natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Has organic manure (including dirty water) been applied within: 10 m of any waterway other than lakes*; 20 m of lakes; 50 m of a borehole, spring or well; 250 m of a borehole used for a public water supply; 15 m of exposed cavernous or karstified limestone features? (*See Inspectors’ Guidance) 3.1.12a. On grassland with an average incline of greater than 15 % and on any other land with an average incline of greater than 12 % has organic manure (including dirty water) been applied within 30 m of a lake or 15 m of any waterway other than lakes (*See Inspectors’ Guidance) 3.1.12b. 
Onko orgaanista lannoitetta (mukaan luettuna likavettä) levitetty: alle 10 metrin päähän muista vesistöistä kuin järvistä*, alle 20 metrin päähän järvistä, alle 50 metrin päähän porakaivosta, lähteestä tai kaivosta, alle 250 metrin päähän julkiseen vesihuoltoon käytettävästä porakaivosta tai 15 metrin päähän näkyvistä luolamaisista tai karstikalkkikivimuodostelmista? (*Ks. tarkastajien ohjeisto) 3.1.12a Kun kyseessä on laidunmaa, jonka keskimääräinen kaltevuus on yli 15 prosenttia, ja muunlainen maa, jonka keskimääräinen kaltevuus on yli 12 prosenttia, onko orgaanista lannoitetta (mukaan luettuna likavettä) levitetty alle 30 metrin päähän järvestä tai alle 15 metrin päähän muusta vesistöstä kuin järvistä (*ks. tarkastajan ohjeet (Inspectors’ Guidance)) 3.1.12b Kun kyseessä on laidunmaa, jonka keskimääräinen kaltevuus on yli 15 prosenttia, ja muunlainen maa, jonka keskimääräinen kaltevuus on yli 12 prosenttia, onko kemiallista lannoitetta levitetty alle 10 metrin päähän järvestä tai alle 5 metrin päähän vesistöstä (*ks. tarkastajan ohjeet (Inspectors’ Guidance))” Lähde: Pohjois-Irlannin maksajavirasto.
Limited impact of the changes in the CAP for the period 2014 – 2020 on the checklists used by the control authorities in the United Kingdom – Northern Ireland The number of control points for a full‐scope cross‐compliance inspection was 257 for the CAP until 2013 and 249 for the CAP after 2014. 
Kauden 2014–2020 YMP:n muutokset vaikuttivat vain vähän Yhdistyneen kuningaskunnan (Pohjois-Irlanti) valvontaviranomaisten käyttämiin tarkistuslistoihin Täysimittaiseen täydentäviä ehtoja koskevaan tarkastukseen kuului YMP:n yhteydessä vuoteen 2013 saakka 257 valvontakohtaa.
For GAEC, the number of control points has increased from 19 to 27 in the two periods compared. 
Hyvän maatalous-ja ympäristökunnon vaatimusten yhteydessä valvontakohtien lukumäärä on vastaavien ajankohtien välillä noussut 19:stä 27:ään.
Source: Paying Agency of Northern Ireland. 
Lähde: Pohjois-Irlannin maksajavirasto.
As mentioned above, these checks often include hundreds of control points in the various checklists. 
Kuten edellä on mainittu, asianomaisiin tarkastuksiin sisältyy eri tarkastuslistoilla usein satoja valvontakohtia.
Even if the control systems were effective, the legislative framework26 would not allow for a more targeted risk‐based approach according to which certain rules or control points could be checked more or less frequently by taking account, for example, of the level of breaches, the likelihood of a breach, or the magnitude of the effects of a potential breach. 
Vaikka valvontajärjestelmät olisivat vaikuttavia, lainsäädäntökehys26 ei sallisi tiiviimmin kohdennettua riskiperusteista lähestymistapaa, jonka mukaan tietyt säännöt ja valvontakohdat voitaisiin tarkastaa harvemmin ja huomioon otettaisiin esimerkiksi rikkomisten määrä tai todennäköisyys tai mahdollisen rikkomisen vaikutusten mittakaava.
