natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Reply of the Commission 110 Box 3 – First indent When it comes to completeness of registers and the analysis of each single entity, Eurostat has exceptionally agreed that in Member States having thousands (or tens of thousands) of smaller entities at local government level, the market‐non‐market test can be done at group level. 
Komission vastaus 110 Laatikko 3 – Ensimmäinen luetelmakohta Eurostat on sopinut rekisterien kattavuuden ja kunkin yksittäisen yksikön analysoinnin osalta poikkeuksellisesti, että jäsenvaltioissa, joissa on tuhansia (tai kymmeniä tuhansia) paikallishallinnon tason pieniä yksiköitä, markkina-/ markkinaton-testaus voidaan tehdä ryhmätasolla.
For large and complex units, a detailed analysis is conducted at unit level (and not on a group basis). 
Suurista ja monimutkaisista yksiköistä tehdään yksityiskohtainen analyysi yksikkötasolla (ei ryhminä).
Eurostat has also agreed on a prudent approach in another Member State. 
Eurostat on myös sopinut varovaisesta lähestymistavasta eräässä toisessa jäsenvaltiossa.
It is the most cost‐effective approach in a context of limited resources both in NSIs and in Eurostat. 
Se on kustannustehokkain lähestymistapa, kun sekä kansallisten tilastolaitosten että Eurostatin resurssit ovat rajalliset.
Eurostat cannot check individually every single unit in Member States. 
Eurostat ei voi tarkastaa jäsenvaltioiden kaikkia yksiköitä erikseen.
Eurostat checks annually the information provided in the questionnaire of government controlled entities classified outside general government, and any other material at hand. 
Eurostat tarkastaa vuosittain tiedot, jotka annetaan julkisyhteisöjen ulkopuolelle luokitelluille mutta niiden valvomille yksiköille esitettävässä kyselylomakkeessa, sekä kaiken muun saatavilla olevan aineiston.
Box 3 – Second indent The Commission considers the ESA95 rules have been respected in the examples included. 
Laatikko 3 – Toinen luetelmakohta Komissio katsoo, että annetuissa esimerkeissä on noudatettu EKT 95 -järjestelmän sääntöjä.
Just to take the first example in this section (it applies to all examples, just for the sake of efficiency), it is said in Annex III: ‘one Member State classified the supervisory unit for financial markets, which is an institutional unit, within the general government sector. 
Kun katsotaan vain kohdan ensimmäistä esimerkkiä (koskee kuitenkin kaikkia esimerkkejä), liitteessä III todetaan näin: ”Yksi jäsenvaltio luokitteli rahoitusmarkkinoiden valvontayksikön, joka on institutionaalinen yksikkö, julkisyhteisöjen sektoriin kuuluvaksi.
According to ESA 95, units of this kind should be classified outside the general govern‐ ment sector (namely, as financial auxiliaries within the financial corporations sector). 
EKT 95:n mukaan tällaiset yksiköt olisi luokiteltava julkisyhteisöjen ulkopuolelle (rahoituslaitossektorin rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavina laitoksina).
Other Member States correctly classified these institutional units outside general government’. 
Muut jäsenvaltiot luokittelivat nämä institutionaaliset yksiköt asianmukaisesti julkisyhteisöjen ulkopuolelle.”
However, supervisory units for financial markets can be classified in general government. 
Rahoitusmarkkinoiden valvontayksiköt voidaan kuitenkin luokitella julkisyhteisöiksi.
In addition, it puts into question the methodological treatment agreed by experts in Member States and Eurostat. 
Myös jäsenvaltioiden asiantuntijoiden ja Eurostatin sopima menettely voidaan kyseenalaistaa.
Box 3 – Third indent Eurostat recommends Member States to analyse and reclassify units every year. 
Laatikko 3 – Kolmas luetelmakohta Eurostat suosittelee, että jäsenvaltiot analysoivat yksiköt ja luokittelevat ne uudelleen joka vuosi.
This is currently the case for all units having a debt larger than 0.01% of GDP and all Member States are moving towards a more frequent annual reclas‐ sification schedule also for smaller units. 
