natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, five of these 10 projects had started well before the grant had been notified. 
Lisäksi viisi mainituista kymmenestä hankkeesta oli käynnistetty jo huomattavasti aikaisemmin kuin avustuksesta ilmoitettiin.
Three of them started before the enterprises had even submitted a co‐financing applica‐ tion. 
Kolme hanketta oli jopa käynnistetty, ennen kuin yritykset olivat jättäneet osarahoitushakemuksen.
All these projects represent deadweight. (c) In one Member State (United King‐ dom), project sponsors provided advice to enterprises, in addition to or instead of grants. 
Kaikissa näissä hankkeissa on kyse nollavaikutuksesta. c) Yhdessä jäsenvaltiossa (Yhdistynyt kuningaskunta) hankkeen spon-sorit antoivat yrityksille neuvontaa avustusten lisäksi tai niiden sijaan.
In the case of the three SME projects that received advice, according to the project owners, the impact of the ERDF support was negligible, since all three enterprises had devel‐ oped their own e‐commerce strat‐ egy and online presence indepen‐ dently and at their own expense. 
Kolmen neuvontaa saaneen pk-yrityksen tapauksessa EAKR:n tuki oli hankkeiden toteuttajien mukaan erittäin vähävaikutuk-sista, sillä kaikki kolme yritystä olivat kehittäneet oman verkko-kauppastrategiansa ja ne olivat siirtyneet verkkoon itsenäisesti omalla kustannuksellaan.
In two of those cases, the advice did not help the enterprises in any way and was therefore considered useless by them. underwent the second part of the procedure, in which applications were evaluated on the basis of specific criteria and then weighted. 
Kahdessa tapauksessa neuvonta ei auttanut yrityksiä lainkaan ja ne pitivät sitä hyödyttömänä. kävivät tämän jälkeen läpi menettelyn toisen osan, jossa hakemukset ensin arvioitiin erityisten kriteereiden perusteella ja sen jälkeen pisteytettiin.
The second stage of the overall selection procedure comprised the project sponsors that had been selected providing assistance to SMEs on a first come, first served basis. 
Valintamenettelyn toinen vaihe koski hankesponsoreita, jotka oli valittu avustamaan pk-yrityksiä hakujärjestyksessä.
19 Including the four projects mentioned in paragraph 36 (a). 
19 Mukaan lukien kohdassa 36 a mainitut neljä hanketta.
Observations 19 The selection procedures were sometimes too lengthy 37 The average time taken to approve the projects audited (timespan from the launch of the call for proposals to the grant award) lasted more than 6 months in the case of three of the five OPs audited (in Greece and Italy (Emilia‐Romagna and Piedmont)). 
Havainnot 19 Valintamenettelyt kestivät toisinaan liian kauan 37 Tarkastuksen kohteena olleiden hankkeiden hyväksyntään kului kolmessa viidestä tarkastetusta toimenpideohjelmasta (Kreikassa ja Italiassa (Emilia-Romagna ja Piemonte)) keskimäärin yli kuusi kuukautta. Hyväksymisajalla tarkoitetaan aikaa, joka kului ehdotuspyynnön käynnistämisestä avustuksen myöntämiseen.
This potentially affected applicants who could not raise sufficient capital and were actually in greater need of public financial support, and could not carry out their projects as a result. 
Hyväksymisajan pituudella oli mahdollisesti vaikutusta niihin hakijoihin, jotka eivät voineet hankkia riittävää pääomaa ja olivat enemmän julkisen rahoitustuen tarpeessa, eivätkä ne näin ollen voineet toteuttaa hankkeitaan.
38 Delays of several months were only partly explained by the fact that the selection process included an expert evaluation and comparison of ap‐ plications received, based on a set of substantive criteria. 
38 Usean kuukauden hyväksymisaika selittyi vain osittain sillä, että valintaprosessiin sisältyi asiantuntijan suorittama arviointi ja saatujen hakemusten vertailu sisältöön liittyvien kriteerien perusteella.
This was the case in Italy, where the average project approval took either 8 months (OP for Emilia‐Romagna) or 14 months (OP for Piedmont). 
