natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the concept of surplus is very difficult to apply in practice due to a lack of reliable information on fish stocks and the fishing effort of domestic fishing fleets, or of other foreign fleets which have also been granted access by the partner countries. 
Ylijäämän käsitettä on kuitenkin erittäin vaikea soveltaa käytännössä, sillä saatavilla ei ole luotettavaa tietoa kalakannoista ja kotimaisten kalastuslaivastojen pyyntiponnistuksesta tai niiden muiden ulkomaisten laivastojen pyyntiponnistuksesta, joille kumppanimaat ovat myös antaneet pääsyn vesilleen.
Executive summary 07 VII The actual unit cost paid for a tonne of fish was frequently higher than the unit price negotiated. 
Tiivistelmä 07 VII Tosiasiallinen kalatonnista maksettu yksikkökustannus oli usein korkeampi kuin neuvoteltu yksikköhinta.
While the negotiations considered catches reported from previous protocols, the reference tonnage agreed in the most recent protocols often remained higher, leading to their regular underutilisation. 
Vaikka neuvotteluissa otettiin huomioon edellisistä pöytäkirjoista ilmoitetut saaliit, sovittu viitesaalismäärä pysyi valtaosassa viimeaikaisista pöytäkirjoista usein suurempana, mikä johti pöytäkirjojen säännölliseen vajaakäyttöön.
However, the EU financial contribution was paid in full regardless of the fishing opportunities used. 
EU:n taloudellinen vastine maksettiin kuitenkin täysimääräisenä riippumatta siitä, oliko kalastusmahdollisuudet käytetty.
The underuse of the protocols and resulting high costs could be partly attributable to the technical conditions negotiated with the partner countries to comply with their national legislation or to ensure the sustainability of fishing activities. 
Pöytäkirjojen vajaakäyttö ja siitä aiheutuvat korkeat kustannukset saattavat osittain johtua kumppanimaiden kanssa neuvotelluista teknisistä ehdoista, joilla taattiin kansallisen lainsäädännön noudattaminen tai kalastustoiminnan kestävyys.
VIII The information given in independent ex post evaluations of FPAs is not always sufficiently complete, consistent or comparable, thus reducing its usefulness in informing decisions when negotiating the protocols. 
VIII Kalastuskumppanuussopimusten riippumattomissa jälkiarvioinneissa esitetyt tiedot eivät aina olleet riittävän kattavia, yhdenmukaisia tai vertailukelpoisia.
IX The audit concluded that the management of the implementation of the access conditions was not sufficiently robust. 
IX Tarkastuksen yhteydessä todettiin, että pääsyehtojen täytäntöönpanon hallinnointi ei ollut riittävän perusteellista.
The Commission did not appropriately monitor the workflow of lengthy and cumbersome licensing processes to identify the reasons for delays and areas for improvement. 
Komissio ei kohdistanut pitkällisiin ja hankaliin luvanhakuprosesseihin asianmukaista seurantaa, jonka avulla se olisi voinut yksilöidä viivästymisen syitä ja parantamista vaativia kohtia.
X The audit identified shortcomings in catch data management, as illustrated by differences between the catch data provided by Member States, the Commission and the ex post evaluations. 
X Tarkastuksessa havaittiin puutteita saalistietojen hallinnoinnissa, josta osoituksena olivat eroavaisuudet jäsenvaltioiden, komission ja jälkiarviointien saalis-tiedoissa.
Since payments under the FPAs are based on catch data, this gives rise to financial risk. 
Kalastuskumppanuussopimuksiin liittyvät maksut perustuvat saalistietoihin, mikä muodostaa taloudellisen riskin.
XI While the planning of sectoral support has improved, the Commission’s role in monitoring the implementation of the protocols audited was still limited. 
XI Alakohtaisen tuen suunnittelu on parantunut, mutta komission rooli oli edelleen vähäinen tarkastettujen pöytäkirjojen täytäntöönpanon seurannassa.
There is no clear framework laying down eligibility and traceability rules for the actions funded. 
Ei ole olemassa selkeää kehystä, jossa vahvistettaisiin tukikelpoisuus-ja jäljitettävyyssäännöt rahoitetuille toimille.
