natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The social impact was assessed only for the third programme, but the analysis was descriptive in nature and there was no attempt to estimate impacts or burden sharing quantitatively, either for specific measures or for the entire set of labour market reforms. 
Sosiaalisia vaikutuksia analysoitiin vasta kolmannen ohjelman osalta, mutta analyysi oli luonteeltaan kuvaileva, eikä vaikutuksia tai rasituksen jakautumista pyritty arviomaan määrällisesti yksittäisten toimenpiteiden tai kaikkien työmarkkinauudistusten osalta.
The Commission documented extensive exchanges of information and policy discussions with stakeholders (including the Greek authorities, business associations and other non-governmental partners), the IMF and internally. 
Komissio dokumentoi laajan tietojenvaihdon ja poliittiset keskustelut, joita käytiin sidosryhmien (muun muassa Kreikan viranomaisten, elinkeinoelämän järjestöjen ja muiden valtiosta riippumattomien kumppanien) ja IMF:n kanssa sekä komission sisällä.
As regards the compromise reached by the Troika partners, the Commission’s view prevailed in some cases (there was no imposed wage cut in the private sector as advocated by the IMF), while the IMF prevailed in others (e.g. employment protection legislation was liberalised further after the first wave of reforms). 
Troikan kumppanien aikaan saamassa sovitteluratkaisussa komission näkemys vei voiton joissakin tapauksissa (IMF:n kannattamaa yksityisen sektorin pakollista palkkojen leikkausta ei toteutettu), kun taas toisissa tapauksissa toimittiin IMF:n näkemyksen mukaan (esimerkiksi työsuhdeturvalainsäädäntöä liberalisoitiin edelleen ensimmäisen uudistusaallon jälkeen).
In the latter case, the Commission could not fully justify deviation from its initial position. 
Jälkimmäisessä tapauksessa komissio ei pystynyt perustelemaan täysin, miksi se poikkesi alkuperäisestä kannastaan.
Appropriateness of measures 99. 
Toimenpiteiden asianmukaisuus 99.
In some cases, the design of specific conditions also failed to take account of specific features of the Greek economy, in particular the prevalence of micro and small enterprises. 
Joissakin tapauksissa erityisten ehtojen suunnittelussa ei myöskään otettu huomioon Kreikan talouden erityispiirteitä, varsinkaan mikro-ja pienyritysten suurta määrää.
For example, the reform of wage bargaining in its initial design provided an opportunity for bargaining at company level, although it still required formal staff representation. 
neuvottelut olisivat olleet mahdollisia yritysten tasolla, vaikka edelleen edellytettiin virallista henkilöstön edustusta.
As small enterprises do not often have such an arrangement, they could not take advantage of the reforms. 
Koska pienissä yrityksissä tällainen järjestely on käytössä vain harvoin, ne eivät voineet hyödyntää uudistuksia.
The issue was addressed only later in the first programme with the introduction of “unions of persons”59, which allowed wage negotiations to take place directly with employees at company level. 
Ongelman puututtiin vasta myöhemmin ensimmäisessä ohjelmassa ottamalla käyttöön ”henkilöiden liitot”59, jotka mahdollistivat palkkaneuvottelut suoraan työntekijöiden kanssa yritystasolla.
Timing 100. 
Ajoitus 100.
Labour market reforms were initiated in 2010 and the Greek authorities implemented the first wave of reforms (wage bargaining and employment protection legislation) shortly after the programme was approved. 
Työmarkkinauudistukset aloitettiin vuonna 2010, ja Kreikan viranomaiset toteuttivat uudistusten ensimmäisen aallon (palkkaneuvottelut ja työsuhdeturvalainsäädäntö) pian ohjelman hyväksymisen jälkeen.
However, although several programme measures were implemented in 2010-2016, the same themes were present in the negotiations for the third programme. 
Vaikka useita ohjelman toimenpiteitä toteutettiin vuosina 2010–2016, samat aiheet olivat kuitenkin mukana kolmatta ohjelmaa koskevissa neuvotteluissa.
These developments point to problems with the timing and sequencing of reforms, which go beyond delays in implementation (see Box 10). 
Tämä viittaa uudistusten ajoitusta ja jaksottamista koskeviin ongelmiin, jotka ovat toteutuksen viivästymistä laajempia (ks. laatikko 10).
Implementation and results 101. 
Täytäntöönpano ja tulokset 101.
