natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The management of Sapard was based, firstly, on multiannual programming and, secondly, on implementation through the decentralisation of functions to the beneficiary countries with only ex post controls from the Commission. 
Sapard-välineen hallinnointi perustui ensinnä monivuotiseen ohjelmatyöhön ja toiseksi tehtävien hajautukseen edunsaajamaille siten, että komissio suorittaa vain jälkivalvontaa.
Phare complemented these new instruments by fulfilling its traditional role of institution-building through funding Twinning expertise from the Member States conversant with the Cohesion Fund and the EAGGF. 
Phare-ohjelma täydensi näitä uusia välineitä täyttämällä perinteisen roolinsa hallintorakenteiden kehittämisessä rahoittamalla koheesiorahastoon ja EMOTR:oon perehtyneiden jäsenmaiden twinning-toimintaa.
However, while there was initially good cooperation between them in setting up the SPP, the approach taken in 1999 to preparing ESC programmes for funding in 2000 differed significantly from the approach favoured by Directorate-General Regional Policy. 
Aluksi pääosastojen välinen yhteistyö toimi hyvin erityisen valmisteluohjelman luomisessa, mutta vuonna 1999 valittu lähestymistapa, jonka yhteydessä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ohjelmia valmisteltiin rahoitettaviksi vuonna 2000, erosi huomattavasti aluepolitiikan pääosaston toimintatavasta.
Thus Directorate-General Enlargement emphasised a Ôregional approachŐ to the Structural Funds, insisting that all Candidate Countries target funds on a small number of regions using regional development plans drawn up for these regions. 
Laajentumisasioiden pääosasto korosti rakennerahastojen kohdalla alueellista lähestymistapaa, ja vaati, että kaikki ehdokasmaat kohdistavat varoja vain muutamiin alueisiin, joilla on omat aluekehityssuunnitelmat.
By concentrating funding in this way, the Directorate-General aimed to increase the impact of the limited Phare funding available. 
Pääosaston tavoitteena oli lisätä käytettävissä olevan rajallisen Phare-tuen vaikutusta keskittämällä rahoitusta.
This approach, however, did not take into account two key aspects of Structural Fund implementation mechanisms. 
Näin ei kuitenkaan otettu kahta rakennerahaston täytäntöönpanomekanismin keskeistä näkökulmaa huomioon.
In the first place, it did not take into account the specific regional planning framework of the Structural Funds (19): (a) in countries made up of more than one NUTS II region, the Structural Funds are to be implemented through a Community Support Framework (20) involving a number of sectoral and regional programmes, the latter being managed by regional bodies; and (b) in countries where the whole country corresponds to one NUTS II region, the Structural Funds are to be implemented through a Single Programming Document (SPD) managed by national ministries. 
Rakennerahastojen (19) erityistä alueellista suunnittelua ei otettu lainkaan huomioon: a) useammasta kuin yhdestä NUTS II -alueesta muodostuvissa maissa rakennerahastoja toteutetaan yhteisön tukikehyksen (20) avulla, ja siihen kuuluu useita alakohtaisia ja alueellisia ohjelmia; jälkimmäisten hallinnoinnista vastaavat alueelliset elimet; b) vain yhdestä NUTS II -alueesta muodostuvissa maissa rakennerahastoja toteutetaan kansallisten ministeriöiden hallinnoiman yhtenäisen ohjelma-asiakirjan avulla.
Four of the eight acceding countries from central and eastern Europe fall into this category (Estonia, Latvia, Lithuania and Slovenia). 
Tällaisia maita on Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneista kahdeksasta Keski-ja Itä-Euroopan maasta neljä (Viro, Latvia, Liettua ja Slovenia).
(19) The ÔNomenclature of Territorial Units for StatisticsŐ (NUTS) divides countries into NUTS I (national), NUTS II (regional) and NUTS III (county) levels. 
(19) Tilastollisen alueluokituksen (NUTS) mukaan valtiot jaetaan kansalliseen (NUTS I), alueelliseen (NUTS II) ja maakunnalliseen (NUTS III) tasoon.
In larger countries with more than one NUTS II region, the NUTS II level is normally the level for which Structural Fund regional operation programmes are established. 