26 See Article 71 of Commission Regulation (EU) No 809/2014 of 17 July 2014 laying down rules for the application of Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council with regard to the integrated administration and control system, rural development measures and cross compliance. 
26 Ks. komission asetus (EU) N:o 809/2014, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallintoja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta, 71 artikla.
Observations 24 27 As per Article 92 of Regulation (EU) No 1306/2013. 
Huomautukset 24 27 Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 92 artiklan mukaisesti.
28 As per Recital 57 of Regulation (EU) No 1306/2013. 
28 Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 johdanto-osan 57 kappaleen mukaisesti.
The Small Farmers Scheme reduced the administrative burden, but this could affect the achievement of cross‐compliance objectives in some Member States 48 The CAP for the period 2014–2020 introduced the Small Farmers Scheme (SFS) as a simplified direct payment scheme granting up to 1 250 euro as direct aid to those farmers who decide to participate in the scheme. 
Pienviljelijäjärjestelmä vähensi hallinnollista työmäärää, mutta tämä saattaa vaikuttaa täydentävien ehtojen tavoitteiden saavuttamiseen joissakin jäsenvaltioissa 48 Kautta 2014–2020 koskevan YMP:n yhteydessä otettiin käyttöön pienviljelijäjär-jestelmä. Kyseessä on yksinkertaistettu suoriin maksuihin perustuva järjestelmä, jonka yhteydessä myönnetään enintään 1 250 euroa suoraa tukea viljelijöille, jotka päättävät osallistua järjestelmään.
15 Member States have decided to implement this optional scheme. 
Kaikkiaan 15 jäsenvaltiota on pannut tämän vapaaehtoisen järjestelmän täytäntöön.
For these countries, the number of farmers participating in this scheme varies between 3 % (Slovenia) and 77 % (Malta). 
Näiden maiden kohdalla järjestelmään osallistuvien viljelijöiden osuus vaihtelee kolmen (Slovenia) ja 77 prosentin (Malta) välillä.
The Commission calculated that at overall EU level, the SFS covers 4 % of the total agricultural area. 
Komission laskelmien mukaan pienviljelijäjärjestelmä kattaa koko EU:n tasolla neljä prosenttia maatalousmaan kokonaismäärästä.
49 SFS beneficiaries are not subject to the application of administrative penalties if they do not meet cross‐compliance obligations27. 
49 Pienviljelijäjärjestelmän edunsaajiin ei kohdenneta hallinnollisia seuraamuksia, jos he eivät noudata täydentävien ehtojen velvoitteita27.
This exemption from cross‐compliance is justified by the fact that for ‘farmers participating in the small farmers scheme (...) the efforts to be made under the cross‐compliance system might be considered to exceed the benefit of keeping those farmers under that system’28. 
Poikkeamista täydentävistä ehdoista perustellaan sillä, että ”jos [...] pienviljelijäjärjestelmään osallistuvat viljelijät pidettäisiin täydentävien ehtojen järjestelmässä, tarvittava panostus voisi olla suurempi kuin saavutettava hyöty”28.
50 This measure also has the potential of reducing the costs of implementing, managing and controlling cross‐compliance: SFS was indicated as the main source of savings by 10 out of the 12 Paying Agencies which estimated that the CAP for the period 2014–2020 will lead to a reduction in costs. 
50 Tämän toimenpiteen avulla on myös mahdollista vähentää täydentävien ehtojen täytäntöönpano-, hallinnointi-ja valvontakuluja: niistä 12 maksajavirastosta, jotka arvioivat kautta 2014–2020 koskevan YMP:n johtavan kulujen vähenemiseen, kymmenen ilmoitti pääasialliseksi säästöjen lähteeksi pienviljelijäjärjestelmän.
This message was reiterated by the Paying Agencies in the three Member States visited. 
Sama viesti toistui tarkastuskäynnin kohteena olleissa kolmessa jäsenvaltiossa.
51 SFS is a step towards simplification that relieves administrations and farmers of additional burdens, leading at the same time to cost savings. 