Tämä koskee tällä hetkellä kaikkia yksiköitä, joilla on velkaa enemmän kuin 0,01 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja kaikki jäsenvaltiot siirtyvät kohti tiheämpää uudelleenluokituksen aikataulua myös pienten yksiköiden osalta.
The Commission collects annually the Questionnaire on Government Controlled entities and analyses it to check if all units continue to satisfy the 50% test. 
Komissio kerää vuosittain julkishallinnon valvomien yksiköiden täytettäväksi annetun kyselylomakkeen ja analysoi sen tarkistaakseen, täyttävätkö kaikki yksiköt edelleen 50 prosentin testin.
Reply of the Commission 111 53 The Commission uses its risk analysis to select Member States and topics for its dialogue visits. 
Komission vastaus 111 53 Komissio valitsee riskianalyysinsä avulla konsultointikäyntiensä kohteena olevat jäsenvaltiot ja aiheet.
High‐risk topics have always been included in the agenda for both Upstream Dialogue Visits (UDV) and Standard Dialogue Visits (SDVs) (either coming from the risk assessment or from other sources). 
Korkean riskin aiheet ovat aina sisältyneet sekä ennakoivien konsultointikäyntien että vakiomuotoisten konsultointikäyntien ohjelmaan (joko riskien arvioinnin tai muiden lähteiden perusteella).
After UDVs were incorporated in SDVs, the results have been used to identify risky areas which were then addressed during a dialogue visit. 
Sen jälkeen kun ennakoivat konsultointikäynnit sisällytettiin vakiomuotoisiin konsultointikäynteihin, tulosten avulla on tunnistettu riskialueet, joita on sitten käsitelty konsultointikäynnin aikana.
Eurostat considers that it has addressed high risk issues in a visit (e.g. for Italy, the discussions on the recording of GFCF on a cash basis was the result of the risk assessment of 2012). 
Eurostat katsoo, että se on käsitellyt käyntien aikana korkean riskin aiheita (esimerkiksi Italiassa keskusteltiin vuoden 2012 riskinarvioinnin seurauksena kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kirjaamisesta kassaperusteisesti).
While in the past there was no justification for marking a change, in the form of a comment, this practice has already been changed and comments are now mandatory. 
Aiemmin ei ollut perusteita esittää muutosta huomautuksen muodossa, mutta tämä käytäntö on jo muuttunut ja huomautukset ovat nyt pakollisia.
While the EDP risk assessment exercise is well documented, throughout the annual process, it has been voluntary to provide specific comments on each dimension of the risk assessment exercise. 
Liallisia alijäämiä koskevan menettelyn riskinarviointi on hyvin dokumentoitu koko vuotuisen prosessin ajalta, mutta erityisten huomautusten esittäminen kustakin riskinarvioinnin ulottuvuudesta on ollut vapaaehtoista.
Eurostat agrees that changes in the risk level require more detailed reasoning and comments to be put in writing. 
Eurostat on samaa mieltä siitä, että riskitason muutokset edellyttävät tarkempia perusteluja ja huomautuksia kirjallisesti esitettynä.
54 Eurostat considers that the duration of the visits is sufficient to adequately examine data quality issues. 
54 Eurostat katsoo, että käyntien pituus riittää tietojen laatua koskevien kysymysten tutkimiseen.
If needed, Eurostat has the possibility to prolong the visits or make follow‐up visits. 
Eurostat voi tarvittaessa pidentää käyntejä tai suorittaa seurantakäyntejä.
The Commission considers the ‘number of topics’ is one criterion, but the complexity of an issue and/or the potential impact on EDP data are also important. 
Komissio katsoo, että ”aiheiden määrä” on yksi peruste, mutta jonkin aiheen monimutkaisuus ja/tai mahdollinen vaikutus liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tietoihin ovat myös tärkeitä seikkoja.
The Commission underlines that the dialogue visit is not a stand‐alone tool to examine data quality issues. 
Komissio korostaa, että konsultointikäynti ei ole erillinen tietojen laatua koskevien kysymysten tutkimisväline.
