natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, ever-increasing export refunds had to be granted to dispose of surplus cereals on the world markets. 
Lisksi vientitukia oli mynnettv yh enemmn, jotta viljaylijmt voitiin myyd maailmanmarkkinoilla.
EC trade partners were also pressing the Community to further liberalise its agricultural markets. 
Mys Euroopan yhteisn kauppakumppanit painostivat yhteis muuttamaan maatalousmarkkinoitaan aiempaa vapaammiksi.
This finally resulted in the CAP (common agricultural policy) reform of 1992, mainly directed at the cereals sector (see paragraphs 2.1 to 2.12). 
Tuloksena oli lopulta vuonna 1992 toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistus, joka koski pasiassa vilja-alaa (ks. kohdat 2.1Ń2.12).
The principal instrument was drastic reduction of intervention prices. 
Keskeisen vlineen oli interventiohintojen huomattava alentaminen.
Farmers were compensated for income losses resulting from price reductions by means of direct area aid. 
Hinnanalennuk-sista johtuvat tulonmenetykset korvattiin viljelijille suoran pinta-alatuen avulla.
Market balance was to be achieved by paying lower prices and thereby discouraging production, by making area aid independent of the actual production volume and by setting aside production areas (see paragraphs 3.1 to 3.5). 
Markkinatasapaino oli mr saavuttaa maksamalla aiempaa alhaisempia hintoja ja hillitsemll samalla tuotantoa, muuttamalla pinta-alatuki riippumattomaksi tuotannon todellisesta mrst ja poistamalla aloja viljelykytst (ks. kohdat 3.1Ń3.5).
Although the Commission expected a certain increase in budgetary expenditure, as the burden of farm support was gradually transferred from the consumer to the taxpayer, expenditure, as a result of management decisions taken at Commission or Council level, grew faster than foreseen. 
Komissio odotti talousarviomenojen kasvavan jonkin verran, kun viljelijille maksettava tuki siirrettiin asteittain kuluttajilta veronmaksajien maksettavaksi, mutta menot kasvoivatkin oletettua nopeammin erilaisten komission tai neuvoston tasolla tehtyjen hallinnointiptsten takia.
The decrease in expenditure forecast for 1997 did not take place (see paragraphs 4.1 to 4.5). 
Vuodelle 1997 ennustettu menojen lasku ei toteutunut (ks. kohdat 4.1Ń4.5).
Decreases in production in the first year of reform were rapidly followed by increases that brought production back up to pre-reform production levels. 
Uudistuksen ensimmisen voimassaolovuoden aikana tapahtunutta tuotannon laskua seurasi nopeasti kasvu, jonka myt tuotanto nousi uudelleen uudistusta edeltneelle tasolle.
The evolution differed greatly from one Member State to another, indicating that the volume of production was influenced more by climatic changes and continuously increasing yields than by price reductions and the compulsory set-aside of arable land (see paragraphs 4.6 to 4.10). 
Kehitys vaihteli kuitenkin huomattavasti eri jsenvaltioiden vlill, mik osoittaa, ett tuotannon mrn vaikuttivat pikemminkin ilmastolliset muutokset ja tuotosten jatkuva kasvu kuin hinnanalennukset ja pakollinen maan viljelykytst poistaminen (ks. kohdat 4.6Ń4.10).
Internal consumption increased as a result of the price reductions, which increased the attractiveness of using cereals for animal feed. 
Sismarkkinoiden kulutus kasvoi, koska hinnanalennukset houkuttelivat lismn viljojen kytt elinten ruokintaan.
However, the animal-feed sectorŐs ability to adapt shows that there is also a risk of it reacting and moving in the opposite direction, for example whenever the price ratio between cereals and their substitutes becomes unfavourable for cereals again (see paragraphs 4.11 to 4.14). 
Elintenruokinta-alan mukautumiskyky osoittaa kuitenkin, ett on olemassa mys riski, ett kehitys kntyy pinvastaiseen suuntaan esimerkiksi silloin, kun viljojen ja niiden korvikkeiden vlinen hintasuhde muuttuu uudelleen viljojen kannalta epsuotuisaksi (ks. kohdat 4.11Ń4.14).
It was expected that producer prices would follow the decrease in institutional prices. 
Tuottajahintojen odotettiin laskevan virallisten hintojen laskun myt.
