natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In response to a request from the Russian Government, the Council decided, in December 1998, to supply agricultural products to the neediest regions of the Russian Federation free of charge(seeparagraph1). 
Venäjän hallituksen esittämän pyynnön johdosta neuvosto päätti joulukuussa 1998 toimittaa ilmaiseksi maataloustuotteita puutteesta eniten kärsiville Venäjän federaation alueille (ks. kohta 1).
The programme was not to be allowed to impede EU agricultural exports to Russia (some of them subsidised), nor to disturb the local market. 
Ohjelma ei saanut vaikuttaa kielteisesti osittain tuen piiriin kuuluvaan maataloustuotteiden vientiin EU:sta Venäjälle eikä aiheuttaa häiriötä paikallisilla markkinoilla.
For that reason the selling price of the products was not to be lower than that of similar products obtained locally or imported from the EU. 
Näin ollen tuotteiden myyntihinta ei saanut olla vastaavien paikallisten tai EU:sta tuotujen tuotteiden hintaa alhaisempi.
As for the neediest regions, for which these products were intended, they hoped to have them as cheaply as possible. 
Puutteesta eniten kärsivillä alueilla, joille tuotteet oli tarkoitettu, puolestaan toivottiin, että tuotteet voitaisiin hankkia mahdollisimman edulliseen hintaan.
At the same time, the Russian authorities also wanted to maximise the sales revenue in order to use it for social measures (see paragraph 2). 
Samalla Venäjän viranomaiset halusivat myös saada tuotteiden myynnistä mahdollisimman suuren tuoton käyttääkseen sen sosiaalialan toimenpiteisiin (ks. kohta 2).
The Court found that there had been no prior analysis of needs. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että tarpeita ei ollut arvioitu ennalta.
The necessity of the aid was not proven. Moreover, Russia exported cereals in 1999. 
Kyseisenlaisen tuen tarpeellisuutta ei ole osoitettu, ja lisäksi Venäjä vei viljaa vuonna 1999.
Many Russians found it difficult to obtain proper foodsupplies,butthedifficultywasduetoalackoffinancial resources rather than lack of food as such. 
Monien venäläisten on vaikea saada kunnollista ravintoa, mutta tämä ei johdu elintarvikkeiden puutteesta, vaan siitä, ettei heillä ole varoja niiden hankkimiseen.
RussiaŐs ability to import EU food products in the long term was not examined sufficiently. 
Venäjän mahdollisuuksia tuoda pitkällä aikavälillä elintarvikkeita EU:sta ei myöskään tutkittu riittävästi.
Even though the EU feared a drop in its meat exports to Russia, they in fact increased in 1999, partly due to the export refunds whose impact the Commission had underestimated (see paragraphs 6 to 11). 
Vaikka EU:ssa pelättiin lihan viennin Venäjälle vähenevän jyrkästi, vienti lisääntyi vuonna 1999 erityisesti vientituen — jonka vaikutuksen komissio aliarvioi — ansiosta (ks. kohdat 6–11).
Collection of the counterpart funds generated by the sale of these products was often delayed, mainly because of the difficulty of selling the meat. 
Tuotteiden myynnistä saatavat vastikevarat kerättiin usein myöhäisessä vaiheessa, mikä johtui etenkin lihan myynnissä ilmenneistä vaikeuksista.
Regions which had problems in paying the funds within the time allowed, and were already among the neediest, were also threatened with financial penalties by the Russian federal authorities. 
Puutteesta jo eniten kärsivien joukkoon kuuluvilla alueilla oli vaikeuksia maksaa varat määräajan kuluessa, ja niitä uhkasivat vielä Venäjän federaation viranomaisten määräämät taloudelliset seuraamukset.
Furthermore, the Commission was more concerned with optimum collection of these funds than with their utilisation (see paragraphs 14 and 42 to 47). 
Komissio huolehti varojen käyttötarkoituksen sijasta pikemminkin siitä, miten varat kerätään tehokkaimmalla mahdollisella tavalla (ks. kohdat 14 ja 42–47).
