natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Replies of the Commission to the Court’s recommendations (4) The Commission considers the implementation status to have moved towards ‘fully implemented’. 
Komission vastaukset tilintarkastustuomioistuimen suositukseen 4) Komissio katsoo täytäntöönpanon tilan edenneen kohti ”pantu täytäntöön kokonaisuudessaan” -tilaa.
The Commission has signed a specific contract (reference No 84) on 21 October 2014. 
Komissio allekirjoitti tätä koskevan sopimuksen (viitenumero 84) 21. lokakuuta 2014.
A special report focused on the security of personal and financial data has been delivered on 18 December 2014. 
Henkilötietojen ja taloudellisten tietojen turvallisuudesta annettiin erityisraportti 18. joulukuuta 2014.
The full security assessment report has been delivered on 30 September 2015. 
Kattava turvallisuusarvioraportti annettiin 30. syyskuuta 2015.
Following up the Court’s special reports is a necessary element in the cycle of accountability and helps to encourage the effective implementation of recommendations by the Commission and the Member States. 
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusten seuranta on välttämätön osa tilivelvollisuusprosessia, sillä seurannalla kannustetaan komissiota ja jäsenvaltioita panemaan kertomusten suositukset vaikuttavalla tavalla täytäntöön.
The current report presents the results of the Court’s fourth review of the Commission’s follow-up of a sample of 44 recommendations from eight special reports over the period 2009-2012. 
Tässä kertomuksessa esitetään tulokset tilintarkastustuomioistuimen neljännestä tarkastuksesta, jossa tutkittiin, kuinka komissio on pannut täytäntöön tilintarkastustuomioistuimen suositukset.
Our review showed that the Commission implemented 89 % of our recommendations in full or in most respects, 8 % in some respects, while 3 % were not implemented. 
Tarkastus osoitti, että komissio on pannut 89 prosenttia tilintarkastustuomioistuimen suosituksista täytäntöön kokonaisuudessaan tai suurimmaksi osaksi.
We also recommend that the Commission should carry out some improvements to its follow-up practices. 
Tilintarkastustuomioistuin suosittaa myös, että komissio tekisi seurantakäytäntöihinsä joitakin parannuksia.
EN 2016 Special Report NO 03 Combating eutrophication in the Baltic Sea: further and more effective action needed EUROPEAN COURT OF AUDITORS 
FI 2016 Erityiskertomus nro 03 Itämeren rehevöitymisen torjunta: toimia on lisättävä ja tehostettava EUROOPAN TILINTARKASTUS TUOMIOISTUIN
Luxembourg: Publications Office of the European Union, 2016 Print ISBN 978-92-872-4384-3 PDF ISBN 978-92-872-4406-2 EPUB ISBN 978-92-872-4368-3 ISSN 1831-0834 ISSN 1977-5679 ISSN 1977-5679 doi:10.2865/30254 doi:10.2865/098206 doi:10.2865/9931 QJ-AB-16-005-EN-C QJ-AB-16-005-EN-N QJ-AB-16-005-EN-E © European Union, 2016 Reproduction is authorised provided the source is acknowledged. 
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2016 Print ISBN 978-92-872-4409-3 PDF ISBN 978-92-872-4385-0 EPUB ISBN 978-92-872-4387-4 ISSN 1831-0958 ISSN 1977-5792 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/69320 doi:10.2865/146066 doi:10.2865/844868 QJ-AB-16-005-FI-C QJ-AB-16-005-FI-N QJ-AB-16-005-FI-E © Euroopan unioni, 2016 Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
EN 2016 Special Report NO 03 Combating eutrophication in the Baltic Sea: further and more effective action needed (pursuant to Article 287(4), second subparagraph, TFEU) 
FI 2016 Erityiskertomus nro 03 Itämeren rehevöitymisen torjunta: toimia on lisättävä ja tehostettava (annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)
The audit was led by ECA Member Ville Itälä, supported by the Head of his Private Office, Turo Hentilä and Outi Grönlund, Attaché; Alain Vansilliette, Principal Manager; Maria del Carmen Jimenez, Head of Task; and Krzysztof Zalega, Nils Odins, Zuzana Gullova, Tomasz Plebanowicz, Jean-François Hynderick and Vivi Niemenmaa, auditors. 
