natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While the checks by the Spanish authorities (see Box 3) cannot be extrapolated to the rest of the fleet, they do show the importance of a systematic approach to the physical verification of engine power, particularly for Member States approaching their fleet capacity ceilings. 
Espanjan viranomaisten tekemien tarkastusten tuloksia (ks. laatikko 3) ei voida ekstrapoloida muuhun laivastoon, mutta ne osoittavat, kuinka tärkeää on soveltaa konetehon fyysiseen tarkistamiseen järjestelmällistä lähestymistapaa, etenkin jäsenvaltioissa, joissa lähestytään laivaston kapasiteetille asetettua ylärajaa.
Figure 3 – Compliance with kW ceilings in November 2015 by Member State (excluding the outermost regions) 22 100% 90% 80% 70% 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% BE BG CY DE DK ES EE FI FR EL HR IE IT LT LV MT NL PL PT RO SI SE UK Total KW Source: COM(2016) 380 final. 
Kaavio 3 – Kilovatteina ilmaistun ylärajan noudattaminen eri jäsenvaltioissa marraskuussa 2015 (syrjäisimpiä alueita lukuun ottamatta) 22 100% 90% 80% 70% 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% kW Lähde: COM(2016) 380 final.
The national fleet registers information was not always accurate 21. 
Kansallisten laivastorekistereiden tiedot eivät aina olleet oikeellisia 21.
Each Member State keeps a national register, i.e. a database in which all fishing vessels flying that Member State’s flag have to be registered under EU legislation. 
Jokainen jäsenvaltio pitää kansallista rekisteriä. Se on tietokanta, johon kaikki jäsenvaltion lipun alla purjehtivat kalastusalukset on EU:n lainsäädännön mukaisesti rekisteröitävä.
The European Commission keeps a register of the EU fleet containing the relevant vessel information, which is provided regularly by the Member States from their national registers. 
Euroopan komissio ylläpitää EU:n laivastosta rekisteriä, joka sisältää tarvittavat tiedot aluksista. Jäsenvaltiot toimittavat tiedot säännöllisesti kansallisista rekistereistään.
This includes information such as vessel name and registration number, main and subsidiary fishing gears, total length overall, gross tonnage (GT) and engine power (kW). 
Rekisteriin kirjataan muun muassa aluksen nimi ja rekisterinumero, pääasialliset ja toissijaiset pyydykset, kokonaispituus, bruttovetoisuus (bt) ja koneteho (kW).
The fishing fleet register is an essential tool for the CFP. 
Kalastuslaivastorekisteri on YKP:n kannalta olennainen väline.
We checked the accuracy of the national registers and we identified a significant number of discrepancies between the register and source documents for a sample10 of vessels in three of the four Member States (see Box 4). 
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti kansallisten rekisterien oikeellisuuden. Se havaitsi alusotoksen10 perusteella, että neljästä tarkastetusta jäsenvaltiosta kolmessa rekisterin ja lähdeasiakirjojen välillä oli merkittävä määrä eroja (ks. laatikko 4).
Unreliable register information reduces the reliance that can be placed on the EU register as an essential tool for managing the CFP. 
Epäluotettavat tiedot rekisterissä vähentävät EU:n rekisterin luotettavuutta YKP:n tärkeänä hallinnointivälineenä.
10 23 Box 4 - Discrepancies noted in the fleet register For France, we found discrepancies in different types of data in the fleet register in 45 % of the cases tested. 
Laatikko 4 - Laivastorekisterissä havaitut erot Ranskan osalta tilintarkastustuomioistuin havaitsi eroja eri tyyppisissä laivastorekisterin tiedoissa 45 prosentissa testatuista tapauksista.
For Italy, we found that the procedures for managing the national and EU registers were so complex that it took several months for changes in vessel characteristics to be entered in the register, and led to differences between both registers. 
Italiasta todettiin, että kansallisen ja EU:n rekisterin hallinnointimenettelyt olivat niin monimutkaiset, että kesti useita kuukausia ennen kuin muutokset alusten ominaisuuksissa saatiin kirjattua, mikä johti rekistereiden välisiin eroihin.
We found 19 vessels missing from EU register and included in the national and 9 vessels missing in the national register but included in the EU register. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että 19 alusta puuttui EU:n rekisteristä, vaikka ne olivat kansallisessa rekisterissä.
