural development project costs. 
Komission viimeaikaiset aloitteet ovat tuottaneet jonkin verran tuloksia, mutta toimintasuunnitelmissa ei ole otettu riittävän perusteellisesti huomioon kulujen kohtuullisuuteen kohdistuvia riskejä 32 Komission tarkastuksilla ja painostuk‐ sella on jo ollut myönteisiä vaikutuksia: monet jäsenvaltiot ilmoittivat tilintarkas‐ tustuomioistuimelle ottaneensa vuosina 2013 ja 2014 käyttöön uusia menettelyjä maaseudun kehittämishankkeiden kulu‐ jen tarkastamista varten.
But Member State action plans did not cover all the regional RDPs or all the relevant measures and did not always propose changes even where audits had found specific weaknesses12. 
Jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmat eivät kuitenkaan kattaneet kaikkia alueellisia maaseudun kehittämisohjelmia ja kaikkia asiaan‐ kuuluvia toimenpiteitä.
Moreover, several of the plans put off any action until the next programming period. 
Lisäksi monissa suunnitelmissa lykättiin toimiin ryhtymistä seuraavalle ohjelmakaudelle.
33 Since the beginning of 2013, the Com‐ mission has organised twice‐yearly seminars to discuss some of the key issues and asked Member State authorities to further develop their action plans. 
33 Komissio on vuoden 2013 alusta lähtien järjestänyt kahdesti vuodessa semi‐ naareja, joissa on keskusteltu eräistä keskeisistä aiheista. Komissio on myös pyytänyt jäsenvaltioiden viranomai‐ sia jatkamaan toimintasuunnitelmien kehittämistä.
In February 2014 it issued a guidance note on avoiding fraud and, in September 2014, guidance on the use of simplified costs. 
Helmikuussa 2014 komissio antoi ohjeasiakirjan petosten torjun‐ nasta ja syyskuussa 2014 ohjeet yksin‐ kertaistettujen kustannusten käytöstä.
This guid‐ ance is aimed at the 2014–20 program‐ ming period in which the Commission is encouraging Member States to make more use of simplified costs, which, it is hoped, will reduce the rate of errors13. 
Ohjeet on tarkoitettu ohjelmakaudelle 2014–2020, jonka kuluessa komissio kannustaa jäsenvaltiota lisäämään yk‐ sinkertaistettujen kustannusten käyttöä. Tämän puolestaan toivotaan alentavan virhetasoa13.
34 However, for the measures within the scope of this audit only around 5 % of the expenditure is currently based on simplified cost options. 
34 Nyt tarkastettujen toimenpiteiden me‐ noista kuitenkin vain noin viisi prosenttia perustuu tällä hetkellä yksinkertaistettui‐ hin kustannusvaihtoehtoihin.
The Commis‐ sion has not issued guidance on ap‐ proaches applicable for the remaining 95 % of the expenditure, despite the evidence of shortcomings. 
Komissio ei ole antanut ohjeita siitä, kuinka jäljelle jäävän 95 prosentin meno‐osuuden kanssa on toimittava, vaikka puutteista on saatu näyttöä.
This leads to the risk that, except for using simpli‐ fied costs, the 88 managing authorities may not all identify and implement ef‐ fective approaches for controlling the costs of rural development grants. 
Tästä seuraa riski, että tilanteissa, joissa käytössä eivät ole yk‐ sinkertaistetut kustannukset, kaikkiaan 88 hallintoviranomaista ei kenties yksilöi ja pane täytäntöön vaikuttavia valvonta‐ tapoja maaseudun kehittämisavustusten perustana olevien kulujen osalta.
12 Examples are shown in the Court’s annual report for 2013. 
12 Esimerkkejä annetaan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2013.
13 However, Member State representatives have indicated their concern that the diversity of the rural development measures makes the use of simplified cost options difficult; that the administrative costs involved in defining standard costs can be high; that a lengthy preparation time may be needed to undertake studies; and that the Member States would run the risk of systematic errors and large financial corrections if auditors found that the standard costs had been set too high. 