Tarkastus toimitettiin tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Ville Itälän johdolla, ja siihen osallistuivat kabinettipäällikkö Turo Hentilä, kabinettiavustaja Outi Grönlund, toimialapäällikkö Alain Vansilliette, tehtävävastaava Maria del Carmen Jimenez sekä tarkastajat Krzysztof Zalega, Nils Odins, Zuzana Gullova, Tomasz Plebanowicz, Jean-François Hynderick ja Vivi Niemenmaa.
From left to right: T. Hentilä, V. Niemenmaa, A. Vansilliette, V. Itälä, M. d. 
Vasemmalta oikealle: T. Hentilä, V. Niemenmaa, A. Vansilliette, V. Itälä, M. d.
C. Jimenez, T. Plebanowicz, K. Zalega and J.-F. Hynderick. 
C. Jimenez, T. Plebanowicz, K. Zalega ja J.-F. Hynderick.
Contents 03 Paragraph I–IX 1–14 1–5 6–11 12–14 15–17 18–112 18–41 23–25 26–31 32–36 37–41 42–69 46–54 55–57 58–64 65–69 Glossary and abbreviations Executive summary Introduction Baltic Sea and eutrophication EU legal instruments addressing nutrient pollution of waters EU budgetary instruments available for addressing nutrient pollution of water Audit scope and approach Observations Member States’ implementation of nutrient input reduction into the Baltic Sea Limited progress in the reduction of nutrient inputs into the Baltic Sea Member States’ nutrient reduction plans lack ambition and appropriate indicators Member States visited only partially take into account Helcom recommendations in their plans or legal framework The reliability of monitoring data on nutrient inputs into the Baltic Sea is not assured Effectiveness of actions to reduce nutrient pollution from urban waste water Most Member States are not yet compliant with the urban waste water treatment directive EU co‐financed waste water treatment plants are effective, but sustainability is not always guaranteed The Commission’s follow‐up of Member States’ implementation of the directive is not timely EU support to Russia and Belarus is potentially cost efficient, but is very limited in scope compared to what is needed and project implementation takes a long time 
Sisällys 03 Kohta I–IX 1–14 1–5 6–11 12–14 15–17 18–112 18–41 23–25 26–31 32–36 37–41 42–69 46–54 55–57 58–64 65–69 Sanasto ja lyhenteet Tiivistelmä Johdanto Itämeri ja rehevöityminen Ravinteiden aiheuttamaa vesien pilaantumista koskevat EU:n oikeudelliset välineet Ravinteiden aiheuttaman vesien pilaantumisen vähentämiseen käytettävissä olevat EU:n budjettivälineet Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa Huomautukset Itämeren ravinnepäästöjen vähentämiseen tarkoitetut jäsenvaltioiden toimet Edistyminen Itämeren ravinnepäästöjen vähentämisessä on jäänyt vaatimattomaksi Jäsenvaltioiden ravinteiden vähennyssuunnitelmat eivät ole riittävän kunnianhimoisia ja niistä puuttuvat tarkoituksenmukaiset indikaattorit Tarkastuskäynnin kohteena olleet jäsenvaltiot ottavat suunnitelmissaan ja säädöskehyksessään Itämeren suojelukomission suositukset huomioon vain osittain Itämeren ravinnepäästöjen seurantatietojen luotettavuutta ei ole varmistettu Yhdyskuntajätevesien ravinnekuormituksen vähentämistoimien tehokkuus Useimmat jäsenvaltiot eivät vielä noudata yhdyskuntajätevesidirektiiviä EU:n osarahoittamat jätevedenpuhdistamot ovat tehokkaita, mutta niiden taloudellinen kestävyys ei aina ole taattu.
Polluter pays principle: A principle set out in the Treaty on the Functioning of the European Union (Article 191.2). 
Saastuttaja maksaa -periaate: Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (191 artiklan 2 kohta) vahvistettu periaate.
With regard to waste water, this principle dictates that dischargers of waste water should pay for the pollution caused (for example, households should pay for waste water treatment services at the waste water price; waste water treatment plants pay a pollution charge). 
Jäteveden osalta tämä tarkoittaa, että päästöjen aiheuttajien on maksettava pilaantumisesta (esimerkiksi kotitalouksien olisi maksettava jäteveden käsittelystä jätevesimaksun muodossa ja jätevedenpuhdistamot maksavat päästömaksun).
Programme of measures: The part of the river basin management plan which indicates the measures that are necessary for water bodies to be restored to a good status, considering the characteristics of the river basin district. 
