natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 19 and Annex XI of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund and the European Maritime and Fisheries Fund and repealing Council Regulation (EC) No 1083/2006 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri-ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri-ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
320). 
320), 19 artikla ja liite XI.
30 22 23 24 
22 23 24
Secondly, the broadband plans of Germany was incomplete. 
Toiseksi Saksan laajakaistasuunnitelmat olivat puutteellisia.
In Germany, an important element of the broadband strategy was the broadband mapping process that started in 2010. 
Saksassa tärkeän osan laajakaistastrategiaa muodosti laajakaistan kartoitusprosessi, joka aloitettiin vuonna 2010.
Without good quality data from this process, and the consequent identification of where the private sector is likely to invest and where more public intervention is needed, the authorities are not in a position to develop the comprehensive ‘plan of infrastructure investments’ required by the EAC. 
Ilman tästä prosessista saatavia laadukkaita tietoja ja prosessin perusteella tapahtuvaa määritystä aloista, joilla yksityinen sektori todennäköisesti investoi ja aloista, joilla tarvitaan enemmän julkisia tukitoimia, viranomaiset eivät pysty kehittämään ennakkoehdossa edellytettyä kattavaa ”infrastruktuuri-investointisuunnitelmaa”.
The quality of the data of the broadband mapping has significantly improved since its launch in 2010 but is not always satisfactory, as larger broadband operators do not update the map as fast as they deploy the network. 
Laajakaistakartoituksesta saatavan tiedon laatu on parantunut merkittävästi vuodesta 2010, jolloin prosessi käynnistettiin, mutta laatu ei ole aina tyydyttävä, sillä suuret laajakaistaoperaattorit eivät päivitä karttaa yhtä nopeasti kuin ne ottavat verkkoa käyttöön.
Not all the examined Member States have addressed the challenges related to their legacy infrastructure 45. 
Kaikki tarkastetut jäsenvaltiot eivät olleet käsitelleet perinteiseen infrastruktuuriin liittyviä haasteita 45.
Each of the examined Member States operates within its own technological, competitive and legal environment; this influences the way that each is seeking to meet the Europe 2020 targets. 
Jokainen tarkastetuista jäsenvaltioista toimii omassa teknologisessa ja oikeudellisessa ympäristössään ja kilpailuympäristössään. Tämä vaikuttaa siihen, millä tavalla kukin jäsenvaltioista pyrkii saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteet.
Poland and Hungary have relatively less developed legacy copper infrastructure for telephone systems. 
Puolassa ja Unkarissa on suhteellisesti heikommin kehittynyt perinteistä puhelinverkkojen kupari-infrastruktuuri.
When the public authorities used the gap funding model for public tenders for broadband infrastructure (see Box 6), the result was usually the use of cable and fibre solutions. 
Kun viranomaiset käyttivät ”tasaavan rahoituksen” mallia laajakaistainfrastruktuurin julkisissa tarjouskilpailuissa (ks. laatikko 6), tuloksena oli tavallisesti kaapeli-ja kuituratkaisujen käyttö.
31 Box 6 - Public sector support for broadband According to the Commission25 there are four models for public sector support for broadband: - Direct investment (publicly run municipal investment model) – where the deployment and operation of the network is controlled by a public authority and the network is available to all operators (known as a wholesale open access network); 25 https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/main-financing-tools. 
Laatikko 6 – Julkisen sektorin tuki laajakaistalle Komission25 mukaan julkisen sektorin tukea myönnetään laajakaistalle neljällä mallilla: – suora investointi (julkisesti ylläpidetyn kunnallisen investoinnin malli): julkisen sektorin elin vastaa verkon käyttöönotosta ja ylläpidosta ja verkko on kaikkien toimijoiden käytettävissä (tukkutason avoin käyttöoikeus) 34 25 https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/main-financing-tools
Germany, Italy and Ireland have a well-developed copper legacy infrastructure. 
Saksassa, Italiassa ja Irlannissa on hyvin kehittynyt perinteinen kupari-infrastruktuuri.
In Germany and Italy, when the gap funding model was used in public tenders for broadband infrastructure, the tendency was to use the copper infrastructure owned by the incumbent (the national historic telecommunications operator). 