Moreover in case of 46 vessels we noted differences between both registers. 
Lisäksi rekisterien välillä havaittiin eroja 46 aluksen osalta.
For Scotland, we found that in 60 % of cases tested the capacity of the vessels in the fleet register did not correspond to the capacity shown in the vessel registration documents; in most cases the capacity recorded in the fleet register exceeded that shown in the underlying documents, by an average of 30 %. 
Skotlannin kohdalla ilmeni, että 60 prosentissa testatuista tapauksista laivastorekisteriin kirjattu aluksen kapasiteetti ei vastannut aluksen rekisteröintiasiakirjoissa mainittua kapasiteettia. Laivastorekisteriin oli useimmissa tapauksissa kirjattu (keskimäärin 30 prosenttia) suurempi kapasiteetti kuin tausta-asiakirjoihin.
Fisheries management measures were correctly implemented, but there were significant gaps in control requirements for small vessels 25. 
Kalastuksenhoitotoimenpiteet toteutettiin asianmukaisesti, mutta pieniin aluksiin sovellettavissa valvontavaatimuksissa oli merkittäviä aukkoja 25.
The CFP contains a package of fisheries management measures (see paragraph 3 and Box 2) including quotas, fishing effort restrictions, and technical measures for specific fisheries. 
YKP sisältää kalastuksenhoidon toimenpidekokonaisuuden (ks. kohta 3 ja laatikko 2), johon kuuluvat muun muassa kiintiöt, pyyntiponnistuksen rajoitukset ja tiettyjen kalastusten yhteydessä tekniset toimenpiteet.
Member States are also required to implement and monitor the fishery management measures set out in national and international law (including resolutions of the regional fisheries management organisations) and ensure that both EU vessels and foreign vessels fishing in EU waters comply with the rules and restrictions in place. 
Jäsenvaltioiden edellytetään myös toteuttavan ja seuraavan kalastuksenhoitotoimenpiteitä, joista säädetään kansallisessa ja kansainvälisessä lainsäädännössä (ja alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen päätöslauselmissa). Lisäksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että niin EU:n alukset kuin EU:n vesillä kalastavat ulkomaiset alukset noudattavat asetettuja sääntöjä ja rajoituksia.
Vessel monitoring systems provide powerful monitoring information, but exclude a large part of the fishing fleet 27. 
Alusten seurantajärjestelmillä saadaan olennaisia seurantatietoja, mutta huomattava osa kalastuslaivastosta on järjestelmien ulkopuolella 27.
The Control Regulation requires Member States to have a fisheries monitoring centre (FMC) to automatically process Vessel Monitoring System (VMS) data from fishing vessels flying their flag. 
Kalastuksen valvontaa koskevassa asetuksessa vaaditaan, että kullakin jäsenvaltiolla on kalastuksenseurantakeskus (KSK), jossa jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten seurantajärjestelmän tiedot käsitellään automaattisesti.
Vessel identification, position, date, time, course and speed details are transmitted by satellite tracking devices fitted on board the vessels (see Figure 4). 
Aluksiin asennetut satelliittipaikannuslaitteet lähettävät aluksista yksityiskohtaiset tiedot, kuten tunnisteen, sijainnin, päiväyksen, kellonajan, reitin ja vauhdin (ks. kaavio 4).
This provides very powerful real-time information for monitoring fishing activities and planning inspections. 
Näin saadaan erittäin olennaisia reaaliaikaisia tietoja kalastustoiminnan seurantaa ja tarkastusten suunnittelua varten.
For example, using the information on speed and position transmitted by a vessel, the FMC can detect if a fishing vessel is fishing in a restricted area. 
Kalastuksenseurantakeskus voi aluksen lähettämien vauhtia ja sijaintia koskevien tietojen perusteella havaita esimerkiksi, kalastaako alus kalastusrajoitusalueella.
It can then check whether or not the vessel has the required authorisation or the permitted characteristics for fishing activities in that area. 
Järjestelmällä voidaan silloin tarkistaa, onko aluksella vaadittu lupa tai ominaisuudet, jotka mahdollistavat kalastustoiminnan harjoittamisen alueella.