Generally speaking, the impact of the programme was reduced because: Ń the Commission agreed to the Russian federal authoritiesŐ making a link between the allocation of aid to regions and the latterŐs ability to provide a financial guarantee, even though the programme was supposed to give priority to assisting the neediest regions (see paragraphs 11 and 53), Ń asthesellingpriceofthemeatwasveryhigh,inordertopre-vent its competing with Community imports, and with local produce as well, the meat remained in storage in Russia for many months and the consignments, although very expensive, thus had no significant impact on the local market in 1999, even though at the end of 1998 the Council had considered it imperative that the products reach their destination assoonaspossible(seeparagraphs35and36). 
Yleisesti ottaen ohjelman vaikutusta heikensivät seuraavat seikat: — Komissio suostui siihen, että Venäjän federaation viranomaiset asettivat tuen myöntämisen ehdoksi sen, että alueet pystyivät antamaan rahamääräisen vakuuden, vaikka ohjelmalla oli tarkoitus auttaa ensisijaisesti puutteesta eniten kärsiviä alueita (ks. kohdat 11 ja 53). — Lihan myyntihinta oli hyvin korkea, jotta ei syntyisi kilpailua yhteisöstä tuotujen tuotteiden tai paikallisen tuotannon kanssa, joten lihaa säilytettiin Venäjällä useiden kuukausien ajan varastossa. Toimitukset olivat kalliita, mutta niillä ei ollut merkittävää vaikutusta paikallisilla markkinoilla vuonna 1999, vaikka neuvosto arvioi vuoden 1998 lopulla, että ”tuotteiden olisi ... oltava välttämättä perillä mahdollisimman pian” (ks. kohdat 35–36).
The principal declared objective, of improving the precarious situation of the Russian people and regularising agricultural markets by supplying to the neediest regions agricultural products that were to reach their destination in the shortest time possible, was only partially achieved. 
Ohjelman tärkeimmäksi tavoitteeksi asetettiin Venäjän kansan vaikean tilanteen helpottaminen sekä maataloustuotteiden markkinoiden tasapainottaminen toimittamalla puutteesta eniten kärsiville alueille maataloustuotteita, jotka oli vietävä perille mahdollisimman pian.
The aid was not essential, in so far as Russia was able to obtain supplies on the international market by leaving private operators to take the necessary action. 
Avun antaminen ei ollut välttämätöntä sikäli, että Venäjän oli mahdollista suorittaa hankintoja kansainvälisillä markkinoilla yksityisten toimijoiden avulla.
If the intention was that Russia should be given food aid, a humanitarian programme on a smaller scale that targeted the neediest social groups would have been more appropriate. 
Jos Venäjälle haluttiin antaa elintarvikeapua, olisi ollut tarkoituksenmukaisempaa käynnistää köyhimpiin väestöryhmiin kohdennettu suppeampi humanitaarinen ohjelma.
As regards the desire to keep the Russian export market, the aim was achieved more effectively and at proportionately lower cost by means of export refunds (see paragraphs 55 to 61). 
Pyrkimys säilyttää Venäjän vientimarkkinat puolestaan toteutui vientituen avulla tehokkaammin ja suhteessa huomattavasti alhaisemmin kustannuksin kuin kyseisen ohjelman avulla (ks. kohdat 55–61).
INTRODUCTION Programme objectives 1. 
JOHDANTO Ohjelman tavoitteet 1.
In 1998 the cereal harvest in Russia was particularly poor (1). 
Viljasato oli Venäjällä poikkeuksellisen huono (1) vuonna 1998.
In August of the same year the country was hit by a serious financial crisis as well. 
Elokuussa samana vuonna maassa koettiin vielä vakava talouskriisi.
On 6 November 1998 the USA decided to grant food aid to Russia. 
Yhdysvallat päätti 6. marraskuuta 1998 aloittaa ohjelman elintarvikkeiden toimittamiseksi Venäjälle.
The European Union (EU) also wanted to secure its presence there, Russia being its second most important meat export market (2). 
Myös EU halusi toteuttaa toimia Venäjällä, sillä Venäjä on EU:sta viedyn lihan toiseksi tärkein markkina-alue (2).
In response to the Russian GovernmentŐs request of 12 November 1998 the Council adopted Regulation (EC) No 2802/98 (3) of 17 December 1998, making provision for the free supply of agricultural products to the neediest regions of the Russian Federation. 
Venäjän hallituksen 12. marraskuuta 1998 esittämän pyynnön johdosta neuvosto antoi 17. joulukuuta 1998 asetuksen (EY) N:o 2802/98 (3), jossa säädetään maataloustuotteiden toimittamisesta ilmaiseksi pahimmasta puutteesta kärsiville Venäjän federaation alueille.