Kun Saksassa ja Italiassa käytettiin ”tasaavan rahoituksen” mallia laajakaistainfrastruktuurin julkisissa tarjouskilpailuissa, tapana oli yleensä käyttää vakiintuneen operaattorin (entinen kansallinen telepalveluoperaattori) kupari-infrastruktuuria.
In Ireland, the gap funding model is used for the public tender related to the National Broadband Plan but the tendering process is designed in such a way that the use of copper is not incentivized because of the requirements in speeds. 
Irlannissa ”tasaavan rahoituksen” mallia käytetään kansalliseen laajakaistasuunnitelmaan liittyvissä julkisissa tarjouskilpailuissa, mutta hankintaprosessi on suunniteltu nopeuksia koskevien vaatimusten avulla niin, että kupari-infrastruktuurin käyttöön ei kannusteta.
In Italy, in 2016 the authorities decided to use the direct investment model for public tenders to deploy broadband over a wholesale open access network. 
Italiassa viranomaiset päättivät vuonna 2016 käyttää suoran investoinnin mallia julkisissa tarjouskilpailuissa, jotta laajakaista voitiin ottaa käyttöön tarjoamalla tukkutason avoin käyttöoikeus verkkoon.
The result has been an increase in the use of fibre solutions and access to infrastructure and services at affordable prices. 
Tämän ansiosta kuituratkaisujen käyttö sekä mahdollisuudet käyttää infrastruktuuria ja palveluja kohtuullisin hinnoin ovat lisääntyneet.
In Germany, the incumbent is making extensive use of vectoring technology to improve its broadband coverage. 
Vakiintunut operaattori käyttää Saksassa laajasti vektorointitekniikkaa laajakaistan kattavuuden parantamiseen.
This is a technology that allows increased speed over copper lines. 
Tällä tekniikalla voidaan lisätä nopeutta kuparisia linjoja käytettäessä.
In the future, speeds exceeding 100 Mbps for downloads may be possible. 
Tulevaisuudessa nopeuden 100 Mbit/s ylittävät latausnopeudet saattavat olla mahdollisia.
Vectoring has the advantage that it is cheaper than laying new infrastructure. 
Vektoroinnin etuna on, että se on halvempi kuin uuden infrastruktuurin rakentaminen.
However, vectoring also has its limitations. 
Tekniikalla on kuitenkin myös rajoituksensa.
First, the advertised speeds are for a limited number of users; the more users are connected, the lower the speed. 
Ensinnäkin operaattoreiden ilmoittamat nopeudet ovat saavutettavissa vain, kun käyttäjiä on rajallinen määrä. Mitä enemmän on käyttäjiä, sitä pienempi nopeus on.
Secondly, vectoring is a short-term solution: it is not future-proof in the way that fibre and coaxial cable are. 
Toiseksi vektorointi on lyhyen aikavälin ratkaisu: se ei ole tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottava samaan tapaan kuin kuituja 35
While it may be good enough to meet the Europe 2020 targets, vectoring is unlikely to be sufficient for the Gigabit Society ambitions for 2025, when speeds of 1 Gbps will be required (paragraph 8). 
Vaikka vektorointi saattaa riittää Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteiden saavuttamiseen, tekniikka ei todennäköisesti riitä vuoteen 2025 ulottuvien gigabittiyhteiskuntaa koskevien tavoitteiden saavuttamiseen, koska niissä edellytetään vähintään nopeudella 1 Gbit/s toimivia yhteyksiä (kohta 8).
physical access to the last mile (Figure 1), potentially restricting competition. 
Kolmanneksi vektorointi edellyttää, että vain yhdellä toimijalla on fyysinen yhteys tilaajaliittymään (kaavio 1), mikä voi mahdollisesti rajoittaa kilpailua.
To address this issue, following extensive discussions with the Commission, in September 2016 Germany notified its intention to use a virtual unbundled local access product (VULA) in relation to the roll-out of publicly funded broadband infrastructure (see Box 7). 
