natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The objective of promoting animal welfare is a rural development priority for the 2014-2020 period and we found good examples of actions beneficial for animals in the Member States visited. However, the “Animal Welfare” measure was not widely used. 
Eläinten hyvinvoinnin edistäminen on maaseudun kehittämisen prioriteetti kaudella 2014–2020. Tilintarkastustuomioistuin havaitsikin tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa hyviä esimerkkejä toimista, jotka ovat hyödyllisiä eläimille. ”Eläinten hyvinvointi” -toimenpidettä ei kuitenkaan käytetty laajalti.
There were certain weaknesses in the cost-effectiveness of the measure and Member States rarely used the opportunity to support animal welfare through other rural development measures. 
Toimenpiteen kustannustehokkuudessa oli tiettyjä puutteita, ja jäsenvaltiot käyttivät harvoin mahdollisuutta tukea eläinten hyvinvointia muilla maaseudun kehittämistoimenpiteillä.
We make recommendations to the Commission aimed at improving their management of the animal welfare policy. 
Tilintarkastustuomioistuin antaa suosituksia, joilla pyritään parantamaan eläinten hyvinvointia koskevan politiikan hallinnointia komissiossa.
Our recommendations cover the strategic framework for animal welfare, more effective enforcement and guidance to achieve compliance, actions to strengthen the links between the cross-compliance system and animal welfare and action to better address animal welfare objectives through the rural development policy. 6 
hyvinvointia koskevaa strategiakehystä, vaatimusten noudattamista edistävien ohjaus-ja täytäntöönpanotoimien tehostamista, toimia, joilla vahvistetaan täydentävien ehtojen järjestelmän ja eläinten hyvinvoinnin välisiä yhteyksiä, sekä toimia, joilla parannetaan maaseudun kehittämispolitiikan käyttöä eläinten hyvinvointia koskevien tavoitteiden edistämiseen. 7
INTRODUCTION Animal welfare: definition and importance in the EU 1. 
JOHDANTO Eläinten hyvinvointi: määritelmä ja merkitys EU:ssa 1.
The World Organisation for Animal Health (OIE) provided the following definition of good animal welfare in 2008: “An animal is in a good state of welfare, if it is healthy, comfortable, well-nourished, safe, able to express innate [natural] behaviour, and if it is not suffering from unpleasant states such as pain, fear and distress.” 
Maailman eläintautijärjestö (OIE) esitti vuonna 2008 eläinten hyvinvoinnin hyvälle tasolle määritelmän, jonka mukaan eläin on hyvinvoinniltaan hyvässä tilassa, kun eläin on terve, hyvin ravittu ja turvassa ja tuntee olonsa mukavaksi ja kun eläimellä on mahdollisuus luontaiseen käyttäytymiseen eikä eläin kärsi kivun, pelon ja ahdistuksen kaltaisista epämiellyttävistä tiloista.
The concept of animal welfare is enshrined in Article 13 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), which recognises animals as sentient beings. 
Eläinten hyvinvoinnin suojelu on vahvistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 13 artiklassa, jossa todetaan, että eläimet ovat tuntevia olentoja.
According to a European Parliament study1, there are an estimated 4.5 billion chickens, egg-laying hens and turkeys in the EU, and 330 million cattle, pigs, goats and sheep. 
Euroopan parlamentin tutkimuksen1 mukaan EU:ssa on arviolta 4,5 miljardia kanaa, munivaa kanaa ja kalkkunaa sekä noin 330 miljoonaa nautaa, sikaa, vuohta ja lammasta.
Based on information from an animal welfare organisation, an estimated 0.25 million horses are slaughtered annually for meat2. 
Erään eläinsuojelujärjestön tietojen mukaan lihantuotantoa varten teurastetaan vuosittain arviolta 0,25 miljoonaa hevosta2.
Knowledge of animal welfare has increased rapidly in recent years and has been the subject of considerable media attention. 
Tietämys eläinten hyvinvoinnista on lisääntynyt nopeasti viime vuosina, ja eläinten hyvinvointi on saanut huomattavasti huomiota mediassa.