Furthermore, the Commission does not have sufficient control rights; for example, partner countries have in some instances implemented different actions than those planned, and these may not contribute effectively to the achievement of the FPA’s objectives. 
Kumppanimaat ovat mm. joissakin tapauksissa panneet täytäntöön suunnitelluista poikkeavia toimia. Nämä toimet eivät kenties edistä kalastuskumppanuussopimusten tavoitteiden saavuttamista vaikuttavalla tavalla.
XII Finally, the protocols allow for a suspension of payments, but not for partial reductions of sectoral support payments when agreed actions or results are only partially achieved. 
XII Lopuksi voidaan todeta, että pöytäkirjojen mukaisesti maksut voidaan keskeyttää, mutta osaa alakohtaista tukea ei voida vähentää, vaikka sovitut toimet toteutetaan tai tulokset saavutetaan ainoastaan osittain.
Moreover, despite sharing the same development concept, the conditions for payment of sectoral support are different from those for European Development Fund (EDF) budget support, which sometimes led to inconsistencies. 
Vaikka kyseessä on sama kehityskonsepti, alakohtaisen tuen maksuehdot poikkeavat Euroopan kehitysrahaston (EKR) budjettituen maksuehdoista, mikä joskus johtaa epäyhteneväisyyksiin.
XIII The Court has the following recommendations. To improve the negotiation of new FPAs and protocols, the Commission should: (a) review dormant agreements and consider how to address the interruption of fishing activities imposed by the exclusivity clause while respecting the principles of the common fisheries policy. Furthermore, the Commission should clarify and include in the protocols appropriate provisions to ensure the continuity of fishing operations between two protocols; (b) define regional strategies for the development of fisheries governance and ensure that protocols negotiated within the same region are consistent with the relevant regional strategy and with other EU funds; 
XIII Tilintarkastustuomioistuin esittää seuraavat suositukset: Parantaakseen uusista kalastuskumppanuussopimuksista ja pöytäkirjoista käytäviä neuvotteluja komission olisi a) arvioitava lepääviä sopimuksia ja pohdittava, miten yksinoikeuslausekkeessa määrättyä kalastustoiminnan keskeyttämistä käsiteltäisiin siten, että noudatetaan yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita; lisäksi komission olisi selvennettävä nykyisiä määräyksiä ja sisällytettävä pöytäkirjoihin asianmukaisia määräyksiä, joilla varmistetaan kalastustoiminnan jatkuvuus pöytäkirjojen välillä b) määriteltävä alueellisia strategioita kalastuksen hallinnan kehittämiseen ja varmistettava, että samalla alueella neuvotellut pöytäkirjat ovat alueellisen strategian ja muun EU:n rahoituksen kanssa yhdenmukaiset
Executive summary 08 (c) when negotiating the fishing possibilities of new protocols, consider the utilisation rates of previous protocols and endeavour to better link payments for access rights to actual catches, while ensuring that the fishing activities are not adversely affected; (d) better analyse the potential impact of SFPA clauses on the use of the protocol, while safeguarding the mutual benefits for the EU and the partner countries concerned, perhaps by consulting the relevant stakeholders to identify where more detailed assessments of critical clauses are necessary; (e) better focus ex post evaluations to obtain a consistent and comparable analysis of the return on public money spent under the protocols as well as a comprehensive and critical analysis of their effectiveness for the EU and the partner country concerned. 
Tiivistelmä 08 c) otettava huomioon edellisten pöytäkirjojen käyttöasteet neuvoteltassa uusien pöytäkirjojen kalastusmahdollisuuksista ja pyrittävä luomaan tiiviimpi yhteys pääsyoikeusmaksujen ja tosiasiallisten saaliiden välille siten, että tällä ei ole kielteistä vaikutusta kalastustoimintaan d) analysoitava paremmin kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten lausekkeiden mahdollista vaikutusta pöytäkirjan hyödyntämiseen siten, että EU:n ja asianomaisten kumppanimaiden keskinäiset edut suojataan; tämä voisi tapahtua kuulemalla relevantteja sidosryhmiä, jotta voitaisiin yksilöidä, milloin kriittisten lausekkeiden vaikutukset olisi tarpeen arvioida tarkemmin e) kohdistettava jälkiarvioinnit paremmin, jotta saataisiin yhdenmukainen ja vertailukelpoinen analyysi pöytäkirjojen mukaisesti käytettyjen julkisten varojen tuotosta sekä perusteellinen ja kriittinen analyysi pöytäkirjojen vaikuttavuudesta EU:n ja asianomaisen kumppanimaan näkökulmasta tarkasteltuna.