Useammasta kuin yhdestä NUTS II -alueesta muodostuvissa isommissa valtioissa luodaan rakennerahaston alueellisia toimenpideohjelmia tavallisesti juuri NUTS II -tason alueille.
However, in small countries the whole country may only correspond according to this classification to a NUTS II level. 
Pienissä valtioissa saattaa NUTS II -tason luokitus kuitenkin koskea koko valtiota.
(20) Community Support Frameworks are the strategic documents required by the Structural Fund Regulation and are designed to provide coordination of all Community structural assistance in the regions concerned. 
(20) Yhteisön tukikehykset ovat rakennerahastoja koskevassa asetuksessa edellytettyjä strategisia asiakirjoja ja niiden tarkoituksena on koordinoida kaikkia yhteisön rakenteellisia tukitoimia kyseessä olevilla alueilla. ohjelmien rakenne erosi tavoitteen 1 lähestymistavoista rakennerahastoja koskevan 18.
C 15/10 EN Official Journal of the European Union 20.1.2005 21. 
C 15/10 FI Euroopan unionin virallinen lehti 20.1.2005 21.
By insisting on regionally focused programmes even in smaller countries, lower levels of government were brought into managing Phare funds although they lacked the capacity to do so and would not in any case be required to perform such a function under the Structural Funds after accession. 
Kun alueellisen tason ohjelmia vaadittiin myös pienempiin maihin, alemmat hallinnointitasot joutuivat hallinnoimaan Phare-ohjelman varoja, vaikka niillä ei ollut siihen valmiuksia eikä niiltä missään tapauksessa vaadita vastaavaa tehtävää rakennerahastojen suhteen liittymisen jälkeen.
Thus, Directorate-General Regional Policy stated in 2001: ÔThere has been quite a lot of confusion concerning the role of the regions with regard to the programming and implementation of the Structural Funds. 
Näin ollen aluepolitiikan pääosasto totesi vuonna 2001: ”Alueiden asema rakennerahastoja koskevan suunnittelun ja täytäntöönpanon suhteen on ollut melko epäselvä.
The Ňtarget regionÓ approach has contributed to this basic misunderstanding by initiating a process of programming and setting up Regional Development Agencies at sub-regional levelŐ (21). 
Kohdealueen käsite on vahvistanut tätä väärinkäsitystä, koska sen myötä on alettu suunnitella ja perustaa alueellisia kehitystoimistoja aluetta pienemmällä tasolla” (21).
Latvia for the ESC 2000 programme was required by the Commission to concentrate the funds on one or two target regions. 
Komissio vaati, että Latvia keskittää vuotta 2000 koskevan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ohjelman yhteydessä varat yhteen tai kahteen kohdealueeseen.
The Latvian authorities accordingly decided to focus them on two of LatviaŐs five county level regions, Latgale and Zemgale. 
Latvian viranomaiset päättivät näin ollen keskittää varat kahteen Latvian viidestä maakunnasta, Latgaleen ja Zemgaleen.
This was despite the weak programming and implementation capacity in both regions. 
Päätös tehtiin kummankin alueen puutteellisesta suunnittelu-ja täytäntöönpanovalmiudesta huolimatta.
In 2001, the Commission, recognising these weaknesses, and mindful of the urgent need to improve capacity in the central administration, switched to nationally managed sectoral programmes. 
Vuonna 2001 komissio totesi nämä puutteellisuudet ja siirtyi kan-sallistasolla hallinnoituihin alakohtaisiin ohjelmiin tietoisena pikaisesta keskushallinnon valmiuksien kehitystarpeesta.
Secondly, three of the four Member States (Greece, Ireland, and Portugal) which worked through CSFs and were beneficiaries of the Cohesion Fund had largely implemented their Structural Funds allocations over the programming period 1994 to 1999 through sectoral operational programmes rather than regional operational programmes (22). 
Kolme neljästä jäsenmaasta (Kreikka, Irlanti ja Portugali), jotka sovelsivat yhteisön tukikehystä ja olivat koheesiorahaston edunsaajamaita, oli suunnannut rakennerahastojen määrärahoja ohjelmakaudella 1994–1999 pikemminkin alakohtaisiin kuin alueellisiin toimenpideohjelmiin (22).
