natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Our work encompassed: (a) analysis of information from numerous sources, including legislation, Commission’s guidelines and working documents, exchanges of correspondence and information between the Commission and Member States, data on greening implementation as well as critical literature review; (b) visits to the relevant Commission directorates-general (DG AGRI, DG CLIMA, DG ENV and the JRC) and EU-level stakeholders (COPA-COGECA and BirdLife); (c) interviews (through questionnaires and visits or video conferences) with the authorities of five Member States: Greece, Spain (Castile and León), France (Aquitaine and Nord-Pas-de-Calais), the Netherlands and Poland; (d) focused desk review on the risk of double funding covering ten further Member States: Belgium (Wallonia), the Czech Republic, Germany (Brandenburg), Ireland, Italy (Campania), Lithuania, Austria, Slovenia, Finland and the UK (Wales); 13 
Tarkastustyöhön kuului a) useista eri lähteistä peräisin olevan tiedon analysointi (lähteinä muun muassa lainsäädäntö, komission ohjeet ja valmisteluasiakirjat, komission ja jäsenvaltioiden välinen kirjeenvaihto ja tietojenvaihto, viherryttämisen täytäntöönpanoa koskevat tiedot sekä kriittinen katsaus alan tieteelliseen kirjallisuuteen) b) käynnit asianomaisin komission pääosastoihin (PO:t AGRI, CLIMA ja ENV ja yhteinen tutkimuskeskus) sekä EU:n tason sidosryhmien luo (COPA-COGECA ja BirdLife) c) viiden jäsenvaltion viranomaisten haastattelut (kyselylomakkeiden tai videokonferenssien avulla tai käyntien yhteydessä): Kreikka, Espanja (Kastilia ja León), Ranska (Akvitania ja Nord-Pas-de-Calais), Alankomaat ja Puola d) kohdennetut asiakirjatarkastukset kymmenessä muussa jäsenvaltiossa, tarkastuksen kohteena päällekkäisen rahoituksen riski: Belgia (Vallonia), Tšekin tasavalta, Saksa 16
(e) analysis of our own audit results from the 2016 statement of assurance, in particular regarding changes in farming practices attributable to greening. 14 
(Brandenburg), Irlanti, Italia (Campania), Liettua, Itävalta, Slovenia, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta (Wales) e) tilintarkastustuomioistuimen omia, vuoden 2016 tarkastuslausumaan sisältyviä tuloksia koskeva analyysi, kiinnittäen erityistä huomiota viherryttämisen ansioksi laskettaviin viljelykäytäntöjen muutoksiin. 17
OBSERVATIONS Greening lacks a fully developed intervention logic with clearly defined, ambitious targets and its budget is not directly linked to the policy’s delivery of environmental and climate-related objectives The green payment serves two distinct objectives: enhancing the CAP’s environmental and climate performance and supporting farmers' income 13. 
HUOMAUTUKSET Viherryttämiseltä puuttuu täyteen mittaansa kehitetty interventiologiikka ja selkeästi määritellyt, kunnianhimoiset tavoitearvot, ja lisäksi sen määrärahat eivät ole suoraan sidoksissa toimintapolitiikan avulla saavutettuihin ympäristö-ja ilmastotavoitteisiin Viherryttämistuella on kaksi toisistaan erillistä tavoitetta: YMP:n tuloksellisuuden tehostaminen ympäristön ja ilmaston kannalta sekä viljelijöiden tulojen tukeminen 13.
The introduction of greening was an attempt to apply the principle that farmers should be rewarded for the environmental public goods they provide. 
Viherryttämisen avulla pyrittiin panemaan täytäntöön periaate, jonka mukaan viljelijät on palkittava siitä, että he tarjoavat kuluttajille ympäristöhyödykkeitä.
This new approach is reflected in the objective defined for greening in the relevant EU legislation and mentioned in paragraph 2: to enhance the CAP’s environmental and climate performance. 
Tämä uusi lähestymistapa näkyy tavoitteessa, joka on määritetty viherryttämiselle asianomaisessa EU:n lainsäädännössä ja mainitaan kohdassa 2: ”YMP:n tuloksellisuuden tehostaminen ympäristön ja ilmaston kannalta”.
Greening also serves another purpose – it supports farmers’ income. 
Viherryttämisellä on myös toinen tarkoitus – viljelijöiden tulojen tukeminen.
Although this function of greening is not explicitly mentioned in the legislation, it implicitly follows from the classification of greening as a direct payment. 
