natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Decision-making and payment procedures at Community level do not allow a rapid reaction. 
Yhteisön tasolla toteutettavat päätöksenteko-ja maksumenettelyt eivät mahdollista nopeita toimia.
The contractual procedures for implementing ECHO activities take only limited account of the urgency of a given situation. 
ECHOn toimien toteuttamiseen liittyvissä sopimusmenettelyissä otetaan vain rajallisessa määrin huomioon se, kuinka kiireellinen tietty tilanne on.
ECHO has identified many of the shortcomings internally and is in process of taking action to remedy them (see paragraphs 12 to 18 and 27). 
Monet näistä puutteista on havaittu ECHOn sisällä ja niitä ollaan korjaamassa (ks. kohdat 12–18 ja 27).
The revised Framework Partnership Agreement (FPA) which regulates the relationship between ECHO and its implementing partners, contains a number of improvements, but still has some shortcomings. 
Tarkistettuun kumppanuudesta tehtyyn puitesopimukseen, jolla säädellään ECHOn ja toimien täytäntöönpanosta vastaavien kumppaneiden välisiä suhteita, sisältyy useita parannuksia, mutta siinä on yhä joitakin puutteita.
The FPA does not take into account the special characteristics and mandates of the UN agencies and the Red Cross (see paragraphs 19 and 20). 
Kumppanuudesta tehdyssä puitesopimuksessa ei oteta huomioon YK:n erityiselinten ja -järjestöjen sekä Punaisen Ristin erityispiirteitä ja valtuuksia (ks. kohdat 19–20).
V. The Agreement between the European Community and the United Nations of August 1999, concerning all EU funding of UN agencies, has not resolved all the problems which have troubled relations between the two organisations. 
V. Euroopan yhteisön ja YK:n elokuussa 1999 tekemässä puitesopimuksessa, joka kattaa kaiken YK:n erityiselimille ja -järjestöille myönnetyn EU:n rahoituksen, ei ratkaistu kaikkia ongelmia, jotka ovat rasittaneet EU:n ja YK:n välisiä suhteita.
The ’project’-based approach used to comply with ECHO’s contractual requirements means that a large part of the drafting, reviewing and editing of ECHO’s contracts becomes a costly administrative exercise. 
Sopimuksiin liittyvien ECHOn vaatimusten täyttämiseksi käytetään hankkeisiin perustuvaa lähestymistapaa, mikä johtaa siihen, että ECHOn sopimusten laatimisesta, tarkistamisesta ja koos-tamisesta tulee suurelta osin vain kallis hallinnollinen toimenpide.
This does not always enable the Commission to obtain a meaningful account of how funds are used (see paragraphs 21 to 25). 
Komissio ei aina saa menettelyn avulla tarkoituksenmukaisia tietoja varojen käytöstä (ks. kohdat 21–25).
This created a gap between ECHO in Brussels, which had the decision-making powers, and its field offices. 
Tästä aiheutui juopa ECHOn Brysselin päätoimipaikan, jolla oli valtuudet päätösten tekemiseen, ja paikan päällä olevien toimistojen välille.
ECHO experts had to spend a lot of time on practical and administrative matters instead of discharging their primary operational responsibilities (see paragraphs 31 and 32). 
ECHOn asiantuntijoiden oli käytettävä paljon aikaa käytännöllisiin ja hallinnollisiin seikkoihin ensisijaisten operatiivisten vastuutehtäviensä sijasta (ks. kohdat 31–32).
It was generally hard for ECHO experts to form an opinion on the execution of the activities. 
ECHOn asiantuntijoiden oli yleensä vaikea muodostaa käsitystä siitä, miten toimia toteutettiin.
Financial and operational reporting, as required by the contracts, was not prepared by ECHO partners early enough to be a monitoring tool. 
ECHOn kumppanit eivät valmistelleet sopimuksissa edellytettyjä rahoitusta ja toimintaa koskevia raportteja riittävän ajoissa niin, että niitä olisi voitu hyödyntää valvonnan välineinä.
No system existed to provide ECHO with a regular and systematic overview of the situation. 
Ei ollut olemassa järjestelmää, jonka avulla ECHO olisi saanut säännöllisesti ja järjestelmällisesti yleiskatsauksia tilanteesta.
The United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR), the World Food Programme (WFP) and the International Committee of the Red Cross/International Federation of the Red Cross (ICRC/IFRC) had difficulties in reporting on the share of their activities that was financed by ECHO (see paragraphs 40 to 46). 
Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR), Maailman elintarvikeohjelman (WFP) sekä Punaisen Ristin kansainvälisen komitean / Punaisen Ristin yhdistysten kansainvälisen liiton (ICRC/IFRC) raportoinnissa ilmeni vaikeuksia niiden toteuttamien, ECHOn rahoituksen piiriin kuuluvien toimien osalta (ks. kohdat 40–46).
Planning was difficult during the Kosovo crisis due to the fast moving situation. 
Suunnitelmien tekeminen oli Kosovon kriisin aikana vaikeaa, koska tilanne muuttui nopeasti.
However, activities continued for longer than initially planned because they were launched late, were sometimes accompanied by the partners’ desire to use up the budgets for the contracts that had been signed or ECHO’s concern to keep its partners present on the spot (see paragraphs 27 to 30). 
Toimet kestivät kuitenkin alun perin suunniteltua kauemmin, koska niiden käynnistäminen viivästyi, ECHOn kumppanit halusivat toisinaan käyttää kaikki allekirjoitettuja sopimuksia varten budjetoidut varat tai koska ECHO pyrki pitämään kumppaninsa paikan päällä (ks. kohdat 27–30).
In many cases the advances paid to ECHO’s partners had not been fully used by the time the contract was scheduled to end. 
ECHOn kumppaneilleen maksamia ennakoita ei monesti ollut käytetty kokonaan siihen mennessä, kun sopimuksen oli määrä päättyä.
In some cases this could have had the effect of further encouraging contract extensions (see paragraphs 47 and 48). 
Joissakin tapauksissa tämä saattoi kannustaa jatkamaan sopimuksia (ks. kohdat 47–48).
ECHO staff and experts displayed considerable commitment in an extremely complicated emergency situation. 
ECHOn henkilöstö ja asiantuntijat osoittivat huomattavaa omistautumista työlleen erittäin monimutkaisessa kriisitilanteessa.
However, the regulatory and procedural framework and the lack of decision-making power in local offices had an adverse impact on the capacity of ECHO to respond quickly and effectively to the changing circumstances (see paragraphs 50 to 54). 
Säännökset ja menettelyt eivät kuitenkaan olleet tarkoituksenmukaisia, ja paikan päällä olevilla toimistoilla ei ollut valtuuksia päätösten tekemiseen.
12.6.2001 12.6.2001 EN Official Journal of the European Communities C 168/5 X. ECHO’s administrative procedures should be tailored according to the degree of urgency. 
12.6.2001 12.6.2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 168/5 X. ECHOn hallinnolliset menettelyt olisi mukautettava tilanteen kiireellisyyteen.
A more realistic and more active approach to the financing and to the participation in the decision-making of United Nations agencies is required (see paragraphs 55 to 58). 
YK:n erityiselinten ja -järjestöjen rahoittamisessa ja niiden päätöksentekoon osallistumisessa on pyrittävä aiempaa suurempaan realistisuuteen ja aktiivisuuteen (ks. kohdat 55–58).
The tensions which had existed between Serbs and Albanians in Kosovo since the province’s autonomy was rescinded in 1989, developed into armed conflict from March 1998 onwards. 
Kosovon serbien ja albaanien väliset jännitteet, joita oli ollut olemassa siitä lähtien, kun maakunta menetti autonomisen asemansa vuonna 1989, johtivat aseellisiin yhteenottoihin maaliskuusta 1998 alkaen.
After the failure of diplomatic attempts to find a solution (1), the North Atlantic Treaty Organisation (NATO) intervened militarily in March 1999 until it forced the complete withdrawal of Serb troops from the province in June 1999 (2). 
Kun yritykset ratkaista konflikti diplomaat-tisesti olivat epäonnistuneet (1), Pohjois-Atlantin liitto (NATO) toteutti sotilaallisia toimia maaliskuusta 1999 lähtien, kunnes se pakotti serbijoukot vetäytymään maakunnasta kokonaan kesäkuussa 1999 (2).
The deployment of the Kosovo Force (KFOR) and the establishment of the United Nations Mission in Kosovo (UNMIK) (3) followed immediately. 
Tätä seurasivat välittömästi Kosovon rauhan-turvajoukkojen (KFOR) lähettäminen sekä Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-siviilioperaation (UNMIK) (3) käynnistäminen.
The violence precipitated significant population flows from within Kosovo itself towards neighbouring countries (Albania, Bosnia-Herzegovina and the Former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM)), the other provinces of the Federal Republic of Yugoslavia (FRY), towards other countries of asylum and lastly a return to Kosovo as soon as KFOR was deployed. 
