natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any case the prospects for financial viability without government support are very limited in most countries, and in many developing countries government budgets are insufficient to finance conservation measures. 
Taloudellisen elinkelpoisuuden saavuttaminen ilman viranomaisten tukea on useimmissa maissa joka tapauksessa epätodennäköistä, ja monien kehitysmaiden talousarviovarat eivät riitä suojelutoimenpiteiden rahoittamiseen.
In order to encourage more financing of environmental protection by beneficiary governments, scope exists for the Commission and other donors to support more research and engage in more dialogue with beneficiary countries on the economic benefits of environmental conservation and the need to avoid the unsustainable depletion of natural resource assets. 
Kannustaakseen edunsaajamaita osoittamaan lisää varoja ympäristönsuojeluun komissiolla ja muilla rahoittajilla on mahdollisuus tukea tutkimusta nykyistä enemmän ja lisätä edunsaajamaiden kanssa käymäänsä vuoropuhelua ympäristönsuojelun taloudellisista hyödyistä ja tarpeesta välttää luonnonvarojen kestämätöntä kuluttamista.
Nevertheless, for many beneficiary governments, greater economic benefits, at least in the short term, can be derived from exploiting the natural resources available in conservation areas. 
Monissa edunsaajamaissa taloudellista hyötyä voidaan ainakin lyhyellä aikavälillä saada enemmän kuluttamalla luonnonvaroja, jotka sijaitsevat suojeltavilla alueilla.
Several cases of this were found during the audit which threatened to undermine the results the projects had achieved (see Box 16). 
Tarkastuksen kuluessa havaittiin useita tällaisia tapauksia, joissa hankkeilla saavutetut tulokset olivat uhattuina (ks. laatikko 16).
At the same time, the benefits derived by the European Union from the continued protection of the environment in developing countries should be clearly recognised. 
Lisäksi olisi yksiselitteisesti tunnustettava ne hyödyt, jotka Euroopan unioni saa kehitysmaiden ympäristön jatkuvasta suojelemisesta.
In these circumstances, the question should be raised whether the CommissionŐs traditional development project approach of funding a project for only a few years, after which it is required to become financially viable, is appropriate to the environment sector. 
Tässä tilanteessa on tarpeen pohtia, onko komission kehityshankkeisiin perinteisesti soveltama toimintatapa (jossa myönnetään hankerahoitusta vain muutamaksi vuodeksi ja odotetaan hankkeen sitten tulevan taloudellisesti elinkelpoiseksi) tarkoituksenmukainen ympäristöalalla.
Had the Commission established a comprehensive strategy for dealing with the environment in the context of development aid (see paragraph 11), greater consideration could have been given to alternative approaches to aid delivery such as: (a) longer timeframes for environment projects; (b) sectoral policy support programmes in the environment and natural resources sector; (c) more use of trust funds; (d) closer cooperation with the Global Environment Facility (GEF), the largest single instrument available to donors to address environmental concerns in developing countries. 
Jos komissio olisi laatinut kokonaisvaltaisen strategian ympäristökysymysten käsittelemiseksi kehitysavun yhteydessä (ks. kohta 11), se olisi voinut harkita tarkemmin esimerkiksi seuraavia vaihtoehtoisia lähestymistapoja: a) pidempien toteutusaikojen asettaminen ympäristöhankkeille; b) alakohtaisten tukiohjelmien laatiminen ympäristöalalla ja luonnonvaroista riippuvaisilla aloilla; c) erityisrahastojen laajempi käyttö; d) tiiviimpi yhteistyö Maailmanlaajuisen ympäristörahaston (Global Environment Facility, GEF) kanssa. GEF on suurin rahoittajien käytettävissä oleva väline, jolla ne voivat vaikuttaa nimenomaan ympäristöalan huolenaiheisiin kehitysmaissa.
While the Commission is not currently a member of the GEF, and so can directly contribute to it, considerable scope exists for more co-financing with it. 