Vaikka tätä viherryttämisen tarkoitusta ei nimenomaisesti mainita lainsäädännössä, se on ääneen lausumaton seuraus siitä, että viherryttäminen luokitellaan suoraksi tueksi.
The specific contribution of greening to achieving EU soil, climate and biodiversity targets is not clearly defined 15. 
Ei ole selvästi määritetty, miten viherryttäminen erityisesti edistää maaperää, ilmastoa ja luonnon monimuotoisuutta koskevien EU:n tavoitteiden saavuttamista 15.
The main environmental and climate-related issues addressed by greening – soil quality, carbon sequestration and biodiversity – are covered by broader EU strategies (see Box 1). 
Pääasialliset ympäristöön ja ilmastoon liittyvät kysymykset, joihin viherryttämisen avulla tartutaan – maaperän laatu, hiilensidonta ja luonnon monimuotoisuus – kuuluvat laajempien EU:n strategioiden alaisuuteen (ks. laatikko 1).
15 Box 1 – EU strategic documents regarding soil, climate and biodiversity The EU Thematic Strategy for Soil Protection was adopted in 200610. 
Laatikko 1 – Maaperää, ilmastoa ja luonnon monimuotoisuutta koskevat EU:n strategiset asiakirjat Maaperän suojelua koskeva EU:n teemakohtainen strategia hyväksyttiin vuonna 200610.
The strategy identified soil degradation as a serious problem in Europe, and gave examples of the various forms it could take, such as land exposure to water and wind erosion and low organic matter content in soil. 
Strategiassa maaperän köyhtyminen yksilöitiin vakavaksi ongelmaksi Euroopassa, ja siinä annettiin esimerkkejä, millaisissa eri muodoissa köyhtymistä voi esiintyä (esim. maan altistuminen veden ja tuulen aiheuttamalla eroosiolle ja maaperän alhainen orgaanisen aineksen pitoisuus).
10 COM(2006) 231 final of 22.9.2006. 
Strategian 18 10 KOM(2006) 231 lopullinen, 22.9.2006.
16 One of the targets of the EU 2020 climate and energy package11 is a 20 % reduction in greenhouse gas (GHG) emissions on 1990 levels. 
Yksi EU:n vuoden 2020 ilmasto-ja energiapaketin tavoitearvoista11 on saada aikaan 20 prosentin vähennys kasvihuonekaasupäästöihin vuoden 1990 päästötasoihin verrattuna.
This includes a commitment to reduce emissions from sectors not covered by the Emission Trading Scheme (including agriculture) by 10 % on 2005 levels. 
Tähän sisältyy sitoumus vähentää päästöjä päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla (maatalous mukaan luettuna) 10 prosenttia vuoden 2005 tasoihin verrattuna.
The EU 2030 climate and energy framework12 set a target of a 40 % reduction in greenhouse gas emissions from 1990 levels is foreseen. 
EU:n vuoden 2030 ilmasto-ja energiakehyksessä12 asetettiin tavoitteeksi, että kasvihuonekaasupäästöjä vähennetään 40 prosentilla vuoden 1990 tasoon verrattuna.
By 205013 the EU intends to reduce EU greenhouse gas emissions by between 80 % and 95 % compared to 1990 levels. 
EU aikoo vähentää kasvihuonekaasupäästöjään vuoteen 2050 mennessä13 80–95 prosentilla vuoden 1990 tasoon verrattuna.
The current EU biodiversity strategy14, adopted in 2011, extends to 2020. 
Nykyinen luonnon monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia14 hyväksyttiin vuonna 2011 ja se jatkuu vuoteen 2020 saakka.
Its headline target is “to halt the loss of biodiversity and the degradation of ecosystem services in the EU by 2020, and restore them in so far as feasible, while stepping up the EU contribution to averting global biodiversity loss”. 
Strategian yleistavoitteena on, että vuoteen 2020 mennessä pysäytetään EU:n luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen ja ekosysteemipalvelujen heikentyminen ja ennallistetaan ne mahdollisimman pitkälle sekä tehostetaan EU:n toimia, joilla torjutaan koko maailman luonnon monimuotoisuuden köyhtymistä.
According to the 2015 mid-term review15, no significant progress has yet been made towards reaching this target. 
Vuoden 2015 väliarvioinnin15 mukaan kyseisen tavoitearvon saavuttamisessa ei ole vielä merkittävästi edistytty.
