natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By the end of 2013, the Commission had already disbursed 1 205 million euro. 
Komissio oli vuoden 2013 loppuun mennessä maksanut jo 1 205 miljoonaa euroa.
The executive bod‐ ies of the regional investment facilities had approved 387 projects (see Annex III), the grants for which totalled 2 346 million euro (see Annex IV). 
Alueellisten investointivälineiden toimeenpanoelimet olivat hyväksyneet 387 hanketta (ks. liite III), joihin liittyvien avustusten kokonaismäärä oli 2 346 miljoonaa euroa (ks. liite IV).
These were accompanied by loans totalling 22 152 million euro. So far, the loans have a zero default rate. 
Avustusten lisäksi myönnettyjen lainojen kokonaismäärä oli 22 152 miljoonaa euroa. Lainoihin liittyvä maksukyvyttömyysaste on toistaiseksi ollut nolla.
11 The projects supported are mainly public investment projects. 
11 Tuettavat hankkeet ovat pääasiassa julkisia investointihankkeita.
The sec‐ tors covered vary from one facility to another, but the transport and energy sectors receive most funding9. 
Tuen kattamat alat vaihtelevat välineittäin, mutta liikenne-ja energia-ala saavat eniten rahoitusta9.
The pro‐ jects range from fairly small, starting at 0,3 million euro, to ones accounting for more than 1 000 million euro. 
Hankkeet vaihtelevat suhteellisen pienistä, 0,3 miljoonan euron hankkeista yli 1 000 miljoonan euron hankkeisiin.
In the majority of cases, more than one fi‐ nancial institution is involved. 
Useimmissa tapauksissa rahoitukseen osallistuu useampi kuin yksi rahoituslaitos.
In some cases, the regional investment facili‐ ties do not allocate funding to a single investment project, but to a different facility or fund. 
Joissakin tapauksissa alueelliset investointivälineet eivät myönnä rahoitusta yksittäisille investointihankkeille vaan eri välineille tai rahastoille.
In the case of such sub‐facilities, the financial institutions select and finance sub‐actions, which involve local financier partners. 
Käytettäessä tällaisia välineiden alaryhmiä rahoituslaitokset valitsevat ja rahoittavat alatoimia, joihin osallistuu paikallisia rahoituskumppaneita.
7 Applications for WBIF grants are mainly made by partner countries. 
7 Länsi-Balkanin investointikehykseltä hakevat avustuksia lähinnä kumppanimaat.
8 Directorate‐General for Development and Cooperation (EuropeAid), with the exception of the WBIF, whose secretariat is provided by the Directorate‐General for Enlargement. 
8 Toimista vastaa kehitys-ja yhteistyöpääosasto (EuropeAid). Poikkeuksen muodostaa Länsi-Balkanin investointikehys, jonka sihteeristöstä vastaa laajentumisasioiden pääosasto.
9 About 55 %. 
9 Noin 55 prosenttia.
Introduction 11 12 The four main financial institutions10 involved in the regional investment fa‐ cilities from the outset are the EIB, the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD), the Agence Fran‐ çaise de Développement (AFD) and the Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW). 
Johdanto 11 12 Neljä pääasiallista rahoituslaitosta10 on ollut mukana alueellisten investointivälineiden rahoituksessa alusta alkaen: EIP, Euroopan jälleenrakennus-ja kehityspankki, Agence Française de Développement (AFD) ja Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW).
Annex V provides an overview of the loan amounts they approved over the 2007–13 period for the 387 projects that received support under these facilities. 
Liitteessä V esitetään katsaus lainamääristä, jotka ne hyväksyivät kaudella 2007–2013 niille 387 hankkeelle, joita tuettiin näiden välineiden avulla.
13 In December 2012, the Commission launched the EU Platform for Blending in External Cooperation in order to ex‐ amine how to improve the quality and efficiency of regional investment facili‐ ties. 
13 Joulukuussa 2012 komissio käynnisti ulkoisen yhteistyön rahoituslähteiden yhdistämistä koskevan EU:n laajuisen toimintafoorumin, jonka avulla on tarkoitus selvittää alueellisten investointivälineiden laadun ja tehokkuuden parantamismahdollisuuksia.