Tämä koskee esimerkiksi Italiaa, jossa hankkeen hyväksyntä kesti keskimäärin kahdeksan kuukautta (Emilia-Romagnaa koskeva toimenpideohjelma) tai 14 kuukautta (Piemon-tea koskeva toimenpideohjelma).
39 However, delays of 7 months were difficult to justify when the selection procedures were also ‘first come, first served’ with no substantive appraisal and comparison of applications, as was the case in Greece. (‘Digital Conver‐ gence’ OP). 
39 Seitsemän kuukauden hyväksymisaiko-ja oli kuitenkin vaikea perustella silloin, kun hankkeiden valinta tapahtui hakujärjestyksessä ja hankkeiden sisältöön perustuva arviointi ja hakemusten vertailu puuttuivat, kuten Kreikassa (digitaalista konvergenssia koskeva toimenpideohjelma ”Digital Convergen-ce”).
Similar procedures in the United Kingdom (‘Lowlands and Up‐ lands of Scotland’ OP) or Poland (‘In‐ novative Economy’ OP) took between 2 and 4 months. 
Samanlaiset menettelyt kestivät kahdesta neljään kuukautta Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlannin ala-ja ylämaita koskeva toimenpideohjelma ”Lowlands and Uplands of Scotland”) tai Puolassa (innovatiivista taloutta koskeva toimenpideohjelma ”Innovative Economy”).
40 The duration of the selection proce‐ dure under the Greek OP may also be compared to that of the pilot project for the ‘ICT Innovation Voucher’ initia‐ tive, since they both funded similar types of off‐the‐shelf projects, spe‐ cifically defined at regional level, on a first come, first served basis. 
40 Kreikan toimenpideohjelman valintamenettelyn kestoa voidaan verrata myös tietoja viestintäteknologia-alan innovoinnin voucher-järjestelmää koskevan pilottihankkeen (”ICT Innovation Voucher”) valintamenettelyn kestoon, sillä molemmissa rahoitettiin samantyyppisiä erityisesti alueellisella tasolla määritettyjä käyttövalmiita hankkeita siten, että hankkeet valittiin hakujärjestyksessä.
Under the voucher pilot project very similar projects were selected in less than one third of the time needed in Greece (see Box 2). 
Voucher-järjestelmää koskevassa pilottihankkeessa valittiin hyvin samantyyppisiä hankkeita alle kolmasosassa ajasta, joka Kreikassa tavallisesti tarvittiin hankkeiden hyväksymiseen (ks. laatikko 2).
In most of the Member States visited, the selection procedure did not take account of the cross‐border dimension 41 At the beginning of the programming period, the selection procedures under which the audited projects were se‐ lected in all the Member States visited, with the exception of Greece (where it was compulsory), did not take the matter of cross‐border online services into consideration, despite this being an important factor as regards achiev‐ ing a more integrated digital internal market (as stated in the i2010 strategy and emphasised in the DAE) (see also paragraph 5). 
Useimmissa tarkastuksen kohteena olleissa jäsen‐ valtioissa valintamenettelyssä ei otettu huomioon rajojen yli tapahtuvaa toimintaa 41 Valintamenettelyissä, joita tarkastuskäynnin kohteena olleet jäsenvaltiot olivat soveltaneet tarkastettujen hankkeiden valintaan ohjelmakauden alussa, ei otettu huomioon rajojen yli tarjottavia verkkopalveluja, vaikka ne olivat tärkeä osatekijä pyrittäessä lisäämään digitaalisten sisämarkkinoiden yhdentymistä (kuten i2010-stra-tegiassa ilmoitettiin ja Euroopan digitaalistrategiassa painotettiin). Poikkeuksen muodosti Kreikka, jossa asian huomioon ottaminen oli pakollista (ks. myös kohta 5).
In 2010, after reviewing its selection procedure and criter‐ ia, Poland introduced the selection criterion of ‘the international dimen‐ sion of a project’ (offer of cross‐border services) into the OP concerned. 
Puola otti vuonna 2010 käyttöön asianomaista toimenpideohjelmaa varten valintakriteerin ”hankkeiden kansainvälinen ulottuvuus” (rajojen yli tarjottavat palvelut), tarkis-tettuaan sitä ennen valintamenettelyjään ja -kriteereitään.
Observations 20 42 Only seven of the 22 enterprises whose projects were examined and for which cross‐border transactions made sense actually carried out a project that enabled them to create a website or adapt their own for cross‐border transactions. 
