natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its 2018 EU SDG Monitoring report, DG ESTAT confirms that its analysis for target 15.3 “focuses only on two aspects: artificial land cover and soil erosion. 
Eurostat vahvistaa EU:n kestävän kehityksen tavoitteita koskevassa vuoden 2018 raportissaan, että sen tavoitetta 15.3 koskevassa analyysissa keskitytään vain kahteen näkökohtaan: keinotekoiseen maanpeitteeseen ja maaperän eroosioon.
Because other degradation processes such as contamination, loss of soil biodiversity, erosion by wind, decline in organic matter, compaction, salinisation and desertification are not covered by the indicator set, the results of the analysis are limited.” 41 79 80 
Se toteaa, että analyysin tulokset ovat rajallisia, koska indikaattorijoukko ei kata muita huonontumisprosesseja, kuten pilaantumista, maaperän monimuotoisuuden vähenemistä, tuulieroosiota, orgaanisen aineksen vähenemistä, maan tiivistymistä, suolaantumista ja aavikoitumista. 44 80
Land degradation has a transboundary impact: soil is not static and the drivers of its degradation are often global. 
Maaperän huonontumisella on rajat ylittävä vaikutus: maaperä ei ole staattinen ja sen huonontumista lisäävät tekijät ovat usein maailmanlaajuisia.
Land degradation is often considered a local phenomenon but soil particles move. 
Maaperän huonontumista pidetään usein paikallisena ilmiönä, mutta maahiukkaset liikkuvat.
Studies show that water and wind erosion processes, dust storms 81 or human activities such as pesticide pollution, are relevant in terms of a transboundary impact of soil degradation and have economic, social and environmental consequences 82, such as climate change, health problems and food shortage. 
Tutkimusten mukaan vesi-ja tuulieroosioprosessit, hiekkamyrskyt81 tai ihmisen toiminnasta, kuten tuholaismyrkkyjen käytöstä johtuva pilaantuminen, ovat merkittäviä maaperän huonontumiseen kohdistuvan rajat ylittävän vaikutuksen kannalta ja niillä on taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä seurauksia82, kuten ilmastonmuutos, terveysongelmat ja elintarvikepula.
Despite the transboundary nature of the problem, Member States and the Commission do not coordinate efforts to achieve the EU’s goal of achieving land degradation neutrality. 
Ongelman rajat ylittävästä luonteesta huolimatta jäsenvaltiot ja komissio eivät koordinoi toimia, joilla pyritään saavuttamaan maaperän huonontumisen nollatasoa koskeva EU:n tavoite.
This is supported by studies such as one made on behalf of Germany’s Environment Agency, which states that “the discussion on the implementation of the SDGs in general and land degradation neutrality in particular are still at an early stage” and that “the EU was a major player in the process of developing the SDGs, however implementation of the SDGs in the EU has been slow.”83 There is still no clear, shared vision in the EU about how land degradation neutrality will be achieved by 2030. 
Tätä tukevat tutkimukset, kuten Saksan ympäristöviraston puolesta tehty tutkimus, jossa todetaan, että keskustelu kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanosta yleisesti ja maaperän huonontumisen nollatasosta erityisesti on yhä varhaisessa vaiheessa ja että EU oli merkittävä toimija kestävän kehityksen tavoitteiden kehittämisprosessissa, mutta tavoitteiden täytäntöönpano EU:ssa on ollut hidasta83. EU:ssa ei ole vieläkään selkeää yhteistä näkemystä siitä, miten maaperän huonontumisen nollataso saavutetaan vuoteen 2030 mennessä.
The UNCCD has established a voluntary programme to support countries with their land degradation neutrality commitments, for example in defining national baselines, targets or associated measures. As of November 2018, 119 countries were participating in this programme. 
Aavikoitumissopimuksen nojalla on perustettu vapaaehtoinen ohjelma, jolla tuetaan valtioita maaperän huonontumisen nollatasoa koskevissa sitoumuksissa, kuten kansallisten perustasojen, tavoitteiden tai asiaan liittyvien toimenpiteiden määrittämisessä.
For example, in 2016, the Cypriot government issued 21 dust announcements. 
Esimerkiksi vuonna 2016 Kyproksen hallitus antoi 21 hiekkavaroitusta.