The process is ongoing and the expected output is a set of recommen‐ dations and guidelines on the use of blending in external cooperation and on how to mobilise additional public and private resources to increase the impact of EU external cooperation and development policy. 
Prosessi on käynnissä ja sen tuotoksena odotetaan saatavan joukko suosituksia ja ohjeita yhdistämismekanismien käytöstä ulkoisen yhteistyön alalla sekä siitä, kuinka käyttöön saataisiin lisää julkisia ja yksityisiä resursseja, joiden avulla voitaisiin lisätä EU:n ulkoisen yhteistyön ja kehityspolitiikan vaikutusta.
10 The other eligible financial institutions are: Agencia Española de Cooperación Internacional para el Desarrollo (AECID), African Development Bank (AfDB), Belgian Investment Company for Developing Countries (BIO), Caribbean Development Bank (CDB), Council of Europe Development Bank (CEB), Companía Española de Financiación al Desarrollo (COFIDES), Finnish Fund for Industrial Cooperation Ltd. (FINNFUND), Inter‐American Development Bank (IADB, observer in LAIF), Luxembourg Development Agency (Lux‐Dev), Nordic Investment Bank (NIB), Private Infrastructure Development Group (PIDG), Österreichische Entwicklungsbank AG (OeEB), Società Italiana per le Imprese all’Estero (SIMEST), Sociedade para o Financiamento do Desenvolvimento (SOFID). 
10 Muut tukeen oikeutetut rahoituslaitokset ovat: Agencia Española de Cooperación Internacional para el Desarrollo (AECID), Afrikan kehityspankki (AfDB), Belgian Investment Company for Developing Countries (BIO), Karibian kehityspankki (CDB), Euroopan neuvoston kehityspankki (CEB), Companía Española de Financiación al Desarrollo (COFIDES), Teollisen yhteistyön rahasto Oy (FINNFUND), Latinalaisen Amerikan kehityspankki (IADB, toimii Latinalaisen Amerikan investointivälineen tarkkailijana), Luxembourg Development Agency (Lux-Dev), Pohjoismaiden investointipankki (NIB), Private Infrastructure Development Group (PIDG), Österreichische Entwicklungsbank AG (OeEB), Società Italiana per le Imprese all’Estero (SIMEST), Sociedade para o Financiamento do Desenvolvimento (SOFID).
Audit scope 12 and approach 14 The Court assessed the effectiveness of blending the regional investment facility grants with loans from financial institutions to support EU external policies by focusing on the following two questions: (a) Have the regional investment facilities been set up and managed well? (b) Did the use of blending yield the intended benefits? 
Tarkastuksen laajuus 12 ja tarkastustapa 14 Tilintarkastustuomioistuin arvioi, kuinka vaikuttavia seurauksia oli alueellisia investointivälineitä koskevien avustusten yhdistämisellä rahoituslaitosten myöntämiin lainoihin EU:n ulkopolitiikan tukemista silmällä pitäen.
The Court focused its audit on the EU financial allocations and the role of the Commission. 
Tilintarkastustuomioistuin keskittyi tarkastuksessaan EU:n myöntämään rahoitukseen ja komission rooliin.
The audit work consisted of an analytical review, interviews with Commission staff, a survey of 40 EU delegations11, visits to the four main financial insti‐ tutions and a detailed examination of a sample of projects. 
Tarkastuksen yhteydessä suoritettiin analyyttinen arviointi, haastateltiin komission henkilöstöä, esitettiin kyselytutkimus 40:lle EU:n edustustolle11, käytiin neljässä pääasiallisessa rahoituslaitoksessa ja tarkastettiin hankkeista poimittu otos yksityiskohtaisesti.
The sample12 consisted of 15 projects that received grants from the ITF (see Annex VI) and 15 projects that had received grants under the Neighbourhood Investment Facility (NIF) (see Annex VII). 
Otokseen12 kuului 15 hanketta, joille oli maksettu avustusta EU–Afrikka-infrastruktuurirahastosta (ks. liite VI) ja 15 hanketta, joille oli maksettu avustusta naapuruuspolitiikan investointivälineestä (ks. liite VII).