Havainnot 20 42 Niistä 22 yrityksestä, joiden hankkeet tarkastettiin ja joiden kohdalla rajat ylittävät liiketapahtumat kuulostivat mielekkäiltä, vain seitsemän yritystä tosiasiassa toteutti hanketta, jonka avulla ne pystyivät perustamaan verkkosivuston tai mukauttamaan omaa sivustoaan rajat ylittäviä liiketapahtu-mia varten.
Another four enterprises already had such a component avail‐ able to them within their company or the company group to which they be‐ longed. 
Neljällä muulla yrityksellä oli jo tällainen osa-alue käytettävissä yrityksessä tai yritysryhmässä, johon ne kuuluivat.
Hence, half of the enterprises that by implementing their respective projects could have benefited from the opportunities brought by cross‐border e‐commerce had missed out on them. 
Näin ollen puolet yrityksistä, jotka hankkeensa avulla olisivat voineet hyötyä rajojen yli tapahtuvan verkkokaupan tarjoamista mahdollisuuksista, eivät olleet käyttäneet tilaisuutta hyväkseen.
43 Ten of the 23 enterprises whose pro‐ jects were audited, and of which it was reasonable to expect a multilingual website, did have a website in two or more languages. 
43 Niistä 23 yrityksestä, joiden hanke tarkastettiin ja joilla voitiin perustellusti olettaa olevan monikielinen verkkosivusto, kymmenellä oli verkkosivusto kahdella tai useammalla kielellä.
Of those 10 enterpris‐ es, two had had a multilingual website before the project was implemented. 
Näistä kymmenestä yrityksestä kahdella oli ollut monikielinen verkkosivusto ennen hankkeen toteuttamista.
The remaining eight had this capabil‐ ity for the first time as a result of their projects being implemented. 
Lopuilla kahdeksalla yrityksellä oli toteuttamiensa hankkeiden tuloksena kyseiset valmiudet ensimmäistä kertaa.
Managing authorities were, in most cases, unable to assess the impact of a project on an SME’s development Over half of the projects examined were not asked to report on any result‐oriented targets 44 All the managing authorities asked beneficiary enterprises to submit re‐ ports on the progress of their project’s implementation and, depending on the duration, reports were submitted either following or both during and after project implementation. 
Hallintoviranomaiset eivät useimmissa tapauksissa kyenneet arvioimaan hank‐ keen vaikutusta pk‐yrityksen kehitykseen Yli puolelta tarkastetuista hankkeista ei edellytetty raportointia tulosperusteisista tavoitteista 44 Kaikki hallintoviranomaiset pyysivät edunsaajayrityksiä esittämään kertomuksen hankkeiden toteuttamisen edistymisestä. Hankkeen kestosta riippuen kertomus annettiin joko hankkeen toteuttamisen jälkeen tai sekä toteuttamisen aikana että toteuttamisen päätyttyä.
How‐ ever, in 16 of the 30 cases examined this information concerned only the physical completion of the project, i.e. purchase and/or development of the necessary IT solutions. 
Tarkastetuista 30 tapauksesta 16:ssa annetut tiedot kuitenkin koskivat ainoastaan hankkeen fyysistä toteuttamista, esimerkiksi tarvittavien it-sovellusten hankkimista ja/tai kehittämistä.
Moreover, the reports did not contain information on the duration of one third of the projects audited. 
Lisäksi kolmasosassa tarkastetuista hankkeista ei annettu kertomuksessa tietoja hankkeen kestosta.
Observations 21 46 For the other 14 projects, detailed monitoring of business data was sought so as to allow the managing authority to assess the immediate impact of the project’s implementa‐ tion on the enterprise’s development. 
Havainnot 21 46 Muiden 14 hankkeen tapauksessa edellytettiin liiketoimintaa koskevien tietojen yksityiskohtaista seurantaa, jotta hallintoviranomainen pystyi arvioimaan hankkeen toteuttamisen välittömän vaikutuksen yrityksen kehitykseen.
In the case of one managing author‐ ity, payments were linked to project performance (see Box 5). 
Yhden hallintoviranomaisen tapauksessa maksut olivat sidoksissa hankkeen tuloksellisuuteen (ks. laatikko 5).