51 Pienviljelijäjärjestelmä merkitsee askelta kohti yksinkertaistamista, joka vapauttaa hallinnon ja viljelijät lisätyöltä ja johtaa samalla säästöihin.
However, its implementation at the level of each Member State should be guided by the need to ensure an appropriate balance between administrative simplification and achieving the objectives of cross‐compliance and the sectoral legislation. 
Pantaessa järjestelmää täytäntöön jäsenvaltioissa olisi kuitenkin ensisijaisesti pyrittävä löytämään sopiva tasapaino hallinnollisen yksinkertaistamisen, täydentävien ehtojen tavoitteiden saavuttamisen ja alakohtaisen lainsäädännön välillä.
Differences exist between Member States or regions. 
Jäsenvaltioiden ja alueiden välillä on eroja.
For example, in Romania small farmers represent around 71 % of the farmers and 16 % of the total area claimed. 
Esimerkiksi Romaniassa pienviljelijöiden osuus viljelijöistä on noin 71 prosenttia ja ilmoitetusta kokonaisalasta 16 prosenttia.
In contrast, in Slovenia, the total number of small farmers is around 3 % and the area covered by this scheme is only 1 %. 
Sitä vastoin Sloveniassa pienviljelijöiden kokonaisosuus on noin kolme prosenttia ja järjestelmän kattama ala vain yksi prosentti kokonaisalasta.
Observations 25 52 Although not applying the SFS, Lithuania followed similar principles in excluding farmers below certain threshold from the application of specific cross‐compliance rules. 
Huomautukset 25 52 Vaikka Liettua ei sovella pienviljelijäjärjestelmää, se noudatti samankaltaisia periaatteita ja jätti tietyn rajan alapuolelle jäävät viljelijät erityisten täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen soveltamisen ulkopuolelle.
Box 4 illustrates the potential risks linked to the application of such simplification measures: Exemption of farmers from cross‐compliance obligations related to the Nitrates Directive in Lithuania Farmers with a utilised agricultural area of 10 hectares or less do not need to declare their level of fertiliser use. 
Laatikossa 4 kuvataan tällaisten yksinkertaistamistoimenpiteiden soveltamisen mahdollisia riskejä: Viljelijöiden jättäminen nitraattidirektiiviä koskevien täydentävien ehtojen velvoitteiden ulkopuolelle Liettuassa Viljelijöiden, joiden käytössä oleva maatalousala on enintään kymmenen hehtaaria, ei tarvitse ilmoittaa käyttämiensä lannoitteiden määriä.
Such farmers account for more than 70 % of all farmers and use 14 % of the agricultural area. 
Tällaisten viljelijöiden osuus kaikista viljelijöistä on yli 70 prosenttia ja heidän käytössään on 14 prosenttia maatalousalasta.
At the same time, livestock farmers who keep less than 10 livestock units in one place do not need to have manure storage of the relevant capacity. 
Vastaavasti karjankasvattajilla, joilla on alle kymmenen eläinyksikköä yhdessä paikassa, ei tarvitse olla kapasiteetiltaan eläinyksiköiden määrää vastaavaa lantasäiliötä.
Such farmers constitute 87 % of all livestock farmers and keep 28 % of all livestock units. 
Tällaisten viljelijöiden osuus kaikista karjankasvattajista on 87 prosenttia ja heidän hallussaan on 28 prosenttia kaikista eläinyksiköistä.
The Nitrates Directive is intended to protect the environment and citizens’ health. 
Nitraattidirektiivin tarkoituksena on suojella ympäristöä ja kansalaisten terveyttä.
While the use of thresholds may reduce red tape for smaller farmers, excluding significant parts of the farmers’ land and/or animals from cross‐compliance checks may also adversely affect the achievement of the objectives of the Nitrates Directive. 
Raja-arvojen käyttö voi vähentää byrokratiaa pienempien viljelijöiden osalta, sillä huomattava osa viljelijöiden maasta ja/tai eläimistä jätetään täydentäviä ehtoja koskevien tarkastusten ulkopuolelle, mutta se voi myös vaikuttaa kielteisesti nitraattidirektiivin tavoitteiden saavuttamiseen.
