natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Directorates‐General for Regional and Urban Policy and for Employment, Social Affairs and Inclusion are responsible for the application of these corrective measures in cohesion policy. 
Alue-ja kaupunkipolitiikan sekä työllisyys-, sosiaali-ja osallisuusasioiden pääosastot ovat vastuussa näiden korjaavien toimenpiteiden soveltamisesta koheesiopolitiikan alalla.
This also includes OLAF investigations. They can also be the result of audits by the European Court of Auditors (see Annex I). 4 5 6 7 16 Article 30 of Regulation (EC) No 1260/1999, Articles 70 and 98 of Regulation (EC) No 1083/2006 and Article 143 of Regulation (EU) 1303/2013. 
Komissio voi soveltaa ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä ja/tai rahoitusoikaisuja jäsenvaltioiden viranomaisten (kuten hallintoviranomaisten tai tarkastusviranomaisten) havaitsemien sääntöjenvastaisuuksien tai vakavien puutteiden perusteella tai omien 4 5 6 7 Asetus (EY) N:o 1260/1999, 30 artikla, asetus (EY) N:o 1083/2006, 70 ja 98 artikla, sekä asetus (EU) N:o 1303/2013, 143 artikla.
Article 39 of Regulation (EC) No 1260/1999. 
Asetus (EY) N:o 1260/1999, 39 artikla.
Articles 91, 92 and 99 to 102 of Regulation (EC) No 1083/2006. 
Asetus (EY) N:o 1083/2006, 91, 92 ja 99–102 artikla.
Articles 83, 85, 142 and 144 to 147 of Regulation (EU) No 1303/2013. 
Asetus (EU) N:o 1303/2013, 83, 85, 142 ja 144–147 artikla.
Preventive measures: payment interruptions and suspensions 14. 
Ennaltaehkäisevät toimenpiteet: maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen ja maksujen keskeyttäminen 14.
Preventive measures result in a deferral of payments from the EU budget. 
Ennaltaehkäisevien toimenpiteiden tuloksena on EU:n talousarviosta maksettavien maksujen lykkääntyminen.
This puts additional pressure on the Member State to take the necessary corrective action. 
Tämä lisää jäsenvaltioon kohdistuvaa painetta tarvittaviin oikaisutoimenpiteisiin ryhtymiseksi.
The main types of preventive measures are interruptions and suspensions (see Box 1). 15. 
Ennaltaehkäisevien toimenpiteiden keskeiset tyypit ovat maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen ja maksujen keskeyttäminen (ks. laatikko 1).
The main advantage of interruptions is that they can be applied immediately without a long administrative procedure if the Commission has evidence suggesting significant 8 9 10 11 17 Box 1 – Interruptions and suspensions of payments from the EU budget In principle, the Commission must make the payment to the Member State within two months of having received the payment claim. 
17 Laatikko 1 – EU:n talousarviosta suoritettavien maksujen määräajan kulumisen keskeyttäminen ja maksujen keskeyttäminen Periaatteessa komission on suoritettava maksut jäsenvaltioille kahden kuukauden kuluessa maksupyynnön vastaanottamisesta.
The Commission may however interrupt8 the payment deadline for a maximum of six months if there is evidence to suggest a significant deficiency in the functioning of the management and control system of the Member State9; or if the Commission has to carry out additional verifications following the receipt of information that uncorrected irregular expenditure has been certified in a statement of expenditure. 
Komissio voi kuitenkin keskeyttää8 maksun määräajan kulumisen enintään kuudeksi kuukaudeksi, jos tapauksessa ilmenee näyttöä huomattavasta puutteesta jäsenvaltion hallintoja valvontajärjestelmän toiminnassa9. Määräajan kuluminen voidaan keskeyttää myös siinä tapauksessa, että komissio haluaa suorittaa lisätarkistuksia saatuaan tiedon siitä, että oikaisematon sääntöjenvastainen meno on todennettu menoilmoituksessa.
The Commission may suspend10 an interim payment or a part of it, if there is evidence of a serious deficiency in the management and control system, which was not corrected by the Member State; or in case irregular uncorrected expenditure linked to a serious irregularity has been declared in a certified statement of expenditure; or in case there has been a serious breach by a Member State of its management and control obligations. 
