natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Conservation measures and management plans: conservation measures are positive, proactive measures aimed at contributing to the achievement of a favourable conservation status for the species/habitats present on a particular site. Although not compulsory, management plans are the most frequently used option for setting sites’ conservation objectives together with the measures needed in order to attain them. Conservation status of a species: Article 1(i) of the Habitats Directive defines the conservation status of a species as ‘the sum of the influences acting on the species concerned that may affect the long-term distribution and abundance of its populations’ within a particular territory. 
Niitä käytetään ainoastaan viimeisenä keinona, jos direktiivissä säädetyt muut turvatoimet eivät tehoa ja Natura 2000 -alueeseen kielteisesti vaikuttavaa hanketta/suunnitelmaa1 on joka tapauksessa annettu jatkaa. ο kyseisen lajin kannan kehittymistä koskevat tiedot osoittavat, että tämä laji pystyy pitkällä aikavälillä selviytymään luonnollisten elinympäristöjensä elinkelpoisena osana Lajien suojelun taso: Luontotyyppidirektiivin 1 artiklan i kohdan määritelmän mukaan lajien suojelun taso tarkoittaa ”eri tekijöiden yhteisvaikutusta, joka voi vaikuttaa lajin kantojen levinneisyyteen ja lukuisuuteen pitkällä aikavälillä” tietyllä alueella.
Conservation status is deemed to be ‘favourable’ when: ο population dynamics data on the species concerned indicate that it is maintaining itself on a long-term basis as a viable component of its natural habitats; and ο the natural range of the species is neither being reduced nor is likely to be reduced for the foreseeable future; and ο there is, and will probably continue to be, a sufficiently large habitat to maintain its populations on a long-term basis. 1 Guidance document on Article 6(4) of the Habitats Directive 92/43/EEC, 2007/2012, European Commission. 
Suojelun taso katsotaan ”suotuisaksi”, kun ο ο 1 lajin kantojen pitkäaikaiseksi säilymiseksi on ja tulee todennäköisesti olemaan riittävän laaja elinympäristö. lajin luontainen levinneisyysalue ei pienene eikä ole vaarassa pienentyä ennakoitavissa olevassa tulevaisuudessa ja Luontotyyppidirektiivin 92/43/ETY 6 artiklan 4 kohtaa koskevat toimintaohjeet, 2007/2012, Euroopan komissio.
Mitigation measures: measures aimed at minimising, or even negating, a plan or project’s likely negative impact on a site. 
Sanasto 07 Lieventävät toimenpiteet: Toimenpiteet, joiden tarkoitus on minimoida tai mahdollisesti jopa poistaa kielteiset vaikutukset, joita suunnitelmasta tai hankkeesta voi alueelle aiheutua.
These measures are an integral part of the specifications for a plan or project3. 
Toimenpiteet ovat olennainen osa suunnitelmaan tai hankkeeseen liittyviä laatuvaatimuksia2.
Natura 2000: the largest coherent ecological network of conservation areas in the world, covering 18 % of land across the EU as well as substantial marine areas. 
Natura 2000: Maailman suurin yhtenäinen ekologinen suojeluverkosto, joka kattaa 18 prosenttia EU:n maa-alasta ja merkittäviä merialueita.
Natura 2000 is a key element in the EU’s strategy to halt the loss of biodiversity and provide ecosystem services by 20204. 
Natura 2000 -verkostolla on keskeinen osa EU:n strategiassa biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämiseksi ja ekosysteemipalveluiden tarjoamiseksi vuoteen 2020 mennessä5.
The network is aimed at maintaining the natural habitat types and the species’ habitats concerned at, or where appropriate restoring them to, a favourable conservation status within their natural range5. 
Verkoston tarkoituksena on kyseisten luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai tarvittaessa ennalleen saattaminen niiden luontaisella levinneisyysalueella6.
Its principal aim is to provide an integrated overview of the measures needed in order to implement the Natura 2000 network, linking them to the corresponding EU funds and specifying their financing needs7. 
Tavoitteena on yksinkertaistaa EU:n lainsäädäntöä ja vähentää sääntelyn kustannuksia niin, että tuloksena on selkeä, vakaa ja ennustettavissa oleva sääntelykehys.