Tämän ongelman ratkaisemiseksi Saksa ilmoitti komission kanssa käymiensä laajojen keskustelujen jälkeen syyskuussa 2016, että maassa aiotaan käyttää virtuaalista tilaajayhteyttä (VULA) julkisin varoin rahoitetun laajakaistainfrastruktuurin käyttöönottoon(ks. laatikko 7).
33 Box 7: Regulating Vectoring through VULA in Germany A VULA product requires the network operator to transport competitors' data traffic at conditions similar to those the competitors would have had with physical access to the copper lines. 
36 Laatikko 7: Vektoroinnin sääntely Saksassa VULA-tuotteen avulla VULA-tuotteessa edellytetään, että verkko-operaattori johtaa kilpailijoiden tietoliikennettä samanlaisin ehdoin kuin kilpailijoilla olisi, jos näillä olisi fyysinen yhteys kuparisiin linjoihin.
This preserves the possibility for competitors to make their own diversified high speed internet offers to their customers even when vectoring is used by the network operator. 
Näin säilytetään kilpailijoiden mahdollisuus tehdä asiakkaille omia erilaisia suurinopeuksisia internettarjouksia, vaikka verkko-operaattori käyttää vektorointia.
In September 2016, Germany notified to the Commission three VULA products proposed by telecommunications companies for their respective broadband roll-out projects under the national broadband scheme. 
Saksa ilmoitti syyskuussa 2016 komissiolle kolmesta VULA-tuotteesta, joita televiestintäyritykset olivat ehdottaneet kansallisen laajakaistaohjelman mukaisissa laajakaistan käyttöönottohankkeissaan.
The Commission published a decision in August 2017 in which it took the view that the introduction of VULA products can compensate the negative effects of vectoring for publicly funded broadband infrastructure. 
Komissio katsoi elokuussa 2017 julkaisemassaan päätöksessä, että VULA-tuotteiden käyttöönotto voi kompensoida vektoroinnin kielteiset vaikutukset julkisin varoin rahoitettuun laajakaistainfrastruktuuriin.
However, the VULA solution is complex and some experts consider that VULA is a step back. 
VULA-ratkaisu on kuitenkin monimutkainen, ja joidenkin asiantuntijoiden mielestä se on askel taaksepäin.
Alternative operators can only use the services offered by the incumbent as their new products are not supported at service level. 
Vaihtoehtoiset operaattorit voivat käyttää vain vakiintuneen operaattorin tarjoamia palveluja, koska niiden uusia tuotteita ei tueta palvelujen tasolla.
As a result, alternative operators often decide to deploy fibre networks after realizing that building their own infrastructure is more commercially viable (see also paragraph 66). 
Vaihtoehtoiset operaattorit päättävätkin usein tämän vuoksi ottaa käyttöön kuituverkkoja huomattuaan, että oman infrastruktuurin rakentaminen on kaupallisesti kannattavampaa (ks. myös kohta 66).
We examined the implementation of the broadband plans in the Member States to identify factors limiting the Member States’ progress towards achieving broadband targets. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki jäsenvaltioiden laajakaistasuunnitelmien täytäntöönpanoa määrittääkseen tekijöitä, jotka rajoittavat jäsenvaltioiden edistymistä laajakaistatavoitteiden saavuttamisessa.
We focused on financing in rural areas, the regulatory and competitive environments put in place, and coordination across different programme periods and sources of funding. 
Tarkastuksessa keskityttiin maaseutualueilla tarvittavaan rahoitukseen, sääntely-ja kilpailuympäristöön sekä eri ohjelmakausien ja rahoituslähteiden väliseen koordinointiin.
Financing in rural and sub-urban areas is not properly addressed in some Member States 50. 
Maaseutu-ja esikaupunkialueiden yhteyksien rahoittamista ei käsitellä asianmukaisesti joissakin jäsenvaltioissa 50.
We assessed whether the Member States and the EIB analysed the needs for broadband in different areas (urban, sub-urban and rural areas26). 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, analysoivatko jäsenvaltiot ja EIP laajakaistatarpeita eri alueilla (kaupunki-, esikaupunki-ja maaseutualueilla26).
As explained in paragraph 9, the amount required to achieve the 2020 broadband targets was estimated at up to 250 billion euro in 2013. 
