natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The guidelines also stipulate that all measures and projects must demonstrate the added value of a trans-European approach. 
Suuntaviivoissa täsmennetään lisäksi, että Euroopan laajuisen lähestymistavan lisäarvo on sovellettava kaikkiin hankkeisiin ja toimenpiteisiin.
It is therefore important at the level of each CIP to put the definition of trans-European projects into practice and ensure that projects contribute to the resolution of problems caused by the existence of a border (see paragraphs 66 to 69). 
Kaikissa yhteisöaloiteohjelmissa on näin ollen sovellettava Euroopan laajuisen hankkeen määritelmää sekä varmistettava, että hankkeista on apua rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa (ks. kohdat 66—69).
Do the guidelines include specific implementing rules? 
Sisältyykö suuntaviivoihin erityisiä toteuttamissääntöjä?
Various recommendations concerning implementation were formulated at the time of the ex post evaluation of Interreg I, which was carried out at the CommissionŐs request. 
Jo komission pyynnöstä toimitetussa Interreg I:n jälkiarvioinnissa annettiin lukuisia ohjelman toteuttamista koskevia suosituksia.
Subsequently, the ÔLinkage Assistance and Cooperation for the European Border RegionsŐ (LACE) project (3) drew up a typology of Interreg II (1) AgenerictermusedforthethreestrandsoftheInitiative:cross-border cooperation (Strand A), transnational cooperation (Strand B) and interregional cooperation (Strand C). 
Myöhemmässä vaiheessa, ”Linkage Assistance and Cooperation for the European border regions” (LACE)(3) (1) Aloitteen kolmesta eri ohjelmalohkosta yleisesti käytetyt nimet: raja-alueiden yhteistyö (ohjelmalohko A), rajat ylittävä yhteistyö (ohjelmalohko B) ja alueiden välinen yhteistyö (ohjelmalohko C).
(2) Paragraph 7 of the Communication to the Member States of 28 April 2000. 
(2) Jäsenvaltioille 28. huhtikuuta 2000 annetun tiedonannon kohta 7.
(3) Ex post evaluation of the Interreg I cross-border CIPs for 1989 to 1993, which was carried out by FERE Consultants in August 1996. 
(3) Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien jälkiarviointi 1989—1993 — Fère Consultants -yrityksen tekemä Interreg I -ohjelman aloitetta koskeva arviointi — elokuu 1996.
The ÔÔLinkage Assistance and Cooperation for the European Border RegionsŐ (LACE) project was run by the Association of European Border Regions (AEBR). 
Hanketta ”Linkage Assistance and Cooperation for the European border regions” (LACE) johti Euroopan raja-alueiden järjestö (l’Association des Régions frontalières européennes — ARFE).
Documents that it has produced address the following subjects: cross-border cooperation on maritime borders (June 1998), institutional aspects of cross-border cooperation (March 1999) and programme management models for Interreg IIIA (November 1999). 
Järjestö on laatinut mm. seuraavat asiakirjat: ”Cross-border cooperation on maritime borders” (kesäkuu 1998), ”Rajat ylittävän yhteistyön institutionaaliset näkökul-mat” (maaliskuu 1999), ”Interreg IIIA: ohjelman hallinnointimallit” (marraskuu 1999).
Other documents, published after the guidelines were prepared, concern cross-border financial management (January 2000) and operational guidance on the preparation and management of Interreg IIIA programmes (June 2000). 
Muitakin asiakirjoja on valmistunut suuntaviivojen valmistelun jälkeen: ”Rajat ylittävä varainhoito” (tammikuu 2000) ja Interreg IIIA -ohjelmien (2000–2006) ”valmistelua ja hallinnointia koskevat toimenpidesuuntaviivat” (kesäkuu 2000). -hankkeen yhteydessä, laadittiin Interreg II:een kuuluvien ohjelmien typologia ohjelmien toteuttamista koskevien sääntöjen perusteella ja korostaen integroituja käytäntöjä.
CIPs on the basis of the methods used for implementing programmes, emphasis being placed on the most integrated practices. The recommendations, which are taken up by the guidelines (see paragraph 7), included the following: (a) that all sectors, including the private and non-commercial sectors, participate as much as possible and from as early as the CIP preparation stage; (b) that preparation and management be centralised, preferably at a permanent cross-border organisation. 