This did happen to a varying extent in the Member States, but due to shortages on the world market, EU market prices for common wheat, the main cereal produced in the EU, stayed above the new institutional prices, which resulted in global over-compensation of actual income losses. 
Hinnat laskivatkin vaihtelevasti eri jsenvaltioissa, mutta EU:n alueella eniten tuotettavaa viljaa eli tavallista vehn koskevat EU:n markkinahinnat pysyivt uusia virallisia hintoja korkeampina maailmanmarkkinoilla vallinneen viljapulan takia, mink seurauksena todellisista tulonmenetyksist maksettiin yleisesti liikaa korvauksia.
The Court has already reported on this phenomenon in its Annual Report concerning the financial year 1996 (see paragraphs 4.16 to 4.18 and 4.33). 8.7.1999 
Tilintarkastustuomioistuin on ksitellyt tt ilmit jo varainhoitovuotta 1996 koskevassa vuosikertomuksessaan (ks. kohdat 4.16Ń4.18 ja 4.33). 8.7.1999
8.7.1999 EN Official Journal of the European Communities In 1997 and 1998, after the transitional period, prices dropped and had to be supported by intervention once again (see paragraphs 4.19 and 4.23). 
8.7.1999 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti Hinnat laskivat siirtymvaiheen jlkeen vuosina 1997 ja 1998, ja jlleen jouduttiin turvautumaan interventio-toimiin (ks. kohdat 4.19 ja 4.23).
The drop in producer prices was expected to lessen the burden on the consumer of supporting the agricultural sector. 
Tuottajahintojen laskun oletettiin pienentvn maatalousalan tukemisesta kuluttajan maksettavaksi jv osuutta.
However, significant falls in the price to the final consumer could either not be established (e.g. for bread) or could not be related specifically to reduced cereal prices (beef and pork). 
Lopullisen kuluttajan maksettavaksi jv hinta ei kuitenkaan laskenut merkittvsti (esimerkiksi leivn osalta) tai hinnanalennus (naudan-ja sianlihan osalta) ei liittynyt suoranaisesti alennettuihin viljanhintoi-hin.
Thus, the burden on the taxpayer increased considerably, with no particular gain to the consumer (see paragraphs 4.20 to 4.21). 
Veronmaksajan maksettavaksi jv osuus kasvoi nin ollen huomattavasti, eik kuluttajalle koitunut varsinaista hyty (ks. kohdat 4.20Ń4.21).
With respect to the farm income, the sector as a whole benefited from the reform. 
Maataloustulon kannalta uudistus hydytti koko vilja-alaa.
As market prices stayed above the newly fixed institutional prices during the transitional period, real losses were over-compensated on a global level. 
Koska markkinahinnat pysyivt siirtymvaiheen aikana uusia virallisia hintoja korkeampina, todellisista tulonmenetyksist maksettiin yleisesti liian suuria korvauksia.
The higher the market prices were in Member States, the higher the overall returns to the farmers concerned following the introduction of the new system. 
Mit korkeampia jsenvaltioiden markkinahinnat olivat, sit suurempi kokonaistuotto asianomaisille viljelijille koitui uuden jrjestelmn kyttn ottamisen jlkeen.
The system was never tailored to compensate for losses either at the level of the individual farmer or at country level. 
Jrjestelm ei ollut alun perinkn suunniteltu siten, ett tulonmenetykset korvattaisiin yksittisen viljelijn tai valtion tasolla.
Therefore, there are two sources of over-or under-compensation. 
Nin ollen on olemassa kaksi tekij, jotka vaikuttavat korvausten maksamiseen liian suurina tai liian pienin.
The first is due to the fact that aid is linked to average areas and yields that are frozen at their historical level which led to under-compensation of efficient farmers and over-compensation of less efficient ones. 
Ensinnkin tukea maksetaan keskimristen viljelyalojen ja tuotosten perusteella, jotka on jdytetty vanhalle tasolleen, mik johti siihen, ett tehokkaille viljelijille maksetaan liian pieni korvauksia ja vhemmn tehokkaille viljelijille maksetaan liian suuria korvauksia.
On the other hand, differences among countries in market prices for the same products caused over-compensation for farmers in some countries and under-compensation for those in others in specific years (see paragraphs 4.31 to 4.35). 
Toisaalta samojen tuotteiden eri maissa vallitsevien markkinahintojen vlisten erojen takia tiettyin vuosina viljelijille maksettiin joissakin maissa liikaa ja joissakin liian vhn korvauksia (ks. kohdat 4.31Ń4.35).