FAO 2009. Figure 4 – Functioning of the FMC Source: DG MARE. 
Kaavio 4 – Kalastuksenseurantakeskusten toiminta Navigointisatelliitti Viestintäsatelliitti Alusten seurantajärjestelmä (VMS) 26 Kalastusalus Lähde: Meri-ja kalastusasioiden pääosasto.
In the Member States visited, the VMS systems were generally being correctly used to plan inspections and monitor the fishing activities of vessels linked to the system. 
Jäsenvaltioissa, joihin tehtiin tarkastuskäynti, alusten seurantajärjestelmiä käytetään yleensä asianmukaisesti tarkastusten suunnitteluun ja järjestelmään kuuluvien alusten kalastustoiminnan seurantaan.
However in Italy, unlike the other countries visited, the system did not produce automatic alerts when fishing vessels entered restricted fishing areas, to enable the authorities to check whether the vessel was authorised to fish. 
Italiassa, toisin kuin muissa tarkastuskäynnin kohteena olleissa maissa, järjestelmä ei kuitenkaan antanut automaattista varoitusta kalastusaluksen saapuessa kalastusrajoitusalueelle, niin että viranomaiset olisivat voineet tarkistaa, onko aluksella oikeus kalastaa siellä.
For example, in order to better check vessel 25 activity under the national Mediterranean management plan12, Spain required all purse seiners13 and trawlers14, regardless of size, to be linked to the VMS. 
Espanja esimerkiksi vaati, että koosta riippumatta kaikkien kurenuotta-alusten12 ja troolareiden13 on liityttävä seurantajärjestelmään, jotta alusten toiminta voidaan paremmin tarkastaa Välimeren kansallisen hoitosuunnitelman14 mukaisesti.
Moreover some regional authorities in Spain required all vessels fishing in certain protected zones to be equipped with simpler (non VMS) localisation systems. 
Lisäksi eräät Espanjan alueelliset viranomaiset vaativat, että kaikki tietyillä suojelluilla alueilla kalastavat alukset varustetaan yksinkertaisemmilla paikannusjärjestelmillä (ei VMS-seurantajärjestelmä).
The Control Regulation requires VMS equipment to be fitted on all fishing vessels of at least 12 metres in length. 
Valvontaa koskevassa asetuksessa vaaditaan, että VMS-seurantajärjestelmä asennetaan kaikkiin vähintään 12 metrin pituisiin kalastusaluksiin.
Member States may exempt vessels less than 15 metres long if they only fish in the waters of their flag Member State, or never spend more than 24 hours at sea from the time of departure to the return to port. 
Jäsenvaltiot voivat vapauttaa tästä velvoitteesta alle 15 metrin pituiset alukset, jos nämä kalastavat yksinomaan lippujäsenvaltionsa vesillä tai eivät ole merellä koskaan pidempään kuin 24 tuntia laskettuna lähtöhetkestä satamaan paluuseen.
On analysing the information in the EU fleet register, we found that 2 % of vessels that were over 15 metres long and were licensed to fish had no VMS, contrary to the requirements of the Control Regulation. 
Tarkastaessaan EU:n laivastorekisterin tietoja tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kaksi prosenttia yli 15 metrin aluksista, joille oli myönnetty kalastuslisenssi, ei kuulunut alusten seurantajärjestelmään. Tämä on vastoin valvontaa koskevan asetuksen vaatimuksia.
The Commission had detected this irregularity but it had not been corrected at the time of the audit. 
Komissio oli havainnut tämän sääntöjenvastaisuuden, jota ei silti ollut korjattu tarkastusajankohtaan mennessä.
Due to the limited requirements of the Control regulation, at 31 December 2015, 89 % of EU fishing vessels included in the EU register did not have VMS equipment on board (see Figure 5). 
Valvontaa koskevan asetuksen vaatimukset ovat suppeat, joten 89 prosentilla EU:n rekisteriin sisältyvistä EU:n kalastusaluksista ei 31. joulukuuta 2015 ollut alusten seurantajärjestelmän edellyttämiä laitteita (ks. kaavio 5).
Of these, 95 % were vessels under 12 metres long, which are not required to have VMS under the Control Regulation. 