To improve the implementation of FPAs, the Commission should, without delay: (f) establish procedures to monitor each of the steps in the licensing process, including time taken by Member States, partner countries, and the Commission services, in order to identify and follow up on weaknesses in the procedure; (g) promote the acceptance of electronic licences or of a list of authorised vessels for the whole period of validity of the licences; (h) ensure that the new catch database is fully used by flag Member States and provides reliable catch data which can be consolidated, monitored and kept up to date; (i) for new protocols, propose the introduction of eligibility requirements to assess actions being considered for sectoral support funding (other requirements could relate to traceability, selection, reporting and performance measurement, and control rights for the Commission); (j) ensure effective coordination on the subject of FPA sectoral support with other development partners active in the fisheries sector; (k) ensure that sectoral support disbursements are consistent with other EU budget support payments and based on the results achieved by the partner countries in the implementation of the matrix of commonly agreed actions. 
Parantaakseen kalastuskumppanuussopimusten täytäntöönpanoa komission olisi viipymättä f) vahvistettava menettelyt, joiden avulla seurataan jokaista lupamenettelyn vaihetta ja myös jäsenvaltioissa, kumppanimaissa ja komission yksiköissä menettelyihin käytettyä aikaa, jotta menettelyn puutteet voidaan yksilöidä ja niihin kohdistetaan seurantaa g) edistettävä sitä, että sähköiset luvat tai kalastusluvan saaneiden alusten luettelo hyväksytään lupien koko voimassaolon ajaksi h) varmistettava, että lippujäsenvaltiot käyttävät täysimääräisesti uutta saalistietokantaa, joka sisältää luotettavat saalistiedot, joiden koonti, seuranta ja päivittäminen on mahdollista i) ehdotettava, että uusiin pöytäkirjoihin sisällytetään tukikelpoisuusvaatimuksia, joiden avulla arvioidaan, voitaisiinko toimet rahoittaa alakohtaisella tuella (muut vaatimukset voisivat liittyä jäljitettävyyteen, valintaan, raportointiin ja tuloksellisuuden mittaamiseen sekä komission valvontaoikeuksiin) j) varmistettava kalastuskumppanuussopimuksiin liittyvän alakohtaisen tuen vaikuttava koordinointi muiden kalastusalalla toimivien kehityskumppaneiden kanssa k) varmistettava, että alakohtaisen tuen maksatukset vastaavat muita EU:n budjettitukimaksuja ja perustuvat tuloksiin, joita kumppanimaat ovat saavuttaneet yhteisesti sovitut toimet sisältävän matriisin täytäntöönpanossa.
Introduction 09 The need for international fisheries agreements 01 The principle of free access to the high seas gradually disappeared from the mid-1970s onwards and in the wake of the third United Nations Conference on the Law of the Sea (Unclos III). 
Johdanto 09 Kansainvälisten kalastussopimusten tarve 01 Vapaata pääsyä avomerelle koskeva periaate on vähitellen hävinnyt 1970-luvun puolivälistä alkaen ja Yhdistyneiden kansakuntien kolmannen merioikeuskonferenssin (UNCLOS III) seurauksena.
Entering into force in 1982 after 9 years of negotiations, the Convention established in international law the right of states to claim sovereignty over waters up to 200 nautical miles from their shorelines (the exclusive economic zone (EEZ)), for the purpose of exploring and exploiting, conserving and managing the natural resources in these waters. 
