natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the guide is not used by the Member States, or kept up to date, this significant investment of resources is potentially lost. 
Jos jäsenvaltiot eivät käytä ohjeita tai niitä ei pidetä ajan tasalla, nämä merkittävät resurssi-investoin-nit menevät mahdollisesti hukkaan.
32 Article 4 of Decision No 1082/2013/EU. 
32 Päätös N:o 1082/2013/EU, 4 artikla.
33 Page 17 of SEC(2011) 1519 final of 8 December 2011. 
33 SEC(2011) 1519 lopullinen, 8. joulukuuta 2011, s.
34 ‘Strategy for Generic Preparedness Planning, Technical guidance on generic preparedness planning for public health emergencies’ (Update 2011). 
34 Yleisten valmiussuunnitelmien strategia, Tekniset ohjeet kansanterveydellisiä hätätilanteita koskevia yleisiä valmiussuunnitelmia varten (päivitetty vuonna 2011).
Audit observations 21 29 Overall we found that the consultation between Member States and the Commission on preparedness and response planning has been initiated as required. 
Tarkastukseen perustuvat huomautukset 21 29 Kaiken kaikkiaan tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että edellytetty valmius-ja reagointisuunnittelua koskeva jäsenvaltioiden ja komission välinen kuuleminen on käynnistynyt.
However, the procedures for obtaining and exchanging relevant information with a view to better coordinating efforts in relation to preparedness are not yet sufficiently robust and have not yet delivered clear-cut results. 
Valmiutta koskevien toimien yhteensovittamisen parantamiseksi tarvittavien tietojen saamiseen ja vaihtoon käytettävät menettelyt eivät kuitenkaan ole vielä riittävän tehokkaita, eikä niillä ole vielä saatu konkreettisia tuloksia.
Weak measurement of performance in preparedness coordination 30 The Commission should measure the effectiveness of Union policies and programmes. 
Valmiutta koskevan yhteensovittamisen tuloksellisuuden mittaaminen heikkoa 30 Komission olisi mitattava unionin toimien ja ohjelmien vaikuttavuutta.
This also applies to the EU policy objectives of the decision on serious cross-border threats to health, and in particular the efforts made under Article 4 on preparedness and response planning referred to above. 
Tämä koskee myös valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista annetussa päätöksessä asetettuja EU:n tavoitteita ja erityisesti edellä mainittuja 4 artiklan mukaisia valmius-ja reagointisuunnittelua koskevia toimia.
SMART35 objectives and indicators therefore need to be defined, in close contact with the Member States, and a methodology to enable a clear progress measurement and evaluation. 
Tämän vuoksi on määriteltävä tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa SMART-tavoitteet35 ja indikaattorit sekä menetelmät, jotta edistymistä voidaan mitata ja arvioida selkeästi.
Member States in turn then need to demonstrate their progress. 
Jäsenvaltioiden on vastaavasti osoitettava edistymistään.
31 DG Health and Food Safety’s objectives for health in the current programming period (2014-2020) include a specific objective related to the protection of citizens from serious cross-border health threats: to identify and develop coherent approaches and promote their implementation for better preparedness and coordination in health emergencies. 
31 Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston nykyiseksi ohjelmakaudeksi 2014–2020 asettamat terveyttä koskevat tavoitteet käsittävät kansalaisten suojeluun valtioiden rajat ylittäviltä vakavilta terveysuhkilta liittyvän erityistavoitteen: kartoitetaan ja kehitetään yhtenäisiä lähestymistapoja ja edistetään niiden täytäntöönpanoa valmiuksien ja koordinoinnin parantamiseksi terveyttä uhkaavissa hätätilanteissa.
The related specific result indicator is: ‘Number of Member States integrating the developed common approaches in the design of their preparedness plans [...]’36. 
Erityistavoitteeseen liittyvänä tulosindikaattorina on niiden jäsenvaltioiden lukumäärä, jotka ottavat kehitetyt yhteiset lähestymistavat osaksi valmiussuunnitelmiaan36.
32 For this specific objective and indicator, the Commission, in its management plans for 2014 and 2015, set the targets at four Member States integrating the developed common approaches in the design of their preparedness plans by 2015, 14 by 2017 and all Member States by 2020. 
