natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission agrees that in cases of significant differences between regions with regard to their characteristics (environmental, geographical, climatic) differentiation in aid amounts should be envisaged. 
Komissio myöntää, että kun alueiden ominaisuuksien välillä on merkittäviä eroja (ympäristöön tai ilmastoon liittyviä tai maantieteellisiä eroja), tukimäärien erittelyä kannattaisi harkita.
However, this would certainly carry with it additional administrative burden. 
Tämä lisäisi kuitenkin taatusti hallinnollista rasitusta.
Therefore, Member States must take account of a trade-off between the benefits and costs related to aid amount differentiation. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Jäsenvaltioiden on siis löydettävä tasapuolinen ratkaisu tukimäärien erittelyyn liittyvien kustannusten ja hyötyjen välillä. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
As regards the case referred to by the Court, the Commission will ask the Managing Authority of the programme to modify the measure ‘integrated production of olive trees’ in order to reflect the differences between irrigated and non-irrigated areas. 
Komissio pyytää tilintarkastustuomioistuimen mainitsemassa tapauksessa ohjelman hallintoviranomaista muuttamaan toimenpidettä ”oliivipuiden integroitu tuotanto”, jotta kasteltujen ja kastelemattomien alueiden väliset erot otettaisiin huomioon.
This differentiation is already well taken into account in newly proposed agri-environment sub-measures for Andalucía, such as ‘Integrated production of sugar beet’. 
Tämä erittely otetaan jo hyvin huomioon vasta ehdotetuissa Andalusian maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteissä, kuten ”sokerijuurikkaan integroidun tuo-tannon” alatoimenpiteessä.
See also the reply to point 63. 
Ks. myös kohtaan 63 annettu vastaus.
65–66. France opted for using a unique aid amount based on the reference price of the fodder unit for the mountainous zones but also the lowest level of production in the different regions (data INRA, Avignon) namely 6tn DM. 
Ranska päätti käyttää yhtä ainoaa tukimäärää, joka perustui vuoristoalueiden rehuyk-sikön viitehintaan ja eri alueiden alhaisimpaan tuotantotasoon (INRA:n toimittamat tiedot, Avignon) eli 6 tonnin kuiva-ainesa-toon.
This choice was based on the fact that the majority of the committed surfaces are located in mountainous zones (Massif Central, Alps, Pyrenees, Jura) (mid-term evaluation (MTE), p. 
Tämä ratkaisu perustui siihen, että suurin osa sidotuista pinta-aloista sijaitsi vuoristoalueilla (keskiylänkö, Alpit, Pyre-neet ja Jura) (väliarviointikertomus, s.
Moreover, France also made this choice in order to increase the readability of the measure. 
Ranska teki tämän ratkaisun myös toimenpiteen ymmärrettävyyden lisäämiseksi.
As regards the Polish case, the Commission services discussed this issue with the respective authorities who decided that it was not feasible to introduce differentiation in aid amounts due to the substantial extra costs involved. 
Puolan tapauksessa komission yksiköt keskustelivat kyseessä olevasta seikasta asiaankuuluvien viranomaisten kanssa, jotka päättivät, ettei tukimäärien erittely ollut toteutettavissa merkittävien lisäkustannusten vuoksi.
Therefore, while calculating the aid amounts for several sub-measures where the commitment covers both arable land and permanent pastures but the payment is only limited to arable land, an average Standard Gross Margin (SGM) was used. 
Näin ollen keskimääräistä standardibruttomarginaalia sovellettiin laskettaessa tukimääriä useille alatoimenpiteille, joissa sitoumus kattoi sekä viljelymaan että pysyvät laidunmaat mutta tuki rajoittui vain viljelymaahan.
See also the reply to point 79 on the negative experiences of the 2004–06 programming period. 
Ks. myös kohtaan 79 annettu vastaus ohjelmakauden 2004–2006 aikana saaduista kielteisistä kokemuksista.
Aid levels cannot be fixed so as to achieve a certain participation target. 
Tukimääriä ei voida asettaa tietyn osallis-tumistavoitteen saavuttamiseksi.