13 Jäsenvaltioiden edustajat ovat kuitenkin tuoneet esiin huolensa siitä, että maaseudun kehittämistoimenpiteiden moninaisuus voi vaikeuttaa yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä; että vakiokustannusten määrittäminen saattaa johtaa suuriin hallinnollisiin kuluihin; että tutkimusten tekeminen voi vaatia paljon aikaa; että jäsenvaltioihin voi kohdistua systemaattisten virheiden riski ja että niihin voidaan soveltaa huomattavia rahoitusoikaisuja, jos tarkastajat toteavat, että vakiokustannukset on asetettu liian korkeiksi.
Observations 21 35 The Commission and Member States have focused the action plans on im‐ proving compliance with the imple‐ menting regulations, thereby reducing the rate of errors. 
Huomautukset 21 35 Komissio ja jäsenvaltiot ovat toiminta‐ suunnitelmissaan keskittyneet paranta‐ maan täytäntöönpanoasetusten noudat‐ tamista ja alentamaan siten virhetasoa.
Clearly, this is impor‐ tant and the Court has been calling for such action for many years. 
Tämä aivan ilmeisesti onkin tärkeää, ja tilintarkastustuomioistuin on jo vuosien ajan kehottanut niitä tämänkaltaisiin toimiin.
But com‐ pliance with the regulations is not an end in itself — a focus is also needed on the ‘sound financial management’ principle of economy that the leg‐ islation is intended to achieve (see paragraphs 2 and 10). 
Asetusten noudattaminen ei kuitenkaan ole päämäärä sinänsä, vaan myös moitteettoman varainhoidon osa‐ tekijöihin kuuluvalle taloudellisuuden periaatteelle on annettava painoarvoa – taloudellisuuttahan lainsäädännöllä tavoitellaan (ks. kohdat 2 ja 10).
In this respect even the best of the plans examined by the Court does not have a compre‐ hensive response to the main risks to economy — grants based on higher‐ ‐than‐necessary specifications and uncompetitive prices; post‐approval variations; and checks not related to the level of risk. 
Parhaim‐ massakaan tilintarkastustuomioistuimen tarkastamassa toimintasuunnitelmassa ei tässä mielessä ole otettu kattavasti huomioon taloudellisuuteen kohdistuvia pääasiallisia riskejä (avustusten perus‐ teena on käytetty tarpeettoman vaativia eritelmiä ja kilpailukyvyttömiä hintoja; hankkeita on muutettu hyväksynnän jälkeen; tarkastukset eivät perustu riskitasoon).
The Court examines these and the possible approaches to them in Parts II to V of this report. 
Tilintarkastustuomioistuin perehtyy näihin pääasiallisiin riskeihin ja mahdollisiin toimintatapoihin tämän kertomuksen II–V osassa.
Part II — Guarding against overspecification: approaches to ensure that the items for which the grant is approved are reasonable 36 Managers of EU spending programmes are expected to apply the principle of economy described in the introduction to this report. 
II osa – Liian tarkkojen vaatimusten välttäminen: miten varmistaa, että avustuksen perusteena olevat hankinnat ovat kohtuulliset 36 EU:n meno‐ohjelmien hallinnoijien oletetaan noudattavan taloudellisuuden periaatetta, jota kuvattiin tämän kerto‐ muksen johdannossa.
According to this prin‐ ciple, not only should project grants be based on reasonable prices but the project specification — the items financed — should also be reasonable. 
Taloudellisuuden periaatteen mukaan hankeavustusten olisi perustuttava kohtuullisiin hintoihin, mutta lisäksi hanke‐eritelmien – siis ra‐ hoitettavien tavarahankintojen – pitäisi olla kohtuullisia.
The Court assessed the approaches fol‐ lowed by Member State authorities to address this risk of overspecification. 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi keinot, joiden avulla jäsenvaltioi‐ den viranomaiset pyrkivät välttämään liian tarkkojen eritelmien riskiä.
37 While all Member State authorities made checks of prices (see Part III), few made explicit documented checks that project specifications were reason‐ able14. 
37 Kaikissa jäsenvaltioissa viranomaiset tekivät hintoja koskevia tarkastuksia (ks. kertomuksen III osa), mutta harvat viranomaiset toimittivat dokumentoi‐ tuja tarkastuksia, joissa nimenomaisesti varmistettiin hanke‐eritelmien koh‐ tuullisuus14.
Some made indirect, implicit or undocumented checks, as shown in paragraphs 46, 48 and 53. 