3 Guidance document on Article 6(4) of the Habitats Directive 92/43/EEC. 
2 Luontotyyppidirektiivin 92/43/ETY 6 artiklan 4 kohtaa koskevat toimintaohjeet.
4 Special Report 12/2014 Is the ERDF effective in funding projects that directly promote biodiversity under the EU biodiversity strategy to 2020? (http://eca.europa. eu). 
5 Erityiskertomus nro 12/2014 ”Rahoittaako EAKR vaikuttavalla tavalla hankkeita, joilla suoraan edistetään biologista monimuotoisuutta osana vuoteen 2020 jatkuvaa, biologista monimuotoisuutta koskevaa EU:n strategiaa?”. (http://eca.europa.eu).
5 Article 3 of Directive 92/43/EEC. 
6 Direktiivin 92/43/ETY 3 artikla.
7 SEC(2011) 1573 final of 12 December 2011, ‘Financing Natura 2000, Investing in Natura 2000: Delivering benefits for nature and people’, p. 
8 SEC(2011) 1573 lopullinen, 12.12.2011, ”Financing Natura 2000, Investing in Natura 2000: Delivering benefits for nature and people” (Natura 2000 -verkoston rahoitus – hyödyn tarjoaminen luonnolle ja ihmisille), s.
Executive summary 09 IBiodiversity loss is one of the main environmental challenges facing the EU. 
Tiivistelmä 09 ILuonnon monimuotoisuuden häviäminen on EU:n tärkeimpiä ympäristöön liittyviä haasteita.
A key element of the EU’s 2020 strategy to halt biodiversity loss and improve the status of habitats and species is the Natura 2000 network established under the Birds and Habitats Directives. 
Lintu-ja luontotyyppidirektiiveissä käyttöön otetulla Natura 2000 -verkostolla on keskeinen osa EU:n vuoteen 2020 ulottuvassa strategiassa, jonka tavoitteena on pysäyttää biologisen monimuotoisuuden väheneminen ja parantaa luontotyyppien ja lajien suojelun tasoa.
These directives provide a common framework for nature protection across the Member States. 
Nämä direktiivit tarjoavat yhteiset puitteet luonnonsuojelulle kaikissa jäsenvaltioissa.
Covering more than 18 % of the EU’s land area and around 6 % of the EU’s sea area, the Natura 2000 network has over 27 000 sites all over Europe, protecting diverse habitats and species. 
Natura 2000 -verkosto kattaa yli 18 prosenttia EU:n maa-alueista ja noin kuusi prosenttia EU:n merialueista, ja siihen kuuluu koko Euroopassa 27 000 aluetta, joilla suojellaan erilaisia luontotyyppejä ja lajeja.
Socioeconomic activities are not prohibited on Natura 2000 sites, but Member States must ensure no deterioration of the sites and take the conservation measures needed in order to maintain or restore protected species and habitats at a favourable conservation status. 
Sosioekonominen toiminta ei ole kiellettyä Natura 2000 -alueilla, mutta jäsenvaltioiden on varmistettava, että se ei heikennä alueita, ja toteutettava suojelutoimenpiteet, joita suojeltujen lajien ja luontotyyppien suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai ennalleen saattaminen edellyttää.
II The objective of our audit was to answer the question ‘Has the Natura 2000 network been appropriately implemented?’ 
II Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tavoitteena oli vastata kysymykseen ”Onko Natura 2000 -verkosto toteutettu asianmukaisesti?”
This involved examining whether the network was appropriately managed, financed and monitored. 
Tähän liittyen tutkittiin, oliko verkoston hallinnointi, rahoitus ja seuranta asianmukaista.
We carried out our audit work in the Commission and in five Member States, covering most of the biogeographical regions in Europe. 
Tarkastus suoritettiin komissiossa ja viidessä jäsenvaltiossa, joissa suurin osa Euroopan luonnonmaantieteellisistä alueista sijaitsee.
III While recognising the major role played by Natura 2000 in protecting biodiversity, we concluded that the Natura 2000 network had not been implemented to its full potential. 
III Tilintarkastustuomioistuin tunnustaa, että Natura 2000 on biologisen monimuotoisuuden suojelussa tärkeässä asemassa, mutta se tuli silti siihen johtopäätökseen, ettei kaikkia Natura 2000 -verkoston tarjoamia mahdollisuuksia ollut pantu täytäntöön.
