natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Given their specific characteristics, the models used for macroeconomic evaluation in the field of the Structural Funds (see Annex III) make differentiated assessments of the impact of the Structural Funds as regards: (a) the implementation of the Structural Funds’ objectives in terms of GDP growth, actual convergence of per capita GDP, employment and unemployment; (b) observance of the conditions for implementing the Structural Funds, such as additionality and durable development with particular reference to controlling public debt and the balance of payments, to income distribution and to respect for the environment; (c) the effects in terms of supply and demand; (d) the effectiveness of Structural Fund instruments, such as public investment, investment in human resources and aid for private companies. 
Rakennerahastojen alan makrotaloudellisessa arvioinnissa käytetyissä malleissa (ks. liite III) tarkastellaan rakennerahastojen vaikutuksia eri näkökulmista seuraavien tekijöiden osalta ottaen huomioon mallien ominaispiirteet: a) rakennerahastojen tavoitteiden toteutuminen BKT:n kasvun, asukasta kohden lasketun BKT:n todellisen lähentymisen, työllisyyden ja työttömyyden osalta b) rakennerahastojen toimintaan liittyvien ehtojen noudattaminen; näitä ovat esimerkiksi täydentävyysperi-aate ja kestävä kehitys, joka liittyy erityisesti julkisen velan ja maksutaseen hallintaan, tulojen jakautumiseen ja ympäristönäkökohtien huomioon ottamiseen c) vaikutukset kysyntään ja tarjontaan d) sellaisten rakennerahastojen välineiden kuin julkisten investointien, henkilöresursseihin tehtävien investointien ja yksityisille yrityksille myönnettävien tukien tehokkuus.
GDP growth 7.2. 
BKT:n kasvu 7.2.
As Table 7 shows, the results of the principal models used to evaluate the impact of the Structural Funds (HERMIN, OGM and DIO) indicate a positive increase in GDP for Cohesion Fund countries and consequently greater convergence. 
Kuten taulukosta 7 käy ilmi, rakennerahastojen vaikutusten arviointi osoittaa, että tärkeimpien käytettyjen mallien (HERMIN, OGM ja DIO) tulosten mukaan koheesiomaiden BKT kasvaa ja sen myötä lähentymiske-hitys jatkuu.
Thus, cumulative growth in the economies of the Cohesion Fund countries from 1994 to 1999 as a result of structural measures under the CSFs appears, in terms of real GDP, to be 5,5 % for Portugal, 5,9 % for Greece, 2,6 % for Spain and 3,3 % for Ireland. 
Näin ollen koheesiomaiden kaudella 1994—1999 yhteisön tukikehykseen kuuluvista rakennetoimista johtuva talouden kumulatiivinen kasvu BKT:n reaalisen kasvun mukaan mitattuna on 5,5 prosenttia Portugalissa, 5,9 prosenttia Kreikassa, 2,6 prosenttia Espanjassa ja 3,3 prosenttia Irlannissa.
These results assume that the principle of additionality is fully observed; they may thus be modified where the principle is not observed (see paragraphs 8.11 to 8.13). 
Näissä tuloksissa oletetaan, että täydentävyysperiaatetta noudatetaan täysin ja että tulokset voivat siten olla erilaisia, jos periaatetta ei noudateta (ks. kohdat 8.11—8.13).
Furthermore, the various macroeconomic models produced sufficiently consistent results for the impact of the 1994-1999 CSFs on real annual GDP growth to be considered plausible. 
Eri makrotaloudelliset mallit ovat myös antaneet riittävän yhtenäisiä tuloksia, jotta kauden 1994—1999 tukikehysten vaikutusta BKT:n vuotuiseen reaaliseen kasvuun voidaan pitää todenmukaisena.
Nevertheless, demand-related effects continue to be predominant in the short term, as the effects on supply become apparent only much later. 
Kysyntään liittyvät vaikutukset tuntuvat kuitenkin pääasiassa lyhyellä aikavälillä, kun taas tarjontaan kohdistuvat vaikutukset nähdään paljon myöhemmin.
Similarly, the HELM regional model used for the Hainault region evaluates the impact of the SPD in terms of annual growth in total added value as accounting for an increase of 1,7 % to 2,5 % over the 1994-2002 period. 