Toimenpideohjelma: Vesienhoitosuunnitelman osa, jossa esitetään toimenpiteet, joita vesistöjen ennallistaminen hyvään tilaan edellyttää; toimenpiteissä otetaan huomioon vesipiirin ominaispiirteet.
Similar programmes of measures have to be prepared to restore the quality of marine waters. 
Vastaavanlaiset toimenpideohjelmat on laadittava merivesien laadun ennallistamiseksi.
River basin: The area of land from which all surface run-off flows through a sequence of streams, rivers and, possibly, lakes into the sea at a single river mouth, estuary or delta. 
Vesistöalue: Alue, josta kaikki pintavalunta virtaa purojen, jokien ja mahdollisesti järvien kautta mereen yksittäisen jokisuun, joen suualueen tai suistoalueen kautta.
The district is the part of the river basin within a specific Member State. 
Vesipiiri on tietyn jäsenvaltion alueella sijaitseva vesistöalueen osa.
Water status: Is the general expression of the status of a body of inland surface water, as determined by its ecological and its chemical status. 
Vesien tila: Yleisilmaus, joka kuvastaa sisämaassa sijaitsevan pintavesistön tilaa vesien ekologisen ja kemiallisen tilan perusteella.
For marine water, the water status corresponds to the environmental status, which is based on other criteria than the status of inland surface water. 
Merivesien osalta vesien tila perustuu ympäristön tilaan, joka määritetään eri perustein kuin sisämaassa sijaitsevan pintavesistön tila.
Executive 06 summary IThe Baltic Sea is bordered by eight EU Member States (Denmark, Estonia, Finland, Germany, Latvia, Lithuania, Poland and Sweden) and Russia. 
Tiivistelmä 06 Itämerta ympäröi kahdeksan EU:n jäsenvaltiota (Latvia, Liettua, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Viro) sekä Venäjä.
The Baltic Sea is one of the world’s most polluted seas. Combating eutrophication is seen to pose a significant challenge. 
Itämeri on yksi maailman saastuneimmista meristä, ja rehevöitymisen torjunta on suuri haaste.
The 2008 marine strategy framework directive aims to achieve a good environmental status of the EU’s marine waters by 2020. 
Vuonna 2008 voimaan tulleessa meristrategiapuitedirektiivissä asetetaan EU:n merivesien osalta tavoitteeksi ympäristön hyvä tila vuoteen 2020 mennessä.
Under that directive, Member States have to cooperate within regions and sub-regions to achieve the objectives of the directive, using for instance, where practical and appropriate, the structures already in place under the regional sea conventions. 
Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä merialueella tai sen osa-alueella yhteistyötä direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi ja käytettävä, jos se on mahdollista ja tarkoituksenmukaista, olemassa olevia rakenteita, meriä koskevat alueelliset yleissopimukset mukaan luettuina.
For the Baltic Sea, the relevant convention is the Helsinki Convention (governed by the Helsinki Commission (Helcom)) and its Baltic Sea action plan, which requires the reduction of nutrient loads from the signatory countries. 
Itämereen sovelletaan (Itämeren suojelukomission eli HELCOMin hallinnoimaa) Helsingin sopimusta ja sen yhteydessä Itämeren suojelun toimintaohjelmaa, jonka allekirjoittajamaiden edellytetään vähentävän ravinnekuormitusta.
II In 2009, the European Council adopted a macro-regional strategy, namely the European Union strategy for the Baltic Sea region, aiming, in particular, to foster environmental protection, including the reduction of nutrient loads, by promoting increased cooperation between neighbouring countries and innovative solutions. 
II Eurooppa-neuvosto vahvisti vuonna 2009 makroaluestrategian (Euroopan unionin Itämeren alueen strategia), jonka tarkoituksena on erityisesti edistää ympäristön suojelua vähentämällä ravinnekuormitusta. Tähän pyritään lisäämällä naapurimaiden välistä yhteistyötä ja toteuttamalla innovatiivisia ratkaisuja.
III The main sources of nutrient loads causing eutrophication are agriculture and urban waste water. 
III Rehevöitymistä aiheuttava ravinnekuormitus johtuu pääasiassa maataloudesta ja yhdyskuntajätevesistä.
In the 2007-2013 period, the EU contribution to waste water collection and treatment projects in the five Member States bordering the Baltic Sea benefiting from EU support in this field was 4.6 billion euro. 