Selling these products on local markets was to create a counterpart fund to finance social measures. 
Myymällä tuotteita paikallisilla markkinoilla oli tarkoitus koota vastikevaroja sosiaalialan toimenpiteiden rahoittamista varten.
Since this operation was to help redress a precarious situation among the Russianpeople,andatthesametimeregulariseagriculturalmar-kets in Russia, the Council considered it imperative that the aid reach its destination as soon as possible. 
Neuvoston mukaan toimella helpotettaisiin Venäjän kansan vaikeaa tilannetta sekä tasapainotettai-siin maataloustuotteiden markkinoita Venäjällä, ja neuvosto katsoi, että apu oli välttämättä saatava perille mahdollisimman pian.
The CommissionŐs implementation of the Council Regulation was subject to significant constraints. 
Kun komissio pani neuvoston asetusta täytäntöön, sen oli otettava huomioon merkittäviä rajoittavia tekijöitä.
The programme must not be allowed to impede EU agricultural exports to Russia (some of them subsidised), nor to disturb the local market. 
Ohjelma ei saanut vaikuttaa kielteisesti osittain tuen piiriin kuuluvaan maataloustuotteiden vientiin EU:sta Venäjälle eikä aiheuttaa häiriötä paikallisilla markkinoilla.
For that reason, the selling price of the products was not to be less than that of similar products obtained locally or imported from the EU. 
Näin ollen tuotteiden myyntihinta ei saanut olla vastaavien paikallisten tai EU:sta tuotujen tuotteiden hintaa alhaisempi.
On the other hand, these products were intended for the poorest regions, which wished to obtain them for the lowest price possible. 
Toisaalta tuotteet oli tarkoitettu puutteesta eniten kärsiville alueille, jotka pyrkivät hankkimaan ne mahdollisimman edulliseen hintaan.
In addition, since the Regulation (Article 1(4)) stipulated that the revenue was to be earmarked for social measures, the Russian authorities wanted to obtain the maximum possible counterpart funds in order to use them as budget support. 
Lisäksi asetuksessa (EY) N:o 2802/98 (1 artiklan 4 kohta) säädetään, että tuotto on käytettävä sosiaalisiin tarkoituksiin, joten Venäjän viranomaiset halusivat saada mahdollisimman paljon vastikevaroja käyttääkseen ne talousarviotukena.
(1) 2 ( ) (3) 48 Mio tonnes, compared with an average of 73 Mio tonnes over the five previous marketing years, according to the Russian GovernmentŐs official estimates. 
(1) 2 ( ) (3) Venäjän hallituksen virallisten arvioiden mukaan 48 miljoonaa tonnia, kun viitenä edeltävänä markkinavuonna oli saatu keskimäärin 73 miljoonaa tonnia.
See Mr FischlerŐs ÔBackground note for the Agricultural Council of 28 September 1998Ő: ÔAs regards EU agricultural products and especially animal products, maintaining the normal level of export to Russia is essential, as the balance on the European markets is highly dependent on exports to RussiaŐ. 
Ks. komission jäsenen Franz Fischlerin selvityksen tausta-aineistoon kuuluva asiakirja ”Background note for the Agricultural Council of 28 September 1998”, jonka mukaan EU:n maataloustuotannon, ja etenkin eläinkunnan tuotteiden tuotannon, kannalta on ratkaisevan tärkeää, että vienti Venäjälle pysyy tavanomaisella tasollaan, sillä EU:n markkinoiden tasapaino riippuu suurelta osin viennistä Venäjälle.
OJ L 349, 24.12.1998, p. 
EYVL L 349, 24.12.1998, s.
25.1.2001 EN Official Journal of the European Communities C 25/3 Programme components 3. 
25.1.2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 25/3 Ohjelman osatekijät 3.
This complex, ambitious programme provided for the supply of 1,85 million tonnes of food products with a value of 377,7 million euro to around 50 regions out of the 89 administrative entities that constitute the Russian Federation. 
Ohjelma oli kunnianhimoinen ja monimutkainen. Sen avulla oli tarkoitus toimittaa 1,85 miljoonaa tonnia elintarvikkeita, joiden arvo oli 377,7 miljoonaa euroa, noin viidellekymmenelle alueelle Venäjän federaatiossa, joka koostuu 89 hallinnollisesta yksiköstä.