Jotkut viranomaiset tekivät epäsuoria, implisiittisiä tai dokumentoi‐ mattomia tarkastuksia, kuten käy ilmi kohdista 46, 48 ja 53.
How‐ ever, many Member State authorities mitigated risks of overspecification for some types of projects by restrict‐ ing the maximum eligible costs or by using simplified cost options, as shown below. 
Monet jäsenvalti‐ oiden viranomaiset kuitenkin lievensivät liian tarkkoihin eritelmiin liittyviä riskejä eräiden hanketyyppien kohdalla siten, että tukikelpoisille kuluille asetettiin enimmäismäärä tai käytettiin yksinker‐ taistettuja kustannusvaihtoehtoja (ks. jäljempänä).
14 One good example was in the United Kingdom (England), where an explicit check was made that the proposed building design or equipment specification are justified as being the most appropriate to the project. 
14 Hyvä esimerkki havaittiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa), jossa erikseen tarkastettiin, että ehdotettu rakenneratkaisu tai varustelueritelmä oli hankkeen kannalta tarkoituksenmukaisin.
Observations 22 Restricting grants to the costs of a standard specifica‐ tion is simple and effective where there are many similar projects or common types of expenditure 38 The risk of overspecification occurs where the grant is based on the costs of the items chosen by the applicant. 
Huomautukset 22 Avustusten rajoittaminen vakioeritelmän kulujen mukaisiksi on yksinkertainen ja vaikuttava toimintatapa, jos samankaltaisia hankkeita tai samanlaisia menotyyppejä on useita 38 Liian tarkkojen eritelmien riski ilmenee silloin, jos avustuksen perusteena olevat kulut ovat aiheutuneet hakijan valinnan mukaan tehdyistä tavarahankinnoista.
The Court has observed that Member State authorities can largely avoid this risk by restricting the eligible costs to those of a ‘standard’ specification. 
Tilintarkastustuomioistuin on havainnut, että jäsenvaltioiden viranomaiset voivat hyvin välttää tämän riskin rajoittamalla tukikelpoisten kulujen määrän vakioeri‐ telmän mukaisiksi.
With this approach the Member State authorities estimate the costs neces‐ sary for a typical project or category of expenditure and limit all grants to these typical costs. 
Tällöin jäsenvaltion viranomaiset arvioivat tyypillisen hank‐ keen tai menoluokan edellyttämät kulut ja rajaavat kaikkien avustusten määrän näiden tyypillisten kulujen mukaisesti.
An example is given in Box 3. 
Tästä esitetään esimerkki laatikossa 3.
39 This approach has the advantages of being simple to implement and hav‐ ing a predictable outcome: it gives certainty. 
39 Rajoitusta on helppo soveltaa ja sen seuraukset ovat ennustettavissa – tämä luo varmuutta.
This allows Member State au‐ thorities to dispense with burdensome requirements and checks of whether the specifications are reasonable for individual project applications. 
Näin jäsenvaltion viran‐ omaisten ei tarvitse asettaa hankalia vaatimuksia ja toimittaa työläitä tarkas‐ tuksista selvittääkseen, onko yksittäisen hankkeen eritelmä kohtuullinen.
It does not prevent applicants from imple‐ menting a higher‐cost solution — but the grant payment will be based on the standard, so the costs to the EU budget will be reasonable. 
Toi‐ mintatapa ei estä hakijoita päätymästä kalliimpaan ratkaisuun, mutta avustus‐ maksu perustuu vakioeritelmään, joten EU:n talousarvioon aiheutuvat kulut jäävät kohtuullisiksi.
40 However rural development projects require varied and sometimes innova‐ tive solutions, involving a wide range of different types of expenditure. 
40 Maaseudun kehittämishankkeet vaativat kuitenkin erilaisia ja joskus innovatii‐ visia ratkaisuja, joista aiheutuu hyvin monentyyppisiä kuluja.
De‐ fining a standard specification for all possible situations is hardly feasible. 
Vakioeritelmän määrittäminen kaikkia mahdollisia tilanteita varten ei ole realistinen vaih‐ toehto.
It is best applied where there are a large number of straightforward projects with similar types of expenditure. 