47 No further systematic monitoring was carried out once a project had been fully implemented other than by one managing authority (Poland) and one project sponsor (United Kingdom), which had specified an obligation to this effect in the grant agreement. 
47 Sen jälkeen kun hanke oli kokonaisuudessaan toteutettu, ei enää suoritettu järjestelmällistä seurantaa, lukuun ottamatta yhden hallintoviranomaisen suorittamaa seurantaa (Puola) ja yhden hankesponsorin suorittamaa seurantaa (Yhdistynyt kuningaskunta); asianomaiset tahot olivat maininneet kyseisen velvoitteen avustussopimuksessa.
Other managing authorities were therefore left with information that was insufficient to judge how effec‐ tively the support given had con‐ tributed to the development of the co‐financed enterprises and/or the strategic objectives set. 
Muilla hallintoviranomaisilla oli näin ollen riittämättömät tiedot arvioida, kuinka vaikuttavaa annettu tuki oli ollut osarahoitettujen yritysten kehittämisen ja/tai strategisten tavoitteiden saavuttamisen kannalta.
Example of result‐oriented management: linking payments to performance In Poland, payments were linked to the achievement of business‐result targets. 
Esimerkki tulosperusteisesta hallinnoinnista: maksut sidoksissa tuloksellisuuteen Puolassa maksut olivat sidoksissa liiketoiminnan tuloksia koskevien tavoitteiden saavuttamiseen.
Where the target values were not attained, the Intermediate Body had the possibility to decrease the amount of the grant. 
Jos tavoitteita ei saavutettu, välittävällä elimellä oli mahdollisuus vähentää avustuksen määrää.
This was the case with one of the projects assessed, where underperformance (the expected revenue target was not achieved) was reflected in decreased public‐funding support of 5 % for the project in question. 
Näin tapahtui yhdessä arvioidussa hankkeessa, jossa heikko tuloksellisuus (odotettua tulotavoitetta ei saavutettu) sai aikaan sen, että hankkeen julkinen rahoitustuki väheni viidellä prosentilla.
In some cases, monitoring systems did not record project performance in a reliable manner 48 In the case of all but one of the manag‐ ing authorities examined, performance information was provided by SMEs in the form of a standardised report. 
Joissakin tapauksissa seurantajärjestelmät eivät rekisteröineet hankkeiden tuloksellisuutta luotettavalla tavalla 48 Kaikkien tarkastettujen hallintoviranomaisten tapauksessa yhtä lukuun ottamatta pk-yritykset toimittivat tuloksellisuutta koskevat tiedot vakiomuotoisen kertomuksen muodossa.
One managing authority (Italy (Emilia‐Ro‐ magna)) had no such standardised format, however, which meant that the reports it received varied greatly in terms of quality, since each enterprise chose what and how to report. 
Yhdellä hallintoviranomaisella (Italia (Emilia-Romagna)) ei kuitenkaan ollut vakiomuotoista kertomusmallia, joten sen saamien kertomusten laatu vaihteli huomattavasti, sillä kukin yritys valitsi itse raportointitapansa ja raportoitavat asiat.
This, in turn, meant that the managing author‐ ity was unable to assess whether or not a project had been completed suc‐ cessfully. 
Hallintoviranomainen ei siksi kyennyt arvioimaan, oliko hanke toteutettu onnistuneesti.
For example, one beneficiary failed to declare that one of the com‐ ponents of the project (online shop‐ ping basket) had not been developed, and the managing authority did not address the matter, despite it being part of the co‐financed project. 
Eräs edunsaaja esimerkiksi jätti ilmoittamatta, että yhtä hankkeen osa-aluetta (online-os-toskori) ei ollut kehitetty. Hallintoviranomainen ei puuttunut asiaan, vaikka kyseinen osa-alue kuului osarahoitettuun hankkeeseen.
Observations 22 49 In the case of two other managing authorities (Italy and the United King‐ dom), the data entered in the monitor‐ ing systems was not fully reliable and/ or comprehensive: (a) In Italy (Piedmont), the managing authority did not check the ac‐ curacy of the information pro‐ vided. 