Yleissopimus tuli voimaan vuonna 1982 yhdeksän vuoden neuvottelujen jälkeen. Sen myötä kansainvälisessä oikeudessa vahvistettiin valtioiden oikeus suvereniteettiin 200 meripeninkulmaan asti rannikos-taan ulottuvilla vesillä (talousvyöhyke), jotta ne voivat tutkia ja hyödyntää, säilyttää ja hoitaa luonnonvaroja näillä vesillä.
More and more countries decided to extend their sovereignty to the 200 mile limit and, as a result, about 90 % of fish resources came under the control of coastal countries. 
Yhä useampi maa päätti laajentaa suvereniteettiaan 200 peninkulman rajaan asti. Tästä seurasi, että rannikkovaltioiden valvonta kattoi noin 90 prosenttia kalavaroista.
Many distant water fleets1, which had previously fished these waters, were then obliged to enter into access agreements with coastal states. 
Monet aavanmeren laivastot1, jotka olivat aiemmin kalastaneet näillä vesillä, velvoitettiin täten tekemään pääsyä koskevia sopimuksia rannikkovaltioiden kanssa.
02 As a result of this, the EU (or ‘the European Community’ as it was at that time) began to negotiate bilateral fisheries agreements with coastal states, mostly developing countries. 
02 Tämän seurauksena EU (silloiselta nimeltään ”Euroopan yhteisö”) alkoi neuvotella kahdenvälisistä kalastussopimuksista rannikkovaltioiden kanssa. Suurin osa rannikkovaltioista oli kehitysmaita.
These agreements were initially simple access agreements, providing fishing opportunities for the EU distant water fleet and an important revenue source for these developing states. 
Sopimukset olivat aluksi pelkkiä pääsyä koskevia sopimuksia, joissa EU:n aavanmeren laivastolle annettiin kalastusmahdollisuuksia. Sopimukset olivat kyseisille kehitysmaille merkittävä tulolähde.
The agreements were commercial in nature and generally based on the ‘pay, fish and go’ principle. 
Ne olivat luonteeltaan kaupallisia ja perustuivat yleensä maksuperiaatteeseen (”pay, fish and go”).
03 Since 1981, the EU has also negotiated a number of ‘northern agreements’. 
03 EU on vuodesta 1981 asti neuvotellut myös useita ”pohjoisia sopimuksia”.
These are reciprocal agreements involving an exchange of fishing opportunities between EU fleets and those of Norway, Iceland and the Faeroe Islands, with no financial contribution. 
Ne ovat vastavuoroisia sopimuksia, jotka kattavat kalastusmahdollisuuksien vaihdon EU:n laivastojen sekä Norjan, Islannin ja Färsaarten laivastojen välillä ilman taloudellisia korvauksia.
This report does not cover these agreements. 
Nämä sopimukset eivät kuulu tämän kertomuksen alaan.
Fisheries Partnership Agreements (FPAs) 04 The simple access agreements were subject to criticism, notably with regard to their effect on over-exploited stocks, their lack of transparency and of enforcement and compliance with regulations, their exploitation of the weak negotiation and enforcement capacity of developing coastal states, and for not being an appropriate means of delivering development cooperation in fisheries. 
Kalastuskumppanuusso­ pimukset 04 Pelkkiä kalavesille pääsyä koskevia sopimuksia kritisoitiin lähinnä seuraavista syistä: sopimusten vaikutus liikakalastettuihin kalakantoihin, avoimuuden, täytäntöönpanon valvonnan ja asetusten mukaisuuden puute, kehittyvien rannikkovaltioiden puutteellisten neuvotteluja täytäntöönpa-nonvalvontavalmiuksien hyväksikäyttö ja kalastusalalle sopimaton kehitysyhteistyön muoto.
05 In response to these criticisms, the 2002 reform of the common fisheries policy introduced the concept of ‘part-nership’ to emphasise the EU’s objectives of supporting the development of the national fisheries sector in its partner countries (PCs), fostering and enhancing policy dialogue between the EU and developing countries, and promoting sustainable fisheries. 
05 Yhteisen kalastuspolitiikan vuonna 2002 toteutetun uudistuksen yhteydessä kritiikkiin vastattiin ottamalla käyttöön ’kumppanuuden’ käsite, joka korostaa EU:n tavoitteita tukea kumppanimaidensa kansallisen kalastusalan kehittämistä, edistää ja lisätä toimintapoliittista vuoropuhelua EU:n ja kehitysmaiden välillä ja edistää kestävää kalataloutta.