Significant progress is needed from the Member States, and more efforts from the Commission, in order to better contribute to the ambitious goals of the EU 2020 biodiversity strategy. 
Jäsenvaltioilta edellytetään huomattavaa edistymistä ja komissiolta lisäponnistuksia, jotta vuoteen 2020 ulottuvan biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian kunnianhimoisia tavoitteita edistettäisiin paremmin.
IV Member States were not managing the Natura 2000 network sufficiently well. 
IV Jäsenvaltiot eivät hallinnoineet Natura 2000 -verkostoa riittävän hyvin.
Coordination between relevant authorities, stakeholders and neighbouring Member States was not sufficiently developed. 
Asianomaisten viranomaisten, sidosryhmien ja naapurijäsenvaltioiden välistä koordinointia ei ollut kehitetty riittävästi.
The necessary conservation measures were too often delayed or inappropriately defined. 
Tarpeelliset suojelutoimenpiteet viivästyivät liian usein tai niitä ei ollut määritelty asianmukaisesti.
The Member States visited did not adequately assess projects impacting on Natura 2000 sites. 
Tarkastuskäynnin kohteena olleet jäsenvaltiot eivät arvioineet riittävästi hankkeita, joilla oli vaikutusta Natura 2000 -alueisiin.
While the Commission was actively supervising Member States’ implementation of Natura 2000, there was scope to improve the dissemination of its guidance to Member States. The Commission dealt with a high number of complaints concerning Natura 2000, generally finding solutions with the Member States but also starting infringement procedures where necessary. 
Komissio valvoi aktiivisesti Natura 2000 -ohjelman toteutusta jäsenvaltioissa, mutta sen jäsenvaltioille antamassa ohjeistuksessa oli parantamisen varaa. Komissio käsitteli suuren määrän Natura 2000 verkostoa koskevia valituksia.
Executive summary 10 VEU funds were not well mobilised to support the management of the Natura 2000 network. 
Tiivistelmä 10 VEU:n rahastoja ei käytetty tehokkaasti Natura 2000 -verkoston hallinnoinnin tukemiseen.
The EU’s approach to financing the implementation of the Natura 2000 network has been to use existing EU funds. 
EU:n lähestymistapana Natura 2000 -verkoston täytäntöönpanon rahoituksessa on ollut käyttää olemassa olevia EU:n rahastoja.
The use of these funds for the network is the competence of the Member States. 
Näiden rahastojen käyttö verkostoon kuuluu jäsenvaltioiden toimialaan.
We found a lack of reliable information on the costs of the network and on its financing needs from the EU budget. 
Havaittiin, että verkoston kustannuksista ja sitä varten EU:n talousarviosta tarvittavasta rahoituksesta ei saanut riittävästi luotettavaa tietoa.
The prioritised action frameworks gave an incomplete picture of actual EU funding up to 2013 and of the planned allocation of funds for 2014-2020. 
Toteutusjärjestyksen sisältävät toimintasuunnitelmat antoivat vaillinaisen käsityksen EU:n rahoituksesta vuoteen 2013 asti ja suunnitellusta varojen jakamisesta vuosina 2014–2020.
At site level, management plans rarely gave complete cost assessments. 
Alueiden hoitosuunnitelmissa ei juurikaan ollut täydellisiä kustannusarvioita.
The 2014-2020 programming documents of the various EU funds used to finance the network (notably the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) and the European Regional Development Fund (ERDF)) did not fully reflect funding needs and the Commission did not address these shortcomings in a structured manner. 
Verkoston rahoitukseen käytettävien EU:n rahastojen (erityisesti maaseuturahaston ja EAKR:n) vuosien 2014–2020 ohjelma-asiakirjoissa ei tuotu selvästi ilmi rahoitustarpeita. Komissio ei puuttunut näihin vaja-vaisuuksiin järjestelmällisesti.
EU funding schemes were insufficiently tailored to the objectives of the Natura 2000 sites. 
EU:n rahoitussuunnitelmia ei ollut mitoitettu riittävän hyvin Natura 2000 -alueiden tavoitteiden mukaisesti.