Article 39 of Regulation (EC) No 1698/2005 stipulates that, as regards payment levels per hectare, agri-environment payments must be based on costs incurred and income foregone and do not allow for incentive elements. 
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklassa säädetään hehtaarikohtaisten tukien määrän osalta, että maatalouden ympäristötukien on perustuttava aiheutuviin kustannuksiin ja tulonmenetyksiin, eikä siinä sallita tavoiteperusteisia näkökohtia.
Those amounts are established by applying a standard cost approach, which is in line with the need to respect the proportionality of administrative efforts. 
Määrät vahvistetaan vakiokustannuksiin perustuvaa lähestymistapaa soveltaen, mikä on hallin-totoimenpiteiden oikeasuhtaisuuden kunnioittamisen mukaista.
Agri-environment as a whole is expected to contribute, together with other measures, to the general environmental objectives set at programme level. 
Koko maatalouden ympäristötoiminnan odotetaan edistävän yhdessä muiden toimenpiteiden kanssa ohjelmassa asetettuja yleisiä ympäristötavoitteita.
Basic sub-measures are part of agri-environment. 
Perustason alatoimenpiteet ovat osa maatalouden ympäristötoimintaa.
The effectiveness of agri-environment is assessed at measure and axis level. 
Maatalouden ympäristötoiminnan tehokkuutta arvioidaan toimenpiteiden ja toimintalinjojen tasolla.
2008 was the first year of the implementation of agri-environment in the framework of the programming period 2007–13 in Poland, in which only the three simplest variants were in place. 
Vuosi 2008 oli ensimmäinen vuosi, jona maatalouden ympäristötoimintaa toteutettiin Puolassa ohjelmakaudella 2007–2013, ja käytössä oli vain kolme yksinkertaisinta muuttujaa.
That year does not reflect the actual territorial coverage of the agri-environment measure. 
Kyseinen vuosi ei vastaa maatalouden ympäristötoimenpiteiden tosiasiallista alueellista kattavuutta.
The aid amounts are below the calculated ceiling of additional costs/income foregone as Polish authorities want to cover the maximum number of interested beneficiaries thus achieving the largest environmental impact. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Tukimäärät jäävät alle lisäkustannusten ja tulonmenetysten laskennallisen enimmäismäärän, sillä Puolan viranomaiset haluavat kattaa mahdollisimman suuren määrän kiinnostuneita tuensaajia ja saavuttaa näin mahdollisimman laajat ympäristövaikutukset. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
Regarding the Swedish case mentioned by the Court, it is true that the aid rate for the sub-measure Riparian Strips was increased from 1 000 SEK/ha to 3 000 SEK/ha in the 6th modification of the Swedish rural development programme (RDP). 
Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemassa Ruotsin tapauksessa on totta, että rantakaistaleita koskevan alatoimenpiteen hehtaarikohtaisen tuen määrää korotettiin 1 000:sta Ruotsin kruunusta 3 000:een Ruotsin kruunuun hehtaarilta Ruotsin maaseudun kehittämisohjelmaa koskevassa kuudennessa muutoksessa.
In the 2000–06 period the aid rate had been set to 2 700 SEK/ha and the risk was high that the decreased rate would prevent farmers from continuing with this sub-measure. 
Kaudella 2000–2006 tuen määräksi oli asetettu 2 700 Ruotsin kruunua hehtaaria kohti, joten oli suuri vaara, että tuen pienentynyt määrä estäisi viljelijöitä jatkamasta tätä alatoimenpidettä.
Recalculations also showed that there was a significant under compensation at the lower rate set in the beginning of the 2007–13 period. 
Uusista laskelmista kävi samoin ilmi, että kauden 2007–2013 alussa asetetun pienemmän määrän mukaiset korvaukset olisivat jääneet selvästi aivan liian pieniksi.
Therefore, the aid rate was increased along with the outcome indicators that were increased from 3 500 users to 4 500 users and from 7 000 ha to 9 000 ha. The revised aid rates are subject to a biannual review. 