The dialogue visit is rather intended to identify risks or potential problems about the quality of the reported data (Council Regulation 479/2009), whilst the data is assessed biannually in April and October. 
Konsultointikäynti on pikemminkin tarkoitettu toimitettujen tietojen laatua koskevien riskien tai mahdollisten ongelmien havaitsemiseen (neuvoston asetus (EY) N:o 479/2009), kun taas tietoja arvioidaan kaksi kertaa vuodessa eli huhtikuussa ja lokakuussa.
All dialogue visits are followed up and complemented by the regular assessment work and vice versa. 
Kaikkia konsultointikäyntejä seurataan ja täydennetään säännöllisillä arvioinneilla ja päinvastoin.
55 Institutional arrangements and supervisory and control systems have been part of both UDV and SDV agendas, and there is a section in all agendas for visits in order to deal with these issues. 
55 Institutionaaliset järjestelyt sekä valvontajärjestelmät ovat kuuluneet sekä ennakoivien että vakiomuotoisten konsultointikäyntien ohjelmiin, ja kaikkien käyntien ohjelmassa on osio näiden aiheiden käsittelyä varten.
In addition, a dedicated questionnaire on these issues was launched in 2012. 
Lisäksi vuonna 2012 otettiin käyttöön nimenomaan näitä aiheita koskeva kyselylomake.
Finally, additional information on institutional arrangements is provided via the ‘peer review’ exercise conducted on NSIs, the EDP inventories, and the memoranda of understanding signed by the national institutions on EDP. 
Institutionaalisista järjestelyistä saadaan lisätietoja tekemällä kansallisten tilastolaitosten, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn kuvausten ja kansallisten laitosten allekirjoittamien liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehtyjen yhteisymmärryspöytäkirjojen vertaisarviointi.
The Commission agrees to analyse how this issue could be further documented in the future. 
Komissio voi analysoida, miten tämä asia voitaisiin dokumentoida paremmin tulevaisuudessa.
Reply of the Commission 112 56 It should be pointed out that this observation is calculated using the most extreme cases instead of averages, which would be more appropriate (Figure 6). 
Komission vastaus 112 56 On syytä tuoda esiin, että tämä tulos on laskettu äärimmäisten tapausten perusteella keskimääräisten sijasta, mikä olisi tarkoituksenmukaisempaa (kaavio 6).
Those ‘extremes’ have justification in most cases: for example in the case of Germany the 2013 EDP upstream dialogue visit to Germany comprised two meetings of Eurostat with the national authorities. 
Nämä ääripäät ovat useimmiten perusteltuja: esimerkiksi Saksan tapauksessa vuonna 2013 Saksaan tehtyyn liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn ennakoivaan konsultointikäyntiin kuului kaksi Eurostatin kokousta kansallisten viranomaisten kanssa.
After each meeting provisional findings and action points were drafted, however, the final joint report with the main conclusions and recommendations was prepared once the entire two‐part visit had been completed, i.e. following the second meeting. 
Kummankin kokouksen jälkeen kirjattiin muistiin alustavat havainnot ja toimenpiteet, mutta keskeiset päätelmät ja suositukset sisältävä lopullinen yhteinen kertomus laadittiin vasta sitten, kun koko kaksiosainen käynti oli saatu päätökseen eli toisen kokouksen jälkeen.
The same reasoning is valid for the Czech Republic: in 2012 the UDV was sent after 14 weeks but was only published after 25 weeks, together with the SDV findings. 
Sama perustelu koskee Tšekkiä: vuonna 2012 ennakoivaa konsultointikäyntiä koskeva kertomus lähetettiin 14 viikon kuluttua mutta julkaistiin vasta 25 viikon kuluttua yhdessä vakiomuotoisen konsultointikäynnin tulosten kanssa.
Action points are agreed between Eurostat and the MSs in and after the dialogue visit, and they are transmitted to the Member State the week after the visit (so they are extremely punctual). 
Toimenpiteistä sovitaan Eurostatin ja jäsenvaltioiden välillä konsultointikäynnin aikana ja sen jälkeen, ja niistä tiedotetaan jäsenvaltiolle käynnin jälkeisellä viikolla (eli hyvin nopeasti).