In numerous cases, the implementation of labour market reforms was delayed compared to the programmes’ deadlines (by up to 21 months) or did not fulfil them at all (see Annex VII). 
Useissa tapauksissa työmarkkinauudistukset toteutettiin ohjelmien määräaikoja myöhemmin (jopa 21 kuukautta myöhemmin) tai niitä ei toteutettu lainkaan (ks. liite VII).
These conditions were linked to key aspects of labour market reforms (e.g. wage bargaining and EPL). 
Nämä ehdot liittyivät työmarkkinauudistusten keskeisiin näkökohtiin (kuten palkkaneuvotteluihin ja työsuhdeturvalainsäädäntöön).
Despite implementation weaknesses, we noted some improvement in indicators pointing to increased flexibility and competitiveness of labour markets: - Reduced restrictiveness of employment protection legislation. 
Toteutuksen heikkouksista huolimatta tilintarkastustuomioistuin havaitsi indikaattoreissa jonkin verran parannusta, joka viittaa työmarkkinoiden joustavuuden ja kilpailukyvyn lisääntymiseen: - Työsuhdeturvalainsäädännön rajoittavuuden vähentyminen.
However, in 2013 (i.e. after key reforms were introduced) the indicator was still above the OECD average (see Figure 8). - A lower minimum wage – decreased from 863 euros in 2010 to 684 euros in 2012. - Significant adjustment of unit labour costs. 
Indikaattori oli kuitenkin vuonna 2013 (eli kun kaikki keskeiset uudistukset oli otettu käyttöön) yhä OECD:n keskiarvon yläpuolella (ks. kaavio 8). - Matalampi vähimmäispalkka: vuonna 2010 se oli 863 euroa ja vuonna 2012 enää 684 euroa. - Yksikkötyökustannusten huomattava mukautus.
The 14.1 % decrease in ULCs in 2010-2015 was the highest among EU member states. 
Yksikkötyökustannusten pienentyminen 14,1 prosentilla vuosina 2010–2015 oli EU-jäsenvaltioiden suurin.
However, the second programme aimed to reduce the ULC in 2012-2014 by approximately 15 %. 
Toisessa ohjelmassa tavoitteena oli kuitenkin vähentää yksikkötyökustannuksia noin 15 prosenttia vuosina 2012–2014.
Figure 8 – Compound indicator of the restrictiveness of the Employment Protection Legislation 61 13,00 12,50 12,00 11,50 11,00 10,50 10,00 9,50 9,00 12.07 12.07 11.11 10.78 9.50 9.46 2010 2011 9.47 2009 10.70 Greece OECD 9.39 2012 2013 9.31 Source: ECA, based on OECD data. 
62 Kaavio 8 – Työsuhdeturvalainsäädännön rajoittavuuden yhdistelmäindikaattori 63 13,00 12,50 12,00 11,50 11,00 10.78 10,50 12.07 12.07 11.11 9.47 9.50 9.46 2009 2010 2011 10.70 9.31 Kreikka OECD 10,00 9,50 9,00 9.39 2012 2013 Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin OECD:n tietojen perusteella.
PART III - ACHIEVEMENT OF PROGRAMME OBJECTIVES 103. 
OSA 3 – OHJELMIEN TAVOITTEIDEN SAAVUTTAMINEN 103.
Seven years, three programmes and over 265 billion euros of disbursed assistance (more than 150 % of Greek GDP) reflect unprecedented dimensions of joint Euro area and IMF support for Greece. 
Seitsemän vuotta, kolme ohjelmaa ja yli 265 miljardia euroa maksettua tukea (yli 150 prosenttia Kreikan BKT:stä) merkitsevät ennennäkemättömän laajaa euroalueen ja IMF:n yhteistä tukea Kreikalle.
These figures alone show that the programmes were not successful in correcting deep economic imbalances or in enabling Greece to manage its financial obligations without external support. 
Pelkästään nämä luvut osoittavat, ettei ohjelmilla onnistuttu korjaamaan talouden syvää epätasapainoa tai palauttamaan Kreikan kykyä hoitaa taloudelliset velvoitteensa ilman ulkoista tukea.
However, they provided for a continuity of funding and economic activity in Greece. 
Ohjelmilla kuitenkin mahdollistettiin rahoituksen ja taloudellisen toiminnan jatkuvuus Kreikassa.
The Greek Economic Adjustment Programmes had objectives in three areas: - fiscal sustainability; - financial stability; and - return to growth. 