This follows on from the failed attempt to halt the loss of biodiversity by 2010 under the previous EU Biodiversity Action Plan16. 
Tämä on jatkoa epäonnistuneelle yritykselle pysäyttää luonnon monimuotoisuuden väheneminen vuoteen 2010 mennessä edellisen biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n toimintasuunnitelman avulla16.
Setting such specific targets is inherently difficult due to the multitude of factors at play, some of 11 12 13 14 15 16 17 COM(2008) 30 final of 23.1.2008 “20 20 by 2020 - Europe's climate change opportunity”. 
Ei ole selvää, kuinka viherryttämisen oletetaan edistävän näissä strategisissa asiakirjoissa määriteltyjä EU:n laajempia tavoitteita: 11 12 13 14 15 16 19 KOM(2008) 30 lopullinen, 23.1.2008,”Kaksi kertaa 20 vuonna 2020: Ilmastonmuutostoimet – mahdollisuus Euroopalle”.
COM(2014) 15 final of 22.01.2014 “A policy framework for climate and energy in the period from 2020 to 2030 (2030 Climate and Energy Framework)”. 
COM(2014) 15 final, 22.1.2014, ”Ilmasto-ja energiapolitiikan puitteet vuosille 2020–2030" (2030 ilmasto-ja energiapuitteet)”.
COM(2011) 112 final of 8.3.2011 “A roadmap for moving to a competitive low-carbon economy in 2050”. 
KOM(2011) 112 lopullinen 8.3.2011, ”Etenemissuunnitelma – siirtyminen kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050”.
The European Council and the European Parliament endorsed this approach proposed by the Commission in February 2013 and March 2013 respectively. 
Komission ehdottama lähestymistapa hyväksyttiin Eurooppa-neuvostossa helmikuussa 2013 ja Euroopan parlamentissa maaliskuussa 2013.
COM(2011) 244 final of 3.5.2011. 
KOM(2011) 244 lopullinen, 3.5.2011.
COM(2015) 478 final and SWD(2015) 187 final of 2.10.2015. 
COM(2015) 478 final ja SWD(2015) 187 final, 2.10.2015.
COM(2006) 216 final of 22.5.2006. 
KOM(2006) 216 lopullinen, 22.5.2006.
In contrast to rural development expenditure, for which such targets do exist. which are external (i.e. beyond the control of policy makers) and some of which are poorly understood; (b) The prerequisite for setting such targets is having a method to measure the phenomena concerned and knowledge of their current status. 
Tällaisten tarkkaan määriteltyjen tavoitearvojen asettaminen on jo lähtökohtaisesti vaikeaa, sillä kuvassa on mukana monia erilaisia tekijöitä, joista osa on ulkoisia (ja siten päätöksentekijöiden vaikutusmahdollisuuksien ulkopuolella) ja osa on heikosti ymmärrettyjä. b) Tavoitearvojen asettaminen edellyttää, että käytössä on menetelmä kyseessä olevan ilmiön mittaamiseksi ja että nykyisestä tilasta on tietoa.
However, there is only fragmentary knowledge of the baseline situation – i.e. of the quality of agricultural soil, the carbon stock under permanent grassland and the situation as regards biodiversity on farms at the moment when greening was introduced. 
Lähtötilanteesta on kuitenkin vain hajanaista tietoa. Tämä koskee maatalousmaan laatua, pysyvän nurmen alla olevaa hiilivarastoa ja sitä, millainen oli maatilojen tilanne luonnon monimuotoisuuden osalta sillä hetkellä, kun viherryttäminen otettiin käyttöön.
Box 2 provides an illustration of these problems. 
Laatikossa 2 käsitellään näitä ongelmia tarkemmin.
Box 2 – Biodiversity and soil: lack of clarity on where we are and where we want to be Biodiversity There is a growing realisation that biodiversity on farms is under threat, but little data is available to monitor the situation. 
Laatikko 2 – Luonnon monimuotoisuus ja maaperä: ei ole selvää, missä olemme nyt ja mihin pyrimme Luonnon monimuotoisuus On yhä selvempää, että luonnon monimuotoisuus on tiloilla vaarantunut, mutta saatavilla on vain vähän tietoa tilanteen seuraamiseksi.
Most of the information available on farmland fauna concerns birds, which – due to their position near the top of the food chain – are quickly affected by changes in ecosystems and so can act as a barometer of the health of the environment18. 