Vuosina 2007–2013 EU myönsi viidelle Itämeren rannikolla sijaitsevalle jäsenvaltiolle 4,6 miljardin euron arvosta tukea jätevesien keruu-ja käsittelyhankkeisiin.
Rural development measures, including water protection, to all eight Baltic Sea coastal Member States amounted to 9.9 billion euro. 
Maaseudun kehittämistoimenpiteisiin, jotka koskevat myös vesiensuojelua, myönnettiin kaikille kahdeksalle Itämeren rannikolla sijaitsevalle jäsenvaltiolle yhteensä 9,9 miljardia euroa.
IV The Court’s audit answers the question whether the EU actions have been effective in helping Member States to reduce nutrient loads into the Baltic Sea. 
IV Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa vastataan kysymykseen siitä, ovatko EU:n toimet tehokkaasti auttaneet jäsenvaltioita vähentämään Itämeren ravinnekuormitusta.
The overall conclusion is that these actions have led to limited progress towards nutrient reduction in the Baltic Sea. 
Yleisesti ottaen voidaan todeta, että toimilla on edistetty ravinteiden vähentämistä Itämeressä vain vähän.
VThe Member States’ plans for achieving Helcom nutrient reductions are based on their river basin management plans prepared on the basis of the water framework directive. 
VJäsenvaltioiden suunnitelmat Itämeren suojelukomission ravinteiden vähentämistavoitteiden saavuttamiseksi perustuvat maiden vesienhoitosuunnitelmiin, jotka on laadittu vesipolitiikan puitedirektiivin pohjalta.
These plans lack ambition as they focus on ‘basic measures’ for implementing EU directives in relation to the specific activities causing nutrient pollution, mainly urban waste water and agriculture. 
Niissä keskitytään perustoimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on panna täytäntöön EU:n direktiivejä, jotka koskevat tiettyjä ravinteiden aiheuttaman pilaantumisen lähteitä eli pääasiassa yhdyskuntajätevesiä ja maataloutta.
Less focus is put on measures for the control of diffuse sources of nutrients and on ‘supplementary measures’ as set out in the water framework directive. 
Vähemmän käytetään toimenpiteitä, joilla hallitaan hajakuormituslähteitä, ja vesipolitiikan puitedirektiivin mukaisia täydentäviä toimenpiteitä.
They also lack targets and appropriate indicators for the assessment of achievements made in reducing nutrient loads into waters. 
Niitä varten ei myöskään ole määritetty riittäviä tavoitearvoja eikä tarkoituksenmukaisia indikaattoreita, joiden avulla vesien ravinnekuormituksen vähentämistä voitaisiin arvioida.
Executive summary 07 VI Actions to reduce nutrient loads from urban agglomerations have led to a reduction of nutrients. 
Tiivistelmä 07 VI Kaupunkitaajamien ravinnekuormituksen vähentämistoimilla on onnistuttu vähentämään ravinteiden määrää.
However, despite significant EU funding, the implementation of the directive is delayed in the Member States which joined the EU in 2004. 
Merkittävästä EU-rahoituksesta huolimatta direktiivin täytäntöönpano on viivästynyt jäsenvaltioissa, jotka liittyivät EU:hun vuonna 2004.
In addition, not all of the Baltic Sea Member States which were required to comply with the directive by 2012 do so. 
Lisäksi voidaan todeta, että sitä eivät vielä noudata kaikki ne Itämeren ympärillä sijaitsevat jäsenvaltiot, joiden piti panna direktiivi täytäntöön vuoteen 2012 mennessä.
The Commission’s follow-up of Member State implementation of the directive has not been timely. 
Komissio ei ole kohdistanut direktiivin täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa oikea-aikaista seurantaa.
In Russia and Belarus, EU actions regarding urban waste water are potentially cost efficient, but are very limited in scope compared to what is needed and projects implementation takes a long time. 
Yhdyskuntajätevesiin liittyvät EU:n toimet Venäjällä ja Valko-Venäjällä saattavat olla kustannustehokkaita, mutta ne ovat tarpeisiin nähden hyvin vaatimattomia, ja hankkeiden toteuttaminen on hidasta.
VII The implementation of the nitrates directive by Baltic Sea Member States is not fully effective. 
VII Nitraattidirektiivin täytäntöönpano Itämeren ympärillä sijaitsevissa jäsenvaltioissa ei ole tarpeeksi tehokasta.
Relevant areas are not properly defined and the requirements set by Member States in their action programmes are not strict enough. 