See e.g. Hagemann, N., SOILS4EU, “Transboundary effects of soil degradation in the EU”, Helmholtz Centre for Environmental Research, 2018 and http://ec.europa.eu/environment/soil/index_en.htm. 
Ks. esim. Hagemann, N., SOILS4EU, ”Transboundary effects of soil degradation in the EU”, Helmholtz Centre for Environmental Research, 2018 ja http://ec.europa.eu/environment/soil/index_en.htm Wunder, S., Kaphengst, T., Frelih-Larsen, Dr.
Wunder, S., Kaphengst, T., Frelih-Larsen, Dr. A., McFarland, K., Albrecht, S., “Implementing SDG target 15.3 on “Land Degradation Neutrality” – Development of an indicator based on land use changes and soil values”, Ecologic Institute, Berlin on behalf of the German Environment Agency; 2018, pp. 12 and 38. 
A., McFarland, K. ja Albrecht, S., ”Implementing SDG target 15.3 on ”Land Degradation Neutrality” – Development of an indicator based on land use changes and soil values”, ekologinen instituutti, Berliini, (Saksan ympäristöviraston teettämä tutkimus, 2018, s. 12 ja 38).
42 81 82 83 
45 81 82 83
It is a growing threat in the EU with significant effects on land. 
Se on kasvava uhka EU:ssa, ja sillä on merkittäviä vaikutuksia maaperään.
Future climate change scenarios indicate an increasing vulnerability to desertification in the EU throughout this century, with an increase in temperature and droughts and less precipitation in the southern parts of Europe. 
Tulevissa ilmastonmuutosskenaarioissa ennustetaan, että EU:n alttius aavikoitumiselle kasvaa tämän vuosisadan aikana ja että lämpötilat nousevat, kuivuusjaksot lisääntyvät ja sademäärät pienenevät Euroopan eteläisissä osissa.
Its effects will be particularly acute in southern Portugal, a large part of Spain, southern Italy, south-eastern Greece, Cyprus, and the Bulgarian and Romanian coasts (see paragraphs 1 to 24). 
Sen vaikutukset ovat erityisen akuutteja Etelä-Portugalissa, suuressa osassa Espanjaa, Etelä-Italiassa, Kaakkois-Kreikkassa, Kyproksessa sekä Bulgarian ja Romanian rannikoilla (ks. kohdat 1–24).
We found that the risk of desertification in the EU was not being effectively and efficiently addressed. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, ettei EU:ssa toteuteta vaikuttavia ja tehokkaita toimia aavikoitumisriskin vähentämiseksi.
While desertification and land degradation are current and growing threats in the EU, the Commission does not have a clear picture of these challenges, and the steps taken to combat desertification lack coherence. 
Vaikka aavikoituminen ja maaperän huonontuminen ovat ajankohtaisia ja kasvavia uhkia EU:ssa, komissiolla ei ole selkeää kuvaa näistä haasteista eivätkä aavikoitumisen torjumiseksi toteutetut toimet ole johdonmukaisia.
We found that there is no agreed methodology for assessing desertification and land degradation within the EU. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että EU:ssa ei ole sovittu menetelmistä, joilla arvioidaan aavikoitumista ja maaperän huonontumista.
Although the Commission and the Member States collect data about various factors with an impact on desertification and land degradation, the Commission does not analyse it to come up with a conclusive assessment on desertification and land degradation in the EU (see paragraphs 28 to 40). 
Vaikka komissio ja jäsenvaltiot keräävät tietoja useista tekijöistä, jotka vaikuttavat aavikoitumiseen ja maaperän huonontumiseen, komissio ei analysoi tietoja niin, että se voisi laatia tyhjentävän arvion aavikoitumisesta ja maaperän huonontumisesta EU:ssa (ks. kohdat 28–40).
EU actions to tackle desertification lack coherence. 
EU:n toimet aavikoitumisen torjumiseksi eivät ole johdonmukaisia.
The EU does not have legislation in place to deal specifically with desertification. 
EU:lla ei ole lainsäädäntöä, joka käsittelee nimenomaan aavikoitumista.
While other vital environmental resources such as air or water are governed under various EU directives and regulations, there is no similar integrated EU legislation on soil. 
Vaikka muita elintärkeitä luonnonvaroja, kuten ilmaa tai vettä, säännellään useilla EU:n direktiiveillä ja asetuksilla, maaperästä ei ole vastaavaa yhdennettyä EU:n lainsäädäntöä.