These two regional investment facilities cover both the EDF and the EU gen‐ eral budget, and represent more than 70 % of the grants approved by the regional investment facilities by the end of 2013. 
Nämä kaksi alueellista investointivälinettä kattavat sekä EKR:n että EU:n yleisen talousarvion. Niiden osuus on yli 70 prosenttia alueellisten investointivälineiden vuoden 2013 loppuun mennessä myöntämistä avustuksista.
They are also the oldest investment facilities and thus have the most advanced projects. 
Ne ovat myös vanhimpia investointivälineitä, joten niiden hankkeet ovat edenneet pisim-mälle.
Because of their particular characteristics, the audit also included an examination of eight projects relating to the creation of sub‐facilities (see paragraph 11) for financing actions with the involve‐ ment of local financial institutions (see Annex VIII). 
Investointivälineiden erityispiirteistä johtuen tarkastuksessa tutkittiin myös kahdeksaa investointivälineiden alaryhmien luomiseen liittynyttä hanketta (ks. kohta 11), joiden yhteydessä rahoitettiin toimia paikallisten rahoituslaitosten avulla (ks. liite VIII).
11 22 EU delegations responded to the survey. 
11 Kyselytutkimukseen vastasi 22 EU:n edustustoa.
12 The Court selected the projects randomly by monetary unit sampling. 
12 Tilintarkastustuomioistuin valitsi hankkeet satunnaisotannalla rahayksikköön perustuvaa otantaa käyttäen.
Observations 13 The regional investment facilities have been set up in an appropriate manner, but the Commission’s management is still affected by shortcomings 16 The Court examined whether the over‐ all set‐up of the regional investment facilities and the procedural frame‐ work were appropriate. 
Huomautukset 13 Alueelliset investointivälineet on perustettu asianmukaisesti, mutta komission hallinnoinnissa on yhä puutteita 16 Tilintarkastustuomioistuin tutki, oliko alueelliset investointivälineet perustettu yleisesti ottaen asianmukaisesti ja olivatko sovelletut menettelyt tarkoituksenmukaisia.
The audit also focused on the procedure for assessing grant applications, the justification for the projects selected and the appro‐ priateness of the type and amount of the grants. 
Tarkastuksessa keskityttiin myös avustushakemusten arviointimenettelyyn, hankkeiden valintaperusteisiin ja avustustyyppien ja -määrien tarkoituksenmukaisuuteen.
Finally, the implementation of the grants and monitoring of the projects were also examined as part of the audit. 
Tarkastuksen yhteydessä tutkittiin myös avustusten täytäntöönpanoa ja hankkeiden seurantaa.
19 The Financial Regulation13 recently introduced specific rules on blending mechanisms14. 
19 Varainhoitoasetukseen13 sisällytettiin hiljattain yhdistämismekanismeihin sovellettavia sääntöjä14.
These rules, applica‐ ble from 2014 onwards, significantly improve the regulatory framework by defining concepts and principles, sim‐ plifying the management modes used for blending, and providing the legal basis to use innovative financing tools. 
Sääntöjä sovelletaan vuodesta 2014 alkaen. Säännöt parantavat huomattavasti sääntelykehystä, sillä niissä määritetään käsitteet ja periaatteet, yksinkertaistetaan yhdistämiseen sovellettavia hallinnointimuotoja ja luodaan oikeusperusta innovatiivisten rahoitusvälineiden käytölle.
The Commission is currently further improving the framework by preparing guidelines for the management of the regional investment facilities15. 
Komissio parantaa parhaillaan sääntelykehystä laatimalla alueellisten investointivälineiden hallinnointiohjeita15.
20 While the Commission has made some progress in this area, projects were generally initiated by financial institu‐ tions with the Commission responding to these proposals and the ensuing grant requests, rather than actively identifying operations. 
20 Komissio on edistynyt jonkin verran tällä alalla, mutta hankkeiden käynnistämisestä vastasivat yleensä rahoituslaitokset. Komissio vastasi ehdotuksiin ja niitä seuraaviin avustuspyyntöihin, mutta ei niinkään huolehtinut aktiivisesti toimien yksilöinnistä.
13 Regulation No 966/2012 of the European Parliament and of the Council of 25 October 2012 on the financial rules applicable to the general budget of the Union and repealing Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 (OJ L 298, 26.10.2012, p. 