Näin ollen tuen määrää korotettiin, ja samalla korotettiin myös tuotosindikaattoreita 3 500 käyttäjästä 4 500 käyttäjään ja 7 000 hehtaarista 9 000 hehtaariin. Tarkistettuja tuen määriä tarkistetaan kahden vuoden välein.
Agri-environment is to provide support for introducing agricultural practices compatible with the environment but also to encourage the continuation of such practices where there is a risk of losing them. 
Maatalouden ympäristötuella on tarkoitus tukea ympäristön kannalta suotuisten maatalouskäytäntöjen käyttöönottoa sekä kannustaa tällaisten käytäntöjen jatkamiseen, jos niistä luopumisen vaara on olemassa.
Excluding certain zones from the application of agri-environment, on the basis that the environmental pressures therein are less acute than in other areas, could lead to increasing the pressure on the environment in those zones. 
Jos joitakin alueita jätettäisiin maatalouden ympäristötuen haun ulkopuolelle sillä perusteella, että ympäristöpaineet ovat niillä vähemmän akuutteja kuin muualla, saatettaisiin näillä alueilla lisätä ympäristöön kohdistuvia paineita.
The Commission agrees that agri-environment should address the environmental problems and needs, but also the opportunities and potentials identified by Member States in their programmes. 
Komissio on samaa mieltä siitä, että maatalouden ympäristötoiminnalla pitäisi puuttua ympäristöongelmien ja tarpeiden lisäksi myös jäsenvaltioiden ohjelmissaan yksilöimiin mahdollisuuksiin ja potentiaa-liin.
Insofar as these pressures have a regional character, they should be addressed by adequate schemes. 
Ympäristöpaineet ovat luonteeltaan alueellisia, joten niihin pitäisi puuttua asianmukaisilla järjestelmillä.
However, this does not imply that schemes available throughout the territory cannot fulfil this function. 
Tämä ei merkitse kuitenkaan sitä, etteivätkö koko alueella tarjolla olevat järjestelmät voisi täyttää tätä tehtävää.
REPLY OF THE COMMISSION Measures are often applied to the whole rural development programme’s territory without undermining agri-environment goals. Moreover, many Member States define eligibility criteria and commitments for agri-environment schemes in such a way that it narrows down the scope of potential applicants, and/or establish priority criteria for entering agri-environment which prioritise areas which primarily should be selected to attain the respective objectives. 
KOMISSION VASTAUKSET Toimenpiteitä sovelletaan usein koko maaseudun kehittämisohjelman piiriin kuuluvalla alueella, ilman että maatalouden ympäristötavoitteet heikentyisivät. Lisäksi monet jäsenvaltiot määrittelevät maatalouden ympäristöjärjestelmien tukikelpoisuuskriteerit ja sitoumukset siten, että mahdollisten hakijoiden määrä supistuu, ja/tai asettavat maatalouden ympäristöohjelmaan liittymisen ensisijaiset vaatimukset siten, että etusijalla ovat ne alueet, jotka olisi lähinnä valittava asianomaisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
The Commission agrees that a further improvement regarding better targeting of agri-environment is necessary and is envisaged in the framework of the common agricultural policy post-2013. 
Komissio myöntää, että maatalouden ympäristötukien kohdentamista on parannettava, mihin pyritäänkin vuoden 2013 jälkeisessä yhteisessä maatalouspolitiikassa.
However, the current framework requires Member States to provide agri-environment throughout their territories in accordance with their specific needs. 
Nykyisessä kehyksessä jäsenvaltioiden on kuitenkin annettava maatalouden ympäristötukea koko alueellaan eri alueiden erityistarpeiden mukaisesti.
The needs can sometimes be widespread and not limited to certain areas only. 
Tarpeet voivat olla toisinaan laajalle levinneitä, eivätkä ne rajoitu vain tietyille alueille.
The EU is characterised by a diversity of conditions and different solutions are appropriate in different regions. 
EU:lle ovat ominaisia monet erilaiset olosuhteet, ja eri alueille sopivat erilaiset ratkaisut.