This new generation of agreements were called Fisheries Partnership Agreements (FPAs) (see Box 1). 
Näitä uuden sukupolven sopimuksia kutsuttiin kalastuskump-panuussopimuksiksi (ks. laatikko 1).
The financial contribution was split into two distinct parts: access rights to the EEZ and ‘sectoral’ financial support, which aims to promote sustainable fisheries development in the partner countries. 
Taloudellinen vastine jaettiin kahteen erilliseen osaan: pääsyoikeudet talousvyöhykkeelle ja ”alakohtainen” rahoitustuki, jolla pyritään edistämään kestävää kalatalouden kehittämistä kumppanimaissa.
1 Fishing vessels that fish outside their national waters. 
1 Kansallisten vesiensä ulkopuolella kalastavia kalastusaluksia.
Introduction 10 Objectives of the FPAs2 ο To ensure the rational and sustainable exploitation of living marine resources in the partner countries (introducing the notion of surplus from the United Nations Convention on the Law of the Sea)3 ο To safeguard employment in the regions of the Union dependent on fishing ο To secure the continued existence and competitiveness of the EU fisheries sector ο To ensure an adequate supply for the Union market ο To generate added value for the Union ο To improve the administration of partner countries’ fisheries by developing their fisheries resource management and control capacities ο To promote the economic development of the fisheries sector in partner countries, as well as employment, health conditions and the business environment within the sector 2 Conclusions of the Agriculture and Fisheries Council, 19 July 2004 and 19-20 March 2012. 
Johdanto 10 Kalastuskumppanuussopimusten tavoitteet2 ο Meren elollisten luonnonvarojen järkevän ja kestävän hyödyntämisen varmistaminen kumppanimaissa (sisällyttämällä sopimuksiin Yhdistyneiden kansakuntien merioikeudesta3 peräisin oleva ylijäämän käsite) ο työllisyyden turvaaminen kalastuksesta riippuvaisilla unionin alueilla ο EU:n kalastusalan säilymisen ja kilpailukyvyn turvaaminen ο riittävän tarjonnan turvaaminen unionin markkinoilla ο lisäarvon tuottaminen unionille ο kumppanimaiden kalatalouden hallinnoinnin parantaminen kehittämällä niiden kalavarojen hoitoja valvontavalmiuksia ο kumppanimaiden kalatalousalan taloudellisen kehittämisen sekä alan työllisyyden, terveysolojen ja liiketoimintaympäristön edistäminen 2 Maatalous-ja kalastusneuvoston päätelmät 19. heinäkuuta 2004 sekä 19. ja 20. maaliskuuta 2012.
Most of these objectives were also in Council Regulation (EC) No 861/2006 of 22 May 2006 establishing Community financial measures for the implementation of the Common Fisheries Policy and in the area of the Law of the Sea (Article 7) (OJ L 160, 14.6.2006, p. 1). 
Suurin osa näistä tavoitteista mainittiin myös yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja kansainvälisen merioikeuden alaa koskevista yhteisön rahoitustoimenpiteistä 22 päivänä toukokuuta 2006 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 861/2006 (EUVL L 160, 14.6.2006, s.1) (7 artiklassa).
Article 31 of Regulation (EU) No 1380/2013 of the European Parliament and of the Council of 11 December 2013 on the Common Fisheries Policy, amending Council Regulations (EC) No 1954/2003 and (EC) No 1224/2009 and repealing Council Regulations (EC) No 2371/2002 and (EC) No 639/2004 and Council Decision 2004/585/EC (OJ L 354, 28.12.2013, p. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).
22) sets out the principles and objectives of Sustainable Fisheries Partnership Agreements. 
Asetuksen 31 artiklassa vahvistetaan kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten periaatteet ja tavoitteet.
3 Article 62(2) of the United Nation Convention on the Law of the Sea (Unclos) refers to this surplus as the share of the allowable catch which the coastal state cannot or does not wish to exploit itself. 