Member States commit themselves by agreeing with Eurostat both on content and the deadline. 
Jäsenvaltiot sitoutuvat niihin sopimalla Eurostatin kanssa sekä niiden sisällöstä että määräajasta.
Depending on the nature of the action and whether it has an impact on the deficit and debt data, deadlines are set and closely monitored before each EDP notification. 
Toimenpiteen luonne ja mahdollinen vaikutus alijäämä-ja velkatietoihin määräävät sen, miten asetetaan määräajat, joita seurataan tiiviisti ennen kunkin liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisen ilmoituksen antamista.
The list of pending action points is revised at each visit. 
Jokaisen käynnin aikana tarkistetaan kesken olevien toimenpiteiden luettelo.
There are some action points which, because of institutional arrangements needed in the country or the need to implement new data collection systems, take more time to be implemented. 
Joidenkin toimenpiteiden toteuttamiseen kuluu enemmän aikaa kyseisen maan institutionaalisten järjestelyjen vuoksi tai siksi, että on otettava käyttöön uusi tiedonkeruujärjestelmä.
In addition, action points are included in the reports of the visits, which are publicly available on the website of Eurostat. 
Toimenpiteet lisätään myös käyntejä koskeviin raportteihin, jotka ovat julkisesti saatavilla Eurostatin verkkosivustolla.
Action points with impact on the reported deficit and debt data are taken into account in the quality assessment. 
Toimenpiteet, jotka vaikuttavat ilmoitettuihin alijäämä-ja velkatietoihin, otetaan huomion laadunarvioinnissa.
Unresolved actions points on issues with a material impact on deficit and debt may also lead to a reservation. 
Jos alijäämään ja velkaan olennaisesti vaikuttavia kysymyksiä koskevia toimenpiteitä ei ole saatu päätökseen, se voi myös johtaa varauman esittämiseen.
57 (b) Methodological issues are regularly discussed with Member States experts in the EDP statistics working group twice per year. 
57 b) Menetelmiä koskevista kysymyksistä keskustellaan jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa säännöllisesti kaksi kertaa vuodessa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tilastotyöryhmässä.
In addition, Eurostat has chaired in recent years a task‐force on the MGDD which meets two‐three times per year in order to agree on an updated version of the Manual. 
Lisäksi Eurostat on toiminut viime vuosina puheenjohtajana julkisen talouden alijäämää ja valtion velkaa käsittelevää käsikirjaa varten perustetussa työryhmässä, joka kokoontuu kahdesta kolmeen kertaa vuodessa sopimaan käsikirjan päivitetystä versiosta.
58 Eurostat’s policy is to publish all advice given to Member States. 
58 Eurostatin periaatteena on julkaista kaikki jäsenvaltioille annetut ohjeet.
However, in case a Member State objects to pub‐ lication due to confidentiality (for example, because it contains business‐sensitive information as guidance is very often on specific cases, or because the operation will not take place after the guidance), Eurostat accepts this. 
Jos jäsenvaltio kuitenkin vastustaa julkaisemista salassapitoon liittyvistä syistä (jos niissä on esimerkiksi yrityksen arkaluonteisia tietoja, koska ohjeet koskevat usein tiettyjä tapauksia tai toiminta ei jatku ohjeiden antamisen jälkeen), Eurostat hyväksyy sen.
Eurostat agrees with this observation and, in this context, it is prepared to discuss with Member States how to com‐ municate on advice given, without violating confidentiality. 
Eurostat on samaa mieltä tästä huomautuksesta ja on valmis keskustelemaan jäsenvaltioiden kanssa siitä, miten annetuista neuvoista tiedotetaan rikkomatta salassapitovelvoitetta.
It has already started this process by including informa‐ tion on advice given in the latest report to the EFC. 
Tämä prosessi on jo aloitettu sisällyttämällä neuvoja koskevat tiedot uusimpaan TRK:lle annettuun kertomukseen.
Reply of the Commission 113 59 The ability to correctly identify ‘one‐off’’ measures, as defined in the Stability and Growth Pact, is crucial for car‐ rying out fiscal surveillance. 