Furthermore, the compensation system does not differentiate support according to farm size or yield and thus does not improve the position of smaller producers. 
Tss korvausjrjestelmss tukea ei myskn eriytet tilakoon tai tuotoksen perusteella, joten se ei paranna pientuottajien asemaa.
The large farms and those situated in regions with the highest yields continue to benefit from the highest subsidies (see paragraphs 4.37 to 4.46). 
Suurille maatiloille sek sellaisilla alueilla sijaitseville tiloille, joilla saadaan korkeimmat tuotokset, mynnetn edelleenkin eniten tukea (ks. kohdat 4.37Ń4.46).
As an actual policy change, the 1992 CAP reform was certainly a step in the right direction. 
Vuonna 1992 toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan uudistus oli aivan ilmeisesti askel oikeaan suuntaan, koska noudatettavassa politiikassa tapahtui todellinen muutos.
However, in order to safeguard the gains made as regards competitiveness and market balance, further steps are necessary. 
Kilpailukyvyn ja markkinatasapainon osalta saavutettujen edistysten silyttmiseksi on kuitenkin toimittava edelleen.
Measures suggested in Agenda 2000 are insufficient to combat recurring production surpluses, to react appropriately to falling prices on the world market and to safeguard farm incomes. 
Agenda 2000:ssa ehdotetut toimet eivt riit ehkisemn toistuvia tuotantoylijmi, niiden avulla ei ole mahdollista reagoida asianmukaisesti maailmanmarkkinahintojen laskuun eik taata maataloustuloja.
Given the increasing difficulties associated with production and area-related subsidies, it may be appropriate to examine the possibility of replacing the present system by some form of direct income support (see paragraphs 5.8 to 5.11). 
Tuotantoa ja pinta-alaan perustuvia tukia koskevien ongelmien lisntyess saattaisi olla tarkoituksenmukaista tutkia, onko mahdollista korvata nykyinen jrjestelm jonkinlaisella suoralla tulotuella (ks. kohdat 5.8Ń5.11).
C 192/4 EN Official Journal of the European Communities 8.7.1999 1. 
C 192/4 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti 8.7.1999 1.
INTRODUCTION 1.1. In many respects cereals are the CommunityŐs most important crop. 
JOHDANTO 1.1 Viljat ovat monessa suhteessa yhteisn alueen trkeimpi satokasveja.
They occupy around 38 million hectares, about 25 % of the CommunityŐs agricultural area. 
Viljakasveja viljelln noin 38 miljoonan hehtaarin suuruisella alueella, mik on noin 25 prosenttia yhteisn maatalousmaasta.
Quantity-wise they account for the highest production at about 200 million tonnes a year. 
Viljaa tuotetaan mrllisesti eniten, noin 200 miljoonaa tonnia vuodessa.
They constitute the main product for intra-Community trade amounting to approximately 38 million tonnes. 
Viljat ovat yhteisn sisisen kaupan keskeisin tuote; viljaa myydn sismarkkinoilla noin 38 miljoonaa tonnia.
The operation of this common organisation of the market (COM) alone cost the Community budget more than ECU 14 000 million in 1997, i.e. 34 % of the EAGGF Guarantee budget. 
Jo pelkstn vilja-alan yhteinen markkinajrjestely aiheutti vuonna 1997 yhteisn talousarvioon yli 14 000 miljoonan ecun suuruiset menot, jotka vastaavat 34:  prosenttia EMOTR:n tukiosastoa koskevasta talousarviosta.
This is by far the largest amount for a single COM, in terms of EU budgetary support. 
Kyseess on selkesti suurin yksittiseen yhteiseen markkinajrjestelyyn kohdistuva EU:n talousarviosta maksettava tuki.
In terms of production value excluding on farm consumption, however, in 1995 cereals ranked fourth at ECU 18 379 million after milk products (ECU 38 176 million), beef (ECU 24 583 million) and pigmeat (ECU 23 123 million) (1). 1.2. 
Tuotannon arvossa mitattuna (kun maatilalla tapahtuva kulutus on vhennetty) viljakasvit olivat kuitenkin vuonna 1995 neljnnell sijalla (18 379 miljoonaa ecua) maitotuotteiden (38 176 miljoonaa ecua), naudanlihan (24 583 miljoonaa ecua) ja sianlihan (23 123 miljoonaa ecua) jlkeen (1).