Kreikan talouden sopeutusohjelmilla oli tavoitteita kolmella alalla: - julkisen talouden kestävyys - rahoitusjärjestelmän vakaus - kasvun palauttaminen.
In the course of seven years, the Commission has not attempted to evaluate in a comprehensive manner the extent to which either the first or the second programme achieved their objectives through mid-term or ex-post evaluations. 
Seitsemän vuoden aikana komissio ei ole yrittänyt arvioida kattavasti väli-tai jälkiarvioinneilla, missä määrin ensimmäisellä tai toisella ohjelmalla saavutettiin niiden tavoitteet.
Carrying out such evaluations was usual practice for other support programmes managed by the Commission and, in providing useful lessons learned, would be particularly relevant in the case of Greece, where three sequential programmes were implemented. 
tukiohjelmissa. Koska arvioinneista saadaan hyödyllisiä kokemuksia, ne olisivat erityisen merkityksellisiä Kreikan tapauksessa, jossa on toteutettu kolme peräkkäistä ohjelmaa.
This section of the report analyses the achievement of the three main objectives of the programmes, wherever possible by applying the specific targets anchored in the programmes themselves. 
Kertomuksen tässä osassa analysoidaan ohjelmien kolmen päätavoitteen saavuttamista soveltamalla mahdollisuuksien mukaan itse ohjelmiin kirjattuja erityisiä tavoitteita.
In this analysis we go beyond the assessment of the results of the specific measures (presented in Part II) and focus on the broader impacts which cannot be linked to single conditions of the programmes. 
Tämä analyysi ulottuu yksittäisten toimenpiteiden tulosten arviointia (joka on esitetty osassa 2) pidemmälle. Analyysissa keskitytään laajempiin vaikutuksiin, joita ei voida yhdistää ohjelmien yksittäisiin ehtoihin.
Such analysis is helpful to understand the broad economic developments in Greece under the three Economic Adjustment Programmes, although it should be stressed that the developments in question were influenced not only by the programmes’ design and implementation, but also by a number of other factors. 
Tällainen analyysi auttaa ymmärtämään Kreikan talouden laajaa kehitystä kolmen talouden sopeutusohjelman aikana, mutta on korostettava, että kyseiseen kehitykseen vaikutti ohjelmien suunnittelun ja toteutuksen lisäksi myös joukko muita tekijöitä.
These included political uncertainty, which led to delays in implementation of reforms, impacted market confidence, and consequently reduced the effectiveness of the programmes. 
Yksi niistä oli poliittinen epävarmuus, joka viivästytti uudistusten toteuttamista, vaikutti markkinoiden luottamukseen ja heikensi siten ohjelmien vaikuttavuutta.
Ensuring fiscal sustainability 107. 
Julkisen talouden kestävyyden varmistaminen 107.
The Greek economic crisis started as a debt crisis, and the restoration of fiscal sustainability – including the country’s ability to finance its needs on the market – was the immediate objective of the programmes. 
Kreikan talouskriisi alkoi velkakriisinä, ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen – mukaan luettuna Kreikan kyky hankkia tarvitsemansa rahoitus markkinoilta – oli ohjelmien välitön tavoite.
Access to markets 108. 
Rahoituksen saanti markkinoilta 108.
The first programme envisaged that Greece would regain access to the financial markets in 2014 and finance its debt obligations for a total of 60 billion euros in 2015. 
Ensimmäisessä ohjelmassa kaavailtiin, että Kreikka voisi taas saada rahoitusta rahoitusmarkkinoilta vuonna 2014 ja rahoittaa yhteensä 60 miljardin euron velkasitoumuksensa vuonna 2015.
In 2014, the Greek state financed itself on the financial markets on two occasions, although only for a total of 4.5 billion euros. 
Vuonna 2014 Kreikan valtio hankki rahoitusta rahoitusmarkkinoilta kahdesti, mutta kokonaismäärä oli vain 4,5 miljardia euroa.
This amount accounted for less than 5 % of the total financing of the second programme (110 billion euros). 
Tämä määrä oli alle viisi prosenttia toisen ohjelman kokonaisrahoituksesta (110 miljardia euroa).
Two further assistance programmes were needed (with the third expiring in 2018) because the country had not regained the ability to finance all of its needs on the market. 