13 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s.
14 A new Title VIII, Financial Instruments, was introduced. 
14 Varainhoitoasetukseen sisällytettiin uusi osasto, rahoitusvälineet (VIII osasto).
15 Practical guidelines that have helped partner countries to understand the requirements connected with WBIF project applications and submissions have existed since 2012. 
15 Käytännön ohjeet, jotka ovat auttaneet kumppanimaita ymmärtämään Länsi-Balkanin investointikehyksen hankehakemuksiin ja niiden jättämiseen liittyvät vaatimukset, ovat olleet käytössä vuodesta 2012 alkaen.
Observations 14 21 The secretariat of the ITF is operated by the EIB (see paragraph 8). 
Huomautukset 14 21 EU–Afrikka-infrastruktuurirahaston sihteeristöstä vastaa EIP (ks. kohta 8).
In view of the fact that the EIB is a project finan‐ cier and irrespective of the fact that the secretariat is ring‐fenced from the EIB’s banking activities, this is an issue that needs to be addressed. 
Tähän asiaan on puututtava, kun otetaan huomioon, että EIP on hanke-rahoittaja. Tilanne vaatii puuttumista riippumatta siitä, että sihteeristö toimii erillään EIP:n pankkitoiminnasta.
Suitable projects are selected but the Commission’s assessment does not focus adequately on the added value and amount of EU grants Selection of projects for grants assistance 22 The process for identifying and select‐ ing projects enabled sufficient grant applications to be made in order for the funding allocated to be commit‐ ted within the planned timeframe. 
Valituksi tulee sopivia hankkeita, mutta komission arvioinnissa ei painoteta riittävästi EU:n avustusten lisäarvoa ja määriä Avustettavien hankkeiden valinta 22 Hankkeiden yksilöinti-ja valintamenettely mahdollisti asianmukaisten avustushakemusten laadinnan siten, että toimiin myönnettävä rahoitus oli mahdollista sitoa suunnitellun aikataulun mukaisesti.
The projects approved were relevant to the development needs of the regions and countries concerned. 
Hyväksytyt hankkeet olivat tarkoituksenmukaisia asianomaisten alueiden ja maiden kehitystarpeiden kannalta.
Although they became longer and more detailed over time, the information provided by the financial institutions before grant ap‐ proval was too general for appropriate decision‐making by the executive bod‐ ies of the regional investment facilities. 
Rahoituslaitosten ennen avustusten hyväksymistä antamat tiedot muuttuivat ajan mittaan kattavammiksi ja tarkemmiksi, mutta ne olivat kuitenkin niin yleisluontoisia, etteivät alueellisten investointivälineiden toimeenpanoelimet kyenneet tekemään tietojen perusteella tarkoituksenmukaisia päätöksiä.
Quantified data were lacking on loan conditions, concessionality (see Box 1) and viability (see Box 2 for an exam‐ ple). 
Lainaehdoista, muista kuin markkinaehtoisista lainoista (ks. laatikko 1) ja kannattavuudesta (ks. esimerkki laatikossa 2) ei ollut määrällistä tietoa.
Furthermore, the expected added value of providing a grant was not well formulated, structured or quantified. 
Lisäksi avustusten myöntämisestä odotettavaa lisäarvoa ei ollut määritetty, jäsennelty eikä kvantifioitu hyvin.
16 The ‘Standard Project Submission Form’ in the case of the geographical investment facilities managed by EuropeAid, the ‘Project Grant Application Form’ for the WBIF and the ‘Cover Sheet’ for the ITF. 
16 EuropeAidin hallinnoimien maantieteellisten investointivälineiden tapauksessa käytössä oli vakiomuotoinen hankelomake (”Standard Project Submission Form”), Länsi-Balkanin investointikehyksen tapauksessa hankeavustuksen hakulomake (”Project Grant Application Form”), ja EU–Afrikka-infrastruktuurirahaston tapauksessa niin kutsuttu kansilehti (”Cover Sheet”).
ITF project — Power rehabilitation in Benin and Togo The project concerned the construction and refurbishing of electricity transmission lines and substations for a total of 85,7 million euro. 