In 1992 the Community reformed parts of the common agricultural policy (CAP). 
1.2 Yhteis toteutti vuonna 1992 yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) osittaisen uudistuksen.
The main thrust of the reform was devoted to the cereals market, where the new provisions were applied from the 1993/1994 marketing year onwards. 
Uudistus vaikutti eniten viljamark-kinoihin, joihin sovellettiin uusia snnksi markkinointivuodesta 1993/1994 alkaen.
It was expected that the reform would be implemented in full by the end of a three-year transitional period i.e. June 1996. 
Uudistus oli mr panna kokonaisuudessaan tytntn kolmivuotisen siirtymvaiheen jlkeen, eli keskuussa 1996.
Thus the 1996/1997 marketing year was the first year in which the reform was applied fully. 
Markkinointivuosi 1996/1997 oli siis ensimminen vuosi, jolloin uudistus oli kokonaisuudessaan voimassa.
This report deals with some of the major effects the reform had on the cereals sector. 
Tss kertomuksessa tuodaan esille joitakin uudistuksen keskeisi vilja-alaan kohdistuvia vaikutuksia.
It is based on audit work carried out during 1997 and 1998, including analyses of economic and financial data compiled by Eurostat, presented in other Community documents and obtained during interviews with national administrations and representatives of producers, processors and consumers that were conducted in the five most important cereal-growing Member States: France, Germany, United Kingdom, Italy and Spain (2). 1.3. 
Kertomus perustuu vuosina 1997 ja 1998 toimitettuihin tarkastuksiin, joiden yhteydess analysoitiin muista yhteisn asiakirjoista poimittuja, Eurostatin kokoamia taloutta ja rahoitusta koskevia tietoja sek tietoja, jotka saatiin haastattelemalla kansallisia viranomaisia ja tuottajien edustajia, tuotteiden jalostajia sek kuluttajia viidess eniten viljaa tuottavassa jsenvaltiossa: Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneess kuningaskunnassa, Italiassa ja Espanjassa (2).
The report contains a brief summary of the history of the COM in cereals, followed by a reminder of the key elements of the reform. 
1.3 Kertomukseen sisltyy lyhyt yhteenveto vilja-alan yhteisen markkinajrjestelyn taustasta; yhteenvedon jlkeen ksitelln uudistuksen keskeisi osa-alueita.
It then traces the evolution of the COMŐs budget and of the main economic variables that applied to the cereals sector after the reform, evaluates the results of the reform in relation to its objectives, and comments on whether Agenda 2000 is likely to remedy the weaknesses of the 1992 reform and drive the reform process further. 
Lisksi kertomuksessa arvioidaan uudistuksen tuloksia asetettuihin tavoitteisiin nhden ja esitetn nkemyksi siit, kuinka todennkisesti Agenda 2000:n avulla kyetn korjaamaan vuoden 1992 uudistukseen liittyneet puutteet ja viemn uudistusta eteenpin.
The report does not cover the evolution of the special scheme for durum wheat, as this was dealt with in the CourtŐs Annual Report concerning the financial year 1997 (3). 
Kertomus ei kata durumvehn koskevan erityisen tukijrjestelmn kehittymist, koska sit ksiteltiin tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 1997 koskevassa vuosikertomuksessa (3).
HISTORY Price support and external protection 2.1. Cereals were the first product to become the subject of a COM under the CAP, because of their fundamental importance to human and animal nutrition, and to intra-Community trade. 
TAUSTA Hintatuki ja ulkoinen suojelu 2.1 Yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyv yhteinen markkinajrjestely perustettiin ensimmiseksi viljojen osalta, koska niiden merkitys ihmis-ja elinravinnossa ja yhteisn sisisess kaupassa on keskeinen.
Target prices were set at such a high level that market prices tended to be significantly lower and were even below the 10 % margin which separated the target and intervention prices. Intervention therefore, became a permanent feature of the CommunityŐs market management, keeping prices for producers at the artificially high intervention-price level. The target prices became (4) Article 39 of the Treaty of Rome: Ô1. 
Jrjestelyyn kuuluivat seuraavat keskeiset tekijt: a) Tavoitehinnat, jotka neuvosto vahvisti kunkin markkinointivuoden alussa jokaisen viljalajin (lhinn tavallisen vehnn, durumvehnn, ohran, kauran ja rukiin) osalta. Tavoitehinnat mriteltiin tuottajahinnoiksi, jotka tuottajien tulisi saada.
