natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The sustainability of most biofuels placed on the EU market is certified by voluntary schemes recognised by the Commission. 
Useimpien EU:n markkinoille saatettavien biopolttoaineiden kestävyys sertifioidaan komission tunnustamien vapaaehtoisten järjestelmien avulla.
The recognition decisions are valid for 5 years and are issued after the positive assessment of the schemes’ certification procedures. 
Tunnustamista koskevat päätökset ovat voimassa viisi vuotta, ja tunnustus voidaan myöntää sen jälkeen, kun järjestelmien sertifiointimenettelyt on arvioitu asianmukaisiksi.
IV The audit addressed the question ‘Have the Commission and Member States set up a reliable certification system for sustainable biofuels?’ 
IV Tässä tarkastuksessa käsiteltiin seuraavaa kysymystä: ”Ovatko komissio ja jäsenvaltiot perustaneet luotettavan sertifiointijärjestelmän kestäville biopolttoaineille?”
We conclude that, because of weaknesses in the Commission’s recognition procedure and subsequent supervision of voluntary schemes, the EU certification system for the sustainability of biofuels is not fully reliable. 
Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että komission tunnusta-mismenettelyyn ja myöhemmin tapahtuvaan vapaaehtoisten järjestelmien valvontaan liittyvien puutteiden vuoksi biopolttoaineiden kestävyyttä koskeva EU:n sertifiointijärjestelmä ei ole täysin luotettava.
VWe found that the assessments carried out by the Commission as a basis for the recognition of voluntary schemes did not adequately cover some important aspects necessary to ensure the sustainability of biofuels. 
VTilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komission toteuttamissa arvioinneissa, jotka ovat vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisen peruste, ei käsitelty riittävästi joitakin tärkeitä näkökohtia, joilla varmistetaan biopolttoaineiden kestävyys.
In particular, the Commission did not require voluntary schemes to verify that the biofuel production they certify does not cause significant risks of negative socioeconomic effects, such as land tenure conflicts, forced/child labour, poor working conditions for farmers and dangers to health and safety. 
Komissio ei vaatinut vapaaehtoisia järjestelmiä todentamaan, että niiden sertifioima biopolttoainetuotanto ei aiheuta kielteisiin sosioekonomisiin vaikutuksiin liittyviä merkittäviä riskejä. Näitä vaikutuksia ovat esimerkiksi maanomistusriidat, pakkotyö/lapsityö, viljelijöiden heikot työolot sekä terveys-ja turvallisuusriskit.
Similarly, the impact of indirect land-use changes (ILUC) on the sustainability of biofuels is not covered by this assessment. 
Vastaavasti tässä arvioinnissa ei tarkastella epäsuorien maankäytön muutosten vaikutusta biopolttoaineiden kestävyyteen.
Although we acknowledge the technical difficulties in assessing the impact of ILUC, the relevance of the EU sustainability certification system is undermined without this information. 
Vaikka tilintarkastustuomioistuin myöntää, että epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksen arviointi on teknisesti haastavaa, kestävyyttä koskevan EU:n sertifiointijärjestelmän merkitys heikkenee ilman tätä tietoa.
Executive summary 09 VI Furthermore, the Commission granted recognition decisions to voluntary schemes which did not have appropriate verification procedures to ensure that the origin of biofuels produced from waste was indeed waste, or that, as required by the RED directive, biofuel feedstocks cultivated in the European Union fulfil the EU environmental requirements for agriculture. 
Tiivistelmä 09 VI Lisäksi komissio myönsi tunnustuksen vapaaehtoisille järjestelmille, joilla ei ollut asianmukaisia todentamismenettelyjä sen varmistamiseksi, että jätteistä valmistetut biopolttoaineet ovat todella peräisin jätteistä tai että Euroopan unionissa viljellyt biopolttoaineen raaka-aineet täyttävät maataloutta koskevat EU:n ympäristövaatimukset, kuten uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä edellytetään.
VII Some recognised schemes were insufficiently transparent or had governance structures comprising only representatives from few economic operators, thus increasing the risk of conflict of interest and preventing an effective communication with other stakeholders. 