Tarvittiin vielä kaksi tukiohjelmaa (kolmas ohjelma päättyy vuonna 2018), koska Kreikan kyky hankkia kaikki tarvitsemansa rahoitus markkinoilta ei ollut palautunut.
Use of funds and post-programme financing 109. 
Varojen käyttö ja ohjelmien jälkeinen rahoitus 109.
Based on the most recent update of the funding gap carried out by the Commission for the first review of the third programme, Greece is expected to achieve a primary surplus of 1.4 billion euros in 2017 and 3 billion euros between January and August 2018, the last 62 
Komissio suoritti rahoitusvajeen tuoreimman päivityksen kolmannen ohjelman ensimmäistä tarkistusta varten.
Therefore, the programme funding for this period will be used to repay the debt and will allow an increase of the liquidity buffer (see Figure 9). 
Ohjelmasta tälle ajanjaksolle myönnettävää rahoitusta käytetään näin ollen velan takaisinmaksuun, ja sen avulla on mahdollista kasvattaa maksuvalmiuspuskuria (ks. kaavio 9).
In the immediate post-programme period Greece will have to repay significant amounts of debt (see Figure 10). 
Välittömästi ohjelmakauden jälkeen Kreikan on maksettava takaisin huomattavia velkamääriä (ks. kaavio 10).
In 2019 the gross financing needs amount to 21 billion euros in capital payments and interest. 
bruttorahoitustarpeet ovat vuonna 2019 yhteensä 21 miljardia euroa.
The programmes’ assumption is that the after its expiry the debt repayment will be fully funded by the primary surplus and market financing. For the 
Ohjelmien olettamana on, että niiden päättymisen jälkeen velan takaisinmaksu rahoitetaan täysin perusylijäämällä ja markkinoilta saatavalla rahoituksella.
second programme, some analytical work in the possible post-programme framework was done in 2014, while for the third programme this work is only commencing and therefore is not reflected in the programme documents. 
Toista ohjelmaa varten tehtiin jonkin verran analyysityötä, joka koski mahdollista ohjelman jälkeistä toimintakehystä. Kolmannen ohjelman kohdalla tämä työ on vasta käynnistymässä, joten sitä ei käsitellä ohjelma-asiakirjoissa.
Figure 10 – Greece’s debt due (capital payments; billion euros) Source: Bloomberg. 
Kaavio 10 – Kreikan erääntyvä velka (pääomalyhennykset; miljardia euroa) Lähde: Bloomberg.
Fiscal consolidation 111. 
Julkisen talouden vakauttaminen 111.
The fiscal situation at the onset of the crisis required a very deep adjustment. 
Julkisen talouden tilanne kriisin alkaessa edellytti hyvin jyrkkää sopeuttamista.
In 2009, the general government deficit exceeded 15.1 % of GDP, as compared to the 3 % threshold under the Stability and Growth Pact. 
Julkisyhteisöjen alijäämä oli vuonna 2009 yli 15,1 prosenttia BKT:stä, kun vakaus-ja kasvusopimuksen mukainen kynnysarvo on kolme prosenttia.
The programmes’ main annual fiscal targets (i.e. the nominal deficit60) were set by Council Decisions as part of Greece’s excessive deficit procedure (EDP). 
Ohjelmien tärkeimmät vuosittaiset julkista taloutta koskevat tavoitteet (eli nimellisalijäämä60) vahvistettiin neuvoston päätöksillä osana Kreikan liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä.
The programmes set further detailed nominal fiscal performance criteria in the MEFP, yet the fiscal plans that supported these targets were not always credible (see Box 11). 
Ohjelmissa asetettiin lisäksi yksityiskohtaisia nimellisiä julkisen talouden tuloskriteereitä talous-ja finanssipolitiikasta tehdyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa, mutta näitä tavoitteita tukeneet julkisen talouden suunnitelmat eivät aina olleet uskottavia (ks. laatikko 11).
60 64 In the first programme, the Council Decisions referred to the headline deficit and in the second programme to the primary deficit excluding banking measures. 
60 67 25 20 15 10 5 0 EKP ERVV EIP EVM Euroalueen hallitukset IMF Yksityiset sijoittajat Valtionobligaatioiden haltijat Ensimmäisessä ohjelmassa neuvoston päätöksissä viitattiin julkisen sektorin alijäämään ja toisessa ohjelmassa perusalijäämään pankkitoimenpiteet pois luettuina.
Fiscal targets for the first and second programmes were only met in 2012 and 2013 (see Table 4). 