Vaikka komissio ei tällä hetkellä ole Maailmanlaajuisen ympäristörahaston jäsen eikä siis voi suoraan osallistua sen toimintaan, yhteisrahoituksen järjestämiseen nykyistä useammin rahaston kanssa on olemassa laajat mahdollisuudet.
Box 15 An example of project impact and sustainability reduced by problems with policy and legal framework In Brazil, the Commission, through the Natural Resources Policy Programme (NRPP), finances the definition and implementation of an integrated environmental management model and its decentralisation from central Government to the state and municipal levels in five States of the Amazon (16,7 million euro). 
Laatikko 15 Esimerkkitapaus: poliittiseen ja oikeudelliseen kehykseen liittyvät ongelmat vähentävät hankkeiden vaikutusta ja kestävyyttä Brasiliassa komissio rahoittaa luonnonvaroihin sovellettavaa politiikkaa koskevan ohjelman kautta (Natural Resources Policy Programme, NRPP) yhdennetyn ympäristönhallintamallin määrittämistä ja toteuttamista sekä mallin hyödyntämisen hajauttamista keskushallinnolta viiteen Amazonin alueen osavaltioon ja kuntatasolle (16,7 miljoonaa euroa).
The NRPP was the main project funded under the Rain Forest Pilot Programme (PPG7), aimed at reaching the overarching objective of controlling and reversing deforestation in the Amazon. 
NRPP-ohjelma oli tärkein sademetsän suojelun pilottiohjelman (Rain Forest Pilot Programme, PPG7) avulla rahoitetuista hankkeista, ja sen yleisenä tavoitteena oli Amazonin sademetsien tuhoutumisen rajoittaminen ja kehityksen kääntäminen myönteiseen suuntaan.
The environmental management model has been less effective than anticipated for controlling deforestation. 
Ympäristönhallintamalli ei ole rajoittanut sademetsien tuhoutumista niin tehokkaasti kuin oli toivottu.
The precarious finances of most of the States and municipalities and the vested economic interests of some State and local elites make it possible for local governments to accept logging concessions and agriculture expansion, which generate revenue and employment to the detriment of forest management. 
Useimpien osavaltioiden ja kuntien heikko taloudellinen tilanne sekä eräiden osavaltio-ja paikallistason eliittien taloudellinen etu ovat johtaneet siihen, että paikalliset viranomaiset myöntävät hakkuulupia ja hyväksyvät maan lisääntyvän maatalouskäytön, jotka synnyttävät tuloja ja työpaikkoja metsänhoidon kustannuksella.
Because of these, in some States the model has had little impact on public policy or, at worst, has been applied as a purely restrictive instrument. 
Tämän vuoksi mallilla on joissakin osavaltioissa ollut hyvin vähän vaikutusta viranomaisten harjoittamaan politiikkaan, ja pahimmillaan sitä on käytetty pelkästään rajoittavana välineenä.
Furthermore, it has been used to identify areas of further economic expansion rather than for environmental management. 
Lisäksi mallia on käytetty uusien taloudellisesti hyödynnettävien alueiden löytämiseen ympäristönhallinnan sijasta.
The State of Mato Grosso, where the model is best developed, was, however, the state with the worst deforestation rate in 2004. 
Vuonna 2004 Mato Grosson osavaltiossa tuhoutui sademetsiä enemmän kuin muissa osavaltioissa, vaikka siellä ollaan mallin kehittämisessä pisim-mällä.
The programme has not been able to guarantee that environmental issues are effectively mainstreamed in other sectors like agriculture, forestry, education, transport, etc. in the States. 
Ohjelman avulla ei ole kyetty takaamaan, että ympäristöasiat todella sisällytetään osavaltioissa muihin aloihin, kuten maa-ja metsätalouteen, opetukseen, liikenteeseen ja niin edelleen.
This is a crucial aspect as the programme operates in a political and economic context of short-term pro-development policies and priorities that do not coincide with sustainable development. 
Tämä seikka on ratkaisevan tärkeä, sillä ohjelman poliittinen ja taloudellinen toteutusympäristö muodostuu kehitystä edistävistä lyhyen aikavälin politiikoista ja tavoitteista, jotka eivät ole yhteensopivia kestävän kehityksen kanssa.