VII Joidenkin tunnustettujen järjestelmien avoimuudessa oli puutteita tai niiden hallintorakenteet koostuivat ainoastaan muutaman talouden toimijan edustajista, mikä lisää eturistiriitojen riskiä ja estää tehokkaan viestinnän muiden sidosryhmien kanssa.
VIII The Commission does not supervise the functioning of recognised voluntary schemes. 
VIII Komissio ei valvo tunnustettujen vapaaehtoisten järjestelmien toimivuutta.
Since the recognition decision is issued on the basis of a documentary review of the certification procedures, the lack of supervision means that the Commission cannot obtain assurance that voluntary schemes actually apply the certification standards presented for recognition. 
Koska tunnustamista koskeva päätös tehdään sertifiointimenettelyjen asiakirjoja koskevan tarkastelun perusteella, valvonnan puutteen vuoksi komissio ei voi varmistua siitä, että vapaaehtoisissa järjestelmissä tosiasiallisesti sovelletaan tunnustamista varten esitettyjä sertifiointivaatimuksia.
Furthermore, the Commission has no means to detect alleged infringements of voluntary schemes’ rules as there is no specific complaint system in place and the Commission does not verify whether complaints directly addressed to voluntary schemes are correctly dealt with by them. 
Komissiolla ei myöskään ole keinoja selvittää vapaaehtoisen järjestelmän väitettyjä sääntöjen rikkomisia, sillä käytössä ei ole erityistä valitusjärjestelmää eikä komissio varmista, käsittelevätkö vapaaehtoiset järjestelmät niille suoraan esitettyjä valituksia asianmukaisesti.
IX As regards the achievement of the 10 % transport target, Member States are responsible for ensuring that the statistics concerning sustainable biofuels reported to the Commission are reliable. 
IX Pyrkiessään 10 prosentin liikennetavoitteen saavuttamiseen jäsenvaltioiden tehtävänä on varmistaa, että komissiolle ilmoitetut kestäviä biopolttoaineita koskevat tilastot ovat luotettavia.
We found that these statistics might be overestimated, because Member States could report as sustainable biofuel whose sustainability was not verified. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että nämä tilastot voivat olla liioiteltuja, sillä jäsenvaltiot saattavat ilmoittaa kestäviksi biopolttoaineiksi myös sellaisia biopolttoaineita, joiden kestävyyttä ei ole todennettu.
There were also problems with the comparability of data reported by the Member States. 
Lisäksi jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen vertailtavuuteen liittyi ongelmia.
XBased on the audit observations, the Court formulates the following recommendations: 1. 
XTilintarkastustuomioistuin antaa tarkastuksessa tehtyjen havaintojen perusteella seuraavat suositukset: 1.
For future recognitions, the Commission should carry out a more comprehensive assessment of voluntary schemes to ensure that the schemes: (i) assess the extent to which certified biofuels production entails a significant risk of negative socioeconomic effects and of ILUC. 
Komission olisi tulevia tunnustuksia varten arvioitava vapaaehtoisia järjestelmiä aiempaa perusteellisemmin ja varmistettava, että järjestelmissä i) arvioidaan, missä määrin sertifioitujen biopolttoaineiden tuotantoon liittyy kielteisiä sosioekonomisia vaikutuksia ja epäsuoria maankäytön muutoksia koskeva merkittävä riski.
To this end, the Commission should require voluntary schemes to report once a year based on their certification activities any relevant information concerning the above mentioned risk; (ii) effectively verify that EU biofuel feedstock producers comply with EU environmental requirements for agriculture; (iii) provide sufficient evidence of the origin of waste and residues used for the production of biofuels. 
Tätä varten komission olisi vaadittava vapaaehtoisia järjestelmiä ilmoittamaan kerran vuodessa sertifiointitoimintansa pohjalta kaikki merkitykselliset tiedot, jotka koskevat edellä mainittua riskiä. ii) todennetaan tehokkaasti, että EU:n biopolttoaineiden raaka-aineiden tuottajat noudattavat maataloutta koskevia EU:n ympäristövaatimuksia. iii) hankitaan riittävä evidenssi biopolttoaineiden tuotannossa käytettyjen jätteiden tai tähteiden alkuperästä.
Executive summary 10 2. 