32 Vuosia 2014 ja 2015 koskevissa hallintosuunnitelmissaan komissio määritteli tätä erityistavoitetta ja -indikaattoria varten tavoitearvoiksi, että neljä jäsenvaltiota ottaisi kehitetyt yhteiset lähestymistavat osaksi valmiussuunnitelmiaan vuoteen 2015 mennessä, 14 jäsenvaltiota vuoteen 2017 mennessä ja kaikki jäsenvaltiot vuoteen 2020 mennessä.
However, the objective and indicator are not included as such in the decision, meaning that Member States are not bound by them. 
Tavoite ja indikaattori eivät kuitenkaan sisälly sellaisenaan päätökseen, joten ne eivät sido jäsenvaltioita.
It also does not provide criteria on what constitute integrated common approaches in the design of preparedness plans, which, according to the objective would still have to be identified and developed. 
Päätöksessä ei myöskään vahvisteta kriteerejä osaksi valmiussuunnitelmia otetuille yhteisille lähesty-mistavoille, jotka nekin olisi vielä tavoitteen mukaan kartoitettava ja kehitettävä.
We found that when the Commission set the indicator targets, neither was this concept of common approaches further developed by the Commission in agreement with the Member States, nor was there a clear and agreed approach to measuring progress. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kun komissio määritteli indikaattorin tavoitearvot, se ei ollut kehittänyt yhteisten lähestymistapojen käsitettä edelleen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa eikä käytössä ollut myöskään selkeää ja yhdessä sovittua lähestymistapaa saavutettavan edistyksen mittaamista varten.
35 Specific, measurable, achievable, relevant and time-bound. 
35 Täsmälliset, mitattavissa ja toteutettavissa olevat, asiaan kuuluvat ja ajallisesti määrätyt tavoitteet (Specific, Measurable, Achievable, Relevant and Time-bound).
36 The same objective and indicator are also provided in Articles 2 and 3 of Regulation (EU) No 282/2014 to measure the performance of the relevant spending under this objective. 
36 Vastaavat tavoite ja indikaattori sisältyvät myös asetuksen (EU) N:o 282/2014 2 ja 3 artiklaan. Niillä mitataan tavoitteen mukaisen varainkäytön tuloksellisuutta.
Audit observations 22 33 Early in 2016, the Commission refined its methodology to measure the progress under the specific indicator and requested ECDC to perform further analysis on the data received from Member States. 
Tarkastukseen perustuvat huomautukset 22 33 Vuoden 2016 alussa komissio tarkensi menetelmäänsä, jolla mitataan saavutettua edistystä edellä mainitun erityisindikaattorin mukaisesti, ja pyysi Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskusta tekemään jäsenvaltioilta saatujen tietojen lisäana-lyyseja.
ECDC was asked to measure the number of Member States that had in place the elements of IHR core capacity implementation, interoperability arrangements between sectors and business continuity plans. 
Keskusta pyydettiin määrittämään niiden jäsenvaltioiden määrä, joilla oli käytössä kansainvälisen terveyssäännösten mukaiset keskeiset valmiudet, järjestelyt eri alojen välisen yhteentoimivuuden varmistamiseksi ja toiminnan jatkuvuussuun-nitelmat.
ECDC concluded that 16 Member States declared that they had these elements in place and that the indicator for 2015 was therefore ahead of target (i.e. 14 by 2017). 
Keskus katsoi, että 16 jäsenvaltiota ilmoitti ottaneensa nämä osatekijät käyttöön ja että vuotta 2015 koskevan indikaattorin mukaan tavoitearvon saavuttamisessa edistyttiin siten etuajassa (tavoitearvona 14 jäsenvaltiota vuoteen 2017 mennessä).
However, as illustrated in paragraph 32, we could not confirm that this methodology was discussed with and endorsed by the HSC. 
Kuten kohdassa 32 esitettiin, tilintarkastustuomioistuin ei pystynyt vahvistamaan, että menetelmästä olisi keskusteltu terveysturvakomitean kanssa ja että komitea olisi hyväksynyt menetelmän.