Samoin Hainaut’n alueeseen käytetyn alueellisen HELM-mallin mukaisesti arvioidaan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan vaikutuksen kokonaislisäarvon vuotuiseen kasvuun olevan 1,7—2,5 prosenttia ajanjaksona 1994—2002.
By contrast, in the case of the Italian Mezzogiorno, the impact of the Structural Funds on growth seems very limited, or even close to zero. 
Sitä vastoin Italian Mezzogiornon tapauksessa rakennerahastojen vaikutus kasvuun näyttää olevan hyvin vähäistä, jopa melkein olematonta.
The Commission’s QUEST model, by introducing hypotheses on the expectations of businesses and consumers, produces lower estimates of the effects on growth and employment than was the case with the previous models. 
Komission QUEST-malli, jossa tehdään olettamuksia yritysten ja kuluttajien odotuksista, johtaa heikompiin arvioihin vaikutuksista kasvuun ja työllisyyteen kuin aikaisemmat mallit.
The gains shown by this model with regard to the potential for growth and the reduction of unemployment only become apparent in the longer term. 
Tämän mallin hyöty kasvumahdollisuuksien ja työttömyyden vähentämisen osalta näkyy vasta pitkällä aikavälillä.
As regards the average acceleration in annual growth due to structural measures implemented as part of CSFs, Table 8 shows that 1 % of growth in GDP generated by the multiplier effects of the CSFs leads, over the 1994-1999 period, to additional annual growth of 0,2% to 0,3% for demand and of no more than 0,2% for supply. 
Yhteisön tukikehykseen kuuluvista rakennetoimista johtuvan keskimääräisen vuotuisen kasvun nopeutumisen osalta taulukosta 8 ilmenee, että yhteisön tukikehysten yhden prosentin vaikutus BKT:n kasvuun aiheuttaa ajanjaksona 1994—1999 kerrannaisvaikutuksia, jotka johtavat 0,2—0,3 prosentin vuotuiseen lisäkasvuun kysynnän vaikutusten osalta ja enintään 0,2 prosentin kasvuun tarjonnan vaikutusten osalta.
Economically speaking, the predominance, as highlighted by the HERMIN model, of the effects on demand, which would disappear if Community aid were discontinued, contributes to achieving the objectives of Article 130A of the Treaty only if the effects on supply are lasting, thereby increasing the productive capacity of the regions concerned. 
HERMIN-mallin osoittamien kysyntään kohdistuvien vaikutusten, jotka häviävät yhteisön tuen loppuessa, vallitsevuus taloudessa myötävaikuttaa perustamissopimuksen 130 a artiklan tavoitteiden toteutumiseen ainoastaan silloin, jos tarjontaan kohdistuvat vaikutukset kehittyvät jatkuvasti ja jos ne vahvistavat asianomaisten alueiden tuotantokykyä.
Insofar as the effects on supply become apparent much later than those on demand, the corresponding multiplier effects may be underestimated. 
Jos tarjontaan kohdistuvat vaikutukset kehittyvät paljon hitaammin kuin kysyntään kohdistuvat vaikutukset, vastaavia kerrannaisvaikutuksia saatetaan aliarvioida.
Real convergence in terms of per capita GDP 7.4. 
Todellinen lähentyminen asukasta kohden lasketulla BKT:lla ilmaistuna 7.4.
The models used within the framework of the Structural Funds show that convergence is not always guaranteed and that some CSF programming may at best reduce divergence rather than develop convergence. 
Rakennerahastojen yhteydessä käytetyt mallit osoittavat, ettei lähentymistä tapahdu aina ja että eräillä yhteisön tukikehykseen kuuluvilla ohjelmilla voidaan pikemminkin vähentää erilaistumista kuin myötävaikuttaa lähentymiskehitykseen.
In the case of Ireland, Bradley (HERMIN 1994) and Honohan (HERMIN 1997) envisage the possible effect of aid under the 1989-1993 and 1994-1999 CSFs on per capita GDP. 
Irlannin osalta Bradley (HERMIN 1994) ja Honohan (HERMIN 1997) ovat pohtineet, mitkä voisivat olla yhteisön kausien 1989—1993 ja 1994—1999 tukikehysten tuen vaikutukset bruttokansantuotteeseen asukasta kohden.
Bradley considers that the 1994-1999 CSF’s contribution to bringing the Irish economy closer to the EU average is modest whereas, in Honohan’s view, the CSFs play a significant role in the convergence process. 