Tiivistelmä 10 2.
For future recognitions, the Commission should assess whether the voluntary schemes’ governance reduces the risk of conflict of interests and request the voluntary schemes to ensure transparency. 
Komission olisi tulevia tunnustuksia varten arvioitava, vähentääkö vapaaehtoisten järjestelmien hallinto eturistiriitojen riskiä, ja vaadittava vapaaehtoisia järjestelmiä varmistamaan avoimuus.
The Commission should supervise recognised voluntary schemes by: (i) checking that the schemes’certification operations comply with the standards presented for recognition; (ii) requesting voluntary schemes to set up a transparent complaints system. 
Komission olisi valvottava tunnustettuja vapaaehtoisia järjestelmiä i) tarkistamalla, että järjestelmien sertifiointitoiminnassa noudatetaan tunnustamista varten esitettyjä vaatimuksia ii) vaatimalla vapaaehtoisia järjestelmiä perustamaan avoin valitusjärjestelmä.
The Commission should propose that the Member States support their statistics with evidence on the reliability of the biofuels quantities reported. 
Komission olisi pyydettävä jäsenvaltioita esittämään tilastojen tueksi evidenssiä, joka osoittaa ilmoitettujen biopolttoainemäärien luotettavuuden.
To ensure comparability of the statistics on sustainable biofuels and to increase assurance on the reliability of data on advanced biofuels, the Commission should propose to the Member States a harmonisation of the definition of waste substances. 
Kestäviä biopolttoaineita koskevien tilastojen vertailtavuuden ja kehittyneitä biopolttoaineita koskevien tietojen luotettavuuden varmistamiseksi komission olisi ehdotettava jäsenvaltioille jäteaineiden määritelmän yhdenmukaistamista.
Introduction 11 Definition of biofuels 01 Biofuels emit fewer greenhouse gases (GHG), CO2 in particular, than fossil fuels, because the amount of CO2 emitted during combustion of the biofuel is captured during the growth of the feedstock (the source materials — plants — absorb carbon dioxide as they grow)1. 
Johdanto 11 Biopolttoaineiden määritelmä 01 Biopolttoaineet aiheuttavat fossiilisia polttoaineita vähemmän kasvihuonekaasu- ja etenkin hiilidioksidipäästöjä, sillä biopolttoaineen polton aikana syntyvät hiilipäästöt vastaavat määrää, joka sitoutuu raaka-aineen kasvun aikana (raa-ka-aineena käytetyt kasvit sitovat hiilidioksidia kasvun aikana)1.
However, this equation only works if there are no additional emissions due to land use change, which can be direct (for example, forest land is converted to agriculture land with a loss of stored carbon) or indirect (to compensate for the use of food crops for the production of biofuels, more land has to be cultivated to ensure food supplies); this means that, in addition to the GHG emissions due to the cultivation of biofuels crops, additional emissions are caused by the reclamation and cultivation of new areas for food crops. 
Tämä yhtälö toimii kuitenkin vain silloin, jos maankäytön muutoksesta ei aiheudu lisäpäästöjä suoran (esimerkiksi metsä muutetaan maatalousmaaksi ja sitoutunutta hiiltä vapautuu) tai epäsuoran (biopolttoainetuotantoon käytettävien ravintokasvien korvaamiseksi on viljeltävä enemmän maata, jotta elintarviketuotanto kyetään varmistamaan) maankäytön muutoksen yhteydessä. Biopolttoainekasvien viljelyn aiheuttamien kasvihuonekaasupäästöjen ohella lisäpäästöjä syntyy myös uusien alueiden raivauksesta ja niillä tapahtuvasta ravintokasvien viljelystä.
Competition with food production does not occur with biofuels produced from wastes, residues or other non-food biomass. 
Jätteistä, tähteistä tai muiden kuin ruokakasvien biomassasta valmistetut biopolttoaineet eivät kilpaile elintarviketuotannon kanssa.
02 Biofuels are defined in the relevant European Union legislation as ‘liquid or gaseous fuel for transport produced from biomass’2, i.e. from biodegradable agricultural, forestry or fishery products, waste or residues or from biodegradable industrial and municipal waste. 