Näistä aluksista 95 prosenttia oli alle 12 metrin pituisia, eikä valvontaa koskevassa asetuksessa siis vaadita, että ne kuuluisivat alusten seurantajärjestelmään.
Most of the vessels between 12 and 15 metres long (79 %) were exempted from the VMS obligation by Member States. 
Jäsenvaltiot olivat vapauttaneet useimmat 12–15 metrin pituiset alukset (79 prosenttia) velvoitteesta kuulua seurantajärjestelmään.
However, the fact that an important part of the fishing fleet is not equipped with VMS represents a significant gap in the fisheries management system, as: 12 13 14 Article 19 of Council Regulation (EC) No 1967/2006 of 21 December 2006 concerning management measures for the sustainable exploitation of fishery resources in the Mediterranean Sea and repealing Regulation (EC) No 1626/94 (OJ L 409, 30.12.2006, p. 
12 13 14 Kurenuotta-alus levittää laajan havasseinän kokonaisen alueen tai kalaparven ympärille. Troolari käyttää pyydyksenä laajaa trooliverkkoa. Kalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1626/94 kumoamisesta 21 päivänä joulukuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 (EUVL L 409 30.12.2006, s.
11) requires that Member States adopt Management plans in their territorial waters for certain fisheries. 
11) 19 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot hyväksyvät hoitosuunnitelmat, jotka koskevat niiden aluevesillä harjoitettavia tiettyjä kalastuksia.
26 - when not equipped with VMS, (or other remote systems for detection of location, course and speed of the vessels), vessels entering areas in which fishing is restricted, or fishing at unauthorised times, can only be detected via aerial or marine surveillance (patrol vessels). 
Se, ettei huomattavalla osalla kalastuslaivastosta ole VMS-seurantajärjestelmän edellyttämiä laitteita, aiheuttaa kuitenkin merkittävän vajauksen kalastuksenhoitojärjestelmään seuraavista syistä: - Ilman VMS-seurantajärjestelmän (tai muun alusten sijaintia, reittiä ja vauhtia tarkkailevan kaukoseurantajärjestelmän) laitteita kalastusalukset, jotka saapuvat kalastusrajoitusalueelle tai kalastavat kiellettynä ajankohtana, voidaan havaita ainoastaan ilma-tai merivalvonnassa (partioalusten avulla).
Restricted areas and closed seasons are important technical measures for stock recovery; - vessels between 12 and 15 metres long can be exempted from the requirement to install a VMS and from submitting electronic declarations if they spend less than 24 hours at sea or only fish in the territorial waters. 
Rajoitusalueet ja rauhoitusajat ovat tärkeitä kalakannan palautumista edistäviä teknisiä toimenpiteitä. - 12–15 metrin pituiset alukset voidaan vapauttaa vaatimuksesta asentaa VMS-järjestelmä ja vaatimuksesta esittää sähköinen ilmoitus, jos alus on merellä alle 24 tuntia tai kalastaa yksinomaan lippujäsenvaltionsa aluevesillä.
With no VMS, however, these conditions can only be checked with difficulty, unless the port authorities require vessels to inform them when entering and leaving the port, as it is the case in Italy; - vessels authorised to fish under a fishing effort regime can only be checked effectively if they are equipped with VMS, unless they produce other information (electronic or paper fishing logbooks15 or sales notes with reference to time and area) quickly enough, which is however often not the case (see Box 5); - activity data cannot be cross-checked (species and quantities caught against the catch area communicated via the VMS). 
Ilman seurantajärjestelmää näiden ehtojen toteutumista on kuitenkin vaikea tarkastaa, elleivät satamaviranomaiset vaadi aluksia ilmoittamaan satamaan saapumisesta ja satamasta poistumisesta (kuten Italiassa). - Aluksia, jotka saavat kalastaa pyyntiponnistusjärjestelmien mukaisesti, voidaan seurata vaikuttavasti vain, jos ne kuuluvat seurantajärjestelmään, paitsi jos ne tuottavat riittävän nopeasti muita tietoja (sähköinen tai paperimuodossa oleva kalastuspäiväkirja15 tai ajan ja paikan sisältävät myynti-ilmoitukset). Tämä on kuitenkin harvinaista (ks. laatikko 5). - Toimintaa koskevia tietoja ei voida ristiintarkastaa (saaliin laji ja määrä verrattuna seurantajärjestelmän kautta saatuun tietoon pyyntialueesta).