VI Monitoring and reporting systems for Natura 2000 were not adequate to provide comprehensive information on the effectiveness of the network. 
VI Natura 2000 -verkoston seuranta-ja raportointijärjestelmät eivät antaneet riittävän kattavaa tietoa verkoston vaikuttavuudesta.
There was no specific performance indicator system for the use of EU funds for the network. 
Käytössä ei ollut erityistä tulosindikaattorijärjestelmää, jonka avulla arvioitaisiin EU:n rahastojen käyttöä verkostoon.
Indicators did exist at funding programme level (e.g. the EAFRD), but they related to general biodiversity objectives and focused on outputs rather than on the conservation results of the Natura 2000 network. 
Rahoitusohjelmissa (esimerkiksi maaseuturahaston rahoitusohjelmassa) tosin käytettiin indikaattoreita, mutta ne liittyivät biologista monimuotoisuutta koskeviin yleisiin tavoitteisiin ja niillä mitattiin Natura 2000 -verkoston suojelutulosten sijaan lähinnä sen tuotoksia.
At site level, monitoring plans were often not included in the site management documents; or when they were included, they were either not sufficiently detailed or not time-bound. 
Alueiden hoitoa koskeviin asiakirjoihin ei useinkaan sisältynyt seurantasuunnitelmia aluetasolla. Jos suunnitelmia oli, ne olivat joko liian summittaisia tai ajallisesti epämääräisiä.
Standard data forms, which contain basic data on the characteristics of the site, were generally not updated following monitoring activities. The data reported by the Member States for the Commission’s periodic ‘State of Nature’ report indicated trends in conservation status, but was too often incomplete, and comparability remained a challenge. 
Perustiedot alueen ominaisuuksista sisältäviä tietolomakkeita ei yleensä ollut päivitetty seurannan jälkeen. Tiedoissa, joita jäsenvaltiot antoivat komission määräajoin julkaisemaa ”Luonnon tila Euroopan unionissa” -kertomusta varten, tuli esiin suojelun tasoa koskevia kehityssuuntia. Tiedot olivat kuitenkin liian usein epätäydellisiä ja niiden vertailu oli haasteellista.
VII We make a number of recommendations to the Commission and Member States aimed at helping to achieve full implementation of the Nature Directives, clarifying the financing and accounting framework of Natura 2000 and better measuring the results achieved by Natura 2000. 
VII Tilintarkastustuomioistuin esittää komissiolle ja jäsenvaltioille useita suosituksia, joiden tarkoitus on edistää luontodirektiivien täysimääräistä täytäntöönpanoa, selvittää Natura 2000 verkoston rahoitus-ja tilinpitokehystä ja parantaa Natura 2000 -ohjelman tulosten mittaamista.
Introduction 11 The EU 2020 biodiversity strategy 01 Biological diversity, or biodiversity, refers to the variety of life on Earth. 
Johdanto 11 Vuoteen 2020 ulottuva biologista monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia 01 Biologinen eli luonnon monimuotoisuus (biodiversiteetti) tarkoittaa maapallon elämän monimuotoisuutta.
In May 2011, the European Commission adopted a strategy aimed at ‘halting the loss of biodiversity and the degradation of ecosystem services in the EU by 2020, and restoring them in so far as feasible, while stepping up the EU contribution to averting global biodiversity loss’9. 
Biologinen monimuotoisuus on välttämätöntä, jotta hyvään elämään tarvitsemamme puhtaat perusluonnonvarat ja peruspalvelut takaavat terveet ekosysteemit säilyvät. Komissio hyväksyi toukokuussa 2011 strategian, jonka tarkoituksena on, että ”vuoteen 2020 mennessä pysäytetään EU:n luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen ja ekosysteemipalvelujen heikentyminen ja ennallistetaan ne mahdollisimman pitkälle sekä tehostetaan EU:n toimia, joilla torjutaan koko maailman luonnon monimuotoisuuden köyhtymis-tä”9.
The strategy was adopted after the EU had failed, despite a detailed action plan, to meet its 2010 biodiversity target. 
Strategia hyväksyttiin sen jälkeen, kun EU oli yksityiskohtaisesta toimintasuunnitelmasta huolimatta epäonnistunut biologista monimuotoisuutta koskevien vuoden 2010 tavoitteiden täyttämisessä.