Cereals and rice accounted for approximately 40 % of the total value, against 50 % for meat products, with skimmed-milk powder making up the balance. 
Mainitusta kokonaismäärästä oli viljaa ja riisiä noin 40 prosenttia, kun taas lihatuotteet muodostivat siitä lähes 50 prosenttia; jäljelle jäävä osuus oli rasvatonta maitojauhetta.
With the exception of pigmeat, which was bought on the Community market, all the products were taken from intervention stocks. 
Kaikki tuotteet olivat peräisin interventiovarastoista lukuun ottamatta sianlihaa, joka ostettiin yhteisön markkinoilta.
The costs of monitoring (mobilisation in Europe and distribution in Russia) and transporting the products to the Russian border were charged to the Community budget. 
Yhteisön talousarviosta suoritettiin tuotteiden kuljetuskustannukset Venäjän rajalle sekä valvontaan (joka kattoi tuotteiden hankkimisen Euroopassa ja jakelun Venäjällä) liittyvät menot.
Taking into account the savings on storage costs and export refunds, which are estimated at 71,5 million euro, the net total cost of the programme financed with EAGGF appropriations was estimated at 411,1 million euro (see Table1). 
Kun otetaan huomioon varastointikustannuksiin ja vientitukeen liittyvät arviolta 71,5 miljoonan euron säästöt, EMOTR-määrärahoista rahoitetun ohjelman nettokustannukset olivat yhteensä arviolta 411,1 miljoonaa euroa (ks. taulukko 1).
Estimated programme cost Wheat Rye500000299000001250000042400000 Rice5000017500000250000020000000 Table 1 Product Quantity Value(1) Transportasfaras Toalcost Beef Pork Skimmed-milk powder Total 150 000 100 000 50 000 1 850 000 75 000 000 110 000 000 39 500 000 377 700 000 30 000 000 20 000 000 2 500 000 92 500 000 Total net cost 105 000 000 130 000 000 42 000 000 470 200 000 12 400 000 Đ 71 500 000 411 100 000 (in tonnes) (in EUR) Russian frontier (in EUR) (cost in EUR) 1 000 000 105 800 000 25 000 000 130 800 000 Technical assistance, monitoring, audit and evaluation Savings on storage costs and export refunds (1) Estimated accounting value at the level of intervention stocks as of end-September 1998, except for pork, where the price taken was the market price at the time of estimation. 
Taulukko 1 Ohjelman arvioidut kustannukset Tuote Vehnä Ruis Riisi Naudanliha Sianliha Rasvaton maitojauhe Määrä (tonnia) 1 000 000 500 000 50 000 150 000 100 000 50 000 Arvo (1) (euroa) 105 800 000 29 900 000 17 500 000 75 000 000 110 000 000 39 500 000 Kuljetus Venäjän rajalle (euroa) 25 000 000 12 500 000 2 500 000 30 000 000 20 000 000 2 500 000 Kustannukset yhteensä (euroa) 130 800 000 42 400 000 20 000 000 105 000 000 130 000 000 42 000 000 Yhteensä185000037770000092500000470200000 Tekninen apu, valvonta, tarkastus ja arviointi Varastointikustannuksiin ja vientitukeen liittyvät säästöt 12 400 000 – 71 500 000 411 100 000 (1) Arvio interventiovarastojen kirjanpitoarvosta syyskuun 1998 lopussa lukuun ottamatta sianlihaa, jonka osalta käytettiin arviointihetkellä voimassa ollutta markkinahintaa.
Source: DG AGRI. 
Lähde: maatalouden pääosasto.
Scope of the audit 5. 
Tarkastuksen sisältö 5.
The audit objective was, firstly, to verify the effectiveness and impact of the programme and, secondly, to examine the CommissionŐs performance as regards both the transport of products to their destination and the collection of counterpart funds, as well as ensuring that they were used for the intended purposes. 
Tarkastuksen tavoitteena oli toisaalta selvittää ohjelman vaikuttavuus ja tulokset ja toisaalta tutkia, miten komissio huolehti ohjelman täytäntöönpanosta, johon sisältyi tuotteiden vieminen perille, vastikevarojen kerääminen sekä varmistuminen siitä, että varat käytetään sovittuihin tarkoituksiin.