This also hinders the automatic quota uptake control. 
Tämä estää myös kiintiöiden käytön automaattisen valvonnan.
The vessels without VMS are generally under 15 metres long. 
Alukset, jotka eivät kuulu seurantajärjestelmään, ovat yleensä alle 15 metrin pituisia.
That is particularly the case in the Mediterranean basin, where the majority of vessels were less than 15 metres long and many stocks were in a serious condition (see Figure 1). 
Tämä koskee varsinkin Välimeren aluetta, jolla valtaosa aluksista oli alle 15 metriä pitkiä ja monien kalakantojen tilanne vakava (ks. kaavio 1).
28 Mediterranean Port Source: European Court of Auditors. 
Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Total Allowable Catches, quotas and fishing effort regimes were generally well managed, but it was sometimes difficult to monitor technical conservation measures 33. 
Suurinta sallittua saalista, kiintiöitä ja pyyntiponnistusjärjestelmiä hallinnoitiin yleensä hyvin, mutta teknisiä säilyttämistoimenpiteitä oli toisinaan vaikea seurata 33.
As described in the introduction (paragraph 3 and Box 2), EU fishery resource management is mainly based on total allowable catches (TAC) or fishing opportunities set for the same stocks, which are then shared between EU countries in the form of national 100% 80% 60% 40% 20% 0% Without VMS With VMS >=15 metres long >=12<15 metres long >=10<12 metres long vessels <10 metres long quotas, fishing effort regimes and technical measures. 
Kuten johdannossa (kohta 3 ja laatikko 2) kuvataan, EU:n kalavarojen hoito perustuu pääosin suurimpaan sallittuun saaliiseen (TAC) eli tietyn kalakannan osalta määritettyihin kalastusmahdollisuuksiin, jotka jaetaan EU-maiden kesken kansallisiksi kiintiöiksi, pyyntiponnistusjärjestelmiksi ja teknisiksi toimenpiteiksi. Liitteessä II annetaan lisätietoja tarkastuskäynnin kohteena olleiden jäsenvaltioiden tavasta toteuttaa kiintiöt ja pyyntiponnistusjärjestelmät. YKP:n mukaisesti kansalliset kiintiöt jaetaan jäsenvaltioille läpinäkyvien ja objektiivisten kriteereiden avulla.
These criteria may take into account the impact of fishing on the environment (e.g. type of fishing gear or technique used by the vessels), the history of compliance, the contribution to the local economy and historic catch levels. 34. 
Kriteereissä voidaan ottaa huomioon kalastuksen vaikutus ympäristöön (muun muassa pyydystyyppi tai alusten käyttämä tekniikka), vaatimusten aiempi noudattaminen, merkitys paikallisessa taloudessa ja aiemmat saalismäärät. 34.
The Member States used different practices that were not fully communicated to the Commission. 
Jäsenvaltiot sovelsivat erilaisia käytäntöjä, joista ei kaikilta osin tiedotettu komissiolle.
Some allocated quotas directly to fishing vessels, and some allowed producer organisations to manage the quotas. 
Osa jäsenvaltioista myöntää kiintiöitä suoraan kalastusaluksille, kun taas osa antaa tuottajajärjestöjen hallinnoida kiintiöitä.
In the latter case, the Member State did not always know which criteria had been used to distribute the quotas or the amounts allocated to each of the beneficiaries. 
Jälkimmäisessä tapauksessa jäsenvaltiot eivät aina tienneet, millä perusteella kiintiöt tai määrät oli jaettu kullekin edunsaajalle.
This was the case in Scotland and France for most of the species. 
Tämä oli tilanne Skotlannissa ja Ranskassa useimpien lajien kohdalla.
This lack of transparency makes it difficult for Member States to know the actual beneficiaries of fishing opportunities, their fishing gears and characteristics and therefore to assess any potential adverse impact on the environment and local economies, for example, and take the necessary corrective measures where appropriate. 