Komissio voi keskeyttää10 välimaksun tai osan siitä, jos ilmenee näyttöä sellaisesta vakavasta hallintoja valvontajärjestelmän puutteesta, jota jäsenvaltio ei ole oikaissut, tai jos vakavaan sääntöjenvastaisuuteen liittyvä oikaisematon, sääntöjenvastainen meno on ilmoitettu todennetussa menoilmoituksessa tai jos jäsenvaltio on vakavasti rikkonut hallintoja valvontavelvoitteitaan.
Article 91 of Regulation (EC) No 1083/2006. 
8 9 10 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 91 artikla.
This is particularly relevant when the Member State’s audit authority sends its annual control report containing its audit findings to the Commission at year end. 
Tämä on erityisen tärkeää silloin, kun jäsenvaltion tarkastusviranomainen lähettää vuoden lopussa vuotuisen tarkastuskertomuksen tarkastushavaintoineen komissiolle.
Article 92 of Regulation (EC) No 1083/2006. 
Asetus (EY) N:o 1083/2006, 92 artikla.
deficiencies12. To apply a suspension, however, a serious deficiency needs to be established resulting in prior longer procedure (see Box 1). 
Maksujen keskeyttämistä varten puolestaan vaaditaan vakavan puutteen toteaminen, mikä johtaa toimenpidettä edeltävään pitempikestoiseen menettelyyn (ks. laatikko 1).
If there is no payment claim pending (i.e. there is no payment deadline to be interrupted), the Commission may also issue a warning. 
Jos keskeneräisiä maksupyyntöjä ei ole (eli ei ole olemassa mitään maksun määräaikaa, jonka kulumisen voisi keskeyttää), komissio voi myös antaa asiassa varoituksen.
The Commission warns the Member State that if a payment application has been submitted, its payment deadline will be interrupted. 
Komissio varoittaa jäsenvaltiota siitä, että jos maksuhakemus esitetään, sen maksun määräajan kuluminen keskeytetään.
This procedure is, however, not set out in the regulations. 
Tätä menettelyä ei kuitenkaan ole määritetty asetuksissa.
Suspensions are applied by a legally binding Commission decision addressed to the Member State concerned. 
Maksujen keskeyttämistä sovelletaan jäsenvaltiolle osoitetulla laillisesti sitovalla komission päätöksellä.
All other preventive measures (warning, interruption, pre‐ suspension) take the form of a letter signed by a director‐general of the Commission (acting in its capacity as Authorising Officer by Delegation) and addressed to Member State authorities. 
Kaikki muut ennaltaehkäisevät toimenpiteet (varoitus, maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen, maksujen keskeyttämistä koskeva kirje) toteutetaan (valtuutettuna tulojen ja menojen hyväksyjänä toimivan) komission pääjohtajan allekirjoittamalla ja jäsenvaltion viranomaisille osoitetulla kirjeellä.
Financial corrections by the Commission 18. 
Komission tekemät rahoitusoikaisut 18.
Where serious deficiencies in the Member State management and control systems have led to systemic errors or the Commission has identified an individual irregularity, the Commission can also apply financial corrections (see Annex I)13. 
Kun jäsenvaltion hallintoja valvontajärjestelmässä olevat vakavat puutteet ovat johtaneet systeemisiin virheisiin tai kun komissio on havainnut yksittäisen sääntöjenvastaisuuden, komissio voi myös tehdä rahoitusoikaisuja (ks. liite I)13.
The purpose of financial corrections is to restore a situation where all of the expenditure declared for co‐financing from the ERDF, CF or ESF and reimbursed by the Commission is in line with the applicable rules14. 
19 koheesiorahastosta tai ESR:sta maksettavaa yhteisrahoitusta varten ilmoitetut ja komission korvaamat menot ovat sovellettavien sääntöjen mukaisia14.
During the 2000‐2006 and 2007‐2013 programme periods, Member States were able to replace irregular expenditure with new expenditure if they took the necessary corrective actions and applied the related financial correction (confirmed financial correction)15. 
Ohjelmakausilla 2000–2006 ja 2007–2013 jäsenvaltiot pystyivät korvaamaan sääntöjenvastaiset menot uusilla menoilla, mikäli ne toteuttivat tarvittavat oikaisutoimenpiteet ja sovelsivat vastaavaa rahoitusoikaisua (vahvistettu rahoitusoikaisu)15.