The poor environmental mainstreaming policy means that State environmental agencies have to rely too much on command-and-control procedures. 
Ympäristönäkökohtien valtavirtaistamisen puutteet ovat johtaneet siihen, että osavaltioiden ympäristövirastot joutuvat liiallisessa määrin turvautumaan käskyistä ja valvonnasta koostuviin menettelyihin.
However, this is heavily constrained by the lack of financial resources and trained staff to so there is no effective licensing and control. 
Tätä rajoittaa kuitenkin suuresti varojen ja koulutetun henkilöstön puute, joten lupien myöntäminen ja valvonta ei ole tehokasta.
Unrealistic approach to financial viability 78. 
Epärealistinen käsitys taloudellisen elinkelpoisuuden saavuttamisesta 78.
Commission projects in the environment sector, as in other sectors, have included the assumption that they should ultimately be financially sustainable. 
Komission hankkeiden on ympäristöalalla, kuten muillakin aloilla, oletettu lopulta tulevan taloudellisesti elinkelpoisiksi.
Indeed, in wastewater treatment projects in Mauritius and TanzaniaŐs second city, Mwanza, good progress was being made towards this objective, water tariffs steadily being increased towards the level where they would cover operational and depreciation costs. 
Jäteveden puhdistamishankkeissa Mauritiuksella ja Tansanian toiseksi suurimmassa kaupungissa Mwanzassa tavoitteen saavuttamisessa onkin edistytty hyvin: vesimaksut ovat nousseet tasaisesti kohti tasoa, jolla ne kattaisivat toimintakustannukset ja poistot.
On the other hand, in the Pacific region solid waste disposal projects in Fiji and Tuvalu were experiencing difficulties because of the populationŐs unwillingness to pay for the service. 
Toisaalta Tyynenmeren alueella Fidžillä ja Tuvalussa kiinteän jätteen hävittämistä koskevassa hankkeessa ilmeni vaikeuksia, koska väestö ei halunnut maksaa kyseisestä palvelusta.
C 235/20 EN Official Journal of the European Union 29.9.2006 Box 16 Economic activities threatening to undermine effectiveness of projects In Indonesia the Commission has supported the development of sustainable forest management in the Berau area of Kalimantan. 
C 235/20 FI Euroopan unionin virallinen lehti 29.9.2006 Laatikko 16 Hankkeiden vaikuttavuus on vaarassa taloudellisen toiminnan vuoksi Indonesiassa komissio on tukenut kestävän metsänhoidon kehittämistä Beraun alueella Kalimantanilla.
However, Berau Coal Company has a licence for 25 % of the area, which includes 16 of the 18 long-term research plots being funded. 
Berau Coal Company -yhtiön kaivostoimintalupa kattaa kuitenkin 25 prosenttia alueen pinta-alasta, ja pitkän aikavälin tutkimusta varten rahoitettavasta 18 maa-alueesta 16 sijaitsee kyseisellä alueella.
Although coal mining activities are officially suspended until at least 2011, the initial end of the current project, exploration activities on the coal layers were taking place even during the CourtŐs mission in June 2005. 
Vaikka hiilikaivostoiminta on virallisesti keskeytetty ainakin vuoteen 2011 asti, jolloin nykyisen hankkeen oli alun perin tarkoitus päättyä, hiilikerrostumia tutkittiin jopa tilintarkastustuomioistuimen tarkastajien käynnin aikana kesäkuussa 2005.
Illegal logging also continued to undermine the effectiveness of Commission funding to the forestry sector in Indonesia. 
Myös laittomat hakkuut vaaransivat edelleen komission metsätalousalalle myöntämän rahoituksen vaikuttavuuden Indonesiassa.
In China, despite a general logging ban, in two (Hainan, Hunan) of the three provinces covered by the Natural Forestry project, deforestation continued. 
Kiinassa luonnonmetsiä koskevan hankkeen kattamasta kolmesta maakunnasta kahdessa (Hainan ja Hunan) metsien tuhoaminen jatkui yleisestä hakkuukiellosta huolimatta.