02 Biopolttoaineilla tarkoitetaan Euroopan unionin asiaa koskevassa lainsäädännössä ”nestemäisiä tai kaasumaisia liikenteessä käytettäviä polttoaineita, jotka tuotetaan biomassasta”2 eli biohajoavista maatalouden, metsätalouden tai kalastuksen tuotteista, jätteistä tai tähteistä tai biohajoavista teollisuus-ja yhdyskuntajätteis-tä.
At present, the only biofuels produced and used in relevant quantities in the EU are biogasoline (including bioethanol) and biodiesel. 
Ainoat biopolttoaineet, joita tällä hetkellä tuotetaan ja käytetään olennaisia määriä EU:ssa, ovat biobensiini (mukaan lukien bioetanoli) ja biodiesel.
03 On the basis of the feedstock used, biofuels may be referred to as: — conventional (first-generation) biofuels, mainly produced from agricultural crops which are also food or feed crops (i.e. for human or animal consumption, e.g. cereals, sugarcane, beet, and oilseeds); — advanced (second-generation and third-generation) biofuels produced from feedstocks, such as waste or residues, which do not compete directly with food and feed crops. 
03 Käytetyistä raaka-aineista riippuen biopolttoaineilla voidaan tarkoittaa – tavanomaisia (ensimmäisen sukupolven) biopolttoaineita, jotka valmistetaan pääasiassa viljelykasveista, joita käytetään myös ravinto-tai rehukasveina (eli ihmisten tai eläinten ravinnoksi, kuten viljat, sokeriruoko, sokerijuurikas ja öljysiemenet) – kehittyneitä (toisen ja kolmannen sukupolven) biopolttoaineita, jotka valmistetaan jätteiden tai tähteiden kaltaisista raaka-aineista, jotka eivät kilpaile suoraan ravinto-ja rehukasvien kanssa.
1 Meaning that the greenhouse gas emissions, in particular CO2, released when converting biomass to energy (biofuel combustion) are equivalent to the amount of CO2 absorbed by the plants during their growing cycles. 
1 Kasvihuonekaasuja etenkin hiilidioksidipäästöt, jotka vapautuvat, kun biomassaa muunnetaan energiaksi (biopolttoaineen poltto), vastaavat sitä hiilidioksidin määrää, joka sitoutuu kasveihin niiden kasvukauden aikana.
2 Article 2(i) of Directive 2009/28/EC (RED) and Article 2(9) of Directive 98/70/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 1998 relating to the quality of petrol and diesel fuels and amending Council Directive 93/12/EEC (OJ L 350, 28.12.1998, p. 58). 
2 Direktiivi 2009/28/EY (uusiutuvat energialähteet), 2 artiklan i kohta, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/70/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ ETY muuttamisesta (EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58), 2 artiklan 9 kohta.
Introduction 12 The EU biofuels market 04 According to Eurostat data3, in 2014 the total of biofuels used in the European Union amounted to 14 370 ktoe (thousand tonnes of oil equivalent), made up of 11 367 ktoe of biodiesel (around 4 % of the total of transport fuel) and 2 637 ktoe of biogasoline (around 0.9 % of the total of transport fuel) (see Annex I). 
Johdanto 12 EU:n biopolttoainemarkkinat 04 Eurostatin tietojen3 mukaan Euroopan unionissa käytettiin vuonna 2014 yhteensä 14 370 ktoe (tuhatta öljyekvivalenttitonnia) biopolttoaineita, mistä 11 367 ktoe oli biodieseliä (noin 4 prosenttia liikenteen polttoaineesta) ja 2 637 ktoe biobensiiniä (noin 0,9 prosenttia liikenteen polttoaineesta) (ks. liite I).
The most recent data published by the Commission4 show that in 2012 79 % of biodiesel and 71 % of bioethanol consumed in the EU were produced within the EU. 
Komission julkaisemien uusimpien tietojen4 mukaan 79 prosenttia EU:ssa kulutetusta biodieselistä ja 71 prosenttia bioetanolista tuotettiin EU:ssa vuonna 2012.
Imports came primarily from Argentina and Indonesia for biodiesel, and from the United States and Brazil for bioethanol. 