Väkivaltaisuudet aiheuttivat merkittävää väestön siirtymistä Kosovosta naapurimaihin (Albaniaan, Bosniaan ja Hertsegovinaan sekä entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan), toisiin Jugoslavian liittotasavallan maakuntiin, muihin turvapaikkamai-hin sekä lopulta takaisin Kosovoon heti KFOR-joukkojen lähettämisen jälkeen.
Diagram 1 shows the scale of population shifts during the principal stages of the crisis (4). 
Kaaviossa 1 kuvataan väestön siirtymisen laajuutta kriisin keskeisten vaiheiden aikana (4).
These shifts were accompanied by considerable destruction in the province of Kosovo, affecting housing, productive capacity and all areas of economic and social life. 
Väestön siirtymisen ohella Kosovon maakunta kärsi huomattavia tuhoja, jotka koskivat asuntoja, tuotantokapasiteettia sekä kaikkia talous-ja yhteiskunnallisen elämän osa-alueita.
800 000 700 000 600 000 500 000 400 000 300 000 200 000 100 000 0 1.4.1999 Source: UNHCR. 
800 000 700 000 600 000 500 000 400 000 300 000 200 000 100 000 0 1.4.1999 Lähde: UNHCR.
15.4.1999 29.4.1999 13.5.1999 27.5.1999 10.6.1999 24.6.1999 8.7.1999 Diagram 1 Movement of population from Kosovo to neighbouring countries Bosnia and Herzegovina FYROM Albania Montenegro (1) Agreement reached with Belgrade in October 1998 to withdraw part of the Yugoslav forces and to deploy in Kosovo 2 000 OSCE inspectors, who were evacuated on 19 March 1999 after the failure of the 2 Rambouillet negotiations on the status of the province. 
15.4.1999 29.4.1999 13.5.1999 27.5.1999 10.6.1999 24.6.1999 8.7.1999 Kaavio 1 Väestön siirtyminen Kosovosta naapurimaihin Bosnia ja Hertsegovina Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia Albania Montenegro (1) Jugoslavian hallituksen kanssa lokakuussa 1998 tehty sopimus, jonka mukaisesti osa Jugoslavian armeijan joukoista vedettiin pois ja Kosovoon lähetettiin 2 000 ETYJ:n tarkkailijaa.
4 () On the basis of the Peace Agreement of 10 June 1999, the Yugoslav 3 forces withdrew completely before 20 June 1999. () United Nations Resolution No 1244 of 10 June 1999 decided to deploy in Kosovo an international civilian and security presence placed under its jurisdiction. 
Tarkkailijat evakuoitiin kuitenkin 19. maaliskuuta 1999, kun Rambouillet’n neuvottelut maa-2 kunnan asemasta epäonnistuivat. () Jugoslavian armeijan joukot vetäytyivät kokonaan 20. kesäkuuta 1999 4 3 mennessä 10. kesäkuuta 1999 tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti. () YK:n 10. kesäkuuta 1999 antamassa päätöslauselmassa nro 1244 pää-tettiinlähettääKosovoonYK:nalaisuudessatoimivaakansainvälistä siviili-ja turvallisuushenkilöstöä.
The civilian presence (UNMIK) was organised into four branches: a civilian administration (run by the United Nations), humanitarian aid (coordinated by the UNHCR), reconstruction (creation of a Task Force by the EU) and institutional consolidation (OSCE). 
Siviilihenkilöstö (Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-siviilioperaatio) jaettiin neljään osaan: siviilihal-linto (joka toimi YK:n alaisuudessa), humanitaarinen apu (jota UNHCR koordinoi), jälleenrakennus (jota varten EU perusti erityisryhmän) ja instituutioiden vahvistaminen (ETYJ).
In order to guarantee security, NATO opted to join forces with an international force (KFOR). () Estimates of the population of Kosovo prior to the crisis vary. 
NATO ja kansainväliset joukot (KFOR) toimivat yhdessä turvallisuuden takaamiseksi. () Arviot Kosovon väestömäärästä ennen kriisiä vaihtelevat.
The Yugoslav Federal Bureau of Statistics put the figure at 1,96 million in 1992, whilst other estimates were 1,5 million and 2,1 million. 
Jugoslavian liittotasavallan tilastotoimiston esittämä luku oli 1,96 miljoonaa vuonna1992,kuntaasmuitaarvioitaolivat1,5miljoonaaja2,1mil-joonaa.