2. Furthermore, consumer interests were neglected; from the very start consumers had to bear the burden of the difference between high internal and low world prices. 4. 
Mys kuluttajien edut jtettiin ottamatta huomioon; korkeiden sismarkkinahintojen ja alhaisten maailmanmarkkinahintojen vlinen ero siirtyi alusta alkaen kuluttajien maksettavaksi.
5. 
Erilaiset tuontimaksut otettiin yhteisn talousarvioon omina varoina.
4.5. 
Lisksi kasvava omavaraisuus ja lopulta sismarkkinoiden viljaylijmt johtivat tuonnin alenemiseen ja siihen, ett yh pienempi osa maksetuista vientituista saatiin korvattua tuontimaksujen avulla.
EFFECTS OF THE REFORM The cereals budget 4.1. The Mac Sharry plan included among its objectives the curbing of the growth of budgetary expenditure, i.e. the volume of expenditure incurred by the year 2000 was to be below the level forecasted prior to the reform. 
UUDISTUKSEN VAIKUTUKSET Vilja-alaa koskeva talousarvio 4.1 MacSharryn uudistuksen tavoitteisiin kuului talousarviomenojen kasvun hillitseminen; vuoteen 2000 menness aiheutuvien menojen oli mr jd ennen uudistusta ennustettua tasoa alhaisemmiksi.
Although the Regulations introducing the Mac Sharry reform made no reference to the budgetary objective, the question of the cost of the reform is legitimate. 
Vaikka MacSharryn uudistusta koskevissa asetuksissa ei viitattu talousarviota koskevaan tavoitteeseen, uudistuksesta aiheutuneisiin kustannuksiin perehtyminen on perusteltua.
Just prior to the reform (1993) total expenditure on cereals amounted to ECU 6 923,2 million (see Table 2). 
Viljoja koskevat kokonaismenot olivat juuri ennen uudistusta (1993) 6 923,2 miljoonaa ecua (ks. taulukko 2).
In the four financial years following the reform expenditure on cereals almost doubled growing by a yearly average of 17,4 % to ECU 13 167,1 million (1997). 
Viljoja koskevat menot lhes kaksinkertaistuivat neljn uudistusta seuraavan varainhoitovuoden aikana; menot kasvoivat keskimrin 17,4 prosenttia vuodessa, 13 167,1 miljoonaan ecuun vuonna 1997.
With regard to the structure of expenditure, the proportion of total expenditure on cereals taken up by export refunds and storage costs fell from 79,6 % in 1993 to 4,2 % in 1997. 
Menojen rakenne kehittyi siten, ett vientitukien ja varastointikulujen osuus vilja-alan kokonaismenoista laski 79,6 prosentista 4,2 prosenttiin vuosien 1993 ja 1997 vlisen aikana.
On the other hand, the proportion of area-aid paid increased from 11,5 % to 93,7 % over the same period. 
Toisaalta pinta-alatuen osuus kasvoi saman ajanjakson kuluessa 11,5 prosentista 93,7 prosenttiin.
As outlined in the CourtŐs Annual Report concerning the financial year 1996 (14), budgetary expenditure was expected to increase as the burden of farm support was gradually passed from the consumer to the taxpayer. 
4.2 Kuten tilintarkastustuomioistuin toi esille varainhoitovuotta 1996 koskevassa vuosikertomuksessaan (14), talousarviomenojen oletettiin kasvavan, kun viljelijille maksettavista tuista aiheutuvat kulut siirtyivt asteittain kuluttajilta veronmaksajien maksettavaksi.
Indeed, the Commission forecast an expenditure increase of ECU 4 003,8 million (EU 12) between 1993 and 1997 (see Table 3). 
Komissio ennusti itse asiassa menojen kasvavan 4 003,8 miljoonaa ecua (EU 12) vuosien 1993 ja 1997 vlisen aikana (ks. taulukko 3).
However, the final cost outstripped the forecast by about ECU 2 240 million. 
Lopulliset menot jivt kuitenkin noin 2 240 miljoonaa ecua ennustettua pienemmiksi.
4.3. The difference between the outturn and budget estimates is due to the fact that some cost elements were higher than estimated. 
4.3 Menojen toteutumisen ja talousarvioennusteiden vlinen ero johtuu siit, ett osa kustannustekijist oli arvioitua suurempia.