Biodieseliä tuotiin pääasiassa Argentiinasta ja Indonesiasta ja bioetanolia Yhdysvalloista ja Brasiliasta.
05 The total agriculture area required to produce feedstock for biofuels consumed in the EU amounted in 2012 to 7.8 million hectares, made up of 4.4 million hectares in the EU (3 % of the total EU cropland) and 3.5 million hectares outside the EU5. 
05 EU:ssa kulutettujen biopolttoaineiden raaka-aineiden tuotantoon tarvittiin vuonna 2012 yhteensä 7,8 miljoonaa hehtaaria maatalousmaata, mistä 4,4 miljoonaa hehtaaria sijaitsi EU:ssa (3 prosenttia EU:n koko viljelymaasta) ja 3,5 miljoonaa hehtaaria EU:n ulkopuolella5.
The use of crops such as maize, wheat, sugar beet or sugar cane for the production of biofuels has triggered public concerns about the risk of diverting crops and farmland from food to biofuels production. 
Viljelykasvien, kuten maissin, vehnän, sokerijuurikkaan tai sokeriruo’on, käyttö biopolttoaineiden valmistukseen on herättänyt yleistä huolta siitä, että viljely-ja maatalousmaata siirretään elintarviketuotannosta biopolttoainetuotantoon.
Biofuels as a source of renewable energy in the EU transport sector A target of 10 % of renewable energy in transport to be achieved by 2020 06 Directive 2009/28/EC on the promotion of the use of energy from renewable sources (the ‘renewable energy directive’, hereinafter ‘the RED’) is part of the EU energy and climate change package6, which was adopted by the Council on 6 April 2009. 
Biopolttoaineet uusiutuvana energialähteenä EU:n liikennealalla Liikenteessä vuoteen 2020 mennessä saavutettava 10 prosentin uusiutuvan energian tavoite 06 Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annettu direktiivi 2009/28/EY, jäljempänä ’uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi’, on osa EU:n energia-ja ilmastonmuutospakettia6, jonka neuvosto hyväksyi 6. huhtikuuta 2009.
A new renewable energy package, including bioenergy sustainability policy for 2030, is to be presented by 2017.7 3 Eurostat tables ‘SHARES 2014’, results and detailed results, see also Annex I to this report. 
Uusiutuvaa energiaa koskeva uusi paketti, johon sisältyy bioenergian kestävyyspolitiikka vuoteen 2030 saakka, on määrä esitellä vuoteen 2017 mennessä7.
5 SWD(2015) 117 final of 15 June 2015 ‘Technical assessment of the EU biofuels sustainability and feasibility of 10 % renewable energy in transport’, p. 
5 SWD(2015) 117 final, 15. kesäkuuta 2015, ”Technical assessment of the EU biofuels sustainability and feasibility of 10 % renewable energy in transport” (tekninen arviointi EU:n biopolttoaineiden kestävyydestä ja uusiutuvaa energiaa liikenteessä koskevan 10 prosentin tavoitteen toteutettavuudesta), s.
6 The 2020 package is a set of binding legislation, see http://ec.europa.eu/clima/ policies/strategies/2020/ index_en.htm 7 COM(2015) 572 final of 18 November 2015 ‘State of the Energy Union 2015’. 
6 Vuoden 2020 paketti koostuu sitovasta lainsäädännöstä, ks. http://ec.europa.eu/clima/ policies/strategies/2020/ index_en.htm 7 COM(2015) 572 final, 18. marraskuuta 2015, ”Kertomus edistymisestä uusiutuvien energialähteiden käytössä”.
Introduction 13 07 The RED requires the EU to cover at least 20 % of its final energy consumption with energy from renewable sources by 2020. 
Johdanto 13 07 Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vaaditaan, että EU kattaa vähintään 20 prosenttia energian loppukulutuksestaan uusiutuvista lähteistä peräisin olevalla energialla vuoteen 2020 mennessä.
In addition, the RED lays down that each Member State has to ‘ensure that the share of energy from renewable sources in all forms of transport in 2020 is at least 10 % of the final consumption of energy in transport in that Member State’8. 