Bradley arvioi, että kauden 1994—1999 tukikehysten merkitys on vähäinen, kun taas Honohanin mielestä yhteisön tukikehyksillä on merkittävä asema lähen-tymisessä.
Beutel (1997) predicts that Ireland will catch up with the rest of Europe even without the 1994-1999 CSF, which would increase the annual growth rate by 0,6 %. 
Beutel (1997) ennustaa, että Irlanti kuroo umpeen eron muuhun Eurooppaan jopa ilman kauden 1994—1999 tukikehystä, joka lisäisi vuotuista kasvua 0,6 prosentilla.
Similarly, the annual growth rates of Spain, Portugal and Greece would increase for the 1994-1999 period by C 347/18 Official Journal of the European Communities 16.11.98 EN 0,4 %, 1,1 % and 1 % respectively due to the Structural Funds, which, in any case, has had a positive effect on convergence in terms of per capita GDP. 
Samoin Espanjan, Portugalin ja Kreikan talous kasvaisi rakennerahastojen ansiosta 0,4, 1,1 ja 1 C 347/18 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 16.11.98 FI prosenttia ajanjaksona 1994—1999.
Forecasting simulations based on the OGM model of convergence in real per capita GDP in relation to the EU average provide estimates that stress the fact that, even if the trends projected in 1995 are too pessimistic in the case of Ireland (see Table 9), the CSFs’ net contribution to convergence remains modest for the Cohesion Fund countries. 
OGM-mallin avulla tehdyt ennusteet, jotka koskevat lähentymistä ilmaistuna asukasta kohden lasketulla BKT:lla unionin keskiarvoon verrattuna, osoittavat, että yhteisön tukikehysten nettovaikutus koheesiomaiden lä-hentymiskehitykseen jää vaatimattomaksi, vaikka vuonna 1995 esitetyt suuntaukset ovatkin Irlannin osalta liian pessimistisiä (ks. taulukko 9).
In the case of Hainault, the HELM model takes aspects of real convergence into consideration for the purposes of ongoing evaluation and considers that the province’s estimated annual growth rate would be approximately 1,4 % to 1,6 % higher than the European average because of the Structural Funds; these figures would indeed make it possible for Hainault to catch up with other regions. 
Hainaut’n osalta HELM-mallissa tarkastellaan todellista lähentymistä väliarviointia varten ja arvioidaan, että Hainaut’n vuotuinen kasvu olisi rakennerahastojen ansiosta noin 1,4—1,6 prosenttia Euroopan keskiarvoa suurempi, mikä auttaisi keskiarvon saavuttamisessa.
These estimates highlight the fact that, given the differences between Objective No 1 Member States’ regional or sectoral productive structures, Structural Fund aid produces variable effects. 
Näistä arvioista käy ilmi, että rakennerahastojen tuilla on erilaisia vaikutuksia, kun otetaan huomioon tavoitteeseen 1 kuuluvien jäsenvaltioiden alueellisten tai alakohtaisten tuotantorakenteiden erot.
They also confirm that Structural Fund programming must be improved in order for the corresponding assistance to improve the economy’s productive capacity with a view to convergence. 
Arviot tukevat myös käsitystä, että rakennerahastojen ohjelmasuunnittelun ja -työn laatua on parannettava, jotta näiden rahastojen toimilla voidaan parantaa talouden tuotantokykyä lähentymiseen pyrittäessä.
Employment and unemployment 7.9. 
Työllisyys ja työttömyys 7.9.
Table 10 summarises the findings of evaluations of the impact of the Structural Funds on employment and unemployment. 
Taulukossa 10 on yhteenveto rakennerahastojen työllisyyteen ja työttömyyteen kohdistuvien vaikutusten arvioinneista saaduista tuloksista.
All of the studies conclude that the CSFs generate net jobs. 
Kaikkien tutkimusten mukaan yhteisön tukikehykset synnyttävät nettotyöpaik-koja.
These new jobs are often created in the non-traded services sector, whereas the productivity effects of the CSFs are mainly concentrated in the industrial sector. 
Nämä uudet työpaikat syntyvät usein muiden kuin kaupallisten palvelujen alalla, kun taas tukikehysten vaikutukset tuottavuuteen keskittyvät pääasiassa teollisuuteen.
Lastly, some studies note a reduction in the number of industrial jobs due to an increase in productivity. 