The European Parliament adopted two resolutions (in 2010 and 2015) on the EU animal welfare policy3. 
Euroopan parlamentti hyväksyi vuosina 2010 ja 2015 päätöslauselman3 eläinten hyvinvointia koskevasta EU:n politiikasta.
Action in the EU on animal welfare stems from four main sources, each with its own control mechanism (see Figure 1). 
Eläinten hyvinvointia koskevat toimet EU:ssa perustuvat neljään päälähteeseen, joista jokaisella on oma valvontamekanisminsa (ks. kaavio 1).
7 1 2 3 European Parliament’s Policy Department for Citizens’ Rights and Constitutional Affairs, “Animal Welfare in the European Union”, Brussels, 2017. 
8 1 2 3 Euroopan parlamentin kansalaisoikeuksien sekä perussopimus-, työjärjestys-ja toimielinasioiden politiikkayksikkö, ”Animal Welfare in the European Union”, Bryssel, 2017.
Humane Society International, “Facts and figures on the EU horsemeat trade”, 2014. 
Humane Society International, ”Facts and figures on the EU horsemeat trade”, 2014.
European Parliament resolution of 5 May 2010 on evaluation and assessment of the Animal Welfare Action Plan 2006-2010 (2009/2202(INI)) and European Parliament resolution of 26 November 2015 on a new animal welfare strategy for 2016-2020 (2015/2957(RSP)). 
Euroopan parlamentin päätöslauselma 5. toukokuuta 2010 eläinten hyvinvoinnin toimintasuunnitelman 2006–2010 arvioinnista (2009/2202(INI)) ja Euroopan parlamentin päätöslauselma 26. marraskuuta 2015 uudesta eläinten hyvinvointia koskevasta strategiasta vuosille 2016–2020 (2015/2957(RSP)).
Figure 1 – Actions in the EU with an impact on animal welfare rules checks Voluntary certification 8 Scientific research Cross-compliance Cross-compliance Official inspections Source: ECA. Welfare of farm animals Checks on ommitments 4. 
Kaavio 1 – Eläinten hyvinvointiin vaikuttavat toimet EU:ssa Tieteellinen tutkimus Täydentäviä ehtoja koskevat tarkastukset Vapaaehtoinen sertifiointi Täydentäviä ehtoja koskevat säännöt 9 Virallinen valvonta Tuotantoeläinten hyvinvointi Sitoumuksia koskevat tarkastukset Eläinten hyvinvointia koskeva EU:n ja kansallinen lainsäädäntö Maaseudun kehittämisavustukset Yksityiset laatu-tai merkintäjärjestelmät Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin. 4.
The EU’s animal welfare legislation aims to improve the quality of animals' lives, while also meeting citizens' expectations and market demands, by setting minimum standards. 
Eläinten hyvinvointia koskevalla EU:n lainsäädännöllä pyritään parantamaan eläinten elämänlaatua ja vastaamaan samalla kansalaisten odotuksiin ja markkinoiden vaatimuksiin asettamalla vähimmäisvaatimuksia.
It is widely recognised that the EU has some of the world’s highest animal welfare standards4. 
Laajalti tunnustetaan, että EU:lla on maailman tiukimpiin kuuluvat eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset4.
Most of these standards concern farm animals (on the farm, during transport and at slaughter), while legislation also covers wildlife, laboratory animals and pets. 
Useimmat näistä vaatimuksista koskevat tuotantoeläimiä (maatilalla, kuljetuksen aikana ja teurastusvaiheessa), mutta lainsäädännössä käsitellään myös luonnonvaraista eläimistöä, koe-eläimiä ja lemmikkieläimiä.
As shown in Figure 2, the first EU animal welfare legislation was introduced over 40 years ago, and has been updated several times. 
Kuten kaaviosta 2 käy ilmi, ensimmäiset eläinten hyvinvointia koskevat EU:n säädökset otettiin käyttöön yli 40 vuotta sitten. Sittemmin säädöksiä on päivitetty useita kertoja.
Member States may adopt stricter rules, if they are compatible with EU legislation. 