As the Commission had made provision for the delivery of the products during the first six months of 1999 (point 3.11 of the Memorandum of Understanding), the on-the-spot audit was carried out in the second half of 1999, at the Commission and its Delegation in the country, on the premises of the (1) See Council Regulation (EC) No 2802/98 of 17 December 1998: Ô... despite all the precautions which have been and will be taken, the operation inevitably involves inherent risksŐ (OJ L 349, 24.12.1998, p. 
Komissio aikoi toimittaa tuotteet vuoden 1999 alkupuoliskolla (muistion 3.11 kohta ), joten tarkastus paikan päällä toimitettiin vuoden 1999 jälkipuoliskolla komissiossa ja sen paikallisessa lähetystössä, asianomaisten tahojen (maatalous-ministeriö, valtiovarainministeriö, eläkerahasto ja jakelusta vas-(1) Ks. 17 päivänä joulukuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2802/98: ”toimeen sisältyy kaikista jo toteutetuista tai toteutettavista varotoimista huolimatta väistämättä riskitekijöitä” (EYVL L 349, 24.12.1998, s.
12). Russian authorities concerned (Ministries of Agriculture and Finance, State pension fund, operators responsible for distribu-tion)andinninebeneficiaryregions.Thetotalvalueofthesup- plies allocated to the regions visited represents approximately 35 % of the entire programme. 
12). taavat toimijat) luona Venäjällä sekä yhdeksällä edunsaaja-alueella. Tarkastuskäynnin kohteena olleille alueille myönnettyjen toimitusten arvo oli yhteensä noin 35 prosenttia koko ohjelman arvosta.
Meetings were also arranged in Moscow with counsellors from embassies of Member States and the United States of America, local representatives of the International Monetary Fund (IMF) and the World Bank, and with the United Nations Food and Agriculture Organisation (FAO). 
Moskovassa järjestettiin lisäksi tapaamisia jäsenvaltioiden ja Yhdysvaltojen lähetystöneuvosten ja asiantuntijoiden, Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin paikallisten edustajien sekä Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike-ja maatalousjärjestön (FAO) kanssa.
PREPARATION OF THE PROGRAMME Analysis of needs 6. 
OHJELMAN VALMISTELU Tarvearviointi 6.
At the meeting of the Agriculture Council of 28 September 1998, the Commission stated that there were no food shortages in Russia and that on a macroeconomic level there was enough money to buy foodstuffs. 
Komissio arvioi 28. syyskuuta 1998 pidetyssä maatalousneuvoston kokouksessa, että Venäjällä ei ole pulaa elintarvikkeista ja että makrotalouden tasolla varoja elintarvikkeiden ostamiseen on riittävästi.
It also pointed out that most analysts considered that Russian food imports would resume as soon as C 25/4 EN Official Journal of the European Communities 25.1.2001 exchange rates had stabilised (1). 
Se huomautti myös, että useimmat tutkijat arvioivat Nettokustannukset yhteensä C 25/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 25.1.2001 elintarvikkeiden tuonnin Venäjälle lisääntyvän jälleen heti vaihtokurssin vakiinnuttua (1).
In November 1998 it nevertheless submitted a proposal for a programme of food supplies to Russia. 
Marraskuussa 1998 komissio kuitenkin ehdotti ohjelmaa elintarvikkeiden toimittamiseksi Venäjälle.
The actual need for such a programme formed the subject of an extensive debate in Russia, with semi-public trade organisations in favour and private-sector operators and the groups in favour of the economic reforms against. 
Tällaisen ohjelman todellisesta tarpeellisuudesta keskusteltiin laajasti Venäjällä, missä puolijulkiset kaupalliset organisaatiot kannattivat sitä ja talousalan yksityiset toimijat ja taloudellisia uudistuksia puoltavat ryhmät vastustivat sitä.
Despite warnings from the World Bank, the Commission did not analyse the negative impact that such a programme might have on the emerging private sector (local producers, new private operators). 
Maailmanpankin varoituksista huolimatta komissio ei tutkinut, millaisia kielteisiä vaikutuksia ohjelmalla voisi olla syntymässä olevaan yksityiseen sektoriin (paikalliset tuottajat ja uudet yksityiset toimijat).
Neither did it attempt to assess how far internal trade barriers were affecting the supply of cereals, even though in November 1998 the FAO had expressed the view that if there were any shortages in Russia, they would be local and attributable to the existence of these internal barriers (2). 