Kuten kohdassa 9 todettiin, vuonna 2013 arvioitiin, että vuoden 2020 laajakaistatavoitteiden saavuttamiseen tarvittaisiin yhteensä enintään 250 miljardia euroa.
The EIB also estimated that half of the costs are in rural areas, where 20 % of the population lives. 
EIP arvioi lisäksi, että puolet kustannuksista liittyy maaseutualueisiin, joilla asuu 20 prosenttia väestöstä.
Examined Member States 52. 
Tarkastetut jäsenvaltiot 52.
Private operators provide most of the investments for broadband. 
Yksityiset operaattorit rahoittavat suurimman osan laajakaistainvestoinneista.
The rest of the funding – the “financing gap” – is decided at the national level. 
Lopusta rahoituksesta – ”rahoitusvajeen” osalta – päätetään kansallisella tasolla.
Four of the examined Member States (Hungary, Ireland, Italy and Poland) identified the financing gap. 
Tarkastetuista jäsenvaltioista neljä (Irlanti, Italia, Puola ja Unkari) määritti rahoitusvajeen.
Although all examined Member States used EU funds, with the exception of Poland and Hungary most of the public support for broadband comes from the national budget.27 Three of five examined Member States identified areas with insufficient broadband speed and set aside ESIF and public financing. 
Tarkastetuista jäsenvaltioista kaikissa käytettiin EU:n rahoitusta, mutta Puolaa ja Unkaria lukuun ottamatta suurin osa laajakaistalle myönnettävästä julkisesta tuesta on peräisin kansallisesta talousarviosta.27 Tarkastetuista viidestä jäsenvaltiosta kolme määritti alueita, joilla laajakaistan nopeus on riittämätön, ja varasi niitä varten ERI-rahastojen rahoitusta ja muuta julkista rahoitusta.
We found that, of the Member States which had identified the financing gap, only Hungary and Italy had allocated sufficient resources to achieve fast broadband coverage for all households. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että rahoitusvajeen määrittäneistä jäsenvaltioista vain Unkari ja Italia olivat kohdentaneet riittävästi varoja siihen, että nopea laajakaistayhteys olisi kaikkien kotitalouksien saatavilla.
The authorities designed several calls for proposal and allocated 164 million euro from the ERDF and 29 million euro from the national budget to subsidise the operators 26 Urban areas are areas with more than 500 inhabitants/km2; sub-urban areas have 100-500 inhabitants/km2; rural areas are areas with less than 100 inhabitants/km2. 
Unkarin viranomaiset toteuttivat vuosina 2014–2015 26 Kaupunkialueet ovat alueita, joilla on yli 500 asukasta/km2, esikaupunkialueilla on 100– 500 asukasta/km2 ja maaseutualueilla alle 100 asukasta/km2.
34 27 53 % in Italy, 73 % in Ireland and over 90 % in Germany. 
37 27 53 prosenttia Italiassa, 73 prosenttia Irlannissa ja yli 90 prosenttia Saksassa.
through the gap funding model for a total subsidy of 193 million euro for a total investment, including private financing of 240 million euro. 
Yhteensä tukea myönnettiin siis 193 miljoonaa euroa kokonaisinvestointiin, joka yksityinen rahoitus mukaan lukien oli 240 miljoonaa euroa.
The Italian authorities performed a mapping exercise in 2016 and 2017 and committed 3 billion euro to finance broadband in all the areas not commercially viable. 
Italian viranomaiset toteuttivat kartoituksen vuosina 2016 ja 2017 ja sitoutuivat käyttämään kolme miljardia euroa laajakaistan rahoittamiseen kaikilla alueilla, joilla toiminta ei ollut taloudellisesti kannattavaa.
The authorities decided to use the direct investment model (Box 6) to set up a wholesale open access network. 
Viranomaiset päättivät käyttää suoran investoinnin mallia (laatikko 6) luodakseen tukkutason avoimen käyttöoikeuden mallin mukaisen verkon.
At the time of the audit, the allocation of public sources was not yet finalized but was estimated at 1.4 billion euro from the ERDF and EAFRD (including the national co-financing) and 1.6 billion euro from other national sources. 