There is no EU-level strategy on desertification and land degradation. 
EU:n tasolla ei ole aavikoitumista ja maaperän huonontumista koskevaa strategiaa.
Rather, there is a range of strategies, action plans and spending programmes at EU level, such as the Common Agricultural Policy or the EU strategy on adaptation to climate change, which are relevant for combating desertification, but which do not focus on it. 
Sen sijaan EU:n tasolla on käytössä lukuisia strategioita, toimintasuunnitelmia ja meno-ohjelmia, kuten yhteinen maatalouspolitiikka tai EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi. Ne ovat merkityksellisiä aavikoitumisen torjunnan kannalta, mutta eivät keskity siihen.
Addressing desertification and land degradation is not well coordinated in practice (see paragraphs 41 to 56). 
Aavikoitumisen ja maaperän huonontumisen torjuntaa ei koordinoida hyvin käytännössä (ks. kohdat 41–56).
44 Recommendation 2 – Assessing the need to enhance the EU legal framework for soil The Commission should assess the appropriateness of the current legal framework for the sustainable use of soil across the EU, including addressing desertification and land degradation. 
Toteuttamisen tavoiteajankohta: 31. joulukuuta 2021. Suositus 2 – Maaperää koskevan EU:n oikeuskehyksen parantamistarpeen arvioiminen Komission olisi arvioitava nykyisen oikeuskehyksen tarkoituksenmukaisuutta kestävän maankäytön kannalta koko EU:ssa, myös aavikoitumisen ja maaperän huonontumisen torjunnan kannalta.
Target implementation date: 30 June 2021. 
Toteuttamisen tavoiteajankohta: 30. kesäkuuta 2021.
We found that EU projects can have a positive impact on desertification. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että EU-hankkeilla voi olla myönteistä vaikutusta aavikoitumisen torjuntaan.
Desertification-related projects are spread across different EU policy areas – mainly rural development, but also environment and climate, research or regional policy. 
Aavikoitumiseen liittyvät hankkeet ovat jakautuneet EU:n eri politiikanaloille, lähinnä maaseudun kehittämisen, mutta myös ympäristön ja ilmaston, tutkimuksen ja aluepolitiikan aloille.
However, there are some concerns about their long-term sustainability. 
Hankkeiden pitkän aikavälin kestävyys aiheuttaa kuitenkin jonkin verran huolta.
Member States made limited use use of cost-benefit analyses, and did not assess the impact of EU-funded projects related to desertification, since desertification was not their primary objective (see paragraphs 57 to 66). 
Jäsenvaltiot hyödynsivät vain vähän kustannus-hyötyanalyyseja, eivätkä ne arvioineet EU:n rahoittamien aavikoitumiseen liittyvien hankkeiden vaikutusta, koska aavikoitumisen torjunta ei ollut niiden ensisijainen tavoite (ks. kohdat 57–66).
The Commission has not assessed progress towards meeting the commitment to strive to achieve land degradation neutrality by 2030. 
Komissio ei ole arvioinut, miten maaperän huonontumisen nollatason saavuttamiseen vuoteen 2030 mennessä tähtäävän sitoumuksen toteuttamisessa on edistytty.
There has not been an assessment of land degradation at the level of the EU. 
Maaperän huonontumista ei ole arvioitu EU:n tasolla.
The Commission did not provide practical guidance to Member States on how to achieve land degradation neutrality. 
Komissio ei antanut jäsenvaltioille käytännön ohjeita siitä, miten maaperän huonontumisen nollataso saavutetaan.
There is not yet a clear, shared vision in the EU about how land degradation neutrality will be achieved by 2030 (see paragraphs 67 to 71). 
EU:ssa ei ole vielä selkeää yhteistä näkemystä siitä, miten maaperän huonontumisen nollataso saavutetaan vuoteen 2030 mennessä (ks. kohdat 67–71).
45 Recommendation 3 – Achieving land degradation neutrality in the EU by 2030 The Commission should: (a) further detail how the EU’s commitment to land degradation neutrality will be achieved by 2030, andreportperiodicallyonprogress; Target implementation date: 31 December 2020. (b) provide guidance to Member States on practical aspects of preserving soil and achieving land degradation neutrality in the EU, including dissemination of good practices; Target implementation date: 31 December 2020. (c) on their request, provide technical support to Member States to establish national action plans to achieve land degradation neutrality by 2030, including identifying targeted measures, clear milestones, and a plan for intermediate reporting at Member State level. 