The EU 2020 biodiversity strategy is in line with the commitments made by EU leaders in March 2010 at the tenth Conference of the Parties to the United Nations Convention on Biological Diversity in Nagoya10. 
Vuoteen 2020 ulottuva biologista monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia vastaa sitoumuksia, jotka EU:n johtajat tekivät maaliskuussa 2010 biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen sopimuspuolten 10. konferenssissa Nagoyassa10.
02 In order to deliver on the headline target of halting biodiversity loss by 2020, the EU biodiversity strategy sets six operational targets, comprising 20 actions. 
02 Biologista monimuotoisuutta koskevassa EU:n strategiassa asetetaan kuusi toimintatavoitetta, jotka kattavat 20 toimea. Tarkoituksena on saavuttaa yleistavoite, jonka mukaan biologisen monimuotoisuuden häviäminen pysäytetään vuoteen 2020 mennessä.
Our report focuses on the first target, which relates to the Natura 2000 network and the full implementation of the Birds11 and Habitats Directives12, widely known as the Nature Directives. 
Kertomuksessa keskitytään ensimmäiseen tavoitteeseen, joka koskee Natura 2000 -verkostoa sekä luontodirektiiveinä laajasti tunnettujen lintudirektiivin11 ja luontotyyppidirektiivin12 täysipainoista täytäntöönpanoa.
These directives established the Natura 2000 network as a ‘coherent European ecological network of special areas of conservation’ (SACs)13 in order to enable the natural habitat types and the species’ habitats concerned to be maintained at or, where appropriate, restored to, a favourable conservation status within their natural range. 
Näillä direktiiveillä vahvistettiin Natura 2000 -verkoston asema ”erityisten suojelutoimien alueiden yhtenäisenä eurooppalaisena ekologisena verkosto-na”13. Verkoston avulla asianomaisten luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen suotuisan suojelun taso säilytetään tai tarvittaessa saatetaan ennalleen niiden luontaisella levinneisyysalueella.
The aim of the first target of the EU 2020 biodiversity strategy is ‘to halt the deterioration in the status of all species and habitats covered by EU nature legislation and achieve a significant and measurable improvement in their status so that, by 2020, compared to current assessments: (i) 100 % more habitat assessments and 50 % more species assessments under the Habitats Directive show an improved conservation status; and (ii) 50 % more species assessments under the Birds Directive show a secure or improved status.’ 
Vuoteen 2020 ulottuvan biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian ensimmäisen tavoitteen tarkoituksena on, että ”pysäytetään kaikkien EU:n luonnonsuojelulainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien lajien ja luontotyyppien tilan huonontuminen ja saavutetaan niiden tilan merkittävä ja mitattavissa oleva parannus verrattuna tämänhetkisiin arviointeihin vuoteen 2020 mennessä: i) luontodirektiivin perusteella tehtävistä arvioinneista sellaiset, jotka osoittavat suojelun tason parantuneen, lisääntyvät luontotyyppien osalta 100 prosentilla ja lajien osalta 50 prosentilla; ja ii) lintudirektiivin perusteella tehtävistä arvioinneista sellaiset, jotka osoittavat turvallista tai parantunutta tilaa, lisääntyvät 50 prosentilla.”
This first target comprises four actions: ο complete the establishment of the Natura 2000 network and ensure good management; ο ensure adequate financing of Natura 2000 sites; ο increase stakeholder awareness and involvement, and improve enforcement; ο improve and streamline monitoring and reporting. 
Ensimmäiseen tavoitteeseen kuuluu neljä tointa: ο Natura 2000 -verkoston toteutus saatetaan päätökseen ja varmistetaan hyvä hallinnointi. ο Varmistetaan riittävä rahoitus Natura 2000 -alueille. ο Lisätään sidosryhmien tietoisuutta ja osallistumista ja parannetaan täytäntöönpanon valvontaa. ο Parannetaan ja selkiytetään seurantaa ja raportointia.