Vakioeritelmä soveltuu parhai‐ ten tilanteisiin, joissa on suuri joukko selkeitä hankkeita, joissa menot ovat samantyyppisiä.
41 Many Member State authorities fol‐ lowed this approach to some extent by applying ‘simplified costs’ or ‘maxi‐ mum costs’. 
41 Monien jäsenvaltioiden viranomaiset käyttivät jossakin määrin tätä toiminta‐ tapaa soveltamalla yksinkertaistettuja kustannuksia tai enimmäiskustannuksia.
These approaches are de‐ scribed in Box 2. 
Näitä toimintatapoja kuvataan laatikossa 2.
Simplified costs were applied in 54 of the 88 RDPs, mostly to investments in land‐management measures designed to enhance the environment, or for planting and managing forests. 
Tarkastetuista 88:sta maaseudun kehittämisohjelmasta 54:ssä käytettiin yksinkertaistettuja kustannuksia. Lähin‐ nä kyse oli investoinneista, jotka liittyvät maankäyttötoimenpiteisiin, joiden tar‐ koituksena on parantaa ympäristöä, tai metsien istuttamiseen ja hoitoon.
A typical example is a standard payment per metre of hedge calculated on the basis of a standard specification (e.g. three hawthorn plants per metre). 
Tyy‐ pillinen esimerkki on aitametriä kohden vakioitu avustusmaksu, joka lasketaan vakioeritelmän pohjalta (esimerkiksi kolme orapihlajan tainta metrillä).
Several Member State authorities also set ‘maximum costs’ in relation to project outputs in a similar way. 
Useat jäsenvaltioiden viranomaiset määrit‐ tivät lisäksi vastaavalla tavalla enim‐ mäiskustannukset hanketuotokseen nähden.
These differ from ‘standard costs’ in that the ap‐ plicant is reimbursed the actual costs incurred. 
Enimmäiskustannukset eroavat vakiokustannuksista siinä, että hakija saa korvauksen tosiasiallisesti aiheutu‐ neista kuluista.
Examples of types of expend‐ iture where Member State authorities have restricted grants to standard or maximum costs are shown in Box 4. 
Laatikossa 4 annetaan esimerkkejä menotyypeistä, joiden kohdalla jäsenvaltioiden viranomaiset ovat rajoittaneet avustukset vakio‐ tai enimmäiskustannuksiin.
42 While over half of the Member State authorities make use of simplified costs (and others use maximum unit costs in a similar way), the Court found that this is only for specific expend‐ iture types within a limited number of measures (see Annex III) and amounts to only around 5 % of the budget. 
42 Yli puolet jäsenvaltioiden viranomaisista käyttää yksinkertaistettuja kustannuksia (ja eräät muut käyttävät enimmäisyksik‐ kökustannuksia vastaavalla tavalla). Tilin‐ tarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että niitä käytetään ainoastaan tiettyihin menotyyppeihin tietyissä toimenpiteis‐ sä (ks. liite III) ja että kyse on vain noin viidestä prosentista määrärahoja.
There is scope for wider application of these methods in other measures and in other RDPs. 
Näiden menetelmien käyttöä voidaan laajentaa muihin toimenpiteisiin ja muihin maa‐ seudun kehittämisohjelmiin.
Observations 23 Example of restricting eligible costs in a way that limits the risk of overspecification: crop‐spraying equipment in France In France, farmers applying for grants towards the costs of crop‐sprayers frequently specified optional extra equipment that could reach 85 % of the total costs. 
Huomautukset 23 Esimerkki tukikelpoisten kulujen rajoittamisesta tavalla, joka pienentää liian tarkkojen eritelmien riskiä: ruiskutuslaitteiden hankkiminen Ranskassa Ranskassa viljelijät, jotka hakivat avustuksia ruiskutuslaitteiden hankintakuluihin, mainitsivat usein eritelmissä yli‐ määräisiä lisävarusteita, joiden osuus kokonaiskuluista saattoi olla jopa 85 prosenttia.
Considering this to be unreasonable, in 2012 the French authorities placed a limit of 3 000 euro on the costs of such extras for which a grant would be payable. 
Ranskan viranomaiset pitivät tätä kohtuuttomana ja asettivat vuonna 2012 tällaisiin lisävarusteisiin liittyville avustuksille 3 000 euron ylärajan.