Asianomaisia alueita ei ole määritelty kunnolla, eivätkä jäsenvaltioiden toimenpideohjelmien vaatimukset ole riittävän tiukkoja.
Regarding nutrient fertilisation requirements, the deterrent effect of the cross-compliance mechanism is insufficient, as the level of non-compliance remains high. Even though all river basin mangement plans include supplementary measures intended to tackle nutrient loads from agriculture, they have been insufficiently targeted at areas identified as needing them. 
Lannoitteiden osalta täydentävien ehtojen mekanismi pelotevaikutuksineen ei ole riittävä, sillä monesti vaatimuksia ei edelleenkään noudateta. Kaikkiin vesienhoitosuunnitelmiin sisältyy täydentäviä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on vähentää maataloudesta peräisin olevaa ravinnekuormitusta.
In addition, no Member State has used the option under EU regulations of making some of those measures compulsory for farms located in these areas. 
Yksikään jäsenvaltio ei myöskään ole hyödyntänyt EU:n säännöksissä annettua mahdollisuutta tehdä täydentävistä toimenpiteistä pakollisia näillä alueilla.
VIII The European Union strategy for the Baltic Sea region is raising the political importance of the Baltic Sea’s environmental status and of regional cooperation, but, to date, its added value for nutrient input reduction is difficult to assess. 
VIII Euroopan unionin Itämeren alueen strategia antaa Itämeren ympäristön tilalle ja alueelliselle yhteistyölle entistä enemmän poliittista painoarvoa, mutta strategian lisäarvoa ravinnepäästöjen vähentämisen kannalta on toistaiseksi vaikea arvioida.
IX We make a number of recommendations to improve the effectiveness of the actions combating eutrophication in the Baltic Sea. 
IX Esitämme useita suosituksia, joiden tarkoituksena on lisätä Itämeren rehevöitymistä torjuvien toimien tehokkuutta.
Introduction 08 Baltic Sea and eutrophication 01 The Baltic Sea is one of the world’s most polluted seas and eutrophication is seen as its greatest challenge1. 
Johdanto 08 Itämeri ja rehevöityminen 01 Itämeri on yksi maailman saastuneimmista meristä, ja rehevöitymistä pidetään sen suurimpana haasteena1.
The Baltic Sea is bordered by nine countries: eight EU Member States (Denmark, Germany, Estonia, Latvia, Lithuania, Poland, Finland and Sweden) and Russia. 
Itämerta ympäröi yhdeksän maata: kahdeksan EU:n jäsenvaltiota (Latvia, Liettua, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Viro) sekä Venäjä.
Belarus is another large country within the Baltic Sea catchment area. 02 Eutrophication is a process that occurs when excess nutrients generated mostly by human activity, mainly nitrogen and phosphorus, enter a body of water. 
Myös Valko-Venäjä kuuluu Itämeren valuma-alueen suuriin maihin. 02 Rehevöitymistä syntyy, kun vesistöön pääsee lähinnä ihmisen toiminnasta johtuen liikaa ravinteita, etenkin typpeä ja fosforia.
High nutrient concentrations lead to intense, potentially toxic, algal blooms (see Picture 1). 
Suuret ravinnepitoisuudet aiheuttavat voimakkaita leväkukintoja, jotka saattavat olla myrkyllisiä (ks. kuva 1).
1 European Environment Agency, ‘Nutrients in transitional, coastal and marine waters (CSI 021)’. 
1 Euroopan ympäristökeskus, Nutrients in transitional, coastal and marine waters (CSI 021).
Assessment published March 2013. 
Maaliskuussa 2013 julkaistu arvio.
Picture 1 — Eutrophic marine water Source: Helcom, photo by Samuli Korpinen. 
Kuva 1 — Rehevöitynyt merialue Lähde: HELCOM, valokuva Samuli Korpinen.
Introduction 09 03 Eutrophication can significantly reduce the utility of the sea by reducing biodiversity, spoiling the appearance of the coast and depleting fish stocks. 
Johdanto 09 03 Rehevöityminen voi vähentää meren käyttökelpoisuutta merkittävästi, sillä se köyhdyttää luonnon monimuotoisuutta, pilaa rannikon ulkomuodon ja vähentää kalakantoja.
The most affected sea sub-basins are the Gulf of Finland, the Gulf of Riga and the central deepest zone of the Baltic Sea, called Baltic Proper (see Figure 1). 