On 9 June 1999, the UN estimated that there were approximately 500 000 people left in Kosovo. In addition to the population movements described above, more than 130 000 inhabitants of Kosovo sought asylum after February 1998 outside the region, in particular in Germany and in Switzerland, and 91 000 refugees in the FYROM were evacuated temporarily as part of the UNHCR’s humanitarian evacuation programme. 
YK arvioi 9. kesäkuuta 1999, että Kosovossa oli jäljellä noin 500 000ihmistä.Edelläkuvatunväestönsiirtymisenlisäksiyli130 000 kosovolaista haki helmikuun 1998 jälkeen turvapaikkaa alueen ulkopuolelta, erityisesti Saksasta ja Sveitsistä, ja 91 000 entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ollutta pakolaista evakuoitiin tilapäisesti osana UNHCR:n humanitaarista evakuointiohjelmaa.
C 168/6 EN Official Journal of the European Communities 12.6.2001 3. 
C 168/6 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 12.6.2001 3.
The main features of the humanitarian crisis in Kosovo, which was one of the fastest evolving crises of the modern times, were: (a) immediately after significant assistance programmes were set up in the neighbouring countries, there was a rapid, massive and spontaneous return of the refugees in June 1999. 
Kosovon humanitaarinen kriisi kuului nopeimmin muuttuviin nykyaikana toteutuneisiin kriisitilanteisiin, ja sen pääpiirteet olivat seuraavat: a) Merkittävien avustusohjelmien käynnistämistä naapurimaissa seurasi välittömästi pakolaisten nopea, laaja ja spontaani paluu kesäkuussa 1999.
This disrupted the newly-drafted plans for a gradual return and necessitated major modifications to the humanitarian aid programme; (b) Albania, the poorest country in Europe, took in the largest number of refugees. 
Tämä teki tyhjäksi juuri laaditut suunnitelmat asteittaisesta paluusta ja edellytti huomattavia muutoksia humanitaarisen avun ohjelmaan. b) Albania, joka on Euroopan köyhin valtio, otti vastaan suurimman määrän pakolaisia. Maassa vallitsevan huomattavan köyhyyden ja puutteen vuoksi oli vaikea tehdä eroa kriisin uhrien tarvitseman avun ja Albanian perusinfrastruktuureiden ja pakolaisia vastaanottaneen väestön kannalta tarpeellisen tuen välille. c) Koska Kosovossa ei ollut kansallisia viranomaisia, YK otti vastuun maakunnan hallinnosta kesäkuusta 1999 alkaen.
The result was a large number of participants and a large proportion of bilateral funding. 
Tästä seurasi, että toimijoita oli paljon, ja kahdenvälisen rahoituksen osuus oli suuri.
Table 1 shows the international community’s main contributions to emergency humanitarian aid for the victims of the Kosovo crisis in 1998 and 1999, totalling 1 495 million euro, and the main channels through which they were implemented. 
Taulukossa on esitetty kansainvälisen yhteisön humanitaariseen hätäapuun Kosovon kriisin uhreille vuosina 1998 ja 1999 myöntämät pääasialliset rahoitusosuudet, joiden yhteismäärä on 1 495 miljoonaa euroa, sekä tuen keskeiset toteutuskanavat.
ECHO’s contribution of 400 million euro accounted for approximately a quarter of these contributions. 
ECHOn 400 miljoonan euron osuus vastasi noin neljännestä rahoituksen yhteismäärästä.
During the same period, in addition to emergency humanitarian aid, the EU allocated 100 million euro to budgetary aid for Kosovo’s neighbours (1), and 147 million euro to make a start on reconstructing Kosovo. 
Samana aikana EU myönsi humanitaarisen hätäavun lisäksi 100 miljoonaa euroa talousarviotukeen Kosovon naapurimaille (1) ja 147 miljoonaa euroa Kosovon jälleenrakentamisen käynnistämiseen.
Emergency humanitarian aid allocated by the international community in response to the Kosovo crisis (Mio EUR) Principal donors ECHO (1998: 22 Mio euro; 1999: 378 Mio euro) EU Member States UnitedStatesofAmerica 46531 Other contributions to UN agencies, IFRC, ICRC 222 15 Other bilateral measures n.c. Total 1495100 Mainchannelsofimplementation Amount % Amount % 400 27 408 27 UN agencies Red Cross Movement (IFRC, ICRC) NGOs financed by ECHO and EU Member States Bilateral or non-specified aid from EU Member States Other bilateral or non-specified aid Total 1495100 Figures do not add up due to rounding-off differences. 