Suuntaviivojen mukaisissa suosituksissa (ks. kohta 7) painotettiin seuraavia näkökohtia: a) jokaisen yhteisöaloiteohjelman valmisteluvaiheesta alkaen mukana olisi oltava osapuolia mahdollisimman laajalta sektorilta, mukaan lukien yksityinen sektori ja ei-kaupalliset tahot; b) valmistelu ja hallinnointi olisi hoidettava yhdessä, ja mieluiten ne olisi annettava pysyvän rajat ylittävän elimen vastuulle; komission tehtävänä olisi ollut rohkaista pysyvien rajat ylittävien rakenteiden perustamista ja valmistella alueiden välisten sopimusten malleja; c) yhteisön varoja varten olisi käytettävä yhtä ainoaa pankkiti-liä, jota olisi mahdollista käyttää myös kansallisten varojen maksuun; d) jokainen tukisopimus olisi tehtävä yhden ainoan kumppanin kanssa, ja tuki maksettaisiin kyseisen kumppanin tilille; tällä edunsaajalla olisi oltava erilliset sopimusperusteiset suhteet rajan molemmin puolin sijaitsevien kumppaneidensa kanssa.
The guidelines provide for the establishment of European Economic Interest Groupings (EEIGs Đ see glossary) in order to ensure that the bodies implementing cooperation are genuinely shared. 
Suuntaviivoissa esitellään eurooppalaisia taloudellisia etuyhtymiä (ETEY) (ks. sanasto), joiden tavoitteena on edistää yhteistyötä todellisten yhteisten rakenteiden avulla.
However, some Member States drew attention to a number of legal problems that the Commission had insufficient time to address in detail (see paragraph 44). 
Jäsenvaltiot ottivat kuitenkin esiin joitakin oikeudellisia ongelmia, eikä komissiolla ole ollut aikaa tarkastella niitä perusteellisesti (ks. kohta 44).
In January 2003, the Commission launched a study of legal instruments that might be used in the field of trans-European cooperation. 
Tammikuussa 2003 komissio aloitti Euroopan laajuisen yhteistyön rajoissa käytettäviä lainsäädäntövälineitä koskevan tutkimuksen.
Do the guidelines include specific measurable objectives and targeted measures? 
Esitetäänkö suuntaviivoissa erityisiä ja mitattavissa olevia tavoitteita ja tarkoin kohdennettuja toimenpiteitä?
Regarding objectives and indicators, the ex post evaluation of Interreg I drew attention to: (a) the need to clarify the purpose of cooperation, since Interreg programmes pursue the same objectives as traditional programmes. 
Interreg I:n jälkiarvioinnissa kiinnitetään jo huomiota erilaisten tavoitteiden ja indikaattoreiden osalta seuraaviin seikkoihin: a) yhteistyön tavoitetta olisi selkeytettävä, sillä Interreg-ohjelmat laaditaan siten, että niissä pyritään samoihin tavoitteisiin kuin perinteisissä ohjelmissa, joihin kuitenkin on käytettävissä huomattavasti enemmän varoja, eikä kaikilla tukikelpoisilla alueilla ole samoja kehitysongelmia; b) lähtötavoitteet ovat epäselvät ja ne eivät ole määrällisesti ilmaistavissa; c) on tarpeen ottaa käyttöön asianmukaiset indikaattorit.
In anticipation of a Parliament opinion on the Interreg III guidelines, the Commission prepared a brief information paper consisting of an initial review of Interreg II (4). 
Komissio on laatinut Interreg III:n suuntaviivoja koskevaa parlamentin lausuntoa silmällä pitäen lyhyen tiedonannon, jossa käsitellään Interreg II:sta saatuja alustavia kokemuksia (4).
However, this document is very general and focuses on matters of implementation. 
Asiakirja on kuitenkin hyvin yleisluonteinen ja siinä keskitytään ohjelman täytäntöönpanoon.
Usually, despite the studies referred to in paragraph 15 and the results of the Interreg II interim evaluation, no analysis of the specific situation of eligible areas or information concerning the progress made towards attaining the CI objectives or the specific CIP objectives under either Interreg I or Interreg II (4) ÔCommunity Initiative Interreg II 1994-1999: an initial evaluationŐ, January 2000, European Union Ń regional policy. 7.12.2004 EN Official Journal of the European Union C 303/9 was available to the Commission. 
Kohdassa 15 mainituista analyyseistä ja Interreg II -ohjelman yhteisöaloiteohjelmia koskevan väliarvioinnin tuloksista huolimatta, komissiolla ei yleensä ollut (4) ”Interreg II -yhteisöaloite 1994—1999, alustava katsaus” tammikuu 2000, Euroopan unioni — aluepolitiikka. 7.12.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti C 303/9 käytössään selvitystä tukikelpoisten alueiden erityistilanteesta eikä aloitteen piiriin kuuluville ohjelmille asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta Interregin kummankaan aikaisemman kauden osalta.
This situation hampered the setting of specific concrete objectives. 
Tämä tilanne haittasi konkreettisten erityistavoitteiden määrittelyä.
Objectives and indicators 19. 
Tavoitteet ja indikaattorit 19.