Havainnot 22 49 Kahden muun hallintoviranomaisen tapauksessa (Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta) seurantajärjestelmiin syötetyt tiedot eivät olleet täysin luotettavia ja/tai täydellisiä: a) Italiassa (Piemonte) hallintoviranomainen ei tarkastanut annettujen tietojen oikeellisuutta.
In two of the four projects assessed, the information fed into the system was erroneous (in one case it concerned the output indi‐ cator and in the other, the number of employees at one of the enter‐ prises co‐financed). (b) In the United Kingdom (Lowlands and Uplands of Scotland), the poorly‐defined indicators set by the managing authority resulted in each project sponsor interpret‐ ing them differently and hence not reporting progress in a consistent manner. 
Järjestelmään syötetyt tiedot olivat virheellisiä arvioiduista neljästä hankkeesta kahdessa (yhdessä tapauksessa oli kyse tuotosindikaattorista ja toisessa tapauksessa erään osarahoitetun yrityksen henkilöstömäärästä). b) Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlannin ala-ja ylämaat) hallintoviranomainen oli määritellyt indikaattorit huonosti, minkä seurauksena jokainen hankesponsori tulkitsi niitä eri tavalla; edistymistä koskeva raportointi oli näin ollen epäyhdenmukaista.
Lack of data sometimes hampered monitoring of the economic use of EU funding 50 In the United Kingdom (Lowlands and Uplands of Scotland), enterprises were supported via intermediaries (i.e. project sponsors). 
Tietojen puuttuminen haittasi toisinaan EU‐varojen taloudellisen käytön seurantaa 50 Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlannin ala-ja ylämaat) tuettiin yrityksiä välittäjien (hankesponsoreiden) kautta.
In some cases, intermediaries provided non‐financial assistance, i.e. provision of advice or consulting services (see also paragraph 36(c)). 
Joissakin tapauksissa välittäjät antoivat muuta kuin taloudellista tukea, esimerkiksi neuvonta-tai konsultointipalveluja (ks. myös kohta 36 c).
51 In two cases the intermediaries’ ad‐ ministrative costs were considerable, especially when compared to those of the pilot project for the ‘ICT Innovation Voucher’ initiative (see Box 2). 
51 Kahdessa tapauksessa välittäjien hallintokulut olivat huomattavia, erityisesti kun niitä verrattiin tietoja viestintäteknologia-alan innovoinnin voucher-järjestelmää koskevan pilottihankkeen hallintokuluihin (ks. laatikko 2).
In the other Member States it was possible to establish the exact amount paid to SMEs for ICT‐uptake, whereas in this case it was unclear how much ERDF funding was actually devoted to sup‐ porting beneficiaries (see Box 6). 
Muissa jäsenvaltioissa oli mahdollista yksilöidä tarkka määrä, jolla pk-yrityksiä oli tuettu tietoja viestintäteknologian hyödyntämisessä. Kyseisessä tapauksessa oli kuitenkin epäselvää, kuinka paljon EAKR:n rahoitusta oli tosiasiassa käytetty edunsaajien tukemiseen (ks. laatikko 6).
Lack of information on the economy of the administrative costs incurred by intermediaries In Scotland, the managing authority implemented projects via intermediaries, i.e. project sponsors. 
Välittäjille aiheutuneiden hallintokulujen taloudellisuudesta ei ollut tietoja Skotlannissa hallintoviranomainen toteutti hankkeita välittäjien eli hankesponsoreiden kautta.
As the intermediaries themselves were providing the consultancy support to SMEs, administrative costs, including salaries, accounted for a significant share of the expenditure reimbursed: one project sponsor used 55 % of its budget for salaries and another 18 % for marketing activities, while in the case of another, salaries accounted for 82 % of the total budget. 
Koska välittäjät itse antoivat konsultointitukea pk-yrityksille, hallintokulut – palkat mukaan lukien – muodostivat merkittävän osan korvatuista menoista: yksi hankesponsori käytti 55 prosenttia budjetistaan palkkoihin ja toinen 18 prosenttia markkinointiin; eräs toinen hankesponsori käytti kokonaisbudjetista 82 prosenttia palkkoihin.
In the absence of any data being made available, however, the Court was unable to conclude whether or not the funds in question were used economically. 