Tarkastuksen ajankohtana julkisten varojen kohdentamista ei ollut vielä saatu päätökseen, mutta rahoitusta arvioitiin myönnettävän 1,4 miljardia euroa EAKR:stä ja maaseuturahastosta (kansallinen osarahoitus mukaan lukien) ja 1,6 miljardia euroa muista kansallisista rahoituslähteistä.
In Ireland, the mapping process that started in 2013 defined the intervention area to be covered by the National Broadband Plan, originally 757 000 premises. 
Irlannissa vuonna 2013 aloitetussa kartoitusprosessissa määritettiin tukitoimen kohdealue, jonka kansallinen laajakaistasuunnitelma kattaisi ja joka käsitti alun perin 757 000 asiakasta.
The mapping was finalised in April 2017 with 540 000 premises in the public intervention area, since the incumbent had decided to cover 300 000 premises and since additional premises were added. 
Kartoitusprosessi saatiin päätökseen huhtikuussa 2017, jolloin julkisen tukitoimen kohdealue käsitti 540 000 asiakasta, sillä vakiintunut operaattori oli päättänyt vastata 300 000 asiakkaasta ja alueeseen lisättiin uusia asiakkaita.
The amount allocated by the Irish Government for the roll-out of broadband was 275 million euro for 2016 to 2021, including 75 million euro from the ERDF. 
Irlanti kohdensi laajakaistan käyttöönottoon vuosiksi 2016–2021 yhteensä 275 miljoonaa euroa, josta 75 miljoonaa euroa oli EAKR:n rahoitusta.
Although the tendering process had not been completed at the time of the audit, this sum is highly unlikely to be sufficient to bridge the financing gap. 
Vaikka tarjouskilpailu oli vielä tarkastuksen ajankohtana kesken, on hyvin epätodennäköistä, että kohdennettu määrä riittäisi kattamaan rahoitusvajeen.
In addition, between September 2017 and January 2018, two of the three remaining bidders decided to pull out of the process. 
Lisäksi syyskuun 2017 ja tammikuun 2018 välisenä aikana kaksi kolmesta jäljellä olleesta tarjoajasta päätti vetäytyä tarjouskilpailusta.
With only one bidder left in the tendering process, the impact on the cost and timing of the broadband deployment remains unclear as of March 2018. 
Jäjellä jäi ainoastaan yksi tarjoaja, joten laajakaistan käyttöönoton kustannukset ja ajoitus olivat epäselviä vielä maaliskuussa 2018.
In Germany, the authorities did not identify the total cost of covering all households with speeds of 30 Mbps and they therefore did not centrally address the investment gap.28 The German government set aside more than 4 billion euro through the federal broadband programme for the 2014 to 2017 period to finance municipalities’ broadband projects. 
Saksassa viranomaiset eivät määrittäneet kokonaiskustannuksia, jotka aiheutuvat siitä, että kaikkien kotitalouksien saatavilla olisi vähintään nopeudella 30 Mbit/s toimiva 38
35 28 29 Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW). programmes.30 In addition, the EU funds for broadband amount to 362 million euro: 225 million euro from the EAFRD and 137 million euro from the ERDF. 
Saksan 16 osavaltiolla ja liittovaltion investointipankilla29 on omat rahoitusohjelmansa.30 Lisäksi laajakaistalle myönnetään EU:n rahoitusta 362 miljoonaa euroa: 225 miljoonaa euroa maaseuturahastosta ja 137 miljoonaa euroa EAKR:stä.
Finally, the EIB has granted 2.2 billion euro through six loans since 2014. 
Myös EIP on myöntänyt 2,2 miljardia euroa kuutena lainana vuodesta 2014 alkaen.
However, in the absence of any analysis of the financing gap by the German authorities, it is not clear if this level of public support will be sufficient to achieve 100 % coverage at 30 Mbps. 
Saksan viranomaiset eivät ole kuitenkaan määrittäneet rahoitusvajetta, joten on epäselvää, riittääkö tämä julkisen tuen määrä siihen, että kaikkien saatavilla olisi nopeudella 30 Mbit/s toimiva laajakaistayhteys.