Jäsenvaltiot voivat antaa tiukempia sääntöjä, jos ne ovat EU:n lainsäädännön mukaisia.
For example, 13 Member States have adopted additional national measures on slaughter. 
Esimerkiksi 13 jäsenvaltiota on hyväksynyt teurastusta koskevia kansallisia lisätoimenpiteitä.
4 Studies on this topic include the following: FAO, “Review of animal welfare legislation in the beef, pork, and poultry industries”, Rome, 2014; EconWelfare project, FiBL, “Overview of animal welfare standards and initiatives in selected EU and third countries”, Switzerland, 2010; European Parliament's Committee on Agriculture and Rural Development, “Comparative analysis of EU standards in food safety, environment, animal welfare and other non-trade concerns with some selected countries”, Brussels, 2012. 
4 Tätä aihetta käsitellään muun muassa seuraavissa tutkimuksissa: FAO, ”Review of animal welfare legislation in the beef, pork, and poultry industries”, Rooma, 2014; EconWelfare project, FiBL, ”Overview of animal welfare standards and initiatives in selected EU and third countries”, Sveitsi, 2010; Euroopan parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta, ”Comparative analysis of EU standards in food safety, environment, animal welfare and other non-trade concerns with some selected countries”, Bryssel, 2012.
Figure 2 – Key EU legislation on the welfare of farm animals Protection of animals during transport (updated in 2005) Protection of calves and pigs (consolidated in 2008) 1977 1986 1991 1998 (updated in 1993 and 2013) Protection of laying hens (updated in 1999) General protection of all farm animals Protection of animals 1974 in slaughterhouses 9 Source: ECA. 
Kaavio 2 – Keskeinen tuotantoeläinten hyvinvointia koskeva EU:n lainsäädäntö 1977 1986 10 Eläinten suojelu kuljetuksen aikana (päivitetty vuonna 2005) Vasikoiden ja sikojen suojelu (konsolidoitu vuonna 2008) (päivitetty vuosina 1993 ja 2013) Munivien kanojen suojelu (päivitetty vuonna 1999) Kaikkien tuotantoeläinten 1998 yleinen suojelu Eläinten suojelu 1974 teurastamoissa 1991 Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Member States are responsible for applying EU animal welfare rules at national level, including official inspections5, while the European Commission (DG SANTE) is responsible for ensuring that Member States implement EU legislation properly. 
(terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto) vastaa sen varmistamisesta, että jäsenvaltiot panevat EU:n lainsäädäntöä täytäntöön asianmukaisesti.
The European Food Safety Authority is responsible for providing relevant scientific advice to the Commission. 
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) antaa tieteellisiä neuvoja komissiolle.
Member States report to the Commission annually on the results of their animal welfare inspections on farms and during transport. 
Jäsenvaltiot raportoivat maatiloilla ja kuljetuksen aikana suoritettujen eläinten hyvinvointia koskevien tarkastusten tuloksista vuosittain komissiolle.
The Commission may take legal action against Member States that fail to correctly transpose and implement the EU legislation. 
Komissio voi ryhtyä oikeustoimiin sellaisia jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät saata EU:n lainsäädäntöä asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä tai pane sitä täytäntöön.
Animal welfare and the Common Agricultural Policy 6. 
Eläinten hyvinvointi ja yhteinen maatalouspolitiikka 6.
The Common Agricultural Policy (CAP) contributes to animal welfare objectives through cross-compliance (linking most CAP payments to farmers to meeting minimum requirements) and by financing activities and projects for animal welfare (see Figure 3). 
Yhteisellä maatalouspolitiikalla (YMP) edistetään eläinten hyvinvointia koskevia tavoitteita täydentävien ehtojen avulla (kytkemällä useimmat viljelijöiden YMP-tuet vähimmäisvaatimusten noudattamiseen) ja rahoittamalla eläinten hyvinvointia edistäviä toimia ja hankkeita (ks. kaavio 3).
The legislation does not require a minimum control rate for animal welfare inspections. 