Whether this happened in practice depended, however, on the Member State’s ability to declare additional (regular) expenditure. 
Tämän menettelyn käytännön toteutus riippui kuitenkin jäsenvaltion mahdollisuuksista ilmoittaa (sääntöjenmukaisia) lisämenoja.
If the Member State did not have such additional expenditure to declare, the financial correction resulted in a net correction (loss of funding). 
Jos jäsenvaltiolla ei ollut tällaista ilmoitettavaa lisämenoa, rahoitusoikaisun tuloksena oli nettomääräinen oikaisu (rahoituksen menetys).
In contrast, a Commission financial correction decision had always a direct and net impact on the Member State: it had to pay the amount back and its envelope was reduced (i.e. the Member State could spend less money throughout the programme period). 
Sitä vastoin komission rahoitusoikaisupäätöksellä oli aina suora ja nettomääräinen vaikutus jäsenvaltioon: jäsenvaltio joutui maksamaan summan takaisin ja sen määrärahaa vähennettiin (eli jäsenvaltio pystyi käyttämään vähemmän rahaa koko ohjelmakaudella).
The Commission does not address financial corrections to beneficiaries directly, but to Member State authorities managing the OPs. 
Komissio ei kohdista rahoitusoikaisuja suoraan tuensaajiin, vaan toimenpideohjelmia hallinnoiviin jäsenvaltion viranomaisiin.
Should a financial correction relate to individual projects implemented by beneficiaries, it is the Member State authorities who must process the financial correction towards the beneficiary. 
Jos rahoitusoikaisu liittyy tuensaajien täytäntöön panemiin yksittäisiin hankkeisiin, jäsenvaltion viranomaisten tehtävänä on toteuttaa rahoitusoikaisu tuensaajaan nähden.
Annex III provides an overview of the different scenarios concerning the impact of the financial corrections on Member States up to the end of the 2007‐2013 programme period. 
Liitteessä III on esitetty yleiskatsaus erilaisista skenaarioista, jotka liittyvät rahoitusoikaisujen vaikutuksiin jäsenvaltioissa ohjelmakauden 2007–2013 loppuun asti.
Determining the amount of financial corrections 22. 
Rahoitusoikaisujen määrän määritteleminen 22.
The Commission can determine the amount of a financial correction in different ways (see Box 2). 
Komissio voi määritellä rahoitusoikaisun määrän eri tavoin (ks. laatikko 2).
Box 2 ‐ Individual, flat rate and extrapolated financial corrections The Commission has established three different ways to determine the amount of a financial correction17: (a) The amount of a financial correction is assessed based on individual cases and equals the amount of expenditure wrongly charged to the EU budget (individual correction). (b) When it is not possible or not cost‐effective to calculate the amount of expenditure wrongly charged to the EU budget precisely, a flat rate correction may be applied based on pre‐set criteria and scales. 
20 Laatikko 2 – Yksittäiset, kiinteämääräiset ja ekstrapoloidut rahoitusoikaisut Komissio on yksilöinyt seuraavat kolme eri tapaa rahoitusoikaisun määrän määrittelyyn17: a) Rahoitusoikaisun määrä arvioidaan yksittäisten tapausten perusteella ja se vastaa EU:n talousarviosta virheellisesti korvatun menon määrää (yksittäinen oikaisu). b) Mikäli EU:n talousarviosta virheellisesti korvatun menon määrää ei pystytä laskemaan tarkasti tai sen laskeminen tarkasti ei ole kustannustehokasta, voidaan soveltaa ennalta määritettyihin perusteisiin ja asteikkoihin perustuvaa kiinteämääräistä oikaisua.
20 (e.g. one or several priorities, projects related to specific calls for proposal, measures managed by a specific intermediate body) and usually address horizontal (affecting more projects or priorities), systematic (occurring several times) or systemic (related to systems) problems or specific ineligible expenditure (i.e. weaknesses in checks by the managing authority or intermediate body, problems with public procurement). (c) When irregularities occur in a large number of cases and it is not cost‐effective to examine all cases affected by the irregularity, extrapolation may be used to determine the amount of financial correction. 
Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu vaikuttaa koko toimenpideohjelmaan tai sen osaan (kuten yhteen tai useampaan painopistealueeseen, tiettyihin ehdotuspyyntöihin liittyviin hankkeisiin tai tietyn välittävän elimen hallinnoimiin toimenpiteisiin), ja oikaisulla ratkaistaan tavallisesti monialaisia (useampiin hankkeisiin tai prioriteetteihin vaikuttavia), systemaattisia (useita kertoja tapahtuvia) tai systeemisiä (järjestelmiin liittyviä) ongelmia tai oikaistaan tiettyjä tukeen oikeuttamattomia menoja (esim. hallintoviranomaisen tai välittävän elimen suorittamien tarkastusten puutteellisuus, julkiseen hankintaan liittyvät ongelmat). c) Kun sääntöjenvastaisuuksia tapahtuu suuressa määrässä tapauksia eikä ole kustannustehokasta tutkia kaikkia sääntöjenvastaisuuden kohteena olevia tapauksia, rahoitusoikaisun määrän määrittelemiseen voidaan käyttää ekstrapolointia.
This means that the amount to be corrected for all affected cases is estimated based on a small number of cases examined. 
Tämä tarkoittaa, että oikaisun määrä, jota sovelletaan kaikissa sääntöjenvastaisuuden kohteena olevissa tapauksissa, arvioidaan muutamien tutkittujen tapausten perusteella.
If the irregular expenditure leading to the financial correction has already been claimed for reimbursement from the EU budget, the financial correction corrects the past (ex‐post financial correction). 
Jos rahoitusoikaisuun johtavaa sääntöjenvastaista menoa on jo esitetty korvattavaksi EU:n talousarviosta, rahoitusoikaisu korjaa jo tapahtuneen tilanteen (jälkikäteen tehty rahoitusoikaisu).
However, if the irregular expenditure had not yet been claimed for reimbursement from the EU budget, the financial correction addresses the future (ex‐ante financial correction). 
Jos taas sääntöjenvastaista menoa ei ole vielä esitetty korvattavaksi EU:n talousarviosta, rahoitusoikaisu korjaa tulevan tilanteen (ennakolta tehty rahoitusoikaisu).
This latter means that already when declaring expenditure to the Commission, Member States deduct from eligible expenditure the financial correction. 
Viimeksi mainittu tarkoittaa sitä, että jäsenvaltiot vähentävät rahoitusoikaisun tukeen oikeuttavasta menosta jo silloin, kun ne ilmoittavat menon komissiolle.
Ex‐ ante and ex‐post financial corrections can occur simultaneously within the same case ensuring the correction of the past and the future. 
Ennakolta ja jälkikäteen sovellettavat rahoitusoikaisut voidaan tehdä samassa tapauksessa samanaikaisesti, jolloin varmistetaan sekä tapahtuneiden että tulevien epäkohtien oikaisu.
Annex I describes the process leading to a preventive measure and/or financial correction and its resolution. 
Liitteessä I kuvataan ennaltaehkäiseviin toimenpiteisiin ja/tai rahoitusoikaisuun johtavaa prosessia ja sen ratkaisemista.
No preventive measures or financial corrections for underachievement of results 25. 
Liian heikkoon tuloksellisuuteen ei sovelleta ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä tai rahoitusoikaisuja 25.
There were also limited possibilities to do so at the level of individual projects. 
Tähän oli vain rajoitetut mahdollisuudet myös yksittäisten hankkeiden tasolla.
We have criticised this deficiency in the regulations in several reports18. 
Tilintarkastustuomioistuin on arvostellut tätä säännöksiin liittyvää puutetta useissa kertomuksissa18.
Recovery of unduly paid amounts by Member States 26. 
Aiheettomasti maksettujen summien takaisinperintä jäsenvaltioiden toimesta 26.
Under shared management, Member States are responsible for detecting, correcting and preventing errors so that only regular expenditure is reimbursed from the EU budget. 
Kun talousarviota toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, jäsenvaltiot ovat vastuussa virheiden havaitsemisesta, korjaamisesta ja estämisestä siten, että EU:n talousarviosta korvataan ainoastaan sääntöjenmukaiset menot.
Member States are also required to recover unduly paid (from the EU budget) amounts from beneficiaries19. 