34 We were therefore unable to conclude what the reported progress means in terms of performance and whether all definitions and concepts of the objectives, indicators and targets are supported by the Member States. 
34 Tilintarkastustuomioistuin ei edellä esitetyn vuoksi pystynyt toteamaan, mitä raportoitu edistyminen merkitsee tuloksellisuuden kannalta ja tukevatko jäsenvaltiot kaikkia tavoitteita, indikaattoreita ja tavoitearvoja koskevia määritelmiä ja käsitteitä.
This is especially important as the effective coordination of preparedness and response planning for serious cross-border threats largely depends on them37, and requires stakeholders to work towards the same objectives. 
Tämä on erityisen tärkeää, koska valtioiden rajat ylittäviä vakavia terveysuhkia koskevan valmius-ja reagointisuunnittelun tehokas yhteensovittaminen riippuu suurelta osin jäsenvaltioista37 ja edellyttää, että sidosryhmät pyrkivät samoihin tavoitteisiin.
ECDC’s role in relation to generic preparedness is insufficiently formalised 35 ECDC has a mandate to support Member States and the Commission in preparedness activities. 
Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskuksen roolia ei ole yleisen valmiuden osalta virallistettu riittävällä tavalla 35 Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskuksen tehtävänä on tukea jäsenvaltioita ja komissiota valmiuteen liittyvässä toiminnassa.
ECDC’s mandate was traditionally for disease prevention and control and has not been formally updated since its establishment, despite important health security developments, in particular the entry into force of the IHR and the adoption of the decision on serious cross-border threats to health. 
Keskuksen toimeksianto kattoi perinteisesti tautien ehkäisemisen ja torjunnan, eikä toimeksiantoa ole saatettu virallisesti ajan tasalle, vaikka terveysturvallisuuden alalla on keskuksen perustamisen jälkeen nähty merkittäviä kehitysaskelia, joita ovat erityisesti kansainvälisen terveyssäännöstön voimaantulo ja valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista annetun päätöksen hyväksyminen.
We therefore examined whether it was sufficiently clear between the Commission and ECDC, as well as vis-à-vis ECDC’s stakeholders, to what extent ECDC can provide expertise in the area of generic preparedness and how it should plan its activities and resources for this purpose. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki tämän vuoksi, onko komission ja keskuksen välillä sekä suhteessa keskuksen sidosryhmiin riittävän selvää, missä määrin keskus voi tarjota asiantuntemusta yleisen valmiuden alalla ja miten keskuksen olisi suunniteltava toimintaansa ja resurssejaan tätä tarkoitusta varten.
36 ECDC’s founding regulation states that it can provide scientific and technical expertise to the Member States, the Commission and other Community agencies in the development, regular review and updating of preparedness plans, and also in the development of intervention strategies in the fields within its mission (i.e. protection from infectious diseases and threats of unknown origin). 
36 Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskuksen perustamisasetuksen mukaan keskus tarjoaa jäsenvaltioille, komissiolle ja muille yhteisön elimille tieteellistä ja teknistä apua valmiussuunnitelmien laatimisessa, säännönmukaisessa tarkistamisessa ja päivittämisessä sekä toimintastrategioiden laatimisessa sen toimeksiantoon kuuluvilla aloilla (eli infektiotaudeilta ja tuntematonta alkuperää olevilta uhkilta suojelemisen alalla).
The decision on serious cross-border threats to health specifically attributes tasks to ECDC for epidemiological surveillance and early warning and response, but not for support on preparedness planning. 
Valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista annetussa päätöksessä keskuksen tehtäväksi annetaan erityisesti epidemiologinen seuranta sekä varhaisvaroitus-ja reagointijärjestelmä, mutta ei valmiussuunnittelun tukemista.
37 As acknowledged by DG Health and Food Safety in its Annual Activity Report 2015, where it reports on progress for this specific objective and indicator. 
37 Kuten terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto toteaa vuotta 2015 koskevassa vuotuisessa toimintakertomuksessaan, jossa pääosasto raportoi tämän erityistavoitteen ja indikaattorin saavuttamisessa saavutetusta edistyksestä.