Source: European Court of Auditors – 2015 annual report – Figure 7.10. 
Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 2015, kaavio 7.10.
29 Recital 37 of Regulation (EU) No 1307/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 establishing rules for direct payments to farmers under support schemes within the framework of the common agricultural policy and repealing Council Regulation (EC) No 637/2008 and Council Regulation (EC) No 73/2009 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
29 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
30 Article 47 of Regulation (EU) No 1307/2013. 
30 Asetus (EU) N:o 1307/2013, 47 artikla.
Greening introduced an additional layer of checks for mandatory environmentally friendly practices 53 One of the objectives of the new CAP is the enhancement of environmental performance through a mandatory ‘greening’ component of direct payments which supports agricultural practices beneficial for the climate and the environment applicable throughout the Union29. 
Viherryttämisen myötä käyttöön tuli uusi tarkastusten taso ympäristöystävällisten pakollisten käytäntöjen arviointia varten 53 Yksi uuden yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteista on ympäristötehokkuuden parantaminen liittämällä suoriin tukiin pakollinen, maatalouden ”viherryttämistä” koskeva osio, jolla tuetaan ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisia maatalouskäytäntöjä koko unionissa29.
Those practices include crop diversification, the maintenance of permanent grassland and the establishment of ecological focus areas. 
Käytäntöihin kuuluu esimerkiksi viljelyn monipuolistaminen, pysyvän nurmen säilyttäminen ja ekologisten alojen perustaminen.
30 % of the annual national ceiling is to be paid in the form of such a greening payment for each eligible hectare30. 
Vuotuisesta kansallisesta enimmäismäärästä 30 prosenttia on tarkoitettu maksettavaksi tällaisen kutakin tukikelpoista hehtaaria30 kohti maksettavan viherryttämistuen muodossa.
54 A new greening payment was introduced in the CAP for the period 2014–2020. 
54 Uusi viherryttämistuki otettiin käyttöön YMP:n yhteydessä kaudella 2014–2020.
The farming practices under greening have similarities with previous GAEC standards which covered agricultural practices such as crop rotation, the protection of permanent pastures, or the retention of landscape features. 
Viherryttämisen piiriin kuuluvilla maatalouskäytännöillä on samankaltaisuuksia aiempiin hyvän maatalous-ja ympäristökunnon vaatimuksiin nähden; vaatimukset kattoivat esimerkiksi seuraavat maatalouskäytännöt: vuoroviljely, pysyvien laidunten suojeleminen ja maisemapiirteiden säilyttäminen.
Thus, for the period 2014–2020 there are two sets of complementary agricultural practices which target the same objectives: the maintenance of land and the protection of bio‐diversity. 
Näin ollen kaudella 2014–2020 on käytössä kaksi toisiaan täydentävää maatalouskäytäntöjen joukkoa, joilla on samat tavoitteet: maan säilyttäminen ja luonnon monimuotoisuuden suojelu.
Observations 26 55 In its 2014 annual activity report, DG AGRI explained that both these compulsory instruments – greening and GAEC – contribute towards the same objective: ‘Therefore, the CAP will be able to improve its environmental performance by ensuring that a substantial part of the agricultural area in Europe is affected by cross‐compliance requirements, ‘greening’ obligations as well as agri‐environmental commitments’. 
Huomautukset 26 55 Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto selitti vuoden 2014 toimintakertomuksessaan, että näistä pakollisista järjestelmistä kumpikin – viherryttäminen ja hyvän maatalous-ja ympäristökunnon vaatimukset – edistävät samaa tavoitetta: kertomuksen mukaan YMP voi näin ollen parantaa ympäristönsuojelun tasoa varmistamalla, että huomattavaan osaan EU:n maatalousmaasta sovelletaan täydentävien ehtojen vaatimuksia, viherryttämiseen liittyviä velvoitteita sekä maatalouden ympäristösitoumuksia.