48 Suositus 3 – Maaperän huonontumisen nollatason saavuttaminen EU:ssa vuoteen 2030 mennessä Komission olisi a) määritettävä tarkemmin, miten EU:n sitoutuminen maaperän huonontumisen nollatasoon saavutetaan vuoteen 2030 mennessä, ja raportoitava etenemisestä säännöllisin väliajoin Toteuttamisen tavoiteajankohta: 31. joulukuuta 2020. b) annettava jäsenvaltioille ohjeita maaperän säilyttämisen ja maaperän huonontumisen nollatason saavuttamisen käytännön näkökohdista EU:ssa, mikä kattaa myös hyvien käytäntöjen jakamisen Toteuttamisen tavoiteajankohta: 31. joulukuuta 2020. c) annettava jäsenvaltioille teknistä apua, jotta ne voivat laatia tarvittaessa kansalliset toimintasuunnitelmat maaperän huonontumisen nollatason saavuttamiseksi vuoteen 2030 mennessä ja määrittää kohdennetut toimenpiteet, selkeät välitavoitteet ja välikertomuksia koskevan suunnitelman jäsenvaltioiden tasolla.
Target implementation date: 31 December 2022. 
Toteuttamisen tavoiteajankohta: 31. joulukuuta 2022.
This Report was adopted by Chamber I, headed by Mr Nikolaos A. Milionis, Member of the Court of Auditors, in Luxembourg at its meeting of 14 November 2018. 
Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Nikolaos A. Milioniksen johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 14. marraskuuta 2018 pitämässään kokouksessa.
For the Court of Auditors Klaus-Heiner LEHNE President 
Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Klaus-Heiner LEHNE Presidentti 49
ANNEX I Mapping of areas at risk of desertification in selected Member States The Member States we visited have produced maps on the risk of desertification. 
LIITE I Aavikoitumisriskistä kärsivien alueiden kartoitus tarkastukseen valituissa jäsenvaltioissa Jäsenvaltiot, joihin tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin, toimittivat karttoja aavikoitumisriskistä.
However, these maps have not been updated regularly, and cannot be compared with each other as they used different indicators and colour coding. 
Karttoja ei ole kuitenkaan päivitetty säännöllisesti, eikä niitä ole mahdollista vertailla keskenään, koska niissä käytetään eri indikaattoreita ja värimerkintöjä.
As a result, they cannot provide a comprehensive view of desertification at EU level. 
Näin ollen niistä ei saada kattavaa kuvaa aavikoitumisesta EU:n tasolla.
Cyprus Sensitivity to desertification in Cyprus was assessed based on the MEDALUS project definition of Environmentally Sensitive Areas 84. 
Kypros Kyproksen herkkyyttä aavikoitumiselle on arvioitu MEDALUS-hankkeessa annetun ympäristöllisesti herkkien alueiden määritelmän perusteella84.
This assessment concluded that the expected decrease in the rainfall and increase in air temperature accompanied by an increase in the aridity index will result in an increase in the vulnerability to desertification on the whole island of Cyprus. 
Arvioinnissa todettiin, että sademäärän odotettu pieneneminen ja ilman lämpötilan nouseminen yhdessä kuivuusindeksin kasvun kanssa johtaa siihen, että koko Kyproksen saaren alttius aavikoitumiselle kasvaa.
Legend not affected potential to be affected fragile condition 1 fragile condition 2 fragile condition 3 critical condition 1 critical condition 2 critical condition 3 other areas Source: Ministry of Agriculture, Rural Development and Environment, “Climate Change Risk Assessment, Land Desertification”, 2016, p. 
Selitykset ei vaikutusta mahdollinen vaikutus herkkä tila 1 herkkä tila 2 herkkä tila 3 kriittinen tila 1 kriittinen tila 2 kriittinen tila 3 muut alueet Lähde: Maatalousministeriö,maaseudun kehittäminen ja ympäristöasiat, “Climate Change Risk Assessment, Land Desertification”, 2016, s.
The MEDALUS model (Mediterranean Desertification and Land Use) has been largely tested in the Mediterranean basin countries and is widely used as a tool for the detection of most endangered areas in terms of land degradation. 