Eniten viljelymaiden eläimistöstä on saatavilla tietoja linnuista, joihin ekosysteemien muutokset vaikuttavat nopeasti, koska ne ovat lähellä ravintoketjun huippua. Linnut ovat siksi hyvä ympäristön terveyttä ilmaiseva mittari18.
The Farmland Bird Index (FBI), relying on data supplied by the public, tracks the population trends of a number of bird species using farmland for breeding or nesting. 
Viljelymaiden lintuindeksi (FBI) perustuu yleisön toimittamiin tietoihin ja seuraa populaatioiden kehitystä useiden maatalousmailta ravintoa hakevien tai siellä pesivien lintulajien osalta.
From 1990 to 2014, the FBI declined by 31.5 % (from 100 to 68.5)19. 
31,5 prosenttia vuosina 1990–2014 (100:sta 68,5:een)19.
The FBI has been adopted as one of the impact indicators for the CAP. 
Viljelymaiden lintuindeksi on hyväksytty yhdeksi vaikutusindikaattoriksi YMP:ssä.
However, the Commission has not set a target FBI score (or any other target regarding the biodiversity status of farmland fauna) to be achieved with the policy. 
Komissio ei kuitenkaan ole asettanut tavoitearvoksi lintuindeksilukua (eikä muutakaan maatalousmaiden eläimistön biologisen monimuotoisuuden tilaa koskevaa tavoitearvoa), joka on määrä saavuttaa toimintapolitiikan avulla.
A pilot project (LISA20) was undertaken in 2014 to determine the biodiversity baseline for farmland flora, based on field data gathered in 39 regions spread across the EU, each with 25 sample plots. 
Vuonna 2014 toteutettiin pilottihanke (LISA20), jonka tarkoituksena oli määrittää luonnon monimuotoisuuden lähtötilanne maatalousmaiden kasviston osalta. Hanke perustui kenttätietoihin, jotka kerättiin 39 alueella eri puolilla EU:ta siten, että kultakin alueelta kerättiin 25 näytettä.
The results of the study showed that most arable landscapes had a low nature value. 
Tutkimustulokset osoittivat, että useimmat viljelysmaat olivat luonnonarvoltaan vähäisiä.
The study was to be repeated in 2016 (which could have provided a first indication of the impact of greening), but was 18 19 20 17 OECD Compendium of Agri-environmental Indicators, OECD Publishing, 2013. 
Tutkimus oli määrä toistaa vuonna 2016 (jolloin olisi voitu saada ensimmäiset tiedot viherryttämisen vaikutuksesta), mutta se viivästyi.
The Commission has not set any targets for greening (or for the CAP as a whole) regarding the biodiversity status of farmland flora. 
Komissio ei ole asettanut minkäänlaisia tavoitearvoja viherryttämiselle (eikä YMP:lle ylipäätään) maatalousmaiden kasviston biologisen monimuotoisuuden osalta.
Soil Knowledge regarding the organic carbon content in soil and other aspects of soil quality is fragmentary, based partly on sample data (e.g. LUCAS21) and partly on modelling (e.g. CAPRESE22). 
Maaperä Maaperän orgaanisen hiilen pitoisuuksia ja maaperän laadun muita tekijöitä koskeva tietämys on hajanaista ja perustuu osittain näytetietoihin (esim. LUCAS21) ja osittain mallintamiseen (esim. CAPRESE22).
In its 2012 report on the state of soil in Europe23, the European Commission’s Joint Research Centre (JRC) observed that soil-mapping in the Member States is insufficient for current needs and that differences between various national datasets make cross-border analyses difficult. 
Euroopan komission yhteinen tutkimuskeskus (YTK) totesi Euroopan maaperän tilaa koskevassa vuoden 2012 kertomuksessaan23, että jäsenvaltioissa tapahtuva maaperäkartoitus on riittämätöntä nykytarpeisiin ja että rajanylittävien analyysien teko on vaikeaa erilaisten kansallisten 19 20 21 22 23 21 Eurostatin tiedot, http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&init=1&language=en&pcode=tsdnr100& plugin= Landscape Infrastructure and Sustainable Agriculture (LISA), Report on the investigation in 2014, heinäkuu 2015.
The Commission has not set any quantified targets for greening (or for the CAP as a whole) related to soil quality. 
Komissio ei ole asettanut minkäänlaisia määrällisiä tavoitearvoja viherryttämiselle (eikä YMP:lle ylipäätään) maaperän laadun osalta.