EU–Afrikka-infrastruktuurirahaston hanke – Sähkönjakeluverkoston kunnostaminen Beninissä ja Togossa Hankkeen tarkoituksena oli rakentaa ja kunnostaa sähkönsiirtolinjoja ja syöttöasemia yhteensä 85,7 miljoonan euron arvosta.
It aimed to improve the reliability and efficiency of the electricity supply in Benin and Togo. 
Hankkeen avulla pyrittiin parantamaan sähkönjakelun luotettavuutta ja tehokkuutta Beninissä ja Togossa.
The ITF granted an interest rate subsidy of 12,25 million euro which enabled the concessionality level of 35 % to be met, as required by the IMF (see Box 1). 
EU–Afrikka-infrastruktuurirahasto myönsi 12,25 miljoonaa euroa korkotukea, jonka avulla kyettiin saavuttamaan IMF:n edellyttämä muiden kuin markkinaehtoisten lainojen osuus – 35 prosenttia (ks. laatikko 1).
Insufficient information provided by the financial institution The grant application form provided by the financial institutions does not include figures on the financial and economic viability of the project, concessionality and the alignment of the project with the countries’ needs even though it was all available in the financial institution’s files. 
Rahoituslaitosten toimittamat tiedot eivät ole riittäviä Rahoituslaitosten toimittamiin avustushakemuslomakkeisiin ei sisälly tietoja hankkeiden rahoituksellisesta ja taloudellisesta kannattavuudesta, muista kuin markkinaehtoisista lainoista tai siitä, kuinka hankkeet on mukautettu asianomaisten maiden tarpeisiin.
Furthermore, the form was unclear about the expected added value of the ITF grant. 
Lomakkeesta ei myöskään käynyt selvästi ilmi, millaista lisäarvoa EU–Afrikka-infrastruktuurirahaston avus-tukselta odotettiin.
Without this information, the Commission could not carry out an ap‐ propriate assessment of the grant request. 
Ilman tätä tietoa komissio ei pystynyt arvioimaan avustuspyyntöä tarkoituksenmukaisesti.
Observations 15 24 An underlying reason why the informa‐ tion provided by the financial institu‐ tions was limited was that projects were often still at the preliminary stage when the grant applications were made. 
Huomautukset 15 24 Rahoituslaitosten antamien tietojen suppeus johtui siitä, että hankkeet olivat avustushakemusten laadintahetkellä usein vasta valmisteluvaiheessa.
The financial institutions decide on their loans at a later stage, i.e. after the feasibility study. 
Rahoituslaitokset tekevät lainapäätöksensä myöhemmin, toteutettavuustutkimuksen jälkeen.
Their decisions were therefore based on bet‐ ter, more detailed information than the Commission had when it assessed the grant applications. 
Niiden päätökset perustuivat täten parempiin ja tarkempiin tietoihin kuin mitä komissiolla oli käytössään avustushakemuksia arvioidessaan.
25 Although there is no particular guid‐ ance for this, the Commission has improved its reviews of grant applica‐ tions over time. 
25 Menettelystä ei ole laadittu erillisiä ohjeita, mutta komissio on ajan mittaan parantanut avustushakemusten tarkistuksia.
However, the reviews remain largely based on the informa‐ tion presented in the grant application form and are therefore limited by it. 
Tarkistukset perustuvat kuitenkin yhä pitkälti avustushakemuksissa esitettyihin tietoihin ja ovat näin ollen rajallisia.
For the projects examined, the reviews paid little attention to concessionality, debt sustainability, the grant amount or economic viability. 
Tarkastuskohteena olleiden hankkeiden kohdalla havaittiin, että tarkistuksissa oli kiinnitetty vain vähän huomiota muita kuin markkinaehtoisia lainoja koskevaan kysymykseen, velka-kestävyyteen, avustuksen määrään tai taloudelliseen kannattavuuteen.
The Commission has not established criteria for the eco‐ nomic viability. 
Komissio ei ole määrittänyt taloudellista kannattavuutta koskevia kriteerejä.
In fact, it has no clear rules or guidance as to which type of development investments should be financed by either grants, loans or a blend of the two. 