In Tanzania, mining exploration activities were taking place in the Kigosi Game Reserve, one of the reserves being funded from the EDF. 
Tansaniassa tehtiin koekaivauksia Kigosin riistansuojelualueella, joka on yksi EKR:sta rahoitettavista suojelualueista.
CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS Conclusions 82. 
PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET Päätelmät 82.
The Commission has yet to sufficiently address the environmental aspects of its development cooperation and has still to establish a comprehensive environment strategy for its development cooperation. 
Komissio ei ole toistaiseksi ottanut riittävällä tavalla huomioon kehitysyhteistyöhönsä liittyviä ympäristönäkökohtia, vaan sen on vielä kehitettävä kokonaisvaltainen kehitysyhteistyön ympäristöstrategia.
The new development policy, signed in December 2005, provides a clearer basis for developing such a strategy by recognising the importance not only of mainstreaming the environment into all development programmes and projects but also making the environment a priority field for expenditure. 
Uusi kehityspolitiikka, jota koskeva asiakirja allekirjoitettiin joulukuussa 2005, muodostaa aiempaa selkeämmän perustan strategian kehittämiselle, koska siinä on myönnetty, kuinka tärkeää on sisällyttää ympäristönäkökohdat kaikkiin kehitysohjelmiin ja -hankkeisiin, ja lisäksi vielä valittu ympäristöala tärkeimpien menoalojen joukkoon.
Nevertheless, without a clear strategy to help make the new development policyŐs approach to the environment operational, its potential benefits are likely to be undermined. 
Ilman selkeää strategiaa, jolla uuden kehityspolitiikan ympäristöä koskevaa lähestymistapaa sovelletaan käytännössä, politiikan mahdolliset edut joutuvat todennäköisesti uhatuiksi.
Over the period 2001 to 2005, the CommissionŐs strategy was focussed very largely on mainstreaming the environment into development cooperation. 
Vuosina 2001–2005 komission strategiassa keskityttiin suurelta osin siihen, että ympäristöasioita sisällytettiin kehitysyhteistyöhön.
However, implementation of this strategy has been slow and not adequately followed up while the implications of the strategy in terms of additional staffing needs have not been properly addressed. 
Tämän strategian toteuttaminen on kuitenkin ollut hidasta eikä sen osalta ole toteutettu asianmukaista seurantaa, koska strategian edellyttämään lisähenkilöstön tarpeeseen ei ole kunnolla vastattu.
Although training for existing staff on environmental mainstreaming did begin in 2005, it has suffered from not being compulsory for key officials. 
Nykyiselle henkilöstölle alettiin vuonna 2005 järjestää ympäristöasioiden huomioon ottamista koskevaa täydennyskoulutusta, jota on kuitenkin haitannut se, ettei koulutus ole ollut pakollista keskeisille virkamiehille.
The preparation of a manual on environmental mainstreaming has been seriously delayed and was only nearing completion at the end of 2005. 
Ympäristökäsikirjan valmistelu on viivästynyt huomattavasti, ja sitä oltiin vasta saamassa päätökseen vuoden 2005 lopussa.
More generally, greater attention could have also been given to monitoring, evaluating and reporting on the environmental performance of the CommissionŐs development cooperation. 
Yleisesti ottaen enemmän huomiota olisi voitu kiinnittää myös komission kehitysyhteistyöhön sisältyvän ympäristönsuojelun tasoa koskevaan seurantaan, arviointiin ja raportointiin.
Partly because of some of these shortcomings, the environment has yet to be effectively mainstreamed into the CommissionŐs development cooperation. 
Osittain joistakin näistä puutteista johtuen ympäristönäkökohtia ei vielä tosiasiallisesti ole sisällytetty komission harjoittamaan kehitysyhteistyöhön.
Current CSPs (2001 to 2006) have not adequately addressed environmental issues although the Commission has taken significant steps to improve the environmental analysis available for the next generation of CSPs now being prepared. 