EUR Tärkeimmät rahoittajat ECHO (1998: 22 milj. euroa, 1999: 378 milj. euroa) EU:n jäsenvaltiot Yhdysvallat 46531 Muu rahoitus YK:n erityiselimille ja -järjestöille, IFRC:lle ja ICRC:lle 222 15 Muut kahdenväliset toimenpiteet ei tiedossa Yhteensä 1495100 Määrä % 400 27 408 27 Keskeiset toteutuskanavat YK:n erityiselimet ja -järjestöt Punainen Risti (IFRC, ICRC) ECHOn ja EU:n jäsenvaltioiden rahoitus valtioista riippumattomille järjestöille Kahdenvälinen tai erittelemätön tuki EU:n jäsenvaltioilta Muu kahdenvälinen tai erittelemätön tuki Yhteensä 1495100 Määrä % 590 39 107 7 244 16 269 18 286 19 Lukujen summa ei pyöristämisen vuoksi vastaa merkittyä yhteismäärää.
Source: ECHO 14 point fax system; site www.info.usaid.gov; revised 1999 UN consolidated interagency appeal; ICRC. 
Lähde: ”ECHO 14 point fax system”; Internet-sivusto www.info.usaid.gov; YK:n erityiselinten ja -järjestöjen tarkistettu yhteisvetoomus vuodelta 1999; ICRC.
590 39 107 7 244 16 269 18 286 19 (1) 62 million euro for Albania, 25 million euro for the FYROM and 13 million euro for Montenegro. 
(1) Albanialle 62 miljoonaa, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle 25 miljoonaa ja Montenegrolle 13 miljoonaa euroa.
12.6.2001 EN Official Journal of the European Communities C 168/7 5. 
12.6.2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 168/7 5.
The aim of the Court’s audit was to assess the management by ECHO of the emergency humanitarian aid provided by the EU for the victims of the Kosovo crisis. 
Tilintarkastustuomioistuimen toimittaman tarkastuksen tavoitteena oli arvioida ECHOn toteuttamaa hallinnointia Kosovon kriisin uhreille myönnetyn EU:n humanitaarisen hätäavun osalta.
More specifically, the main objective was to verify whether ECHO’s procedures and structures allowed a rapid response and effective cooperation with its main partners. 
Keskeisenä tavoitteena oli erityisesti selvittää, mahdollistivatko ECHOn menettelyt ja rakenteet nopean toiminnan ja vaikuttavan yhteistyön ECHOn tärkeimpien kumppaneiden kanssa.
The audit also sought to ascertain whether the emergency aid was provided at the right time, efficiently and corresponding to needs, and was properly monitored. 
Tarkastuksessa pyrittiin myös varmistumaan siitä, annettiinko hätäapua oikeaan aikaan, tehokkaasti ja tarpeita vastaavalla tavalla, sekä siitä, valvottiinko apua asianmukaisesti.
The audit was undertaken between July 1999 and February 2000, at a time when almost all contracts were ongoing. 
Tarkastus toimitettiin heinäkuun 1999 ja helmikuun 2000 välisenä aikana, jolloin lähes kaikkia sopimuksia pantiin vielä täytäntöön.
The audit did not therefore seek to establish what ultimate impact the expenditure had. 
Tämän vuoksi tarkastuksessa ei pyritty selvittämään menojen lopullisia vaikutuksia.
An extensive audit of ECHO’s management and activities between 1992 and 1995 was published by the Court in 1997 (Special Report No 2/97). 
Tilintarkastustuomioistuin julkaisi ECHOn hallinnointia ja toimia vuosina 1992–1995 koskevan kattavan tarkastuksen tulokset vuonna 1997 (erityiskertomus nro 2/97).
The review included an examination of a sample of 29 contracts which covered 24 % of the value of the commitments and 32 % of the value of the contracts concluded as at 31 December 1999. 
Tarkastukseen sisältyi 29 sopimusta käsittävän otoksen tutkiminen. Sopimukset kattoivat 24 prosenttia 31. joulukuuta 1999 mennessä tehtyjen maksusitoumusten arvosta ja 32 prosenttia sopimusten arvosta.
The sample was selected so as to cover ECHO’s main partners, the main geographical areas and sectors of intervention as well as the consecutive Commission Decisions in order to follow the evolution of the assistance (see Annex ). 
Otos poimittiin niin, että se kattaa ECHOn tärkeimmät kumppanit, keskeiset maantieteelliset alueet ja toiminnanalat sekä — apuun liittyvien muutosten seuraamiseksi — perättäiset komission päätökset (ks. liite).