Lainsäädännössä ei vahvisteta edellytettyä eläinten hyvinvointia koskevien tarkastusten vähimmäismäärää.
Figure 3 – CAP instruments and the link with animal welfare legislation European Agricultural Fund for Rural Development Rural development: funds for going beyond the baseline requirements 11 Direct CAP payments Source: ECA. Improved animal welfare standards Cross-compliance: respecting the minimum legal requirements Baseline animal welfare standards  Directives for the protection of calves and pigs  Directive for the protection of farm animals 7. 
Kaavio 3 – YMP:n välineet ja yhteys eläinten hyvinvointia koskevaan lainsäädäntöön 12 Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond Maaelu areng: vahendid põhinõuete ületamiseks ÜPP otsetoetused Nõuetele vastavus: minimaalsete õiguslike nõuete täitmine Paremad loomade heaolu standardid Loomade heaolu põhistandardid  Vasikatejasigadekaitsedirektiivid  Põllumajandusloomadekaitsedirektiiv Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin. 7.
Cross-compliance is a mechanism that links most CAP payments6 (around €46 billion in 2016)7 to compliance with a series of rules on the environment, maintaining land in good agricultural condition, animal welfare, and public, animal and plant health. 
Täydentävät ehdot ovat mekanismi, jolla useimmat YMP-tuet6 (noin 46 miljardia euroa vuonna 2016)7 yhdistetään tiettyjen ympäristöä, maatalousmaan hyvässä maatalouskunnossa säilyttämistä, eläinten hyvinvointia ja kansanterveyttä sekä eläinten ja kasvien terveyttä koskevien sääntöjen noudattamiseen.
It does not apply Direct payments under Regulation (EU) No 1307/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 establishing rules for direct payments to farmers under support schemes within the framework of the common agricultural policy (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
Täydentäviä ehtoja ei sovelleta Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
608); payments for restructuring and conversion of vineyards and green harvesting under Regulation (EU) No 1308/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 establishing a common organisation of the markets in agricultural products (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
608) mukaiset suorat tuet; maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
671) and area related payments and animal welfare payments under the rural development Regulation (EU) No 1305/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
671) mukaiset tuet viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen sekä rypäleiden raakana korjaamiseen sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
487). DG AGRI, 2016 Annual activity report. 
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuinen toimintakertomus 2016.
to small farmers8, who represent about 40 % of the total number of EU farmers9. 
pienviljelijöihin8, joiden osuus EU:n viljelijöiden kokonaismäärästä on noin 40 prosenttia9.
Farmers who fail to comply with these standards and requirements can have their CAP payments reduced by 1 % to 5 %, or more if the non-compliance is intentional. 
Jos viljelijä ei noudata näitä standardeja ja vaatimuksia, hänen YMP-tukiaan voidaan vähentää 1–5 prosenttia, tai jos kyseessä on tahallinen noudattamatta jättäminen, vähennys on suurempi.
In exceptional cases, the authorities may exclude farmers from aid schemes. 
Poikkeustapauksissa viranomaiset voivat sulkea viljelijöitä tukijärjestelmän ulkopuolelle.
The cross-compliance system does not cover all the legislative requirements on animal welfare: it includes provisions to protect calves and pigs, and others setting general requirements for all farm animals10. 
Täydentävien ehtojen järjestelmä ei kata kaikkia eläinten hyvinvointia koskevia lakisääteisiä vaatimuksia: järjestelmä sisältää vasikoiden ja sikojen suojelua koskevia säännöksiä sekä muita säännöksiä, joilla asetetaan kaikkia tuotantoeläimiä koskevia yleisiä vaatimuksia10.
Livestock farmers in sectors that do not typically receive the relevant CAP payments (most EU poultry farms and many pig farms in certain Member States) are by definition not covered by this penalty system. 
Tämä seuraamusjärjestelmä ei siis koske kotieläintuottajia, jotka eivät tyypillisesti saa kyseisiä YMP-tukia (useimmat EU:n siipikarjatilat ja tiettyjen jäsenvaltioiden monet sikatilat).