As a result, compliance with complementary mandatory environmentally beneficial practices is checked within two different frameworks. 
Näin ollen ympäristön kannalta suotuisien, täydentävien pakollisten käytäntöjen noudattaminen tarkastetaan kahden eri kehyksen yhteydessä.
57 Under greening, farmers have to comply with the obligation to have at least 5 % of the arable land of the holding as Ecological Focus Areas. 
57 Viherryttämisen osalta viljelijöiden on noudatettava velvoitetta, jonka mukaan ainakin viisi prosenttia tilojen peltomaasta on ekologista alaa.
The regulation also provides that cross‐compliance protected elements (such as landscape features or buffer strips) may as well count to fulfil this obligation. 
Asetuksessa edellytetään myös, että täydentävien ehtojen avulla suojellut osa-alueet (kuten maisemapiirteet tai suojakaistat) voidaan niin ikään ottaa huomioon tätä velvoitetta täytettäessä.
58 Thus, with the introduction of greening, there are now two control systems for compulsory environmentally‐friendly practices which complement each other and contribute to the same objective of improving the environmental performance of the CAP. 
58 Viherryttämisen käyttöönoton myötä käytössä on nyt siis kaksi pakollisia ympäristöystävällisiä käytäntöjä koskevaa valvontajärjestelmää, jotka täydentävät toisiaan ja edistävät samaa tavoitetta – ympäristönsuojelun tason parantamista YMP:n yhteydessä.
While the cross‐compliance regulation states that Member States may make use of existing control systems to check cross‐compliance obligations33, there are risks of inefficiencies in the Member State control systems and of additional burdens on farmers. 
Täydentäviä ehtoja koskevan asetuksen mukaan jäsenvaltiot voivat hyödyntää olemassa olevia valvontajärjestelmiä täydentävien ehtojen velvoitteiden tarkastamiseen33, mutta jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiin liittyy tehottomuusriskejä sekä riskejä viljelijöille koituvasta lisätyöstä.
31 Title III of Commission Regulation (EU) No 809/2014. 
31 Komission asetus (EU) N:o 809/2014, III osasto.
32 Title V of Commission Regulation (EU) No 809/2014. 
32 Komission asetus (EU) N:o 809/2014, V osasto.
33 Article 96 of Regulation (EU) No 1306/2013. 
33 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 96 artikla.
Observations 27 The specific costs associated with the implementation of cross‐compliance are not sufficiently quantified 59 The Commission needs a reliable estimate of the overall cost of cross‐compliance, aggregating the main stakeholders involved (EU institutions, Member State management and control authorities, and farmers) in order to ensure that the system is cost‐effective. 
Huomautukset 27 Täydentävien ehtojen täytäntöönpanokuluja ei ole arvioitu erikseen riittävän hyvin 59 Komissio tarvitsee järjestelmän kustannustehokkuuden varmistamista varten täydentävien ehtojen kokonaiskustannuksista luotettavan arvion, jossa otetaan huomioon toimiin osallistuvat keskeiset sidosryhmät (EU:n toimielimet, jäsenvaltioiden hallintoja valvontaviranomaiset ja viljelijät).
60 DG AGRI has estimated that the total costs of managing and controlling agricultural expenditure are close to 4 billion euro or approximately 7 % of the total EU‐funding34. 
60 Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto on arvioinut, että maatalousmenojen hallinnoinnista ja valvonnasta aiheutuvat kokonaiskustannukset ovat lähes neljä miljardia euroa eli noin seitsemän prosenttia EU-rahoituksen koko-naismäärästä34.
However, as far as cross‐compliance is concerned, the costs are not quantified and no reliable estimate exists. 
Täydentäviin ehtoihin liittyviä kuluja ei ole kuitenkaan arvioitu määrällisesti eikä niistä ole olemassa luotettavaa arviota.
61 At Member State level, significant costs are due to the requirements of the cross‐compliance control system. 
61 Täydentäviä ehtoja koskevan valvontajärjestelmän vaatimukset aiheuttavat huomattavia kustannuksia jäsenvaltioiden tasolla.