Eräiden tutkimusten mukaan teollisuuden työllisyysaste vähenee, mikä johtuu työn tuottavuuden kasvusta.
Effectiveness of CSF instruments 7.10. 
Yhteisön tukikehysten välineiden tehokkuus 7.10.
The HERMIN evaluations for Spain, Ireland and Portugal show that aid for public investment, especially in infrastructure, is more productive in terms of growth than aid for investment in human resources (except for Spain) and for private investment. 
HERMIN-mallin pohjalta tehdyt arvioinnit osoittavat Espanjan, Irlannin ja Portugalin osalta, että julkisille investoinneille myönnettävät, erityisesti infrastruktuurin tuet ovat kasvun kannalta tuottavampia kuin henkilöresursseihin tehtävien investointien tuet (lukuun ottamatta Espanjaa) ja yksityisten investointien tuet.
This trend is illustrated in Table 11 which shows, for each instrument, the increase in GDP due to the 1 % increase in total GDP generated by the CSF over the 1994-1999 period. 
Tämä käy ilmi taulukosta 11, jossa esitetään välineittäin kansallisen BKT:n kasvu, joka johtuu yhteisön tukikehyksen aiheuttamasta yhden prosentin kasvusta kumuloitu-neessa BKT:ssa ajanjaksona 1994—1999.
In the case of Greece, the HERMIN study also concludes that investment in ‘hard infrastructure’ covered by the CSFs contributes more to GDP growth than investment in human resources. 
Lisäksi Kreikkaa koskeneen HERMIN-tutkimuksen päätelmien mukaan yhteisön tukikehysten puitteissa infrastruktuuriin (”hard infrastructure”) tehdyt investoinnit myötävaikuttavat BKT:n kasvuun henkilöresursseihin tehtyjä investointeja enemmän.
The use of the OGM model (Pereira 1991) to evaluate the effects of replacing aid for private investment or for investment in human resources by additional aid for investment in infrastructure shows an improvement in GDP growth and in the convergence process as a result of the Structural Funds. 
OGM-mallin (Pereira 1991) soveltaminen sen arvioimiseksi, miten yksityisten investointien tai henkilöresursseihin tehtyjen investointitukien korvaaminen infrastruktuuriin tehtyjen investointien lisätuilla vaikuttaa, osoittaa BKT:n kasvaneen ja rakennerahastojen aikaansaaman lähentymisen parantuneen.
Additionality and joint-financing requirements 7.11. 
Täydentävyyttä ja yhteisrahoitusta koskeva velvoite 7.11.
Thus, Honahan (HERMIN, 1997) considers that, without the public joint-financing requirement, the growth rate of the Irish economy would have been 1% lower and employment would have experienced a smaller increase. 
Siten Honahan (HERMIN 1997) arvioi, että Irlannin talouden kasvu ilman julkisen yhteisrahoituksen velvoitetta olisi ollut yhden prosentin verran yhteisön tukikehyksen vaikutusta alempi ja työllisyys olisi kasvanut hitaammin.
By contrast, Honahan envisages a more appreciable reduction in public debt as a proportion of GDP and in the balance of payments surplus if the public joint financing requirement did not apply. 
Honahan sitä vastoin ennustaa valtionvelan ja BKT:n välisen suhteen ja maksutaseen ylijäämän laskevan tuntu-vammin ilman julkisen yhteisrahoituksen velvoitetta.
In the case of Portugal, the joint financing requirement leads, according to the HERMIN evaluation, to a total additional gain of 1,3 % in terms of GDP, but the development is less positive in terms of public debt. 
Portugalin osalta yhteisrahoituksen vaatimus johtaa HER-MIN-arvioinnin mukaan 1,3 prosentin suuruiseen BKT:n kumuloituneeseen lisäkasvuun, mutta se aiheuttaa myös epäedullisemman valtionvelan kehityksen.
According to the evaluation, the average rates of growth in value added for the 1994-1999 period based on the three envisaged scenarios (regional policy including the SPD, the continuation of regional policy without Community aid and regional policy from which the SPD has been deducted) are 2,5 %, 1,7 % and 0,1 % respectively, and the growth rate in terms of employment would fall from 0,8 % to 0,2 %. 