9 COM(2011) 244 final of 3 May 2011 ‘Our life insurance, our natural capital: an EU biodiversity strategy to 2020’, p. 
9 KOM(2011) 244 lopullinen, 3. toukokuuta 2011, ”Luonnonpääoma elämämme turvaajana: luonnon monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia vuoteen 2020”, s.
10 Decision adopted by the Conference of the Parties to the Convention on Biological Diversity at its tenth meeting, X/2. 
10 Biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen sopimuspuolten 10. konferenssissa tehty päätös, X/2.
The strategic plan for biodiversity 2011-2020 and the Aichi biodiversity targets, UNEP/CBD/COP/DEC/X/2, 29 October 2010. 
Luonnon monimuotoisuutta koskeva strateginen suunnitelma vuosille 2011–2020 ja Aichin biodiversiteettitavoitteet, UNEP/CBD/COP/DEC/X/2, 29. lokakuuta 2010.
11 Directive 2009/147/EC. 
11 Direktiivi 2009/147/EY.
12 Directive 92/43/EEC. 
12 Direktiivi 92/43/ETY.
13 Article 3 of Directive 92/43/ EEC. 
13 Direktiivin 92/43/ETY 3 artikla.
Introduction 12 03 The mid-term review of the EU biodiversity strategy published by the Commission in October 2015 concluded that, while much had been achieved since 2011 in carrying out the actions under target 1, the most important challenges remained completing the marine element of the Natura 2000 network, ensuring the effective management of Natura 2000 sites and securing the necessary finance to support the Natura 2000 network. 
Johdanto 12 03 Komissio totesi lokakuussa 2015 julkaisemassaan biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian väliarvioinnissa, että vaikka ensimmäisen tavoitteen toimissa oli edistytty huomattavasti vuodesta 2011, jäljellä olivat suurimmat haasteet eli saada valmiiksi Natura 2000 verkoston meriä koskevan osa-alueen toteuttaminen, varmistaa Natura 2000 alueiden tehokas hallinnointi ja turvata Natura 2000 verkoston tueksi tarvittava rahoitus.
04 Furthermore, in its most recent report14 on the status of and trends for habitat types and species covered by the Birds and Habitats Directives, the Commission concluded: ‘There are clear indications that the Natura 2000 network is playing a major role in stabilising habitats and species with an unfavourable status, especially where the necessary conservation measures have been implemented on an adequate scale. [...] 
04 Lisäksi komissio totesi viimeisimmässä lintuja luontotyyppidirektiivien kattamien luontotyyppien ja lajien suojelutasoa ja kehityssuuntia koskevassa kerto-muksessaan14, että ”on selviä viitteitä siitä, että Natura 2000 -verkostolla on tärkeä asema sellaisten elinympäristöjen ja lajien suojelutason vakauttamisessa, joiden suojelutaso on arvioitu epäsuotuisaksi, etenkin jos tarvittavat suojelutoimet on pantu täytäntöön riittävän tasoisina.
However, the overall status of species and habitats in the EU had not changed significantly between 2007 and 2012, with many habitats and species showing an unfavourable status and a significant proportion of them deteriorating still further’. 
Lajien ja elinympäristöjen yleinen suojelutaso ei ole kuitenkaan muuttunut merkittävästi vuosina 2007–2012, ja monien elinympäristöjen ja lajien suojelutaso on edelleen epäsuotuisa ja merkittävän osuuden suojelutaso on edelleen heikkenemässä”.
05 As part of its regulatory fitness and performance programme (REFIT) process, the Commission launched a ‘fitness check’ in February 2014 to assess the effectiveness and relevance of the nature legislation. 
05 Komissio käynnisti helmikuussa 2014 sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevan ohjelman (REFIT) prosessiin kuuluvan ”toimivuustarkastuksen” arvioidakseen luonnonsuojelulainsäädännön vaikuttavuutta ja asianmukaisuutta.
The Commission organised a conference, where the consultants presented their draft findings on 20 November 201515, but the Commission’s fitness check had not been finalised by the time our audit work was completed in September 2016. 
Komissio järjesti konferenssin, jossa konsultit esittivät alustavat havaintonsa 20. marraskuuta 201515, mutta komission toimivuustarkastusta ei ollut vielä saatu päätökseen syyskuussa 2016, jolloin tilintarkastustuomioistuimen tarkastustyö päättyi.