Further checks were carried out on the spot in November 1999 in Albania, the FYROM and Kosovo, as well as at the headquarters of the UNHCR, the WFP and the Red Cross (ICRC and IFRC). 
Marraskuussa 1999 toimitettiin lisää tarkastuksia paikan päällä Albaniassa, entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ja Kosovossa sekä UNHCR:n, WFP:n ja Punaisen Ristin (ICRC ja IFRC) päätoimipaikoissa.
In 1998, 22 million euro were allocated to the initial Kosovo crisis. 
Kosovon kriisin seurauksena myönnettiin aluksi 22 miljoonaa euroa vuonna 1998.
Of the 378 million euro allocated to the Kosovo crisis in 1999, 32 million euro came from regular ECHO budget headings, and 346 million euro were rapidly transferred in two tranches from the emergency aid reserve. 
Kriisin tähden vuonna 1999 myönnetyistä 378 miljoonasta eurosta 32 miljoonaa euroa oli peräisin tavanomaisista ECHOon liittyvistä budjettikohdista, ja 346 miljoonaa euroa siirrettiin nopeasti kahdessa erässä hätäapua varten tehdystä varauksesta.
ECHO’s role 8. 
ECHOn asema 8.
When ECHO was established by the Commission in 1991 its aims were defined as: (a) ‘focusing of administrative responsibility ... to ensure managerial consistency and the expertise needed to handle emergencies and adopt the appropriate procedures; (b) capacity to take direct action at various stages, enhancing the Community’s presence on the ground: identification of requirements, mobilisation of personnel and material for the relief operation, monitoring and checks, ex post evaluation; (c) improvedcoordinationwiththeMemberStates,otherdonors, non-governmental organisations (NGOs) and specialist international agencies; (d) easier mobilisation of the necessary budgetary resources in major emergencies’ (1). 
Kun komissio perusti ECHOn vuonna 1991, ECHOn tavoitteet määriteltiin seuraavasti: a) ”Hätäapua vaativissa tilanteissa tarvittavan asiantuntemuksen keskittäminen samaan hallinnolliseen vastuualueeseen, jolloin taataan hallinnon yhtenäisyys, sekä asianmukaisten menettelytapojen käyttöönotto. b) Euroopan yhteisön konkreettisen osallistumisen lisääminen kentällä siten, että kehitetään suoran toiminnan eri vaiheissa tarvittavaa kapasiteettia esimerkiksi tarpeiden tunnistamisessa, toimintajoukkojen ja -materiaalin käyttöönotossa, seurannassa ja valvonnassa sekä jälkiarvioinnissa. c) Koordinoinnin parantaminen jäsenvaltioiden, muiden rahoittajien, valtioista riippumattomien järjestöjen ja kansainvälisten avustusjärjestöjen välillä. d) Erittäin vakavissa kriisitilanteissa tarvittavien voimavarojen käyttöönoton helpottaminen” (1).
ECHO operates as an active donor, funding the programmes of UN and international agencies and NGOs, taking responsibility for monitoring and evaluation and, in some cases, for needs assessments, also for emergency situations. 
ECHO toimii aktiivisena rahoittajana, joka myöntää varoja YK:n erityiselinten ja -järjestöjen sekä kansainvälisten ja valtioista riippumattomien järjestöjen ohjelmiin. Se vastaa valvonnasta ja arvioinnista sekä joissakin tapauksissa tarpeiden arvioimisesta — myös kriisitilanteiden osalta.
During the early stages of the Kosovo crisis, ECHO had limited capacity for needs assessments and monitoring of activities. 
Kosovon kriisin alkuvaiheessa ECHOlla oli vain vähän voimavaroja tarpeiden arvioimiseen ja toimien valvontaan.
The assessment of needs was primarily carried out by the major humanitarian organisations such as the UNHCR, the Red Cross and the NGOs and formed the basis for the development of ECHO’s strategy. 
Tarpeiden arvioimisesta huolehtivat pääasiassa tärkeimmät humanitaarisen avun järjestöt, kuten UNHCR, Punainen Risti ja valtioista riippumattomat järjestöt; arviointi muodosti perustan ECHOn strategian kehittämiselle.
Diagram 2 shows the place of ECHO in the system of providing aid to the victims of the Kosovo crisis. 
Kaaviossa 2 kuvataan ECHOn asemaa avun myöntämisessä Kosovon kriisin uhreille.