This led Directorate-General Regional Policy to conclude that a similar sectoral approach should have been adopted for at least Candidate Countries of a similar size to these Member States (Bulgaria, the Czech Republic, Hungary, and Slovakia) which would have CSFs and be beneficiaries of the Cohesion Fund when designing ESC programmes. 
Tämän johdosta aluepolitiikan pääosasto totesi, että samanlaista alakohtaista lähestymistapaa olisi pitänyt soveltaa ainakin näiden jäsenvaltioiden kanssa samankokoisiin ehdokasmaihin (Bulgaria, Tšekin tasavalta, Unkari ja Slovakia), joilla on yhteisön tukikehykset ja jotka ovat koheesiorahaston edunsaajamaita taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ohjelmien suunnitteluvaiheessa.
A sectoral approach was also the most realistic approach to follow given the centralised administrative structure of these countries. 
Alakohtainen lähestymistapa oli myös kaikkein realistisin toimintatapa näiden maiden keskitetyt hallintorakenteet huomioon ottaen.
In addition, it was clear that any enlargement taking place between 2002 and 2006 would result in a shorter period for the Candidate Countries to programme and implement Structural Funds. 
Lisäksi oli selvää, että kaikki vuosien 2002–2006 aikana tehtävät laajentumistoimet johtaisivat siihen, että ehdokasmailla on vähemmän aikaa rakennerahastoja koskevaan ohjelmatyöhön ja täytäntöönpanoon.
This meant that there was a need, particularly given the limited capacity in Candidate Countries, to simplify programming as much as possible. 
Tämä osoitti, että ohjelmatyötä on tarpeen yksinkertaistaa mahdollisimman paljon erityisesti ehdokasmaiden puutteellisten valmiuksien takia.
As a result the approach followed by Directorate-General Regional Policy when in 2001 it came to (21) Synthesis Paper arising from Twinners Seminar, ÔPreparations for the Structural Funds in the Candidate CountriesŐ held on 15 and 16 March 2001 in Brussels. 
Neuvoteltuaan ehdokasmaiden kanssa vuonna 2001 tavoitteen 1 mukaisten (21) Brysselissä 15.–16. maaliskuuta 2001 pidetyn twinning-toimintaa koskevan seminaarin (”Rakennerahastojen valmistelu ehdokas-maissa”) yhteenveto.
(22) In Ireland for the 1994 to 1999 programming period 100 % of the funds were implemented through sectoral programmes in industry, economic infrastructure, human resources, environmental services, tourism, transport, agriculture and rural development, local development, fisheries, and technical assistance. 
(22) Ohjelmakaudella 1994–1999 Irlannissa suunnattiin 100 prosenttia varoista seuraaviin alakohtaisiin ohjelmiin: teollisuus, taloudellinen infrastruktuuri, henkilöstöresurssit, ympäristöpalvelut, turismi, liikenne, maatalous ja maaseudun kehittäminen, paikallinen kehittäminen, kalatalous, ja tekninen apu.
In Portugal 78 % and in Greece 68 % of funds were implemented through sectoral operational programmes. 
Portugalissa 78 prosenttia ja Kreikassa 68 prosenttia varoista suunnattiin alakohtaisiin toimenpideohjelmiin.
(Source: Report from the Commission: 11 Annual Report on the Structural Funds (1999), Volume II, Annex 7, COM(2000) 698 final, Brussels, 13 November 2000). negotiate with Candidate Countries on the number and type of operational programmes which would be drawn up to implement Objective 1 was that each new Member State should have only one regional operational programme covering the entire country. 
(Lähde: Komission kertomus: 11. vuosikertomus/Rakennerahastot (1999), Osa II, Liite 7, KOM(2000) 698 lopullinen, Bryssel, 13. marraskuuta 2000). toimenpideohjelmien määrästä ja tyypistä aluepolitiikan pääosasto päätti, että kullakin uudella jäsenvaltiolla pitäisi olla vain yksi, koko maan kattava alueellinen toimenpideohjelma.
This was in contrast to the individual regional operational programmes for each eligible area, the assumption on which Directorate-General Enlargement had based its programming of Phare ESC for 2000. 