Ensimmäisen ja toisen ohjelman julkisen talouden tavoitteet saavutettiin vasta vuosina 2012 ja 2013 (ks. taulukko 4).
For the other years, they were missed by between 3 to 6 billion euros, despite the fact that Greece resorted to one-off revenue-increasing measures in order to meet either deficit or cash projections. 
Muina vuosina tavoitteista jäätiin 3–6 miljardia euroa huolimatta siitä, että Kreikka turvautui kertaluonteisiin tuloja lisääviin toimenpiteisiin saavuttaakseen joko alijäämä-tai kassatilanne-ennusteet.
During the first programme, the unchanged EDP nominal targets were not met mainly due to the worsening economic environment (i.e. unexpected drops in nominal tax revenue and hikes in interest expenditure). 
Ensimmäisen ohjelman aikana ennallaan säilytettyjä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tavoitteita ei saavutettu lähinnä talouden toimintaympäristön huonontumisen vuoksi (esimerkiksi nimellisten verotulojen odottamaton pieneneminen ja korkomenojen kasvu).
Tax base erosion partly wiped out revenue gains from important tax measures: this was typically the case for VAT revenue. 
Veropohjan rapautuminen mitätöi tärkeiden verotoimenpiteiden aiheuttaman verotulojen kasvun vaikutuksen: näin kävi erityisesti alv-tulojen kohdalla.
65 Box 11 - Credibility issues in the initial fiscal plan The initial fiscal programme (May 2010) aimed to achieve an unprecedented primary surplus of 5 % of GDP in 2014 (i.e. beyond the programme’s initial three–year duration). 
68 Laatikko 11 – Alkuperäisen julkisen talouden suunnitelman uskottavuusongelmat Ensimmäisessä julkisen talouden ohjelmassa (toukokuu 2010) pyrittiin saavuttamaan ennennäkemätön perusylijäämä, viisi prosenttia BKT:stä, vuonna 2014 (eli ohjelman alkuperäisen kolmivuotisen keston jälkeen).
The fiscal programme estimated unspecified measures totalling 4.4 % of GDP (34 % of the overall fiscal effort) which were concentrated in 2013 and 2014. 
Julkisen talouden ohjelmassa arvioitiin täsmentämättömien toimenpiteiden muodostavan yhteensä 4,4 prosenttia BKT:stä (34 prosenttia kaikista julkisen talouden toimista), ja ne keskittyivät vuosiin 2013 ja 2014.
The Commission’s quantification of the VAT base broadening measures differed from the IMF’s estimates: - the IMF forecasted a fiscal yield of 1.8 % of GDP in 2013 stemming from structural fiscal measures (such as improved tax administration and better budget control and processes). 
Komission suorittama alv-määräytymisperusteen laajentamistoimenpiteiden kvantifiointi poikkesi IMF:n arvioista: – IMF ennusti rakenteellisista julkisen talouden toimenpiteistä (kuten verohallinnon parantamisesta ja paremmasta talousarvion valvonnasta ja talousarvioprosesseista) saatavien julkisen talouden tuottojen olevan 1,8 prosenttia BKT:stä vuonna 2013.
This yield corresponded to unspecified measures in the Commission’s estimates of the 2013 measures; - unlike the Commission, the IMF did not estimate any fiscal measures for 2014. 
Nämä tuotot vastasivat täsmentämättömiä toimenpiteitä komission arvioissa vuoden 2013 toimenpiteistä. – Toisin kuin komissio, IMF ei tehnyt arvioita mistään julkisen talouden toimenpiteistä vuoden 2014 osalta.
Although Greece did not comply with the nominal fiscal targets, the primary structural balance61 improved significantly. 
Vaikka Kreikka ei täyttänyt nimellisiä julkisen talouden tavoitteita, rakenteellinen rahoitusasema61 parantui huomattavasti.
The overall adjustment exceeded 17 % of GDP in 2009-2015. 
Kokonaissopeutus oli yli 17 prosenttia BKT:stä vuosina 2009–2015.
This reflected Greece’s very deep imbalance in this area at the onset of the crisis. 
Tämä kuvasti kriisin alkaessa tällä alalla Kreikassa vallinnutta hyvin syvää epätasapainoa.
In the context of the adverse macroeconomic situation, overall public debt continued to grow throughout the programme period, despite the fiscal effort made. 