Audit observations 23 37 Following the adoption of the decision on serious cross-border threats to health, ECDC has been working on new tasks38, especially in the area of generic preparedness, addressing the need for the EU to have an all-hazards approach. 
Tarkastukseen perustuvat huomautukset 23 37 Valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista annetun päätöksen hyväksymisen jälkeen Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskus on huolehtinut erityisesti yleisen valmiuden alalla uusista tehtävistä38, jotka liittyvät siihen, että EU:ssa on tarpeen soveltaa kaikkia uhkia koskevaa lähestymistapaa.
However, we found that ECDC’s role and responsibilities in relation to generic preparedness were not formally defined and agreed, either through updates of the relevant legislation or, for example, in a written agreement between the Commission and ECDC, endorsed by ECDC’s stakeholders. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi kuitenkin, ettei keskuksen roolia ja vastuualueita ollut yleisen valmiuden alalla määritelty virallisesti eikä niistä ollut sovittu joko päivittämällä asiaankuuluvaa lainsäädäntöä tai esimerkiksi komission ja keskuksen välisellä ja keskuksen sidosryhmien hyväksymällä kirjallisella sopimuksella.
If there is insufficient formal clarity on ECDC’s role in these activities and how they fit its mission, the organisation may not be able to properly prepare itself for such tasks in the long term, nor to respond effectively to requests for assistance. 
Jos keskuksen roolista näiden tehtävien osalta ja siitä, miten ne sopivat keskuksen toimeksiantoon, ei ole riittävää virallista selvyyttä, keskuksen organisaatio ei ehkä pysty valmistautumaan asianmukaisesti näihin tehtäviin pitkällä aikavälillä eikä vastaamaan tehokkaasti avunpyyntöihin.
The risk stemming from this situation has already materialised in relation to joint work done by ECDC and WHO on a guide for influenza pandemic plan revision, as illustrated below. 
Tästä tilanteesta aiheutuva riski toteutui jo keskuksen ja WHO:n laatiessa yhdessä influenssapandemiasuunnitelmien tarkistamista koskevaa opasta, kuten seuraavassa esitetään.
38 After the pandemic influenza of 2009 one of the Council’s main recommendations was the adoption of guidance on preparedness plans39. 
38 Vuoden 2009 influenssapandemian jälkeen yksi neuvoston esittämistä pääsuo-situksista oli valmiussuunnitelmia koskevien ohjeiden julkaiseminen39.
Countries across Europe started revising their pandemic plans based on the lessons learned. 
Euroopan maat alkoivat tarkistaa pandemiasuunnitelmiaan saatujen kokemusten perusteella.
ECDC and WHO Europe made a substantial effort in organising workshops and review work. 
Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskus sekä WHO toteuttivat merkittäviä toimia työpajojen ja tarkistustyön järjestämiseksi.
They published a joint document in 2012 listing the outcomes of this exer-cise40. 
Organisaatiot julkaisivat vuonna 2012 yhteisen asiakirjan, jossa esiteltiin työn tulokset40.
Subsequently, they worked on a ‘Guide for influenza pandemic plan revi-sion’41. The drafted guide was addressed to all 53 countries in the WHO European region and was developed by experts in pandemic preparedness planning from various countries and organisations. 
Myöhemmin organisaatiot laativat yhdessä influenssapandemiasuunnitelmien tarkistamista koskevan oppaan41. Laadittu opas oli tarkoitettu kaikille WHO:n Euroopan alueen 53 maalle.
39 However, the Commission put on hold the publication of the guide by ECDC in March 2014, invoking doubts as regards ECDC’s mandate to issue this type of guidance directly to the Member States and concluding that the HSC is the appropriate and mandated body to discuss matters of preparedness. 
39 Komissio kuitenkin keskeytti oppaan julkaisun Euroopan tautienehkäisy-ja -valvontakeskuksen osalta maaliskuussa 2014 vedoten epävarmuuteen siitä, onko keskuksella valtuuksia antaa tällaisia ohjeita suoraan jäsenvaltioille, ja todeten, että terveysturvakomitea on asianmukainen elin, jolla on valtuudet käsitellä valmiuteen liittyviä kysymyksiä.