MEDALUS-mallia (Mediterranean Desertification and Land Use) on testattu pääosin Välimeren valtioissa, ja sitä käytetään laajasti tunnistettaessa alueita, joilla maaperä on eniten vaarassa huonontua.
Portugal Over 5.5 million hectares of the continental part of Portugal (more than 50 % of the total area of the Portuguese mainland) is at risk of desertification85. 
Portugali Yli 5,5 miljoonaa hehtaaria Portugalin mannerosista (yli 50 prosenttia Portugalin manneralueen kokonaispinta-alasta) kärsii aavikoitumisriskistä85.
The vulnerability to desertification map in the 2014 Portuguese NAP confirms that Portugal is largely affected by desertification, with over 30 % of its territory having a “very high” or “high” vulnerability to des ertification. 
Portugalin vuoden 2014 kansallisen toimintaohjelman sisältämä aavikoitumisalttiutta koskeva kartta vahvistaa, että Portugali kärsii suurelta osin aavikoitumisesta ja että yli 30 prosentilla sen alueesta alttius aavikoitumiselle on suuri tai erittäin suuri.
Legend low moderate high very high Source: Rural Development and Hydraulics Institute, National Agronomic Station, the DISMED project, 2003 for Lúcio do Rosário, “Desertification Indicators for the Continental Portugal”, 2004; and, Territorial Directorate General, OfficialAdministrativeMapof Portugal,2016. 
Selitykset pieni kohta-lainen suuri erittäin suuri Lähde: Maaseudun kehittämisen ja hydrauliikan instituutti, kansallinen agronomian laitos, DISMED-hanke, 2003, Lúcio do Rosário, “Desertification Indicators for the Continental Portugal”, 2004, ja alueellinen pääosasto, ”Official Administrative Map of Portugal”, 2016.
2 85 Sanjuan, M. E., del Barrio, G., Ruiz, A., Puigdefabregas, J., DesertWatch project, 2011. 
2 85 Sanjuan, M. E., del Barrio, G., Ruiz, A. ja Puigdefabregas, J., ”DesertWatch project”, 2011.
Spain According to Spain’s 2008 NAP for the UNCCD, about 74 % of Spain is at risk of desertification, with 18 % being at “high” or “very high”, and 19 % at “medium” risk. 
Espanja Aavikoitumissopimusta varten toimitetun, Espanjan vuoden 2008 kansallisen toimintaohjelman mukaan aavikoitumisriski vaikuttaa noin 74 prosenttiin Espanjasta ja 18 prosentin osalta riski on suuri tai erittäin suuri ja 19 prosentin osalta kohtalainen.
The situation is particularly concerning in the Region of Murcia, the Valencian Community and the Canary Islands, where the risk of desertification is either “high” or “very high” across over 90 % of the territory. 
Tilanne on erityisen huolestuttava Murcian ja Valencian alueella sekä Kanariansaarilla, joissa aavikoitumisriski on suuri tai erittäin suuri yli 90 prosentissa alueesta.
Legend very high high medium low aridity index - humid Source: Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, National Action Programme to Combat Desertification, 2008, p. 
Selitykset erittäin suuri suuri kohtalainen pieni kuivuusindeksi–humidi Lähde: Maatalous-, kalatalous-ja elintarvikeministeriö, aavikoitumisen torjuntaa koskeva kansallinen toimintaohjelma, 2008, s.
3 Italy Sensitivity to desertification in Italy was assessed based on the MEDALUS project definition of Environmentally Sensitive Areas. 
3 Italia Italian herkkyyttä aavikoitumiselle on arvioitu MEDALUS-hankkeessa annetun ympäristöllisesti herkkien alueiden määritelmän perusteella.
This assessment concluded in 2008 that 10 % of Italy’s territory had a high sensitivity to desertification, and that 49 % had a medium sensitivity. 
Tässä arvioinnissa todettiin vuonna 2008, että Italian alueesta kymmenen prosentin kohdalla herkkyys aavikoitumiselle oli suuri ja että 49 prosentin kohdalla se oli kohtalainen.
In particular, 70 % of the area of Sicily has a medium or a high degree of environmental vulnerability. 
Esimerkiksi 70 prosentissa Sisilian alueesta ympäristön haavoittuvuuden aste oli kohtalainen tai suuri.