Ajanjaksoa 1994—1999 koskevien kolmen eri mallin mukaisesti — yhtenäisen ohjelmasuunnitteluasiakirjan käsittävä aluepolitiikka, aluepolitiikan harjoittaminen ilman yhteisön tukea ja aluepolitiikka, josta on vähennetty yhtenäisen ohjelma-asiakirjan vaikutus — lisäarvon keskimääräinen kasvu on HELM-arvioinnin mukaan 2,5 prosenttia, 1,7 prosenttia ja 0,1 prosenttia samalla kun työllisyyden kasvu putoaa 0,8 prosentista 0,2 prosenttiin.
The industrial situation would also deteriorate considerably. 
Teollisuuden tilanne huonontuu myös merkittävästi.
The HELM evaluation also concluded that, if the rate of subsidy varies, aid does not stimulate investment to the same extent and that considerable investment would take place if levels of aid were lower. 
HELM-arvioinnin perusteella voitiin myös todeta, että tuen määrää muuttamalla investointitukien määrä ei kannusta investointeihin vastaavassa määrin ja että monet investoinnit toteutettaisiin pienemmillä tukiosuuksilla.
Durable development 7.13. 
Kestävä kehitys 7.13.
Table 10 shows that the effects of the Structural Funds on the balance of trade, the current-account balance or public debt are not always evaluated. 
Taulukosta 10 käy ilmi, ettei rakennerahastojen vaikutuksia kauppataseeseen, vaihtotaseeseen tai julkistalouden alijäämään ole aina arvioitu.
Moreover, the various studies reach different conclusions. Thus, the economic expansion generated by the CSFs leads, in certain cases, to the improvement of public financing through taxation whereas, according to other models, the CSFs create budget deficits. 
Eri tutkimukset perustuvat lisäksi erilaisiin päätelmiin; siten yhteisön tukikehysten aikaansaama talouskasvu johtaa tietyissä tapauksissa valtiontalouden paranemiseen verotuksen välityksellä, kun taas toisten mallien mukaan yhteisön tukikehykset lisäävät talousarvion alijäämää.
16.11.98 Official Journal of the European Communities C 347/19 EN Role of macroeconomic evaluation in the Structural Funds’ decision-making process 7.14. 
16.11.98 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 347/19 FI Arvioinnin merkitys makrotalouden tasolla rakennerahastojen päätöksentekomenettelyssä 7.14.
Given the short-term effects of the Structural Funds on demand, ongoing evaluations tend to over-estimate the difficulties experienced by the political authorities in using up Community funds and to underestimate the longer-term effects on supply. 
Kun otetaan huomioon rakennerahastojen lyhyen aikavälin vaikutukset kysyntään, väliarvioinnissa on tavallista yliarvioida poliittisten viranomaisten yhteisön varojen käyttöön liittyviä ongelmia ja aliarvioida pitemmän aikavälin vaikutukset tarjontaan.
The fact is that measures or projects which do not use up Community appropriations quickly enough may be discontinued, especially in the fields of innovation or new technology where implementation is complex, in favour of existing structures which are much less productive. 
On olemassa vaara, että toimenpiteet tai hankkeet, joissa ei hyödynnetä yhteisön määrärahoja riittävän nopeasti, lopetetaan varsinkin hankalasti toimeenpantavilla aloilla kuten innovaatio tai uudet teknologiat, ja määrärahat suunnataan jo olemassa oleviin rakenteisiin, joiden tuottavuus on paljon heikompi.
However, in such cases the macroeconomic aspects of sustainable development are not always considered. 
Tällöin ei aina oteta huomioon kestävän kehityksen makrotaloudellisia näkökohtia.
In this context, additional macroeconomic evaluations which take account of sustainability, growth or convergence are essential before any decision is taken regarding initial programming and any necessary changes. 
Tässä yhteydessä täydentävät makrotaloudelliset arvioinnit, joihin kuuluu kestävyyden, kasvun ja lähentymisen näkökulma, ovat välttämättömiä ennen päätöksentekoa alkuvaiheen ohjelmasuunnittelun ja mukautusten tasolla.
However, on several occasions in Spain, Greece and the new German Länder, measures were rescheduled on the basis of ongoing evaluation without serious overall macroeconomic analysis. 
Useissa tapauksissa, kuten Espanjassa, Kreikassa tai uusissa Saksan osavaltioissa väliarvioinnin yhteydessä on jo toteutettu mukautuksia ilman perusteellista makrotaloudellista kokonaisanalyysiä.