At the time of the audit (2 years later) the timelines for discussion of the guide by the HSC (or its preparedness working group) and its publication were not known. 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen ajankohtana (kaksi vuotta myöhemmin) aikataulut, jotka oppaan käsittelylle terveysturvakomiteassa (tai valmiutta käsittelevässä komitean työryhmässä) ja julkaisulle on asetettu, eivät olleet tiedossa.
Not publishing and promoting this guide would constitute a lost investment in terms of the resources and efforts engaged for its production and means that EU Member States and WHO Europe countries had no access to it even when efforts were made at national level to update pandemic preparedness plans. 
Oppaan julkaisematta ja tukematta jättäminen merkitsisi hukkaan mennyttä investointia oppaan tuottamiseen käytettyjen varojen ja työn kannalta. Lisäksi se tarkoittaa, ettei opas ollut EU:n jäsenvaltioiden ja muiden WHO:n Euroopan alueen maiden käytettävissä edes silloin, kun kansallisia pandemiaa koskevia valmiussuunnitelmia päivitettiin.
38 One of these tasks was the assistance provided by ECDC to the Commission in aggregating the data submitted by Member States under Article 4 of Decision No 1082/2013/EU and reporting to the HSC. 
38 Yksi uusista tehtävistä oli keskuksen komissiolle antama apu jäsenvaltioiden päätöksen N:o 1082/2013/EU 4 artiklan mukaisesti toimittamien tietojen yhdistämisessä ja raportoinnissa terveysturvakomitealle.
39 Council conclusions on Pandemic (H1N1) 2009 – a strategic approach, paragraph 11, p. 
39 Neuvoston päätelmät (H1N1) 2009 -pandemiasta – strateginen lähestymistapa, 11 kohta, s.
40 Key changes to pandemic plans by Member States of the WHO European Region based on lessons learnt from the 2009 pandemic, WHO Regional Office for Europe and ECDC, 2012. 
40 Key changes to pandemic plans by Member States of the WHO European Region based on lessons learnt from the 2009 pandemic, WHO:n Euroopan aluetoimisto ja ECDC, 2012.
41 Guide for influenza pandemic plan revision — Applying the lessons learned from the pandemic H1N1(2009): A guide for the Member States of the WHO European Region, European Union and European Economic Area, draft of 2014. 
41 Guide for influenza pandemic plan revision – Applying the lessons learned from the pandemic H1N1(2009): A guide for the Member States of the WHO European Region, European Union and European Economic Area, luonnos vuodelta 2014.
Audit observations 24 42 Council conclusions of 13 September 2010 on lessons learned from the A/H1N1 pandemic — health security in the European Union. 
Tarkastukseen perustuvat huomautukset 24 42 Neuvoston päätelmät, 13.9.2010, A/H1N1-pandemiasta saadut kokemukset – terveysturva Euroopan unionissa.
43 See ECDC Rapid Risk Assessment ‘A case of diphtheria in Spain’ of 15 June 2015: ‘The detection, management and public health response to the first case of diphtheria in Spain in nearly 30 years has highlighted challenges for preparedness against diphtheria in the European Union.’ 
ECDC:n 15.6.2015 julkaisema nopea riskinarviointi ”A case of diphtheria in Spain”, jossa todetaan, että Espanjassa lähes 30 vuoteen ensimmäisen kurkkumätätapauksen havaitseminen ja hallinta sekä kansanterveydelliset torjuntatoimet ovat tuoneet esiin haasteet, joita Euroopan unionissa on kurkkumätään varautumisessa.
Insufficient Member State responsiveness to speed up the joint procurement of pandemic influenza vaccine and absence of an EU mechanism to address urgent needs for medical countermeasures within the framework of the decision on serious cross-border threats to health 40 Following the H1N1 influenza pandemic crisis in 2009, the Council42 invited the Commission to report on and develop, as soon as possible and no later than December 2010, a mechanism for joint procurement of vaccines and antiviral medi-cation. 