Source: Perini, L. et al., “Desertification in Italy”, 2008, based on 2000 data. 4 
4 Lähde: Perini, L. et al., “Desertification in Italy”, 2008, vuoden 2000 tietojen perusteella.
Romania The Romanian authorities estimated in their Sixth National Communication on Climate Change and First Biennial Report (December 2013) that the area subject to desertification, characterised by an arid, semi-arid or subhumid-dry climate, is approximately 30 % of the total area of Romania, being largely situated in Dobrogea, Moldavia, the south of the Romanian Plain and the Western Plain. 
Romania Romanian viranomaiset arvioivat kuudennessa kansallisessa tiedonannossaan ilmastonmuutoksesta ja ensimmäisessä joka toinen vuosi annettavassa raportissaan (”Sixth National Communication on Climate Change and First Biennial Report”, joulukuu 2013), että aavikoitumisesta kärsivä alue, jonka ilmasto on aridi, semiaridi tai subhumidi ja kuiva, kattaa noin 30 prosenttia Romanian kokonaisalasta ja sijaitsee pääasiassa Dobrogean, Moldavian ja Romanian tasangon etelä-ja länsiosissa.
Legend not affected potential to be affected fragile condition 1 fragile condition 2 fragile condition 3 critical condition 1 critical condition 2 critical condition 3 Source: National Research and Development Institute for Soil, Agro-chemistry and Environmental Protection, SectorialProgrammeoftheMinistryofAgricultureandRuralDevelopment, 2007. 5 
Selitykset ei vaikutusta mahdollinen vaikutus herkkä tila 1 herkkä tila 2 herkkä tila 3 kriittinen tila 1 kriittinen tila 2 kriittinen tila 3 Lähde: Maaperästä, maatalouskemiasta ja ympäristönsuojelusta vastaava kansallinen tutkimus-ja kehitysinstituutti, maataloudesta ja maaseudun kehittämisestä vastaavan ministeriön alakohtainen ohjelma, 2007. 5
The risk of soil erosion remains high in Mediterranean regions. 
Maaperän eroosion riski on edelleen suuri Välimeren alueella.
These regions, which make up 11 % of the EU’s total land area, experience almost 70 % of the total soil loss which occurs in the EU87. 
Nämä alueet vastaavat 11:tä prosenttia EU:n koko maapinta-alasta, ja niiden maaperän häviämisen osuus on noin 70 prosenttia koko EU:ssa tapahtuvasta maaperän häviämisestä87.
The soil loss rate has been reduced in Europe over the past decade by 9.5 % on average, and by 20 % on arable land88. 
Maaperän häviämisaste on pienentynyt Euroopassa viime vuosikymmenen aikana keskimäärin 9,5 prosentilla ja vlijelysmaan kohdalla 20 prosentilla88.
The data on soil erosion is based on information provided by Copernicus, CORINE, LUCAS and other EU sources. • Droughts: the European Drought Observatory publishes drought-relevant information such as maps of indicators derived from different data sources (e.g. precipitation measurements, satellite measurements, and modelled soil moisture content). 
Maaperän eroosiota koskevat tiedot perustuvat Copernicus-ohjelman, CORINE-ohjelman, LUCAS-tutkimuksen ja muiden EU-lähteiden tietoihin. • Kuivuus: Eurooppalainen kuivuuden seurantajärjestelmä julkaisee kuivuusjaksojen kannalta merkityksellisiä tietoja, kuten eri tietolähteistä johdettuja karttoja indikaattoreista (esimerkiksi sademäärien mittaukset, satelliittimittaukset ja mallinnettu maankosteus).
Data shows that the trend of drought frequency and drought duration in dry areas in the EU has increased in recent decades. • Water monitoring: surface water monitoring, carried out by the JRC, shows trends in the area covered by surface water (e.g. new dams), but reveals no information on the quantity of water available or water needs. 
Tiedot osoittavat, että kuivuusjaksojen esiintymistiheyttä ja kuivuusjaksojen kestoa kuivilla alueilla EU:ssa koskeva suuntaus on vahvistunut viime vuosikymmenien aikana. • Veden seuranta: Yhteisen tutkimuskeskuksen toteuttama pintaveden seuranta antaa viitteitä pintaveden kattamalla alueella havaittavista suuntauksista (esimerkiksi uudet padot), mutta siitä ei käy ilmi tietoja saatavilla olevan veden määrästä tai vesitarpeista.