Tämä ei vastannut kunkin tukeen oikeutetun alueen yksilöllistä alueellista toimenpideohjelmaa; laajentumisasioiden pääosasto oli kuitenkin perustanut Pharen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ohjelmaa koskevan vuoden 2000 ohjelmatyönsä oletukseen ohjelmien vastaavuudesta.
It was only in the second half of 2000 in the context of drawing up the 2001 ESC programmes that Directorate-General Enlargement adjusted its annual programming guidelines for ESC investments to better reflect Directorate-General Regional Policy approaches (23). 
Laajentumisasioiden pääosasto mukautti vuotuisia taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden alan investointeja koskevia ohjelmatyön suuntaviivojaan vasta vuoden 2000 jälkipuoliskolla vuoden 2001 taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ohjelmien laatimisen yhteydessä, jotta ne vastaisivat enemmän aluepolitiikan pääosaston lähestymistapoja (23).
Nevertheless a significant portion of the funding under 2001 ESC programmes continued to be devoted to programmes which were primarily regional rather than sectoral in character. 
Kuitenkin huomattava osuus vuoden 2001 taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ohjelmien rahoituksesta suunnattiin edelleen ohjelmiin, jotka olivat pikemminkin alueellisia kuin alakohtaisia.
Since these regional programmes continued to concentrate on a limited number of target regions, although nearly all regions in the Candidate Countries will be eligible for Objective 1 support under the Structural Funds, those regions which did not benefit from such programmes were less well prepared for Structural Funds. 
Koska alueellisissa ohjelmissa keskityttiin edelleen rajoitettuun kohdealueiden määrään, vaikka lähes kaikki ehdokasmaiden alueet täyttävät rakennerahastojen tavoitteen 1 tukea koskevat tukikelpoisuusedellytykset, alueet, jotka eivät hyötyneet näistä ohjelmista, olivat heikommin valmistautuneita rakennerahastoja varten.
Even if the managing authorities in the Candidate Countries for the period 2004 to 2006 will be central ministries, regional bodies will nevertheless still have at least a limited role to play in their implementation as intermediary bodies. 
Vaikka ehdokasmaissa vastaava hallintoviranomainen jaksolla 2004–2006 on keskushallinto, alueellisilla elimillä on edelleen ainakin rajallinen asema rakennerahastotukien täytäntöönpanossa välittävinä eliminä.
At the level of the central ministries, as part of its policy of keeping the number of implementing authorities to a minimum, the Commission encouraged Candidate Countries to have only one implementing agency responsible for managing the ESC programmes. Thus the Phare Review stated that Ôthe target will be to have (...) one implementing agency for ESCŐ. 
Komission pyrkimyksenä oli pitää keskushallinnon tasolla täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten määrä mahdollisimman pienenä. Tämän vuoksi komissio kehottikin ehdokasmaita valitsemaan yhden viraston, joka vastaisi taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvien ohjelmien hallinnoinnista. Näin ollen Phare-katsauksessa esitettiin tavoitteeksi yhtä täytäntöönpanovirastoa taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ohjelmaa varten.
One result of this approach was to reduce the possibilities for some central ministries, particularly those that will be responsible for the European Social Fund, to gain experience in managing the ESC programmes and hence preparing for the Structural Funds. 
Tämän lähestymistavan tuloksena oli esimerkiksi se, että eräiden keskushallinnon (varsinkin Euroopan sosiaalirahastosta vastaavien) tahojen osallistumismahdollisuudet taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvien ohjelmien hallinnointiin ja siten rakennerahastojen hallinnoinnin valmisteluihin vähenivät.
(23) In June 2000, the Director-General for Regional Policy wrote to the Directors-General for Enlargement, Employment, Fisheries and Agriculture that: ÔDans la mesure o ces pays sont potentiellement ligibles  lŐobjectif no 1 des Fonds structurels, il me parait ncessaire de mettre lŐaccent sur la prparation  cette objectif, qui mobilisera des ressources financires importantes ds leur adhsion et ncessitera des adaptations par rapport  lŐapproche actuelle de Phare.Ő (Letter of 6 June 2000, ref. D(2000) JFD.A. 1 001 01111). 