In some cases, it is appropriate to support particular management practices wherever they occur. 
Joissain tapauksissa on tarkoituksenmukaista tukea tiettyjä maankäytön käytäntöjä alueesta riippumatta.
The Commission agrees that targeting is an important element of agri-environment policy. 
Komissio on samaa mieltä siitä, että kohdentaminen on tärkeä osa maatalouden ympäristötoimintaa.
The calculation of agri-environment payments can reflect regional specificities. 
Maatalouden ympäristötukien laskennassa voidaan ottaa alueelliset erityispiirteet huomioon.
However, it is evident that this is burdensome and causes higher administrative costs. 
On kuitenkin selvää, että tämä on raskasta ja lisää hallinnollisia kustannuksia.
Member States must strike a balance between the cost of implementation of this approach and the expected environmental benefits. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Jäsenvaltioiden on löydettävä tasapuolinen ratkaisu tämän lähestymistavan toteuttamiskustannusten ja odotettujen ympäristöhyötyjen välillä. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
Some rural development programmes have considered the desirable degree of targeting on the basis of an analysis of the costs and benefits involved, although perhaps not those considered in this audit. 
Joissakin maaseudun kehittämisohjelmissa on pohdittu tarkoituksenmukaista kohden-tamisastetta kustannus-hyötyanalyysin avulla, mutta näin ei välttämättä ole tehty tämän tarkastuksen kattamissa ohjelmissa.
Romania, for example, targets high nature value agri-environment payments on a geographical basis, and the eligible areas are established using macro-level data (land cover at commune level), since it would have been too costly in relation to the payments to be made, to determine eligibility at a smaller scale, although that would have been more precise. 
Esimerkiksi Romania kohdentaa luonnonarvoltaan arvokkaiden alueiden maatalouden ympäristötuen maantieteellisin perustein, ja tukikelpoiset alueet on määritetty makrotason tietoja käyttäen (kuntakohtaisesti katetut alat), koska tukikelpoisuuden määrittäminen pienemmässä mittakaavassa olisi tullut liian kalliiksi, vaikka se olisi toki ollut tarkempaa. 79.
REPLY OF THE COMMISSION 81. 
KOMISSION VASTAUKSET 81.
Although many Member States establish priority criteria for entering agri-environment (e.g. privileging Natura 2000 areas) which prioritise areas to be primarily selected to attain the sub-measures’ main objectives, carefully defined eligibility criteria can serve the same purpose as selection criteria. 
Vaikka monet jäsenvaltiot asettavat maatalouden ympäristöohjelmaan liittymistä koskevat ensisijaiset vaatimukset (esim. Natura 2000 -alueiden etusija), joissa asetetaan etusijalle alueet, jotka olisi valittava ensisijaisesti alatoimenpiteiden päätavoitteiden saavuttamiseksi, huolellisesti määritellyt tukikelpoisuuskriteerit voivat palvella samaa tarkoitusta kuin valintakriteerit.
See also the reply to 80. 
Ks. myös kohtaan 80 annettu vastaus.
See the replies to points 80 and 81. 
Ks. kohtiin 80 ja 81 annetut vastaukset.
Given that Member States establish preliminary targets at sub-measure level, exceeding the target of one sub-measure does not lead to failing to achieve the targets set for other sub-measures. 
Koska jäsenvaltiot määrittävät alustavat päämäärät alatoimenpiteiden tasolla, yhden alatoimenpiteen päämäärän ylittyminen ei johda siihen, ettei muiden alatoimenpiteiden päämääriä saavuteta.
However, Member States are not required to set targets at sub-measure level. 
Jäsenvaltioiden ei ole kuitenkaan pakko asettaa päämääriä alatoimenpiteiden tasolla.
They report to the Commission only indicators and targets established at the measures' level. 
Ne raportoivat komissiolle vain toimenpiteiden tasolla määritetyistä indikaattoreista ja päämääristä.
Therefore, sub-measures’ targets are only indicative and can be subject to modification. 