Komission vastaus 113 59 Kyky määrittää kertaluonteiset toimenpiteet oikein vakaus-ja kasvusopimuksen määritelmän mukaisesti on julkisen talouden valvonnan kannalta olennaista.
Specific guidance, including an indicative and open list of ‘one‐off’ measures was developed in the wake of the 2005 reform of the Stability and Growth Pact, and published in the 2006 Report on Public Finance in the EMU (see Report on Public Finances in EMU 2006: ‘Definition and identification of one‐off and temporary measures’, Section II.4.2, available at: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication423_ en.pdf). 
Vakaus-ja kasvusopimuksen vuonna 2005 toteutetun uudistuksen jälkeen kehitettiin erityisiä ohjeita, kuten ohjeellinen ja avoin luettelo kertaluonteisista toimenpiteistä, jotka julkaistiin vuoden 2006 julkista varainhoitoa talous-ja rahaliitossa käsittelevässä raportissa (ks. kertomus julkisesta taloudesta EMUssa vuonna 2006: Definition and identification of one-off and temporary measures, kohta II.4.2, joka on saatavilla seuraavassa verkko-osoitteessa: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication423_en.pdf).
The Commission has since been using this guidance as a point of reference for its surveillance activities. 
Komissio on sen jälkeen käyttänyt näitä ohjeita vertailukohteena valvontatoimissaan.
The 2006 guidance has been recently extended with the establishing of ‘guiding principles’ and the update of the list of ‘typical’ examples. 
Vuoden 2006 ohjeisiin on hiljattain lisätty ”ohjaavat periaatteet” ja päivitetty luettelo tyypillisistä esimerkeistä.
This re‐vamped guidance has been published in the 2015 Report on Public Finances in the EMU: ‘One‐off measures – classification principles used in fiscal surveillance’, Section II.3 (published in December 2015), avail‐ able at: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/eeip/pdf/ip014_en.pdf). 
Nämä päivitetyt ohjeet on julkaistu vuoden 2015 julkista varainhoitoa talous-ja rahaliitossa käsittelevän raportin osassa One-off measures – classification principles used in fiscal surveillance, kohta II.3 (julkaistu joulukuussa 2015), joka on saatavilla seuraavassa verkko-osoitteessa: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/eeip/pdf/ip014_en.pdf).
60 The definition of one‐off measures, as well as an indicative and open list of ‘typical’ cases has been published on the Report on Public Finances in EMU 2006: ‘Definition and identification of one‐off and temporary measures’, Part II, Section 4.2., available at: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication423_en.pdf. 
60 Kertaluonteisten toimenpiteiden määritelmä sekä ohjeellinen ja avoin tyypillisten tapausten luettelo on julkaistu vuoden 2006 julkista varainhoitoa talous-ja rahaliitossa käsittelevän raportin osassa Definition and identification of one-off and temporary measures, kohta II.4.2, joka on saatavilla seuraavassa verkko-osoitteessa: http://ec.europa. eu/economy_finance/publications/publication423_en.pdf.
The Commission points out that it has recently extended the guidance and published the classification principles used in the identification of ‘one‐off’ measures, as well as an indicative list of ‘standard’ cases in the Report on Pub‐ lic Finances in EMU 2015: ‘One‐off measures – classification principles used in fiscal surveillance’, Section II.3 (published in December 2015), available at: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/eeip/pdf/ip014_en.pdf). 
Komissio korostaa, että se on hiljattain laajentanut ohjeita ja julkaissut luokitusperiaatteet, joita käytetään kertaluonteisten toimenpiteiden tunnistamiseen, sekä ohjeellisen luettelon perustapauksista vuoden 2015 julkista varainhoitoa talous-ja rahaliitossa käsittelevän raportin osassa One-off measures – classification principles used in fiscal surveillance, kohta II.3 (julkaistu joulukuussa 2015), joka on saatavilla seuraavassa verkko-osoitteessa: http:// ec.europa.eu/economy_finance/publications/eeip/pdf/ip014_en.pdf.