In the Interreg III guidelines, each Strand has many far-reaching specific objectives (see Table 3). 
Interreg III:n suuntaviivoissa määritellyt ohjelmalohkojen erityistavoitteet ovat laajat (ks. taulukko 3).
The guidelines also state, in the light of the general guidelines of the SFs and Community policy, that preference will be given to employment, competitiveness, sustainable development and the promotion of equal opportunities for women and men. 
Ottaen huomioon lisäksi rakennerahastojen ja yhteisöpolitiikkojen yleiset suuntaviivat on etusijalle asetettava myös työllisyys, kilpailukyky, kestävä kehitys sekä miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen.
The Commission has entrusted the authorities responsible for CIPs in the Member States with the task of setting concrete objectives on the basis of an analysis of the problems facing border areas. 
Komissio on osoittanut jäsenvaltioiden yhteisöaloiteoh-jelmasta vastaaville viranomaisille vastuun konkreettisten tavoitteiden vahvistamisesta.
It is therefore especially important that, when examining the Member StatesŐ programme proposals, it should ensure that substantiated, targeted choices have been made. 
Tämän vuoksi on erityisen tärkeää, että komissio valvoo, että valinnat ovat olleet perusteltuja ja kohdennettuja jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastelun aikana.
The documents produced in order to guide the authorities preparing CIPs through the ex ante evaluation and the selection of indicators specific to Interreg (1) should have focused above all on key ideas translating the CommissionŐs priorities, with a view in particular to the ex post evaluation. 
Näiden viranomaisten avuksi — niiden valmistellessa yhteisöaloiteohjelmia erityisesti ennakkoarvioinnin ja Interregin (1) omien indikaattoreiden osalta — tarkoitetuissa asiakirjoissa olisi pitänyt erityisesti keskittyä keskeisiin, komission painopistealoja esitteleviin näkökohtiin, varsinkin jälkiarviointia silmällä pitäen.
With this in mind, and on the basis of the experience acquired during the two previous generations of the CI, it would have been helpful, say, to devise a minimum common system of indicators that could be applied to all programmes under the same strand. 
Tämän ja kahdesta aiemmasta yhteisöaloitteesta saatujen kokemusten perusteella tässä tarkoituksessa olisi ollut hyödyllistä määrittää vähimmäistasolla yhteinen indikaattorira-kenne, jota olisi sovellettu kaikkiin ohjelmiin ainakin yhdellä ohjelmalohkolla.
Instead, the documents: (a) emphasise above all the difficulties of making an ex ante evaluation, defining priorities for action and measuring programme impact. They are not really suited to the task of setting up a system with which to assess the impact of CIPs; (b) maintain a certain degree of confusion as regards indicators: while advocating that the indicators be limited in number, they refer successively to indicators of context, impact, cooperation/integration, output and result, as well as to key indicators, and recommend the use of qualitative indicators. 
Kyseisissä asiakirjoissa kuitenkin a) korostetaan ennakkoarvioinnin suorittamiseen, toiminnan painopistealojen määrittämiseen ja ohjelmien vaikutuksen mittaamiseen liittyviä vaikeuksia ja niistä on siksi vain vähäistä hyötyä yhteisöaloiteohjelman vaikutusta arvioivan järjestelmän täytäntöönpanossa; b) on edelleen kirjavuutta indikaattoreiden osalta; toisaalta kehotetaan käyttämään rajallista määrää indikaattoreita mutta toisaalta tuodaan useaan kertaan esiin yhteyteen, vaikutukseen, yhteistyöhön tai integraatioon, toteuttamiseen ja tulokseen sidonnaiset indikaattorit sekä keskeiset indikaattorit ja kehotetaan käyttämään laadullisia indikaattoreita; annetaan esimerkkejä toteuttamisesta, tuloksesta ja vaikutuksesta; lisäksi näiden erilaisten luokittelujen määrittely jää jossain määrin hämäräksi erityisesti toteutusindikaattoreiden ja tulosindikaattoreiden tapauksessa – joissakin tapauksissa esimerkiksi hankkeisiin osallistuvien määrää pidetään tulosindikaattorina; (1) Kyseessä on valmisteluasiakirja nro 6 (5. toukokuuta 2000) ”Interreg-ohjelman (ohjelmalohko A) jälkiarviointi ja indikaattorit” ja valmisteluasiakirja 7 (lokakuu 2000), jossa otetaan uudelleen esiin aiemman valmisteluasiakirjan sisältö ja täydennetään sitä ohjelmalohkon B osalta.