Alatoimenpiteiden päämäärät ovat siis vain viitteellisiä, ja ne voivat muuttua.
The Commission believes that this kind of flexibility is needed to allow adapting sub-measure targets in case of a change of relevant circumstances. 
Komission mielestä tällaista joustavuutta tarvitaan, jotta alatoimenpiteiden päämääriä saadaan muutettua olennaisten olosuhteiden muuttuessa.
Modifications of the programmes serve the purpose of adapting the programmes’ content to Member States’ changing situations. 
Ohjelmiin tehtävillä muutoksilla mukautetaan ohjelmien sisältöä jäsenvaltioiden muuttuviin tilanteisiin.
The European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) contribution rate is established at the level of each axis. 
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) rahoitusosuus on määritetty kunkin toimintalinjan tasolla.
The rate for axis 2, being higher than for other axes, reflects the importance of environmental matters. 
Toimintalinjassa 2 osuus on suurempi kuin muissa toimintalinjoissa, mikä vastaa ympäristöasioiden tärkeyttä.
Moreover, according to the provisions concerning the minimum spending per axis, axis 2 must be allocated at least 25 % of the EAFRD total contribution in each rural development programme. 79. 
Toimintalinjan vähimmäismenoja koskevien säännösten mukaisesti toimintalinjalle 2 on myös annettava vähintään 25 prosenttia maaseuturahaston kokonaisrahoitusosuudesta kussakin maaseudun kehittämisohjelmassa.
Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 70 Linking the co-financing rate to the environmental potential of a sub-measure would introduce an element of subjective judgment concerning the assessment of each sub-measure’s environmental potential. 
Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja? 70 Jos osarahoitusosuus liitettäisiin alatoimenpiteen ympäristöpotentiaaliin, kunkin alatoimenpiteen ympäristöpotentiaalin arviointiin sisältyisi subjektiivinen osa-alue.
To prevent this, clear criteria would need to be established. 
Tämän estämiseksi olisi määritettävä selkeät kriteerit.
Given the large number of sub-measures and the wide diversity of farming practices they refer to, this would create a considerable additional administrative burden and significantly increase the requirements related to the implementation of the respective programmes. 
Koska alatoimenpiteiden lukumäärä on suuri ja niihin liittyvien maatalouskäytäntöjen kirjo laaja, tämä lisäisi huomattavasti hallinnollista rasitusta ja ohjelmien täytäntöönpanoon liittyviä vaatimuksia. 86.–87.
The Commission is strongly in favour of collective approaches to agri-environment objectives and contracts. 
Komissio puoltaa vahvasti kollektiivista lähestymistapaa maatalouden ympäristötavoitteisiin ja sopimuksiin.
In particular with regard to some objectives, such as developing green infrastructure or building ecological corridors for connectivity purposes, collective actions of several farmers in relevant areas can yield greater environmental benefits than separate actions of individual farmers. 
Etenkin joissakin tavoitteissa, kuten ympäristöystävällisen infrastruktuurin kehittämisessä tai ekologisten käytävien rakentamisessa yhteenliittämistä varten, useiden viljelijöiden kollektiivisilla toimilla saadaan asiaankuuluvilla alueilla aikaan suurempia ympäristöhyötyjä kuin yksittäisten viljelijöiden erillisillä toimilla.
However, the collective approach is a relatively new approach in the implementation of agri-environment. 
Kollektiivinen lähestymistapa on kuitenkin suhteellisen uusi maatalouden ympäristötoiminnan toteuttamisessa.
It requires a certain structure, organisation, provisions of advice and is often linked to higher transaction costs. 
Se edellyttää tiettyä rakennetta, organisaatiota ja neuvontaa, ja siihen liittyy usein korkeampia transaktiokustannuksia.
It may also be difficult to establish collective contracts under the current rules, since there has to be joint responsibility for respecting the rules. 
Myös kollektiivisten sopimusten tekeminen voi olla hankalaa nykyisten sääntöjen nojalla, sillä sääntöjen noudattamisesta on kannettava yhteinen vastuu.