The initial Commission proposal was more ambitious in environmental terms ... 
Komission alkuperäinen ehdotus oli kunnianhimoisempi ympäristön suhteen...
Greening, in the form initially proposed by the Commission, was a more ambitious, environmentally-focused measure, with stricter requirements and fewer exemptions than the current greening practices. 
Viherryttäminen oli komission alun perin ehdottamassa muodossa kunnianhimoisempi ja ympäristöpainotteisempi toimenpide, joka sisälsi tiukempia vaatimuksia ja vähemmän vaatimuksista vapautuksia kuin nykyiset viherryttämiskäytännöt. Kaaviossa 3 esitetään merkittävät muutokset vuoden 2011 vaikutustenarvioinnissa24 alun perin käsitellyn konseptin, komission lainsäädäntöehdotuksen ja lopulta hyväksytyn lainsäädännön välillä (vaikutustenarviointi oli laaja selvitys, jossa analysoitiin erilaisia toimintapoliittisia vaihtoehtoja YMP:n vuosien 2014–2020 uudistusta varten).
The final outcome of the legislative process contrasts with the Commission’s initial approach, expressed in the following statement in the 2011 Impact Assessment: “For the greening to be effective, it is key not to go for a 'menu' approach with a list of measures, offering choice to Member States and/or farmers. 
Lainsäädäntöprosessin lopullinen tulos poikkeaa huomattavasti komission alkuperäisestä lähestymistavasta, joka esitettiin vuoden 2011 vaikutustenarvioinnissa seuraavasti: ”Jotta viherryttäminen olisi käytännössä vaikuttavaa, on olennaisen tärkeää välttää lähestymistapaa, jossa jäsenvaltiot ja/tai viljelijät voivat valita haluamansa toimenpiteet esitetystä toimenpidevalikoimasta.
Such an approach would very much water down the greening effect, especially if the payment does not match the efforts required by farmers, leading them to choose the measures with which they comply already or the measures with the least cost, thus bringing less environmental benefits. 
Tällainen toimintatapa vesittäisi hyvin suuressa määrin viherryttämisen vaikutukset, erityisesti jos tukimaksu ei ole oikeassa suhteessa viljelijöiltä vaadittuihin toimiin: viljelijät voisivat tällöin valita jo käytössään olevat toimenpiteet tai kaikkein vähiten kuluja aiheuttavat toimenpiteet, jolloin ympäristöhyödyt jäisivät vähäisemmiksi.
In addition, the more choice offered in Pillar I greening, the more complicated it becomes to ensure coherence with the cross-compliance especially GAEC (risk for having too various baselines between Member States) and subsequently with Pillar II: risk for having double payments. 
Lisäksi mitä enemmän valinnanvaraa ensimmäiseen pilariin sisältyvälle viherryttämiselle annetaan, sitä monimutkaisempaa on varmistaa johdonmukaisuus täydentäviin ehtoihin ja erityisesti hyvän maatalous-ja ympäristökunnon vaatimuksiin nähden (riskinä on, että jäsenvaltioiden perustasot eroavat liikaa toisistaan).
Therefore, an approach to greening with only a few measures which yield significant environmental benefits is to be favoured”. 
Näin ollen on syytä suosia viherryttämisessä lähestymistapaa, joka käsittää vain muutamia, merkittäviä ympäristöhyötyjä tuottavia toimenpiteitä.”
In fact, the risks against which the Commission warned in 2011 have largely materialised (see paragraphs 24, 36 to 37, 47 to 49 and 59 to 68). ... but lacked a clear demonstration of what the proposed greening practices would achieve 19. 
Tosiasiasiassa riskit, joista komissio vuonna 2011 varoitti, ovat suurelta osin toteutuneet (ks. kohdat 24, 36, 37, 47–49 ja 59–68). ...mutta siinä ei tuotu selvästi esiin, mitä ehdotetuilla viherryttämiskäytännöillä saavutettaisiin 19.
As mentioned in paragraph 16, the Commission did not define specific, quantified targets for the proposed greening practices. 
Kuten kohdassa 16 mainittiin, komissio ei määritellyt tarkkoja ja kvantitatiivisia tavoitearvoja ehdotetuille viherryttämiskäytännöille.