At EU level11, the general cross-compliance requirements for animal welfare cover about 55 % of all EU farms with livestock, while the specific Directive requirements for the protection of pigs cover about 65 % of pig farms. 
Eläinten hyvinvointia koskevia täydentävien ehtojen järjestelmän yleisiä ehtoja sovelletaan EU:ssa11 noin 55 prosenttiin kaikista EU:n kotieläintiloista, kun taas sikojen suojelua koskevia direktiivin mukaisia erityisiä vaatimuksia sovelletaan noin 65 prosenttiin sikatiloista.
Member States carry out on-the-spot checks to verify if the farmers are meeting the cross-compliance requirements. 
Jäsenvaltiot suorittavat paikalla tehtäviä tarkastuksia sen todentamiseksi, täyttävätkö viljelijät täydentäviä ehtoja koskevat vaatimukset.
These checks must cover at least 1 % of CAP beneficiaries. 
Näiden tarkastusten on katettava vähintään prosentti YMP:n tuensaajista.
The rural development policy can also address animal welfare objectives, for example through training courses or by providing financial compensation for farmers who apply Recital 57 and Article 92 of Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 on the financing, management and monitoring of the common agricultural policy (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
Komissio (maatalouden ja maaseudun kehittämisen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta (EUVL L 347, 20.12.2013, s.
549). 
549), johdanto-osan 57 kappale ja 92 artikla.
Small farmers are however not exempt from complying with the applicable animal welfare legislation and are subject to official inspections verifying their compliance with that legislation. 
Pienviljelijöitä ei kuitenkaan ole vapautettu eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön noudattamisesta, ja heihin kohdistetaan virallisia valvontatoimia, joilla tarkastetaan näiden lakien soveltaminen.
SWD(2016) 218 final of 22.6.2016, “Review of greening after one year”. 
SWD(2016) 218 final, 22.6.2016, ”Review of greening after one year”.
As defined in Annex II of Regulation (EU) No 1306/2013. 
Määritellään asetuksen (EU) N:o 1306/2013 liitteessä II.
Sources: cross-compliance control statistics for 2016 for the population subject to cross-compliance; Eurostat data for 2013 for the total number of farms with livestock and total number of farms with pigs. 
Lähteet: Sen perusjoukon osalta, johon täydentäviä ehtoja sovelletaan, tilastot niitä koskevasta valvonnasta vuodelta 2016; kotieläintilojen kokonaismäärän ja sikatilojen kokonaismäärän osalta Eurostatin tiedot vuodelta 2013.
The coverage of pig farms varies widely between Member States, ranging from 7 % of the pig farms in Slovakia to almost 100 % of the pig farms in Belgium, Germany and Luxembourg. 
Soveltamisalaan kuuluvien sikatilojen osuus sikatilojen kokonaismäärästä vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioittain, Slovakian 7 prosentista Belgian, Saksan ja Luxemburgin 100 prosenttiin.
There is no Eurostat data on the number of farms rearing calves. 
Vasikoita kasvattavien tilojen määrästä ei ole saatavilla Eurostatin tietoja.
12 8 9 10 11 
13 8 9 10 11
The Member States decide which measures to activate based on their needs. 
Jäsenvaltiot päättävät tarpeidensa perusteella, mitkä toimenpiteistä otetaan käyttöön.
The Commission (DG AGRI) approves Member States’ rural development programmes. 
Jäsenvaltiot valitsevat hyväksyttyjen maaseudun kehittämisohjelmien perusteella tuensaajat, joille myönnetään rahoitusta.
The largest direct source of EU funding for animal welfare activities is the rural development measure “animal welfare payments” (measure 14), which provides support for high standards of animal husbandry going beyond the relevant mandatory standards12. 
Eläinten hyvinvointiin liittyvään toimintaan myönnettävän EU-rahoituksen suurin suora lähde on maaseudun kehittämistoimenpide ”eläinten hyvinvointia edistävät tuet” (toimenpide 14), jonka mukaista tukea myönnetään viljelijöille, jotka noudattavat asiaa koskevat pakolliset vaatimukset ylittäviä tiukkoja kotieläintalouden vaatimuksia12.