Agrimonetary adjustments, the later inclusion of aid for silage other than that of maize, a higher premium for set-aside, higher base areas and yields (15) and the increase in the area eligible for special aid in respect of durum wheat (16) explain the increase in area aid. 
Pinta-alatuen kasvua selittvt maatalouden valuuttajrjestelmn muutokset, myhemmin tapahtunut silrehua koskevan tuen kyttn ottaminen muiden tuotteiden paitsi maissin osalta, viljelykytst poistamiseen liittyvt suuremmat palkkiot, suuremmat perusviljelyalat ja tuotokset (15) ja durumvehnst maksettavaan erityistukeen oikeutettujen viljelyalojen kasvaminen (16).
On the other hand, export refunds and storage costs amounted to less than expected during the period 1994 to 1997 as a result of high international prices. 
Toisaalta taas vientituet ja varastointikulut olivat korkeiden kansainvlisten hintojen takia oletettua pienempi vuosien 1994 ja 1997 vlisen aikana.
14 (15) OJ C 348, 13.11.1997, paragraphs 3.5 to 3.8. () The Court of AuditorsŐ Annual Report concerning the financial year 16 1996 (OJ C 348, 13.11.1997, paragraph 3.6). () The Court of AuditorsŐ Annual Report concerning the financial year 1997 (OJ C 349, 17.11.1998, Chapter 2, Title 2). 
14 (15) EYVL C 348, 13.11.1997, kohdat 3.5Ń3.8. () Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 16 1996, EYVL C 348, 13.11.1997, kohta 3.6. () Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 1997, EYVL C 349, 17.11.1998, 2. luku, 2. osa.
Source: CommissionŐs financial reports for EAGGF Guarantee from 1994 to 1997. Expenditure 1993 Expenditure 1994 Expenditure 1995 Expenditure 1996 Expenditure 1997 Cumulated difference 2 788,8 2 723,8 532,3 89,6 1 513,2 186,7 391,9 Đ 0,9 1 529,0 754,0 336,0 Đ 40,0 Đ 15,8 Đ 567,3 55,9 39,1 1 062,2 36,7 347,6 Đ 0,8 1 089,0 519,0 303,0 0,0 Đ 26,8 Đ 482,3 44,6 Đ 0,8 301,2 Đ 39,7 279,2 Đ 0,5 274,0 199,0 209,0 27,2 Đ 238,7 70,2 Đ 0,5 484,6 67,1 273,4 0,0 Đ 21,0 39,0 123,0 0,0 505,6 28,1 150,4 0,0 490,2 Đ 1 260,2 321,1 37,8 Council: Evaluation des incidences financires de la dcision sur la rforme de la PAC, Agrifin 187, Agriorg 241, 8188/92 of 9.9.1992, table 2, part A. Table 3 Comparison of estimates and real expenditure on cereals for EU-12 since the reform Real Real Estimates Difference Real Estimates Difference Real Estimates Difference Real Estimates Difference 1994-1997 0,0 (million ECU) 
Lhde: EMOTR-tukiosastoa koskevat komission rahoituskertomukset vuosilta 1994Ń1997; Neuvoston asiakirja: Evaluation des incidences financires de la dcision sur la rforme de la PAC, Agrifin 187, Agriorg 241, 8188/92, 9.9.1992, taulukko 2, osa A. Taulukko 3 Vilja-alan arvioitujen menojen ja tosiasiallisten menojen vertailu uudistuksen jlkeiselt ajalta (EU-12) Menot Menot 1994 Menot 1995 Menot 1996 1993 Menot 1997 tosiasialliset tosiasialliset arvioidut erotus tosiasialliset arvioidut erotus tosiasialliset arvioidut erotus tosiasialliset arvioidut erotus Yhteens 1994Ń1997 0,0 (milj. ecua)
C 192/12 EN Official Journal of the European Communities 8.7.1999 4.4. With particular regard for 1997, the Commission predicted a decrease in total cereals expenditure of ECU 541 million by comparison with 1996 but the revenue and expenditure account shows an increase of ECU 988 million. 
C 192/12 FI Euroopan yhteisjen virallinen lehti 8.7.1999 4.4 Komissio ennusti vuoden 1997 osalta, ett vilja-alan kokonaismenot laskevat 541 miljoonaa ecua vuoteen 1996 verrattuna, mutta tulostilist ky kuitenkin ilmi, ett menot kasvoivat 988 miljoonaa ecua.