Komissiolla ei itse asiassa ole selkeitä sääntöjä tai ohjeita siitä, minkä tyyppisiä kehitysinvestointeja pitäisi rahoittaa avustusten, lainojen tai niiden yhdistelmän avulla. hankkeiden yksilöintiin.
This limited the extent of ownership of projects by the delegations. 
Tämä rajoitti edustustojen sitoutumista hankkeisiin.
However, once financial institutions applied for a grant, the Commission asked most of the delegations to provide their views on the projects selected for their respective countries. 
Sen jälkeen kun rahoituslaitokset olivat hakeneet avustusta, komissio kuitenkin pyysi useimpia edustustoja esittämään kantansa niiden isäntämaiden osalta valituista hankkeista.
In the LAIF and the NIF, each project needed provisional and final approval at both technical and board level, which was time‐consuming. 
Latinalaisen Amerikan investointivälineen ja naapuruuspolitiikan investointivälineen tapauksessa kaikki hankkeet oli hyväksyttävä alustavasti ja lopullisesti sekä teknisellä että hallintoneuvoston tasolla, mikä oli aikaaviepää.
This procedure was somewhat lighter for the ITF, which did not require provisional approvals18. 
EU–Afrikka-infrastruktuurirahaston kohdalla menettely oli hieman kevy-empi, sillä alustavia hyväksymisiä ei edellytetty18.
Selection of grant type and amount 28 The grant types chosen (see para‐ graph 1) were appropriate for the added value they intended to achieve. 
Avustustyypin ja -määrän valinta 28 Valitut avustustyypit (ks. kohta 1) olivat tarkoituksenmukaisia sen lisäarvon kannalta, joka niiden avulla pyrittiin saavuttamaan.
Only the ITF provided interest rate subsidies; the other regional invest‐ ment facilities did not, even though this was permitted by their regulatory and contractual framework. 
Muut alueelliset investointivälineet eivät niitä myöntäneet, vaikka se olisi ollut mahdollista välineisiin sovellettavan sääntely-ja sopimuskehyksen puitteissa.
17 The information necessary to calculate this was not available for the other regional investment facilities. 
17 Kuluneen ajan laskentaan tarvittavia tietoja ei ollut saatavilla muiden alueellisten investointivälineiden osalta.
18 Although the possibility exists for financial institutions to request a so‐called ‘Cleared in principle’ from the Executive Committee. 
18 Rahoituslaitokset voivat kuitenkin pyytää toimeenpanokomitealta niin kutsuttua periaatteellista hyväksyntää.
Observations 16 29 Eleven of the 30 grants examined by the Court aimed to ensure that the loan met the minimum concessionality level of 35 % required by the IMF (see Box 1). 
Huomautukset 16 29 Tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista 30 avustuksesta 11:n tarkoituksena oli varmistaa, että lainan avulla saavutettiin IMF:n edellyttämä 35 prosentin osuus muita kuin markkinaehtoisia lainoja (ks. laatikko 1).
For seven of these 11 grants, the Court could not obtain evidence from the Commission or the financial institutions showing that the conces‐ sionality level was not higher than needed to meet the IMF requirement. 
Mainituista 11 avustuksesta seitsemän kohdalla tilintarkastustuomioistuin ei saanut komissiolta tai rahoituslaitoksilta evidenssiä siitä, että muiden kuin markkinaehtoisten lainojen osuus ei ollut korkeampi kuin IMF:n vaatimuksen täyttämiseksi oli tarpeen.
In one case, the concessionality level exceeded the minimum of 35 % with‐ out the Commission being informed of it. 
Yhdessä tapauksessa muiden kuin markkinaehtoisten lainojen osuus ylitti vaaditun 35 prosentin vähimmäisosuuden, mutta asiasta ei ilmoitettu komissiolle.
30 There were no established criteria for setting the amounts of grants where the main objective was other than compliance with IMF requirements. 
30 Ei ollut olemassa kriteerejä, joiden perusteella avustusten määrät vahvistettaisiin tapauksissa, joissa päätavoitteena oli jokin muu kuin IMF:n vaatimusten noudattaminen.
In the cases examined, it was often un‐ clear how amounts had been decided upon. 
Tarkastetuissa tapauksissa jäi usein epäselväksi, miten avustusten määristä oli päätetty.