(23) Kesäkuussa 2000 aluepolitiikan pääosaston pääjohtaja kirjoitti laajentumisasioiden, työllisyyden, kalastuksen ja maatalouden pääosastojen pääjohtajille: Näiden maiden mahdollisesta tukikelpoisuudesta rakennerahastoihin tavoitteen 1 osalta on mielestäni välttämätöntä painottaa tämän tavoitteen valmistelua, mikä vaatii huomattavan määrän taloudellisia resursseja maiden unioniin liittymisestä alkaen ja edellyttää tämänhetkisen Phare-ohjelman lähestymistavan mukautuksia (Kirje 6. kesäkuuta 2000, viite D (2000) JFD.A. 1 001 01111).
20.1.2005 EN Official Journal of the European Union C 15/11 Constraints affecting strategy of using Phare to prepare for the ERDF and ESF 27. 
20.1.2005 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 15/11 Phare-ohjelman käytön rajoitteet EAKR:oon ja ESR:oon valmistelussa 27.
The strategy of using the Phare programme to prepare for the ERDF and ESF suffered from the constraint that the Commission also sought to achieve a cohesion impact from the programmes which it believed could best be achieved by concentrating funds on a limited number of regions (see paragraph 19). 
Phare-ohjelman käyttöä EAKR:oon ja ESR:oon valmistelussa rajoitti se, että komission tavoitteena oli myös ohjelmien koheesiovaikutus, mikä sen mukaan parhaiten saavutettaisiin keskittämällä varoja vain rajoitetulle määrälle alueita (ks. kohta 19).
This cohesion objective made it difficult to give all the organisations which would be involved in managing the ERDF and ESF experience of the Phare ESC programmes in order to familiarise them with Structural Funds. 
Tämän koheesiotavoitteen seurauksena oli vaikeampaa tarjota kaikille EAKR:n ja ESR:n hallinnointiin osallistuville organisaatioille kokemusta taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden Phare-ohjelmista ja tutustuttaa niitä näin rakennerahastoihin.
More generally, the CommissionŐs use of the Phare programme to prepare Candidate Countries for managing the Structural Funds suffered from the lack of a wider strategy identifying both the requirements to be met by Candidate Countries in the field of regional policy prior to accession and the approach to be followed by these countries to Structural Fund management after accession. 
Yleisesti ottaen komission tavasta valmistella ehdokasmaita Phare-ohjelman avulla rakennerahastojen hallinnointiin puuttui kokonaisvaltainen strategia, jolla yksilöitäisiin sekä ehdokasmaille ennen liittymistä asetettavat aluepoliittiset vaatimukset että rakennerahastojen hallinnointimenettely liittymisen jälkeen.
Such a strategy should have been developed once the decision had been taken to open negotiations with Candidate Countries. 
Tällainen strategia olisi pitänyt luoda heti, kun jäsenyysneuvotte-lut ehdokasmaiden kanssa oli päätetty aloittaa.
On the other hand, the setting of a clear timeframe for such a strategy was rendered difficult because a clear timeframe for accession did not emerge until the end of 2000 (see paragraph 5). 
Selkeän aikataulun asettamista strategialle vaikeutti kuitenkin se, että varsinainen unioniin liittymisen aikataulu vahvistui vasta vuoden 2000 lopussa (ks. kohta 5).
PHARE PROCEDURES 29. 
PHARE-OHJELMAN MENETTELYT 29.
While the Commission chose not to set up a new pre-accession instrument in relation to the ERDF and ESF (see paragraph 17), it aimed to move Phare procedures closer to those of the Structural Funds, in particular through making more use of ex post controls, introducing more Objective 1 type measures and launching multiannual programming (see paragraph 10). 
Vaikka komissio päätti olla luomatta uutta liittymistä edeltävää välinettä EAKR:lle ja ESR:lle (ks. kohta 17), se pyrki lähentämään Phare-menettelyitä kohti rakennerahastomenette-lyitä. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi se lisäsi jälkivalvontaa ja tavoitteen 1 piiriin kuuluvia toimenpiteitä sekä käynnisti monivuotisen ohjelmatyön (ks. kohta 10).