It should be emphasised, however, that expert judgement is always required, as the characteristics of each individ‐ ual measure need to be examined carefully on the basis of the classification principles applied by the Commission. 
On kuitenkin syytä korostaa, että tarvitaan aina asiantuntijan arvio, koska kunkin yksittäisen toimenpiteen ominaispiirteet on tutkittava huolellisesti komission soveltamien luokitusperiaatteiden mukaisesti.
Box 4 Following the list updated in December 2015 (subsequent to the Court’s audit) of ‘standard’ cases of ‘one‐off’ meas‐ ures, as published in the Report on Public Finances in EMU 2015: ‘One‐off measures – classification principles used in fiscal surveillance’, Section II.3, Box 4 does not reflect the current situation. 
Laatikko 4 Joulukuussa 2015 (tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen jälkeen) julkaistussa kertomuksessa julkisesta taloudesta EMUssa vuonna 2015 osan One-off measures – classification principles used in fiscal surveillance kohdassa II.3 olevan kertaluonteisten toimenpiteiden perustapauksien päivitetyn luettelon mukaan laatikko 4 ei vastaa nykytilannetta.
Deficit‐increasing measures The Commission underlines that the budgetary costs of such exceptional events tend to be larger relative to the size of the economy in smaller countries. 
Alijäämää lisäävät toimenpiteet Komissio korostaa, että tällaisten poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamat julkisen talouden menot ovat pienissä maissa yleensä talouden kokoon suhteutettuna suurempia.
Reply of the Commission 114 61 The Commission points out that in order to be able to better capture the economic reality, the commonly agreed rules of the SGP include provisions designed to respond to and accommodate unanticipated developments and unexpected events. 
Komission vastaus 114 61 Komissio toteaa, että talous-ja kasvusopimuksen yhteisesti sovittuihin sääntöihin sisältyy määräyksiä, joiden tarkoituksena on auttaa vastaamaan ennakoimattomiin kehityskulkuihin ja odottamattomiin tapahtumiin sekä mukautumaan niihin, jotta ne vastaisivat paremmin talouden todellista tilannetta.
Its operationalisation has been defined in the Note for the Alternates of the Economic and Financial Committee: ‘Improving the assessment of effective action in the context of the Excessive Deficit Procedure − a specification of the methodology’, of 12 June 2014. 
Toteuttaminen on määritelty talous-ja rahoituskomitean varajäsenille 12. kesäkuuta 2014 laaditussa muistiossa Improving the assessment of effective action in the context of the Excessive Deficit Procedure - a specification of the methodology.
62 The Commission recognizes that the concept of ‘unexpected adverse economic events’ has not been definitively set out in advance. 
62 Komissio myöntää, että käsitettä ”odottamaton haitallinen taloudellinen tapahtuma” ei ole määritelty etukäteen.
However, the methodology for assessing effective action, as detailed in the note for the alternates of the Economic and Financial Committee: ‘Improving the assessment of effective action in the context of the Exces‐ sive Deficit Procedure − a specification of the methodology’, of 12 June 2014, made clear that lower growth than in the forecast underlying the EDP recommendation typically represents a case of an ‘unexpected adverse economic event’. 
Talous-ja rahoituskomitean varajäsenille 12. kesäkuuta 2014 annetussa muistiossa Improving the assessment of effective action in the context of the Excessive Deficit Procedure - a specification of the methodology esitettiin menetelmä tehokkaan toiminnan arvioimiseksi, ja siinä selvitettiin, että jos kasvu on liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn suosituksessa ennustettua alhaisempaa, on tyypillisesti kyse ”odottamattomasta haitallisesta taloudellisesta tapahtumasta”.
Therefore, the Commission does not agree with the Court’s observation in relation to France1. 
Tämän vuoksi komissio on eri mieltä tilintarkastustuomioistuimen Ranskaa koskevasta huomautuksesta1.
The Council opened the EDP for France on 27 April 2009 with an initial deadline in 2012. 
Neuvosto aloitti Ranskan liiallista alijäämää koskevan menettelyn 27. huhtikuuta 2009, ja sen alkuperäinen määräaika oli vuosi 2012.