Epäsuotuisassa makrotaloudellisessa tilanteessa julkinen kokonaisvelka jatkoi kasvuaan koko ohjelmakauden ajan huolimatta toteutetuista julkisen talouden toimista.
In 2016, public debt in Greece exceeded 181 % of GDP compared to 126.7 % in 2009 (see Figure 11). 
Kreikan julkinen velka oli yli 181 prosenttia BKT:stä, kun se vuonna 2009 oli 126,7 prosenttia (ks. kaavio 11).
The only year when the public debt fell was 2012, owing to the PSI procedure under which private investors were asked to agree to write off 53.5 % of the face value of their Greek government bonds. 
Ainoa vuosi, jona julkinen velka väheni, oli vuosi 2012. Tämä johtui yksityisen sektorin osallistumismenettelystä, jossa yksityisiä sijoittajia pyydettiin poistamaan 53,5 prosenttia Kreikan valtion joukkovelkakirjojen nimellisarvosta.
The strongest contributing factor to the relative increase of the debt was the nominal GDP decline. 
Velan suhteellista kasvua voimakkaimmin edistänyt tekijä oli nimellisen BKT:n supistuminen.
Sustainability of the pension system 115. 
Eläkejärjestelmän kestävyys 115.
One of the key impediments to stabilising the fiscal situation in Greece remains the considerable cost of the pension system. 
Yksi Kreikan julkisen talouden vakauttamisen keskeisistä esteistä on edelleen eläkejärjestelmän huomattavat kustannukset.
Successive cuts in pensions reduced the nominal expenditure on pensions by 2.5 billion euros in 2009-2015. 
Eläkkeiden toistuvat leikkaukset vähensivät nimellisiä eläkemenoja 2,5 miljardia euroa vuosina 2009–2015.
However, due to the GDP decline, the pension costs as a percentage of GDP rose systematically in 2010-2015 thus showing the limited effectiveness of the reforms in terms of sustainable fiscal adjustment. 
BKT:n supistumisen vuoksi eläkekustannukset ilmaistuna osuutena BKT:stä nousivat kuitenkin järjestelmällisesti vuosina 2010–2015, mikä osoittaa uudistusten rajallisen vaikuttavuuden julkisen talouden kestävän sopeutuksen aikaansaamisessa.
In 2016, public expenditure on pensions was the highest in the euro area (over 16 % of Greece’s GDP), while annual state funding of pension-system deficits exceeded 9 % of GDP (the euro-area average was 2.5 %). 
Vuonna 2016 eläkkeisiin käytetyt julkiset menot olivat euroalueen suurimmat (yli 16 prosenttia Kreikan BKT:stä), ja eläkejärjestelmän alijäämien rahoitukseen vuosittain käytetyt valtion varat muodostivat yli yhdeksän prosenttia BKT:stä (euroalueen keskiarvo oli 2,5 prosenttia).
Based on the projections of the 2012 and 2015 Ageing Reports, the pension reforms anchored in the first two programmes are expected to deliver some positive results for the long-term sustainability of Greece’s pensions system. 
Vuosien 2012 ja 2015 ikääntymisraporttien ennusteiden perusteella kahteen ensimmäiseen ohjelmaan kirjattujen eläkeuudistusten odotetaan tuottavan joitakin myönteisiä tuloksia Kreikan eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden kannalta.
According to the programme conditionality, Greece should limit the increase in public-sector spending on pensions over the 2010-2060 period to under 2.5 percentage points of GDP. 
Ohjelmien ehtojen mukaan Kreikan olisi rajoitettava eläkkeisiin käytettävien julkisen sektorin menojen kasvu vuosina 2010–2060 alle 2,5 prosenttiyksikköön BKT:stä.
In light of the 2015 Ageing Report, pension reforms are expected to result in an overall decrease in public spending on pensions by 1.9 percentage points; a better performance than the programme target. 
Vuoden 2015 ikääntymisraportin valossa eläkeuudistusten odotetaan johtavan julkisten eläkemenojen vähentymiseen 1,9 prosenttiyksiköllä; tulos on parempi kuin ohjelman tavoite.
However, they are projected to remain at the very high level of 14.3 % of the GDP in 2060. 
Menojen ennustetaan kuitenkin pysyvän edelleen hyvin korkeina ja olevan 14,3 prosenttia BKT:stä vuonna 2060.
Restoring financial stability 117. 
Rahoitusvakauden palauttaminen 117.