Avoimuuden puutteen vuoksi jäsenvaltioiden on vaikea tietää, ketkä ovat kalastusmahdollisuuksien tosiasiallisia edunsaajia, mitä pyydyksiä edunsaajat käyttävät ja millaisia edunsaajat ovat. Siksi jäsenvaltioiden on hankala arvioida, millaisia kielteisiä vaikutuksia kalastustoiminnasta saattaa aiheutua esimerkiksi ympäristölle ja paikallistaloudelle ja toteuttaa tarvittavat korjaavat toimenpiteet.
Lack of transparent distribution of quotas increases the risk that specific interests of certain economic operators are favoured at the expense of others. 
Kiintiöiden jako ei ole avointa, mikä kasvattaa riskiä siitä, että joidenkin talouden toimijoiden erityisintressejä suositaan muiden kustannuksella.
Member States are responsible for ensuring that quotas are not exceeded. 
Jäsenvaltioiden on valvottava, ettei kiintiöitä ylitetä.
When the available quota for a given species is exhausted, the Member State must close the fishery and inform the Commission. 
Kun käytettävissä oleva kiintiö on tietyn lajin osalta käytetty, jäsenvaltion täytyy lopettaa kyseinen kalastus ja tiedottaa asiasta komissiolle.
The Commission provides an information exchange system for use by Member States, which also allows them to manage quotas and transfer limits among themselves. 
Komissio antaa jäsenvaltioiden käyttöön tietojenvaihtojärjestelmän, jonka avulla ne voivat myös hallinnoida kiintiöitä ja siirtää määriä toisilleen rajoitusten puitteissa.
At the end of the year, the Commission compares the allocation (including the transfers received from other Member States) and consumption of quotas by Member State. 
Vuoden lopussa komissio vertaa myönnettyjä määriä (sisältävät muilta jäsenvaltioilta siirretyt määrät) jäsenvaltioiden käyttämiin kiintiömääriin.
If the consumption for one or more species was higher than the allocation, the quota for these species is deducted from the following year’s allocation for the Member State concerned. 
Jos yhden tai useamman lajin saalis oli 30 suurempi kuin myönnetty määrä, vähennetään jäsenvaltiolle seuraavana vuonna myönnettävää kiintiötä lajin tai lajien osalta.
We found that uptake was closely monitored following specific procedures which required significant administrative effort by Member States (see Annex II). 
Se totesi, että käyttöä seurattiin tiiviisti tiettyjen menettelyjen avulla ja että menettelyt vaativat jäsenvaltioilta merkittävää hallinnollista ponnistusta (ks. liite II).
For the species subject to quotas these procedures would compensate for the weaknesses found in 29 general catch data management (see paragraphs 42 to 71). 
Niiden lajien kohdalla, joihin sovelletaan kiintiöitä, menettelyt kompensoivat yleisten saalistietojen hallinnoinnissa havaittuja puutteita (ks. kohdat 42–71).
We compared the Member States’ declarations to the Commission regarding the quota uptake for 2015, with the catch data provided by the Member States (for Spain, Italy and the UK from data relating to individual vessels). 
Tilintarkastustuomioistuin vertasi ilmoituksia, jotka jäsenvaltiot esittivät komissiolle kiintiöiden käytöstä vuonna 2015, jäsenvaltioiden antamiin saalistietoihin (yksittäisiä aluksia koskevat tiedot Espanjan, Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta).
We did not identify significant differences. 
Merkittäviä eroja ei ilmennyt.
The Member States managed the established limits for fishing effort regimes (see Box 2) by granting fishing authorisations to vessels that complied with the required conditions (e.g. for vessel characteristics or fishing gear). 
Jäsenvaltiot hallinnoivat pyyntiponnistusjärjestelmille määritettyjä rajoituksia (ks. laatikko 2) myöntämällä kalastuslupia aluksille, jotka täyttivät vaatimukset (esimerkiksi aluksen ominaisuuksista tai pyydyksestä).
The maximum number of days of fishing activities was set by considering the total capacity of the authorised vessels. 
Kalastustoimintaan käytettävien päivien enimmäismäärän määrittämisessä otettiin huomioon kalastusluvan saaneiden alusten kokonaiskapasiteetti.
To monitor the use of this fishing effort, the Member States generally calculated the number of days spent at sea by the vessels manually. 
Jäsenvaltiot seurasivat tavallisesti pyyntiponnistuksen toteutumista laskemalla manuaalisesti alusten merilläolopäivien määrän.