Delays in establishing Extended Decentralised Implementation System 30. 
Viivästyksiä laajennetun hajautetun täytäntöönpanojärjestelmän laatimisessa 30.
In terms of moving Phare implementation procedures closer to those of the Structural Funds, the largest single step which the Commission could have taken was to further decentralise the financial management of the Phare programme to Candidate Countries as foreseen in the Phare 2000 Review. 
Suurin yksittäinen askel, jonka komissio olisi voinut ottaa Pharen toteuttamismenettelyiden lähentämiseksi kohti rakennerahastomenettelyitä, olisi ollut Phare-ohjelman varainhoidon hajauttaminen entistä enemmän ehdokasmaihin, kuten Phare 2000 -katsauksessa esitettiin.
Stressing that whereas the Structural Funds in the Member States were based on ex post control by the Commission, under Phare the Commission controls were ex ante, the Phare Review stated: ÔAs such, Candidate Countries would have great difficulty in moving directly from the current Phare approach to full financial delegation under Structural Funds as new Member StatesŐ. 
Katsauksessa korostettiin, että rakennerahastoja valvottiin jäsenvaltioissa komission toimittamalla jälkivalvonnalla, kun taas Phare-ohjelmia komissio valvoi ennakkovalvonnan avulla: Tällöin ehdokasmailla olisi suuria vaikeuksia siirtyä suoraan nykyisestä Phare-ohjelman lähestymistavasta vastaamaan uusina jäsenvaltioina kokonaan rakennerahastojen varainhoidosta.
Therefore the Review took the view that ÔPrior to accession the applicant countries need to have several years experience of full responsibility for implementationŐ. 
Tämän vuoksi katsauksessa todettiin, että ehdokasmailla on oltava usean vuoden kokemus täyden täytäntöönpanovastuun kantamisesta ennen liittymistä.
The Commission therefore planned to give Candidate Countries operational experience in managing Objective 1 type measures in an ex post control environment by introducing what it termed the ÔExtended Decentralised Implementation SystemŐ (EDIS). 
Näin ollen komissio aikoi perehdyttää ehdokasmaita käytännössä tavoitteen 1 piiriin kuuluvien toimenpiteiden hallinnoinnin jälkivalvontaan ottamalla käyttöön laajennetun hajautetun täytäntöönpanojärjestelmän (EDIS).
Under EDIS the ex ante controls carried out by the CommissionŐs Delegations on contracting procedures would be replaced with ex post controls. 
EDIS-järjestelmän mukaisesti komission lähetystöjen toimittama hankintamenette-lyitä koskeva ennakkovalvonta korvattaisiin jälkivalvonnalla.
The legal basis for this very significant shift in responsibilities was laid down in the June 1999 Coordinating Regulation (24) for Phare, ISPA and Sapard, which also defined the conditions to be met by Candidate Countries before the new procedures could be introduced. 
Oikeusperusta tälle merkittävälle vastuualueiden muutokselle laadittiin kesäkuussa 1999 Phare-ohjelman sekä Ispa-ja Sapard-välineiden yhteensovittamista koskevassa asetuksessa (24), missä määriteltiin lisäksi edellytykset, jotka ehdokasmaiden on täytettävä ennen uusien menettelyiden käyttöönottoa.
The Phare Review thus planned Ôto decentralise implementation responsibility to the Candidate Countries from 2002 where strict conditions are metŐ. Yet despite the fundamental importance of EDIS in preparing Candidate Countries for managing the Structural Funds, the Commission initially left it to the Candidate Countries to decide whether they wished to take the necessary steps to introduce EDIS or not (25). 
Katsauksessa suunniteltiin, että vastuu täytäntöönpanosta hajautettaisiin ehdokasmaille vuodesta 2002, mikäli tiukat edellytykset täyttyvät. Siitä huolimatta, että EDIS on erittäin tärkeä järjestelmä perehdytettä-essä ehdokasmaita rakennerahastojen hallinnointiin, komissio antoi alussa ehdokasmaiden tehtäväksi päättää, toteuttavatko nämä tarvittavat toimenpiteet EDIS-järjestelmän käyttöön ottamiseksi (25).