Additionally, the 2011 Impact Assessment presented only a partial demonstration of the effectiveness of the greening practices proposed, focusing primarily on aspects of climate change mitigation: (a) Regarding maintenance of permanent grassland, the Commission emphasised that carbon sequestration in the soil after arable land is converted to grassland is significantly slower than the carbon loss resulting from converting permanent grassland to arable land. 
Lisäksi vuoden 2011 vaikutustenarvioinnissa osoitettiin ehdotettujen viherryttämiskäytäntöjen vaikuttavuus vain osittain, ja tällöinkin keskityttiin lähinnä ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyviin näkökohtiin: a) Pysyvän nurmen säilyttämisen osalta komissio painotti, että hiilen sitoutuminen maaperään sen jälkeen, kun viljelysmaa on muutettu nurmeksi, on merkittävästi hitaampaa kuin pysyvän nurmen muuttamisesta viljelysmaaksi aiheutuva hiilen poistuminen.
On that basis, the Commission advocated the protection of carbon stock by means of compulsory preservation of existing permanent grassland at farm level rather than for a system based on ratio monitoring at regional or national level; (b) In relation to the proposed ecological set-aside / EFA measure, apart from discussing its partly positive and partly negative expected impact in terms of climate change 20 
Komissio edisti tämän perusteella hiilivaraston suojelua siten, että olemassa olevan pysyvän nurmen säilyttäminen on pakollista tilojen tasolla sen sijaan, että olisi järjestelmä, joka perustuisi suhdelukujen seurantaan alueellisella tai kansallisella tasolla. 24
mitigation, the Impact Assessment did not offer a clear demonstration of this measure’s environmental effectiveness, in particular for biodiversity; (c) Finally, the Impact Assessment presented scientific evidence for the positive effects of crop rotation, especially in terms of increasing soil organic matter, including carbon. 
b) Mitä tulee ehdotettuun ekologiseen kesantoalaan / ekologista alaa koskevaan toimenpiteeseen, vaikutustenarvioinnissa ei osoitettu selkeästi kyseisen toimenpiteen vaikuttavuutta ympäristön eikä varsinkaan luonnon monimuotoisuuden kannalta, joskin siinä käsiteltiin toimenpiteen osittain myönteisiä ja osittain kielteisiä oletettuja vaikutuksia ilmastonmuutoksen hillinnän kannalta. c) Lopuksi vaikutustenarvioinnissa esitettiin tieteellistä näyttöä viljelykierron myönteisistä vaikutuksista, etenkin orgaanisen aineen (hiili mukaan lukien) lisääntymisestä maaperässä.
However, due to practical considerations, the Commission proposed replacing crop rotation with crop diversification (see paragraph 41). 
Käytännön syistä komissio kuitenkin ehdotti viljelykierron korvaamista viljelyn monipuolistamisella (ks. kohta 41).
In short, the two EU co-legislators (the European Parliament and the Council) received a proposal for an important reform of CAP direct payments with limited information on what the new measures could be expected to achieve. 
Lyhyesti sanottuna EU:n kaksi lainsäätäjää (Euroopan parlamentti ja neuvosto) vastaanottivat YMP:n suorien tukien suurta uudistusta koskeva ehdotuksen, jossa annettiin vain vähän tietoa siitä, mitä uusilla toimenpiteillä oli määrä saavuttaa.
We share the view, expressed in a paper analysing the legislative process for greening25 that “the lack of a clear description from the Commission early in the process of the environmental benefits to be delivered by greening made it difficult for the Commission and others to clarify the extent to which successive dilutions of the text mattered for the delivery of outcomes”. 
Tilintarkastustuomioistuin yhtyy näkemykseen, joka on esitetty lainsäädäntöprosessia viherryttämisen osalta analysoivassa asiakirjassa25: asiakirjan mukaan komissio ei ollut prosessin alkuvaiheessa esittänyt selkeästi, mitä ympäristöhyötyjä viherryttämisellä on tarkoitus saada aikaan, ja tämän vuoksi komission ja muiden oli vaikeaa täsmentää, missä määrin peräkkäiset lakitekstiä vesittävät muutokset vaikuttivat tulosten aikaansaamiseen.
However, the budget allocation for greening did not change, because it was based on a political decision and not on the policy’s delivery of environmental and climate-related objectives 22. 
Viherryttämiselle osoitetut määrärahat eivät kuitenkaan muuttuneet, koska ne perustuivat poliittiseen päätökseen eivätkä toimintapolitiikan avulla saavutettuihin ympäristö-ja ilmastotavoitteisiin 22.