Firstly, checks are required for GAEC, which are an additional set of rules applicable only to farmers benefiting from CAP payments. 
Ensinnäkin tarkastuksia on kohdistettava hyvän maatalous-ja ympäristökunnon vaatimuksiin, jotka muodostavat lisäsäännöstön, jota sovelletaan ainoastaan YMP:n tukia saaviin viljelijöihin.
Secondly, in relation to SMRs, which are based on existing directives and regulations (‘sectoral legislation’)35, specialised control bodies have to check a minimum control rate of 1 % required under cross‐compliance rules and have additional reporting obligations regarding these checks. 
Toiseksi voidaan todeta, että lakisääteisten hoitovaatimusten, jotka perustuvat sovellettaviin direktiiveihin ja asetuksiin (alakohtainen lainsäädäntö)35, kohdalla erikoistuneiden valvontaelinten on tarkastettava täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen mukaan vähintään yhden prosentin osuus; asianomaisten elinten on raportoitava näistä tarkastuksista erikseen.
62 At farm level, the introduction of SMRs created more administrative obligations for farmers, such as record keeping and participating in cross‐compliance inspections36. 
62 Lakisääteisten hoitovaatimusten käyttöönotto aiheutti tilojen tasolla viljelijöille lisää hallinnollisia velvoitteita; heidän oli esimerkiksi pidettävä rekisteriä ja osallistuttava täydentäviä ehtoja koskeviin tarkastuksiin36.
Furthermore, compliance with GAECs, implies costs concerning the agricultural practices required (labour costs, costs of machinery, fuel and other consumables), the income forgone because the GAECs prohibit or impose certain practices (e.g. reduction in yield), but also other costs such as the use of third‐party service providers (e.g. consultants for certain cross‐compliance topics). 
Hyvän maatalous-ja ympäristökunnon vaatimusten noudattaminen aiheuttaa niin ikään vaadittaviin maatalouskäytäntöihin liittyviä kuluja (työvoimakulut, laitekulut, polttoainekulut ja kulutustavaroista aiheutuvat kulut). Vaatimusten noudattaminen aiheuttaa myös tulonmenetyksiä, koska tietyt käytännöt on vaatimusten yhteydessä kielletty tai tiettyjen käytäntöjen soveltamista vaaditaan (esim. sadon väheneminen).
63 A report commissioned by DG‐AGRI37 and published in 2014 assessed the actual costs that EU farmers incurred in order to comply with selected legislation in the fields of the environment, animal welfare and food safety. 
63 Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston teettämässä, vuonna 2014 julkaistussa tutkimuksessa37 arvioitiin, millaisia tosiasiallisia kustannuksia EU:n viljelijöille aiheutuu arvioinnin kohteeksi valitun lainsäädännön noudattamisesta ympäristön, eläinten hyvinvoinnin ja elintarviketurvallisuuden aloilla.
The study was built on case studies from the eight most representative agricultural sectors in the EU. 
Tutkimus perustui tapaustutkimuksiin, jotka kohdistuivat kahdeksaan yleisimpään maatalousalaan EU:ssa.
It gives an indication of the financial impact such obligations have on farmers (see Box 5 for a summary of the results for the wheat sector). 
Tutkimus antaa viitteitä siitä, millaisia taloudellisia vaikutuksia velvoitteilla on viljelijöihin (ks. vehnäalan tuloksia koskeva yhteenveto laatikossa 5).
34 DG AGRI 2014 annual activity report. 
34 Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuinen toimintakertomus 2014.
35 For example: Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources (OJ L 375, 31.12.1991, p. 
35 Esimerkiksi: Neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta (EYVL L 375, 31.12.1991, s.
1); Regulation (EC) No 1760/2000 of European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system for the identification of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products and repealing Council Regulation (EC) No 820/97 (OJ L 204, 11.8.2000, p. 
1); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1760/2000, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2000, nautaeläinten tunnistus-ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta (EYVL L 204, 11.8.2000, s.