Mitään tietoja ei kuitenkaan ollut saatavilla, joten tilintarkastustuomioistuin ei pystynyt toteamaan, oliko kyseessä olevia varoja käytetty taloudellisesti.
Furthermore, one of the intermediaries was unable to document the time spent or work involved in providing advice to some of the SMEs that it supported. 
Lisäksi välittäjistä yksi ei pystynyt dokumentoimaan joidenkin tukemiensa pk-yritysten neuvontaan käytettyä aikaa tai työmäärää.
Observations 23 Overall SMEs implemented the projects smoothly but the results achieved were not always demonstrated 52 The Court assessed whether: (a) projects had been carried out and were maintained as initially planned; (b) the intended economic benefits of implementing a project were obtained and measured. 
Havainnot 23 Yleisesti ottaen pk‐yritykset toteuttivat hankkeet sujuvasti, mutta saavutettuja tuloksia ei aina kyetty osoittamaan 52 Tilintarkastustuomioistuin arvioi, oliko a) hankkeet toteutettu ja pidettiinkö niitä yllä alun perin suunnitellulla tavalla b) hankkeen toteuttamisen seurauksena odotetut taloudelliset hyödyt saavutettu ja mitattu.
55 In the case of the remaining five pro‐ jects audited (in Greece, Italy (Pied‐ mont) and Poland), their implemen‐ tation did not provide the intended outputs. 
55 Loppujen viiden tarkastetun hankkeen tapauksessa (Kreikassa, Italiassa (Piemonte) ja Puolassa) hankkeen toteuttaminen ei tuottanut tavoiteltuja tuotoksia.
In the case of one project the enterprise did not make use of the application developed. 
Yhdessä hankkeessa yritys ei käyttänyt kehitettyä sovellusta.
Another four projects, despite the IT applications developed and implemented, either failed to carve out a niche in the mar‐ ket or experienced technical difficul‐ ties (see paragraph 57). 
Neljässä muussa hankkeessa joko epäonnis-tuttiin pääsemään markkinarakoon tai kohdattiin teknisiä ongelmia, kehitetyistä ja täytäntöönpannuista it-sovel-luksista huolimatta (ks. kohta 57).
56 Even though the vast majority of projects did not provide for an IT maintenance budget at the outset (only four projects did so), this posed no problem to any of the enterprises whose projects were assessed. 
56 Useimmissa hankkeissa ei ollut alussa budjettia tietotekniikan ylläpitoon (vain neljällä hankkeella oli), mutta tämä ei aiheuttanut ongelmia yhdellekään yritykselle, jonka hanke arvioitiin.
In fact, the IT software was generally designed to ensure low maintenance costs and enable users to upgrade and make changes themselves (this was the case for 14 projects). 
It-ohjelmistot oli itse asiassa yleensä suunniteltu niin, että niiden ylläpitokulut olivat alhaiset ja käyttäjät pystyivät parantamaan ja tekemään niihin muutoksia itse (tällaisia hankkeita oli 14).
Observations 24 57 Almost no enterprise experienced major technical problems during or after implementation. 
Havainnot 24 57 Yrityksistä juuri mikään ei kohdannut suuria teknisiä ongelmia täytäntöönpanon aikana tai sen jälkeen.
The few exceptions were the following: two en‐ terprises in Greece whose website and/ or online booking page could not be accessed and three other enterprises in Poland and Italy that failed to find a market niche and had no customers. 
Seuraavat harvat poikkeukset havaittiin: Kreikan tapauksessa oli mahdotonta päästä kahden yrityksen verkkosivustolle ja/ tai online-varaussivustolle, ja kolmessa yrityksessä Puolassa ja Italiassa ei ollut onnistuttu löytämään markkinara-koa ja hankkimaan asiakkaita.
In these three cases the sustainability of the project was not merely a mat‐ ter of IT maintenance: one project was not completed and for the other two the enterprises feared that they would not continue their economic activity beyond the legal sustainability period. 
Näissä kolmessa tapauksessa hankkeen kestävyys ei riippunut pelkästään tietotekniikan ylläpidosta: yhtä hanketta ei saatu päätökseen ja kahdessa muussa hankkeessa yritykset pelkäsivät, että niiden taloudellinen toiminta ei jatkuisi kestävyyden osalta edellytettävän lakisääteisen ajanjakson jälkeen.