Nykyisissä maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa (vuosiksi 2001–2006) ympäristöasioita ei ole käsitelty riittävän perusteellisesti, mutta komissio on huomattavasti parantanut parhaillaan valmisteltaviin seuraaviin maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin käytettävissä olevia ympäristöanalyyseja.
How far this improved analysis will actually be translated into the new CSPs still depends on the priority given to the environment by both the Commission and beneficiary countries. 
Se, missä määrin tämä parantunut analysointi tosiasiassa vaikuttaa uusiin maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin, riippuu jatkossakin siitä, kuinka tärkeinä komissio ja edunsaajamaat ympäristökysymyksiä pitävät. Vaikka ympäristönäkökohtien sisällyttäminen suoraan talousarviotukeen on kaikille rahoittajille suuri haaste, komissio ei juurikaan ole paneutunut tähän tärkeään aiheeseen.
At project level, environmental mainstreaming has suffered from a lack of systematic procedures in the absence of a manual which clearly defines key procedures and makes compliance with them compulsory. 
Hanketasolla ympäristönäkökohtien huomioon ottamista on haitannut systemaattisten menettelyjen puuttuminen, sillä käytettävissä ei ole ollut käsikirjaa, jossa keskeiset menettelyt määriteltäisiin selkeästi ja niiden noudattaminen määrättäisiin pakolliseksi.
While environment projects financed have been relevant the outputs and results achieved have frequently fallen short of objectives although in some cases this was due to overambitious project design. 
Rahoitetuilla ympäristöhankkeilla on ollut merkitystä, mutta saavutetut tuotokset ja tulokset ovat usein jääneet tavoitteista, mikä tosin joissakin tapauksissa on johtunut liian kunnianhimoisesta hankesuunnittelusta.
Apart from design and implementation problems the project approach, at least in isolation from other aid instruments, has inherent difficulties in achieving significant impacts and assuring financial viability. 
Suunnitteluun ja toteuttamiseen liittyvien puutteiden lisäksi hankkeisiin perustuvalla lähestymistavalla on – ainakin erillään muista tukivälineistä käytettynä – sille ominaisia ongelmia merkittävien vaikutusten aikaansaamisessa ja taloudellisen elinkelpoisuuden takaamisessa.
This points to the need to assess the possibility of using other instruments to better address these issues in the context of an overall environment strategy. 
Näin ollen olisi syytä arvioida, voitaisiinko nämä kysymykset mahdollisesti ratkaista paremmin kokonaisvaltaisen ympäristöstrategian yhteydessä muiden välineiden avulla.
There is a need for the Commission to clarify how high the environment ranks as a priority amongst the many different priorities it has to address in the field of development cooperation. 
Komission olisi tehtävä selväksi, miten tärkeänä se pitää ympäristöasioita niiden monien ensisijaiseksi määriteltyjen alojen joukossa, jotka sen on kehitysyhteistyössä otettava huomioon.
If the environment is to be seen as one of the three pillars of sustainable development this indeed requires that the Commission seeks to ensure that this policy priority is actually translated into environment programmes and projects in the Country Strategy Papers, that it has sufficient in-house environmental expertise and that clear environmental integration procedures are both defined and complied with. 
Jos ympäristöä pidetään yhtenä kolmesta kestävän kehityksen pilarista, komission on varmistettava, että politiikan painotusten mukaisesti maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin todella sisällytetään ympäristöohjelmia ja -hankkeita, että komissiosta löytyy tarvittava ympäristöalan asiantuntemus ja että ympäristönäkökohtien huomioon ottamiseksi on määritelty selkeät menettelyt, joita myös noudatetaan.
Recommendations Establishing a comprehensive strategy for the environment and following up its implementation 87. 
Suositukset Kokonaisvaltaisen ympäristöstrategian laatiminen ja sen toteuttamista koskeva seuranta 87.
The Commission should establish a comprehensive strategy for the environmental aspects of its development cooperation, based on the new approach to environmental issues adopted in the 2005 Development Policy. 