3 Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) 62 artiklan 2 kohdassa mainitulla ylijäämällä tarkoitetaan sitä osuutta sallitusta saaliista, jota rannikkovaltio ei joko voi tai halua hyödyntää itse.
06 The Commission considers that FPAs offer significant advantages over other ways for the European distant water fleet to gain access to third countries’ waters and resources. 
06 Komissio katsoo, että kalastuskumppa-nuussopimus on huomattavasti eduk-kaampi kuin muut tavat, joiden avulla Euroopan unionin aavanmeren laivasto saisi pääsyn EU:n ulkopuolisten maiden vesille ja resursseihin.
In particular: — FPAs give the European fleet access to fishing grounds under a clearer, uniform and more stable legal framework, offering greater legal certainty than private agreements between European vessel owners and non-EU countries. 
Erityisesti on huomattava, että – Kalastuskumppanuussopimukset ovat selkeyttäneet, yhdenmukaistaneet ja vakauttaneet oikeuskehystä, jossa säädetään unionin laivaston pääsystä kalastusvesille. Tämä takaa suuremman oikeusvarmuuden kuin unionin varustajien ja EU:n ulkopuolisten maiden väliset yksityiset sopimukset.
European shipowners have also expressed a preference for FPAs and asked the Commission to extend the network of agreements, even at the cost of an increase in their contribution to access rights. — FPAs foster scientific cooperation between the EU and its partner countries. 
Unionin varustajat ovat myös ilmaisseet pitävänsä – kalastuskumppanuussopimuksia parempina ja pyytäneet komissiota laajentamaan sopimusten verkostoa jopa silläkin uhalla, että niiden pääsyoikeuksia koskevat rahoitusosuudet kasvavat. Kalastuskumppanuussopimukset edistävät EU:n ja sen kumppanimaiden välistä tieteellistä yhteistyötä.
The protocols provide for scientific committee meetings to review stock levels and consider resolutions of the regional fisheries organisations. 
Pöytäkirjojen ansiosta tieteellisten komiteoiden kokouksissa on mahdollista arvioida kantojen tasoja ja ottaa huomioon alueellisten kalastusorganisaatioiden päätöslauselmat.
The partner countries sometimes collaborate with EU scientists working on fleet activities in their countries. 
Kumppanimaat tekevät joskus yhteistyötä laivaston toimintaa kumppanimaissa tutkivien EU:n tiedemiesten kanssa.
Introduction 11 4 Data from the 2014 Annual Economic Report on the EU Fishing Fleet (STECF 14-16), corresponding to the 2012 distant water fleet. 
Johdanto 11 4 Tiedot ovat peräisin vuoden 2012 aavanmeren laivastoa käsittelevästä asiakirjasta ”2014 Annual Economic Report on the EU Fishing Fleet (STECF 14-16)”.
The European distant water fleet is defined in this report as comprising all EU-registered vessels over 24 metres operating in Other Fishing Regions (OFR), including some EU outermost regions. — In order to ensure a level playing field for the various distant water fleets in the coastal countries’ EEZ, the protocols also provide for a non-discrimination clause. 
Euroopan aavanmeren laivaston määritelmä kattaa tässä kertomuksessa kaikki EU:ssa rekisteröidyt yli 24-metriset alukset, jotka harjoittavat toimintaa muilla kalastusalueilla (Other Fishing Regions (OFR)), joihin lukeutuvat myös jotkin EU:n syrjäisimmät alueet. – Pöytäkirjoissa on myös syrji-mättömyyslauseke, jonka avulla varmistetaan, että aavanmeren lai-vastoilla on tasavertaiset toimintamahdollisuudet rannikkovaltioiden talousvyöhykkeellä.
This means that the technical standards and other sustainability principles which apply to FPAs, should also apply to agreements between the partner countries concerned and other fleets present in their EEZ. 
Tämä tarkoittaa sitä, että kalastuskumppanuussopimuksiin sovellettavia teknisiä standardeja ja muita kestävyyspe-riaatteita olisi sovellettava myös asianomaisten kumppanimaiden ja muiden niiden talousvyöhykkeellä toimivien laivastojen välisiin sopimuksiin.