Lisäksi direktiivissä vaaditaan kutakin jäsenvaltiota varmistamaan, että ”uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuus kaikissa liikennemuodoissa on vuonna 2020 vähintään 10 prosenttia liikenteen energian loppukulutuksesta kyseisessä jäsenvaltiossa”8.
That target may be achieved by increasing the use of electricity and other alternative energies from renewable sources in transport and by incorporating biofuels with fossil fuels. 
Tämä tavoite voidaan saavuttaa lisäämällä uusiutuvista lähteistä peräisin olevan sähkön ja muiden vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttöä liikenteessä ja yhdistämällä biopolttoaineita fossiilisiin polttoaineisiin.
In practice, considering the present stage of technical development and possibilities to use electricity from renewable sources or other alternative energies in transport, the 10 % transport target can be achieved only through a substantial use of biofuels. 
Kun otetaan huomioon tekniikan kehityksen nykytilanne ja uusiutuvasta energiasta peräisin olevan sähkön ja muiden vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttömahdollisuudet liikenteessä, kyseinen 10 prosentin liikennetavoite voidaan käytännössä saavuttaa ainoastaan käyttämällä merkittävästi biopolttoaineita.
08 Since biofuels made from agricultural crops compete with food production, in 2015 the European legislator introduced10 a ceiling of 7 % for the contribution of biofuels produced from food crops to the 10 % transport target to be achieved by 2020. 
08 Koska viljelykasveista valmistetut biopolttoaineet kilpailevat elintarviketuotannon kanssa, EU:n lainsäätäjä vahvisti vuonna 201510, että ravintokasveista tuotettujen biopolttoaineiden osuus saa olla enintään seitsemän prosenttia vuoteen 2020 mennessä saavutettavan 10 prosentin liikennetavoitteen täyttämisessä.
09 As noted earlier, competition with food production does not occur with biofuels produced from wastes, residues or other non-food biomass. 
09 Kuten edellä on todettu, jätteistä, tähteistä tai muiden kuin ruokakasvien biomassasta valmistetut biopolttoaineet eivät kilpaile elintarviketuotannon kanssa.
This means that Member States could theoretically meet the 10 % target with 5 % of biofuels produced from ligno-cellulosic, non-food cellulosic, waste or residues materials. 
Näin ollen jäsenvaltiot voisivat teoriassa saavuttaa 10 prosentin tavoitteen, jos viisi prosenttia biopolttoaineista valmistetaan lignoselluloosasta, muiden kuin ruokakasvien selluloosasta, jätteistä tai tähteistä.
According to Eurostat statistics for 2014, the share of biofuels, based on double counting, in the reported total use of biofuels in transport for all Member States was around 20 % (see Annex I). 
Eurostatin vuoden 2014 tilastojen mukaan kaksinkertaisena laskettujen biopolttoaineiden osuus biopolttoaineiden ilmoitetusta kokonaiskäytöstä liikenteessä kaikissa jäsenvaltioissa oli noin 20 prosenttia (ks. liite I).
8 Article 3(4) of the RED. 
8 Uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin 3 artiklan 4 kohta.
Eurobserver, July 2015. 
Eurobserver-barometri, heinäkuu 2015.
10 Directive (EU) 2015/1513 of the European Parliament and the Council of 9 September 2015 amending Directive 98/70/EC relating to the quality of petrol and diesel fuels and amending Directive 2009/28/EC on the promotion of the use of energy from renewable sources (OJ L 239, 15.9.2015, p.1) 
10 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/1513, annettu 9 päivänä syyskuuta 2015, bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun direktiivin 98/70/EY ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY muuttamisesta (EUVL L 239, 15.9.2015, s. 1).
Introduction 14 Sustainability criteria for biofuels 10 To mitigate the environmentally negative effects of direct land use change (see paragraph 1), the RED lays down that biofuels must comply with a number of sustainability criteria, set out in Box 1. 
Johdanto 14 Biopolttoaineiden kestävyyskriteerit 10 Suorien maankäytön muutosten aiheuttamien kielteisten ympäristövaikutusten (ks. kohta 1) lieventämiseksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vahvistetaan useita kestävyyskriteerejä, jotka biopolttoaineiden on täytettävä. Nämä kriteerit esitetään laatikossa 1.