Komission olisi laadittava kehitysyhteistyönsä ympäristönäkökohtia varten kokonaisvaltainen strategia, joka perustuu vuonna 2005 hyväksytyn kehityspolitiikan mukaiseen ympäristökysymyksiä koskevaan uuteen lähestymistapaan.
The Commission should establish a new operational framework for implementing its environment strategy and ensure clear performance indicators and coordination mechanisms for its implementation. 
Komission olisi laadittava ympäristöstrategian toteuttamiselle uusi toimintakehys sekä määritettävä selkeät suoritusindikaattorit ja koordinointimekanismit strategian toteuttamista varten.
The Commission should review the adequacy of its in-house capacity to implement its environment strategy. 
Komission olisi selvitettävä, onko sillä ympäristöstrategian toteuttamiseksi tarvittava sisäinen asiantuntemus.
29.9.2006 EN Official Journal of the European Union C 235/21 90. 
29.9.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 235/21 90.
The environment integration manual should be completed and approved as quickly as possible and the appropriate mechanisms put in place to ensure the procedures laid down in the manual are systematically implemented. 
Ympäristökäsikirja olisi saatava valmiiksi ja hyväksyttävä mahdollisimman nopeasti, ja siinä määritettyjen menettelyjen järjestelmällinen noudattaminen olisi varmistettava tarkoituksenmukaisin mekanismein.
Training, taking into account the new manual, should be made compulsory for all key staff and sufficient funding should be allocated for this purpose. 
Uuteen käsikirjaan perustuva täydennyskoulutus olisi tehtävä pakolliseksi kaikille keskeisille virkamiehille ja siihen olisi osoitettava riittävästi varoja.
The Commission should establish a comprehensive system for reviewing its environmental performance by carrying out an overall evaluation, improving the systems for evaluating individual projects and better exploiting data from its external monitoring system. 
Komission olisi luotava kattava järjestelmä ympäristönsuojelunsa tason arvioimiseksi; tämä tapahtuisi toteuttamalla yleinen arviointi, parantamalla yksittäisten hankkeiden arviointijärjestelmiä ja hyödyntämällä nykyistä paremmin ulkoisen valvontajärjestelmän tuottamia tietoja.
The Commission should review its internal financial reporting system to ensure the recording of environment-related expenditure within the framework of projects which do not have the environment as their primary objective. 
Komission pitäisi tarkistaa sisäistä taloudellisen raportoinnin järjestelmäänsä varmistaakseen, että kirjatuksi tulevat myös sellaisten hankkeiden yhteydessä aiheutuneet ympäristöme-not, joiden päätavoite ei liity ympäristöalaan.
Improving the effectiveness of environmental mainstreaming 94. 
Ympäristönäkökohtien vaikuttavampi huomioon ottaminen 94.
The Commission should ensure that the analysis and recommendations of the recent CEPs are systematically and transparently followed up when preparing the new CSPs. 
Komission oli huolehdittava siitä, että nykyisiin maakohtaisiin ympäristöprofiileihin liittyvät analyysit ja suositukset otetaan järjestelmällisesti ja näkyvällä tavalla huomioon valmisteltaessa uusia maakohtaisia strategia-asiakirjoja.
The Commission should make a particular effort to better mainstream the environment into its direct budgetary support, in particular by ensuring that SEAs are carried out and by seeking opportunities to include environmental indicators. 
Komission pitäisi määrätietoisesti pyrkiä sisällyttämään ympäristönäkökohdat nykyistä paremmin suoraan talousarviotukeen. Tämä tapahtuisi etenkin varmistamalla, että strategisia ympäristöarviointeja tehdään, sekä yksilöimällä tilanteita, joissa ympäristöindikaattoreita voidaan käyttää.
Specific procedures for ensuring the environmental screening of all projects should be established and these should be checked by environment focal points in Delegations and by the specialist environment staff in Europeaid. 
Olisi luotava erityiset menettelyt takaamaan, että kaikkien hankkeiden osalta tehdään ympäristötutkimus, ja lähetystöissä ympäristöalan yhteyshenkilöiden ja EuropaAid-yhteistyötoimistossa ympäristöalan asiantuntijoiden olisi tarkistettava menettelyt.