Jäsenvaltioita vaaditaan myös perimään takaisin tuensaajilta (EU:n talousarviosta) aiheettomasti maksetut määrät19.
However, this is not possible if: (a) the error was not committed by the beneficiary, but it concerns issues linked to the functioning of the management and control system (e.g. issues related to the selection of operations to be co‐financed); or (b) the amount is irrecoverable from the beneficiary (e.g. the beneficiary went bankrupt). 
Tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, jos a) virhettä ei tehnyt tuensaaja, vaan virhe koskee hallintoja valvontajärjestelmän toimintaan liittyviä seikkoja (esimerkiksi yhteisrahoitettavien toimenpiteiden valintaan liittyvät ongelmat) b) määrää ei saada perityksi tuensaajalta (esimerkiksi tuensaajan konkurssi).
In these cases the Member State budget bears the financial burden of the financial corrections unless it can be shared with the EU budget. 
Tällaisissa tapauksissa rahoitusoikaisun aiheuttama taloudellinen rasitus kohdistuu jäsenvaltion talousarvioon, jollei rasitusta voida jakaa EU:n talousarvion kanssa.
According to the information provided by Member States to the Commission as of the end of 2015, the publicly (EU and national) financed amount irrecoverable from beneficiaries is 57 million euro (corresponding to total (private and public) eligible expenditure amounting to 115 million euro) for all OPs for the entire 2007‐2013 period20. 
Julkisesti (EU ja kansallinen rahoitus) rahoitettu määrä, jota ei voitu periä takaisin tuensaajilta, oli jäsenvaltioiden komissiolle vuoden 2015 lopussa antamien tietojen mukaan 57 miljoonaa euroa kaikkien toimenpideohjelmien osalta koko ohjelmakaudella 2007–2013 (tukeen oikeuttavien julkisten ja yksityisten menojen kokonaismäärä oli 115 miljoonaa euroa)20.
Moreover, when an unduly paid amount is recovered from a public body acting as beneficiary, the financial correction is de facto still borne by a national, regional or local public budget. rural development programmes”, paragraph 48 (http://eca.europa.eu), Annual Report concerning financial year 2013, paragraph 10.9 (OJ C 398, 12.11.2014). 
Lisäksi, kun aiheettomasti maksettu määrä peritään takaisin edunsaajana olevalta julkiselta elimeltä, rahoitusoikaisu kohdistuu itse asiassa edelleenkin kansalliseen, alueelliseen tai paikalliseen talousarvioon.
Financial corrections are a key input to establishing the residual risk for payments from the EU budget in Cohesion 29. 
Rahoitusoikaisut ovat tärkeä tekijä EU:n talousarviosta suoritettujen maksujen jäännösriskin määrittelyssä koheesioalalla 29.
Since 2000, specific regulatory requirements have been added to reinforce the responsibility of Member States to detect, correct and prevent errors and the OPs’ management and control systems have been changed accordingly. 
Vuoden 2000 jälkeen on lisätty erityisiä lainsäädännöllisiä vaatimuksia vahvistamaan jäsenvaltioiden vastuuta havaita, korjata ja ennaltaehkäistä virheitä. Lisäksi toimenpideohjelmien hallintoja valvontajärjestelmiä on muutettu vastaavasti.
Annual error rates per programme for a representative sample of operations validated by the Commission 30. 
Komissio validoi toimenpiteiden edustavan otoksen perusteella määritellyt vuotuiset ohjelmakohtaiset virhetasot 30.
For the 2000‐2006 period, dedicated national authorities needed to check 5 % of eligible expenditure before the winding up of OPs, taking into account their own assessment of the risks that irregularities could occur and aiming at a representative coverage of the OPs’ spending21. 
Viranomaisten oli otettava huomioon oma arvionsa sääntöjenvastaisuuksien esiintymisriskeistä ja pyrittävä tarkastamaan edustava otos toimenpideohjelmien menoista21.
The Member States also needed to report on amounts awaiting recovery on a yearly basis22. 
Jäsenvaltioiden oli myös raportoitava takaisin perittävät määrät vuosittain22.
There was however no requirement to calculate annually an overall error rate or to issue any annual audit opinion. 
Menettelyssä ei kuitenkaan ollut minkäänlaista vaatimusta vuotuisen kokonaisvirhetason laskemisesta tai vuotuisen tarkastuslausunnon laatimisesta.