Jäsenvaltioiden osallistuminen toimintaan riittämätöntä influenssapandemiarokotteiden yhteishankinnan nopeuttamiseksi, ei EU:n mekanismia hätätapauksissa tarvittavia lääkinnällisiä vastatoimia varten valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista annetun päätöksen puitteissa 40 Vuoden 2009 H1N1-influenssapandemiakriisin jälkeen neuvosto42 kehotti komissiota kehittämään ja antamaan tiedoksi mahdollisimman pian, viimeistään joulukuussa 2010, rokotteiden ja viruslääkkeiden yhteishankintamekanismin.
Already in 2011, the Commission had invited Member States to provide needs analyses in relation to such a joint procurement procedure. 
Jo vuonna 2011 komissio kehotti jäsenvaltioita tekemään tällaiseen yhteishankintamenettelyyn liittyviä tarveanalyyseja.
However, it was not until 2013, through the adoption of the decision on serious cross-border threats to health, that there was an EU legal basis for the joint procurement of medical countermeasures. 
Lääketieteellisten vastatoimien yhteishankinnalle saatiin EU:n oikeusperusta kuitenkin vasta vuonna 2013, kun valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista annettu päätös hyväksyttiin.
The Commission adopted the Joint Procurement Agreement on 10 April 2014. 
Komissio hyväksyi yhteishankintasopimuksen 10. huhtikuuta 2014.
Countries which have signed the Joint Procurement Agreement can participate in specific joint procurement procedures for medical countermeasures, which require a minimum of four Member States. 
Maat, jotka ovat allekirjoittaneet yhteishankintasopimuksen, voivat osallistua lääketieteellisten vastatoimien yhteishankintamenettelyihin, joihin on kulloinkin osallistuttava vähintään neljän jäsenvaltion.
41 In February 2016, the Commission successfully finalised and published the specifications for the joint procurement of personal protective equipment, initiated in the wake of the Ebola crisis. 
41 Helmikuussa 2016 komissio saattoi päätökseen ja julkaisi eritelmät henkilönsuojainten yhteishankintaa varten. Tätä koskeva työ oli käynnistetty ebolakriisin jälkeen.
In addition, several other specific joint procurement procedures have been started. 
Lisäksi on käynnistetty useita muita yhteishankintamenettelyjä.
However, preparation of the specific joint procurement procedure for pandemic influenza vaccine, initially requested by the Council in 2010, was still ongoing. 
Influens-sapandemiarokotteiden yhteishankintamenettelyn valmistelu, johon neuvosto kehotti alun perin vuonna 2010, oli kuitenkin edelleen meneillään.
Despite various requests sent by the Commission only five Member State needs assessments had been received by April 2016. 
Komission lähettämistä useista pyynnöistä huolimatta huhtikuuhun 2016 mennessä oli saatu vasta viisi jäsenvaltioiden laatimaa tarvearviointia.
Future progress depends on the Member States’ commitment to these procedures. 
Tuleva kehitys riippuu jäsenvaltioiden sitoutumisesta näihin menettelyihin.
The Commission reported in its Annual Activity Reports for 2014 and 2015 that the targets for joint procurement of pandemic influenza vaccine had not been met. 
Komissio totesi vuotta 2014 ja 2015 koskevissa vuotuisissa toimintakertomuksissaan, ettei influenssapandemiarokotteiden yhteishankinnalle asetettuja tavoitteita ollut saavutettu.
42 An emergency instrument to address urgent needs of medical countermeasures would require less complexity and provide higher speed and greater flexibility than the joint procurement agreement provides. 
42 Hätätapauksissa tarvittavien lääkinnällisten vastatoimien hankintaan hätätilanteessa käytettävän välineen olisi oltava yksinkertaisempi, nopeampi ja joustavampi kuin yhteishankintasopimuksen mukainen menettely.
Following a case of diphtheria in Spain in 2015, when the treating hospital struggled to get antitoxin in Europe43, the HSC and the Commission decided to look into potential solutions to address such cases in the future. 
Espanjassa vuonna 2015 todetun kurkkumätätapauksen yhteydessä hoitavalla sairaalalla oli vaikeuksia saada antitoksiinia Euroopasta43, minkä vuoksi terveysturvakomitea ja komissio päättivät tutkia mahdollisia ratkaisuja vastaavien tulevien tapausten varalta.