For the 2014-2020 period, 18 Member States allocated €1.5 billion to this measure (1.5 % of the total planned expenditure for all measures)13. 
Ohjelmakautta 2014–2020 varten 18 jäsenvaltiota kohdensi tähän toimenpiteeseen yhteensä 1,5 miljardia euroa (1,5 prosenttia kaikkien toimenpiteiden suunnitelluista kokonaismenoista)13.
Figure 4 shows planned and actual expenditure for this measure in the programming period 2014-2020. 
Kaaviossa 4 esitetään tähän toimenpiteeseen ohjelmakaudella 2014– 2020 käytettäväksi suunnitellut ja toteutuneet menot.
These funds are supplemented by national spending, which brings the total budget for this measure to almost €2.5 billion. 
Näitä varoja täydennetään kansallisilla varoilla, joten toimenpiteen kokonaisbudjetti nousee näin lähes 2,5 miljardiin euroon.
13 12 13 Article 33 of Regulation (EU) No 1305/2013. 
14 12 13 Asetus (EU) N:o 1305/2013, 33 artikla.
In the previous programming period (2007-2013), 15 Member States spent €1 billion for the animal welfare measure. 
Edellisellä ohjelmakaudella (2007–2013) 15 jäsenvaltiota käytti eläinten hyvinvointia koskevaan toimenpiteeseen yhteensä miljardi euroa.
Figure 4 – EU rural development expenditure for “animal welfare” measure 14 in the programming period 2014–2020 (in million euro) Source: ECA, based on information from DG AGRI. 
Kaavio 4 – EU:n maaseudun kehittämismenot ohjelmakaudella 2014–2020 toimenpiteen 14 ”eläinten hyvinvointi” osalta (miljoonaa euroa) Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston tietojen perusteella.
Animal welfare and economic interests 13. 
Eläinten hyvinvointi ja taloudelliset edut 13.
The EU’s livestock sector represents 45 % of its total agricultural activity. 
Kotieläintuotannon osuus EU:n maataloustoiminnasta on 45 prosenttia.
It generates an output of €168 billion annually and provides around 4 million jobs14. 
Sektorin tuotannon arvo on vuosittain 168 miljardia euroa, ja sektori työllistää noin 4 miljoonaa henkilöä14.
Linked sectors (milk and meat processing, feed for livestock) have an annual turnover of approximately €400 billion. 
Kotieläintuotantoon kytkeytyvien sektorien (maidon-ja lihanjalostus, kotieläinten rehu) vuotuinen liikevaihto on noin 400 miljardia euroa.
The consistent application of animal welfare standards has an impact on the level playing field in these sectors. 
Eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten johdonmukainen soveltaminen vaikuttaa näiden sektorien toimintaedellytysten tasapuolisuuteen.
Animal Task Force, “Why is European animal production important today? 
Animal Task Force, “Why is European animal production important today?
Facts and figures”, 2017. 
Facts and figures”, 2017.
14 Programmed expenditure at 18.06.2018 Romania 29.0 % Finland 12.7 % Realised expenditure at 31.12.2017 Romania Finland Italy Austria Hungary Germany Sl ov ak ia Czech Republic Sweden Bulgaria Estonia Ireland Slovenia Spain C ro at ia Greece Cyprus United Kingdom The other Member States 31.3 % Hungary 7.5 % 0 50 100 150 200 250 300 350 400 450 Ita l y 12.0 % Aus tri a 7.5 % 14 
15 Romania Suomi Italia Itävalta Unkari Saksa Sl ov ak ia Tšekki Ruotsi Bulgaria Viro Irlanti Slov enia Espanja Kroatia Kreikka Kypros Yhdistynyt kuningaskunta Romania 29,0 % Suomi 12,7 % Muut jäsenvaltiot 31,3 % Unkari 7,5 % Suunnitellut menot 18.6.2018 Toteutuneet menot 31.12.2017 0 100 400 Italia 12,0 % 200 300 Itävalta 7,5 % 14