For the 2007‐2013 period, the regulation introduced Member State audit authorities who should issue an annual control report (ACR) together with an audit opinion on the legality and regularity of underlying transactions23. 
Kauden 2007–2013 asetuksella otettiin käyttöön jäsenvaltioiden tarkastusviranomaiset, joiden on laadittava vuotuinen tarkastuskertomus ja tarkastuslausunto menoilmoitusten perustana olevien tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta23.
The ACR contained an error rate based on a representative sample of audits of operations, which was checked, i.e. validated by the Commission. 
Vuotuinen tarkastuskertomus sisälsi tukitoimien tarkastuksista poimittuun edustavaan otokseen perustuvan virhetason, jonka komissio oli tarkastanut eli validoinut.
Calculation of a cumulative residual risk rate by the Commission 32. 
Komission laskelma kumulatiivisesta jäännösriskitasosta 32.
22 cumulative residual risk rate24. 
Komissio käyttää tätä tietoa kumulatiivisen jäännösriskitason laskentaan24.
Since 2012, in its annual activity reports (AAR), the Commission calculates and publishes an indicator called cumulative residual risk (CRR). 
Komissio on vuodesta 2012 lähtien laskenut ja julkaissut vuotuisessa toimintakertomuksessaan kumulatiiviseksi jäännösriskiksi (CRR) kutsutun indikaattorin.
The CRR is the Commission’s estimate of the remaining part which is not legal and regular of the expenditure paid for each OP (or group of OPs) during the programme period. 
Kumulatiivinen jäännösriski on komission jokaista toimenpideohjelmaa (tai toimenpideohjelmien ryhmää) kohden laatima arvio niiden ohjelmakaudella suoritettujen muiden maksujen osuudesta, jotka eivät ole laillisia ja sääntöjenmukaisia.
The CRR is updated each year. 
Kumulatiivinen jäännösriski päivitetään joka vuosi.
From its first calculation in 2012 the overall CRRs for ERDF/CF and ESF for the 2007‐2013 period were below the 2 % materiality threshold25 (see Figure 2). 
Ensimmäisellä laskentakerralla vuonna 2012 kauden 2007–2013 kumulatiivinen jäännösriski oli EAKR:n/koheesiorahaston ja ESR:n kohdalla kaiken kaikkiaan kahden prosentin olennaisuusrajan alapuolella25 (ks. kaavio 2).
On top, it also uses all financial corrections implemented since the start of the programme period at 24 25 23 Article 20 of Commission Regulation (EC) No 1828/2006 of 8 December 2006 setting out rules for the implementation of Council Regulation (EC) No 1083/2006 laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund and of Regulation (EC) No 1080/2006 of the European Parliament and of the Council on the European Regional Development Fund (OJ L 371, 27.12.2006, p. 
22 23 24 25 23 Asetus (EY) N:o 438/2001, 8 artikla. Asetus (EY) N:o 1083/2006, 62 artikla. Komission asetus (EY) N:o 1828/2006, annettu 8 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ja Euroopan aluekehitysrahastosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 täytäntöönpanoa koskevista säännöistä (EUVL L 371, 27.12.2006, s.
See AAR 2015 of DG Regional and Urban Policy, p. 
Ks. alue-ja kaupunkipolitiikan pääosaston vuotuinen toimintakertomus 2015, s.
75 and AAR 2015 of DG Employment, Social Affairs and Inclusion, p. 
75, sekä työllisyys-, sosiaali-ja osallisuusasioiden pääosaston vuotuinen toimintakertomus 2015, s.
Member State level (through withdrawals and recoveries as reported by Member States) and EU level (through formal Commission decisions)26. 
Lisäksi komissio käyttää kaikkia rahoitusoikaisuja, jotka on pantu täytäntöön ohjelmakauden alkamisen jälkeen jäsenvaltion tasolla (jäsenvaltion raportoimien peruuttamisten ja takaisinperinnän avulla) ja EU:n tasolla (komission virallisten päätösten avulla)26.
The previous special report by the European Court of Auditors on the Commission’s measures to protect the EU budget 34. 
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen edellinen erityiskertomus komission toimenpiteistä EU:n talousarvion suojaamiseksi 34.