Se ei myöskään yrittänyt arvioida, missä määrin sisäiset kaupan esteet vaikeuttivat viljahankintoja, vaikka FAO katsoi marraskuussa 1998, että Venäjällä mahdollisesti ilmenevä puute on paikallista ja aiheutuu sisäisistä esteistä (2).
Although the supply of cereals on the Russian market was actually lower in 1998, there is no evidence to show that Russia could not have resorted to imports, despite the financial crisis of August 1998 (3). 
Viljan tarjonta Venäjän markkinoilla todellakin väheni vuonna 1998, mutta ei ole osoitettu, etteikö Venäjä olisi voinut tuoda viljaa elokuun 1998 talouskriisistä huolimatta (3).
Moreover, the problem for a large part of the population was not so much food shortages as lack of money to buy food (4). 
Lisäksi huomattava osa väestöstä ei niinkään kärsi elintarvikepulasta vaan siitä, ettei sillä ole varaa ostaa ruokaa (4).
Furthermore, according to Russian cereals experts (5), the official statistics underestimated cereal stocks by 10 % to 20 %, especially as regards production capacity and the stocks held by private operators. 
Venäjän vilja-alan asiantuntijat (5) ovat sitä mieltä, että viljavarannot arvioidaan virallisissa tilastoissa 10–20 prosenttia todellista pienemmiksi etenkin tuotannon ja yksityisten toimijoiden varastojen osalta.
Article 3.9 of the Memorandum prohibits the export, for the duration of the programme, of products of the same kind as those supplied by the EU, except in cases where the contracts were signed before 1 October 1998. 
Muistion 3 artiklan 9 kohdassa kielletään EU:n toimittamien kaltaisten tuotteiden vienti ohjelman aikana, lukuun ottamatta tapauksia, joissa sopimukset on tehty ennen 1. lokakuuta 1998.
According to the OECD, between July 1998 and February 1999 Russia exported 1,04 Mio tonnes of cereals, thus exceeding the record volume of 1997/1998, and was a net exporter of cereals during the second half of 1998 (6). 
Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) mukaan Venäjältä vietiin heinäkuun 1998 ja helmikuun 1999 välisenä aikana 1,04 miljoonaa tonnia viljaa, mikä on enemmän kuin markkinointivuonna 1997/1998 saavutettu ennätysmäärä, ja Venäjältä vietiin vuoden 1998 jälkipuoliskolla enemmän viljaa kuin sinne tuotiin (6).
Although it was not established that exports to Russia took place in violation of the Memorandum, it must, however, be noted that the European Union adopted a programme of food aid to Russia at the very moment when Russian cereals exports were reaching record levels. 
Vaikka ei ole pystytty varmasti osoittamaan, että Venäjältä olisi viety tuotteita muistion vastaisesti, on kuitenkin todettava, että Euroopan unioni päätti elintarvikeapuohjelmasta Venäjän hyväksi juuri silloin, kun Venäjältä vietiin viljaa enemmän kuin koskaan.
Following the devaluation of the rouble, the Commission particularly feared that there would be a substantial drop in Russian imports of meat (7). 
Komissio pelkäsi erityisesti, että lihan tuonti Venäjälle vähenisi jyrkästi ruplan devalvaation vuoksi (7).
However, it overestimated the duration ofthefinancialcrisisinRussiaand,attheendof1998,Commu-nity exports of pigmeat to Russia had already returned to their pre-August 1998 level. 
Komissio yliarvioi kuitenkin Venäjän talouskriisin keston, ja vuoden 1998 lopussa sianlihan vienti yhteisöstä Venäjälle oli jo palautunut elokuuta 1998 edeltäneelle tasolleen.
When the pigmeat supplied under the programme arrived in Russia, it had to compete with commercial imports (see paragraph 35). 
Kun ohjelman mukaisesti toimitettu sianliha saapui perille, se kilpaili kaupallisen tuonnin kanssa (ks. kohta 35).
Disregarding food aid, EU exports to Russia in 1999 were, in fact, relatively stable in the case of beef and even increased relative to previous years in the case of pigmeat (see Table 2). 
Kun elintarvikeapua ei oteta huomioon, naudanlihan vienti EU:sta Venäjälle pysyi vuonna 1999 suhteellisen vakaana ja sianlihan vienti jopa lisääntyi aiempiin vuosiin verrattuna (ks. taulukko 2).