Vaikeimmin rehevöityneitä meren osia ovat Suomenlahti, Riianlahti ja Itämeren syvin vyöhyke eli Itämeren keskiosa (ks. kaavio 1).
Eutrophication in the Baltic Sea Figure 1 Gulf of Finland Denmark Lithuania Norway Finland Estonia Latvia Russia Germany Poland HELCOM 2010 Eutrophication status GOOD BAD Sweden Gulf of Riga Baltic Proper Source: Helcom. 
Itämeren rehevöityminen Kaavio 1 Gulf of Finland Denmark Lithuania Norway Finland Estonia Latvia Russia Germany Poland HELCOM 2010 Eutrophication status GOOD BAD Sweden Lähde: HELCOM.
‘What was the eutrophication status of the Baltic Sea in 2003-2007?’ 
What was the eutrophication status of the Baltic Sea in 2003–2007?
Pyhälä Minna, Frias Vega Manuel, Laamanen Maria, Fleming-Lehtinen Vivi, Nausch Günther and Norkko Alt (2010). 
Pyhälä Minna, Frias Vega Manuel, Laamanen Maria, Fleming-Lehtinen Vivi, Nausch Günther ja Norkko Alt (2010).
Belarus Introduction 10 04 The main sources of nutrients released to the sea are waterborne loads coming from inland via rivers and direct discharges from the coast. 
Gulf of Riga Baltic Proper Belarus Johdanto 10 04 Eniten mereen tulee ravinteita jokivesien mukana sisämaasta ja suorina päästöinä rannikkoalueilta.
Waterborne loads account for 78 % of the overall nitrogen and 95 % of the overall phosphorus which enter the Baltic Sea2. 
Typen kokonaiskuormituksesta 78 prosenttia ja fosforin kokonaiskuormituksesta 95 prosenttia kulkeutuu Itämereen vesitse2.
The two most significant sources of waterborne nutrient loads are: diffuse sources, mainly agriculture (45 % of overall nitrogen and 45 % of overall phosphorus), and point sources, mainly urban waste water (12 % of overall nitrogen and 20 % of overall phosphorus)3. 
Vesien mukana kulkeutuvan ravinnekuormituksen kaksi suurinta lähdettä ovat hajakuormitus eli lähinnä maatalous (45 prosenttia typen ja 45 prosenttia fosforin kokonaiskuor-mituksesta) sekä pistekuormitus eli lähinnä yhdyskuntajätevedet (12 prosenttia typen ja 20 prosenttia fosforin kokonaismäärästä)3.
05 Climate change adds two further challenges. 
05 Ilmastonmuutos tuo vielä mukanaan kaksi lisähaastetta.
Firstly it is predicted that shorter and wetter winters will lead to less snow and ice cover and thus to greater run-off from rivers’ catchment areas. 
Ensinnäkin on ennus-tettu, että lyhyemmät ja kosteammat talvet vähentävät lumi-ja jääpeitettä ja lisäävät siten valuntaa jokien valuma-alueilta.
This will result in increasingly high nutrient loads entering the sea, which will aggravate eutrophication4. 
Tämä lisää entisestään meren ravinnekuormitusta, mikä puolestaan pahentaa rehevöitymistä4.
Secondly, increased sea temperatures will provide better conditions for the growth of algal blooms, as well as leading to a prolonged growing period. 
Toiseksi merivesien lämpötilan nousu tarjoaa leväkukinnoille paremmat kasvuolosuhteet ja pidentää niiden kasvukautta.
EU legal instruments addressing nutrient pollution of waters 06 The quality of EU marine waters is governed by the 2008 marine strategy framework directive5, the objective of which is to ensure that the EU’s marine waters reach a good environmental status by 2020. 
Ravinteiden aiheuttamaa vesien pilaantumista koskevat EU:n oikeudelliset välineet 06 EU:n merivesien laatua säännellään vuonna 2008 voimaan tulleessa meristrate-giapuitedirektiivissä5, jonka tavoitteena on, että EU:ssa saavutetaan merivesien osalta ympäristön hyvä tila vuoteen 2020 mennessä.
07 The implementation of the directive is a responsibility of the Member States. 
07 Direktiivin täytäntöönpano on jäsenvaltioiden vastuulla.
By the end of 2015, they had to prepare a programme of measures to achieve the good environmental status. 
Niiden täytyi laatia vuoden 2015 loppuun mennessä toimenpideohjelma, jonka avulla saavutetaan ympäristön hyvä tila.