With regard to Objective 1 regions in Germany, no macroeconomic analysis of the impact of the measures was performed when the intermediate evaluation was made. 
Saksan tavoitteeseen 1 kuuluvista alueista ei ole tehty vaikutusten makrotaloudellista analyysiä väliarvioinnin yhteydessä.
Impact of sub-programmes, measures and projects 7.16. 
Vaikutukset alaohjelmien, toimenpiteiden ja hankkeiden tasolla 7.16.
Very few evaluations are made of sub-programmes and measures, even though they act as the driving force of Structural Fund programming. 
Alaohjelmien ja toimenpiteiden tasolla on suoritettu hyvin vähän arviointeja huolimatta siitä, että alaohjelmat ja toimenpiteet ovat rakennerahastojen ohjelmatyön kantava voima.
The fragmentation, lack of definition and inconsistency of many sub-programmes and measures, and the inadequate quantification of their specific objectives, may help to explain the difficulty of measuring their impact. 
Hajautuneisuus, monien alaohjelmien ja toimenpiteiden määrittelyn ja yhtenäisyyden puuttuminen ja niihin liittyvien erityistavoitteiden riittämätön kvantifiointi saattavat selittää tämän vaikeuden mitata vaikutuksia.
This shortcoming complicates any attempt to identify and measure synergies and the degree of complementarity between individual measures or between one programme and another. 
Tämän puutteen vuoksi on vaikeaa yksilöidä tai mitata toimenpiteiden tai eri ohjelmien välistä synergiaa tai täydentävyyttä.
Furthermore, the links between a programme’s general objectives and the specific objectives of sub-programmes or measures are very often unclear. 
Lisäksi ohjelman yleistavoitteiden ja alaohjelmien tai toimenpiteiden erityistavoitteiden väliset yhteydet eivät useinkaan käy selvästi ilmi.
Thus, in several cases, problems of consistency in the Objective No 1 1994-1999 CSF programmes were noted in the ongoing evaluation reports. 
Siten väliarviointiraporteissa esitellään yhteisön kauden 1994—1999 tukikehykseen kuuluvien tavoite 1 -ohjelmien yhdenmu-kaisuusongelmia.
Furthermore, techniques are seldom fashioned to measure the impact of a sub-programme or specific measure. 
Tietyn alaohjelman tai yksittäisen toimenpiteen vaikutusten mittaamiseen mukautettu tekniikka on myös harvinaista.
Thus, the macroeconomic models described above evaluate the effectiveness of the CSFs’ principal instruments (public investment, private investment and investment in human resources) only in terms of their respective contributions to GDP growth. 
Siten edellä kuvailtujen makrotaloudellisten mallien avulla ei voida arvioida yhteisön tukikehyksen tärkeimpien välineiden — julkisten investointien, yksityisten investointien ja henkilöresursseihin tehtävien investointien — tehokkuutta BKT:n kasvun lisääjinä.
Expenditure on infrastructure seems to increase the yield of the private capital which it complements, and would appear to speed up convergence more than other forms of investment (see Table 11). 
Yksityistä pääomaa täydentävät infrastruktuurikustannukset näyttävät lisäävän yksityisen pääoman tuottoa, ja ne nopeuttaisivat lähentymistä muita investointimuotoja paremmin (ks. taulukko 11).
Nevertheless, the choice and financing of measures or sub-programmes which make up the programme are not neutral in terms of the impact of regional development on lasting endogenous growth. 
Ohjelmaan kuuluvien toimenpiteiden tai alaohjelmien valinta ja rahoitus eivät ole kuitenkaan riippumattomia aluekehityksen vaikutuksesta kestävään sisäsyntyi-seen kasvuun.
The evaluations performed by the Commission or by the Member States in the context of their partnership as regards sub-programmes or measures are also insufficient to make it possible to examine the consequences of a specific measure on other areas or sectors or to compare it with other measures with similar objectives. 
Komission tai jäsenvaltioiden yhteistyön puitteissa ja alaohjelmien tai toimenpiteiden tasolla suorittama arviointi on sitä paitsi vielä riittämätöntä, jotta voitaisiin tarkastella tietyn erityistoimen vaikutuksia muihin alueisiin tai aloihin tai verrata sitä muihin samanlaisiin tavoitteisiin tähtääviin toimiin.