In Poland, the National Broadband Plan published in January 2014 estimated that 5.7 million households were still to be covered with fast broadband at a total cost of 4.3 billion euro. 
Puolassa tammikuussa 2014 julkaistussa kansallisessa laajakaistasuunnitelmassa arvioitiin, että 5,7 miljoonalle kotitaloudelle olisi vielä saatava nopeat laajakaistayhteydet, mikä maksaisi yhteensä 4,3 miljardia euroa.
Private operators would cover 3.1 million households in commercially viable areas at a cost of 2 to 3 billion euro. 
Yksityiset operaattorit kattaisivat 3,1 miljoonaa kotitaloutta kaupallisesti kannattavilla alueilla. Kustannukset olisivat 2–3 miljardia euroa.
The ERDF funds made available for the Digital Poland OP are estimated in the national broadband plan at between 1.3 and 2.2 billion euro. 
Digitaalista Puolaa koskevan toimenpideohjelman käytettävissä arvioidaan kansallisen laajakaistasuunnitelman mukaan olevan 1,3–2,2 miljardia euroa EAKR:n varoja.
However, at the time of the audit, two of the national financing tools specified in the National Broadband Plan31 were not in place and potential new sources of funding for broadband development had not been identified. 
Kansallisessa laajakaistasuunnitelmassa määritellyistä kansallisista rahoitusvälineistä kaksi31 ei kuitenkaan ollut käytössä tarkastuksen ajankohtana eikä laajakaistan kehittämiseen käytettäviä mahdollisia uusia rahoituslähteitä ollut määritelty.
As at January 2018, three calls for proposals for the Digital Poland OP had been organized and a financial instrument implemented. 
Tammikuuhun 2018 mennessä oli järjestetty kolme digitaalista Puolaa koskevaan toimenpideohjelmaan liittyvää ehdotuspyyntöä ja otettu käyttöön rahoitusväline.
We found that, with the majority of ERDF funds already committed, an estimated 1.3 million households – among those most difficult to connect – may remain unconnected if additional funding sources are not found. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että koska valtaosa EAKR:n varoista on jo sidottu, arviolta 1,3 miljoonaa kotitaloutta kaikkein vaikeimmin saavutettavista kotitalouksista saattaa jäädä ilman yhteyksiä, jos lisärahoituslähteitä ei löydetä.
EIB financing 58. 
8.
The EIB strategy takes into account the three broadband targets of the Digital Agenda for Europe in its Operational Plans for 2014-2016 and for 2017-2019. 
EIP:n strategiassa Euroopan digitaalistrategian kolme laajakaistatavoitetta otetaan huomioon kausiksi 2014–2016 ja 2017–2019 laadituissa toimintasuunnitelmissa.
For financing broadband infrastructure, the EIB can use a range of loans and financial instruments, depending on the project sizes and risk levels. 
EIP voi käyttää laajakaistainfrastruktuurin rahoittamiseen erilaisia lainoja ja rahoitusvälineitä hankkeen koon ja riskitason mukaan.
The European Fund for Strategic Investment (EFSI) aims to finance more risky projects of medium to large size (15-50 million euro and above 50 million euro respectively). 
Euroopan strategisten investointien rahastosta (ESIR) pyritään rahoittamaan riskialttiimpia keskikokoisia (15–50 miljoonaa euroa) tai suuria (yli 50 miljoonaa euroa) hankkeita.
36 30 31 end of December 2017, is primarily designed to provide financing up to 30 million euro for smaller projects. 
Verkkojen Eurooppa -välineen laajakaistainvestointirahasto (CEF-laajakaistainvestointirahasto), joka ei ollut toiminnassa joulukuun 2017 lopussa, on suunniteltu ensisijaisesti rahoittamaan pienempiä hankkeita enintään 30 miljoonalla eurolla.
From 2015 to 2017, the EIB has provided 2.0 billion euro of EFSI to finance projects related to broadband. 
Vuosien 2015 ja 2017 välisenä aikana EIP on osoittanut 2,0 miljardia euroa ESIR-varoja laajakaistaan liittyvien hankkeiden rahoittamiseksi.