Therefore, the Commission intends to address these issues in the framework of the post-2013 rural development policy in order to further facilitate the implementation of the collective approach. 
Komissio aikookin puuttua näihin seikkoihin vuoden 2013 jälkeisen maaseudun kehittämispolitiikan yhteydessä helpottaakseen kollektiivisen lähestymistavan soveltamista.
REPLY OF THE COMMISSION 88. 
KOMISSION VASTAUKSET 88.
The clear and well established intervention logic justifying the establishment of sub-measures and their inclusion in the programme as well as their proper implementation ensures the potential of the sub-measures to deliver the expected effects. 
Selkeällä ja hyvin laaditulla toimenpide-logiikalla, jolla voidaan perustella alatoimenpiteiden määrittäminen, niiden sisällyttäminen ohjelmaan ja niiden asianmukainen toteutus, voidaan varmistaa, että alatoimenpiteillä on potentiaalia saada aikaan odotetut vaikutukset.
Much environmental research and evidence is available to Member States, who take this into account when designing their programmes. 
Jäsenvaltioiden käytettävissä on runsaasti ympäristötutkimuksia ja tuloksia, ja ne ottavat nämä huomioon ohjelmia suunnitellessaan.
Nevertheless, the Commission agrees that certain types of agri-environment operations would merit more research. 
Komissio on kuitenkin yhtä mieltä siitä, että tietyntyyppiset maatalouden ympäristötoimet edellyttäisivät lisätutkimusta.
The periodic external evaluations of rural development programmes include assessment of the environmental impact of the programmes, particularly, but not exclusively, in relation to the environmental impact indicators included in the Common Monitoring and Evaluation Framework (CMEF). 
Maaseudun kehittämisohjelmien säännönmukaisiin ulkoisiin arviointeihin sisältyy arviointi ohjelmien ympäristövaikutuksista erityisesti – muttei yksinomaan – yhteisiin seuranta-ja arviointisääntöihin sisältyvien ympäristövaikutusindikaattorien osalta.
The evaluators select methods appropriate to the measures and schemes implemented within the programme, taking into account cost-effectiveness. 
Arvioijat valitsevat ohjelmassa toteutettuihin toimenpiteisiin ja järjestelmiin sopivat menetelmät ja ottavat kustannustehokkuuden huomioon.
See reply to point 88. 
Ks. kohtaan 88 annettu vastaus.
The purpose of agri-environment support is not only to address environmental pressures but also to maintain and enhance environmental potentials and opportunities. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Maatalouden ympäristötuen tarkoituksena on ympäristöpaineisiin puuttumisen lisäksi myös ympäristössä piilevän potentiaalin ja tarjolla olevien mahdollisuuksien säilyttäminen ja vahvistaminen. Erityiskertomus nro 7/2011 – Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?
71 The finding of the Court regarding the absence of a link between the proposed sub-measures and environmental pressures might refer to situations where agri-environment is targeted at maintaining and enhancing existing environmental potentials and opportunities, such as the potential to maintain water quality in water catchment areas providing drinking water, or enhancing biodiversity status in areas where basic targets have been met. 
71 Tilintarkastustuomioistuimen huomautus, joka koskee ehdotettujen alatoimenpiteiden ja ympäristöpaineiden välisen yhteyden puuttumista, saattaa viitata tilanteisiin, joissa maatalouden ympäristötoimintaa on kohdennettu ympäristössä piilevän potentiaalin ja tarjolla olevien mahdollisuuksien säilyttämiseen ja vahvistamiseen, esimerkiksi juomavedenotto-alueiden vedenlaadun säilyttämispoten-tiaaliin tai biologisen monimuotoisuuden tilan vahvistamiseen alueilla, joilla perustavoitteet on saavutettu.
See also the reply to point 70. 
Ks. myös kohtaan 70 annettu vastaus.
Regulation (EC) No 1698/2005 does not set any obligations/rules for Member States with regard to the budget level for agri-environment. 
Asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 ei aseteta jäsenvaltioille velvollisuuksia/sääntöjä maatalouden ympäristötuen määrärahojen osalta.