Moreover, the definition of these separate categories is somewhat unclear, in particular as regards output and result indicators: the number of project participants, for example, is seen at times as a result indicator; (1) ÔWorking paper 6 (5 May 2000) Ń Ex ante evaluation and indicators (Strand A)Ő Ń and working paper 7 (October 2000), which expands the content of working paper 6 to include Strand B. The ex ante evaluation should seek in particular to assess the consistency of the strategy and the designated objectives, account being taken of the strengths and weaknesses identified. (c) fail to address Strand C, for which it was decided to define indicators in the course of implementation, since the Commission conceived of this Strand as a framework for cooperation without precise knowledge of the specific needs and corresponding objectives (see paragraph 24). 
Jälkiarvioinnin tarkoituksena on arvioida strategian ja asetettujen tavoitteiden yhdenmukaisuutta huomioon ottaen havaitut vahvuudet ja heikkoudet. c) sivuutetaan kokonaan ohjelmalohko C, jonka osalta on sovittu, että indikaattorit määritellään kauden aikana; komissio loi tämän ohjelmalohkon yhteistyön puitteiksi tunte-matta tarkasti siihen liittyviä erityistarpeita ja vaadittuja tavoitteita (ks. kohta 24); komissiolla ei ollut käytössään alueiden välistä yhteistyötä koskevien hankkeiden arviointeja ohjelmalohkoon C liittyvien suuntaviivojen valmistelun aikana, vaikka nämä hankkeet ovat saaneet EAKR:n tukea vuodesta 1995 alkaen.
Targeting of measures 22. 
Toimenpiteiden kohdentaminen 22.
Where the InitiativeŐs Strand A is concerned, the Commission guidelines contain a list of purely discretionary measures. The Member States have the option of setting up programmes that are very broad in scope. 
Yhteisöaloitteen ohjelmalohkon A kohdalla komission suuntaviivoihin sisältyy toimenpideluettelo, joka kuitenkin annetaan vain ohjeellisena. Komissio antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden laatia hyvin laaja-alaisia ohjelmia.
While, along the lines of the intervention programmes run under Objectives 1 and 2, these may include economic, social, cultural and environmental measures, their implementation is subject to special conditions that aim at strengthening cross-border cooperation. 
Ohjelmiin voi sisältyä tavoitteiden 1 ja 2 tukitoimien tapaan toimenpiteitä talouden, yhteiskunnan, kulttuurin ja ympäristön alalla, mutta niihin liittyy erityisiä toteuttamisehtoja, joiden tarkoituksena on lujittaa rajat ylittävää yhteistyötä.
At the same time, they enjoy far less funding than these traditional programmes, especially if account is also taken of the geographical extent of CIP-eligible areas, which may include zones that are ineligible for ERDF assistance under Objective 1 or 2 because they are not experiencing particular development or conversion difficulties. 
Kyseiseen maantieteelliseen alueeseen saattaa kuulua myös sellaisia alueita, jotka eivät ole tukikelpoisia EAKR:sta rahoitettavien tavoitteiden 1 ja 2 tukitoimenpiteiden kannalta — toisin sanoen alueita, joilla ei ole erityisiä kehitys-tai uudelleensuuntautumisongelmia.
Given these considerations, there is all the more reason (see paragraph 20) for the Commission to ensure, when examining the Member StatesŐ programme proposals, that measures are targeted (see paragraphs 59 to 63). 
Myös näiden seikkojen vuoksi (ks. kohta 20) komission on syytä varmistaa jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastelun aikana, että toimenpiteet ovat kohdennettuja (ks. kohdat 59—63).
As regards Strand B, the guidelines call for attention to be given to the CommunityŐs policy priorities, and above all to the trans-European networks and the territorial development recommendations contained in the European Spatial Development Perspective (ESDP Ń see glossary). 
Ohjelmalohkon B kohdalla suuntaviivoissa kehotetaan ottamaan huomioon yhteisön politiikan toimintalinjat, toisin sanoen erityisesti Euroopan laajuiset verkot sekä Euroopan aluekehityssuunnitelman (EAKS) (ks. sanasto) alueellista kehittämistä koskevat suositukset.
Where Strand C is concerned, the CommissionŐs initial guidelines outline a single general objective, namely, to improve the effectiveness of policies and instruments for regional development and cohesion (see Table 3). 
Ohjelmalohko C:n osalta komission alkuperäisissä suuntaviivoissa annetaan ainoastaan yleistavoite alueellista kehittämistä ja koheesiota koskevien menettelyiden ja välineiden vaikutuksen parantamisesta (ks. taulukko 3).
A second communication published on 15 May 2001 delimitated the content of cooperation by identifying five themes for interregional cooperation (2), among them a heading of ÔOther subjectsŐ. 
Toisessa tiedonannossa, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2001, täsmennettiin yhteistyön alat määrittelemällä viisi alueiden välisen yhteistyön aihealuetta (2), joista yksi oli otsikoltaan ”muut”.
Since the implementation of Strand C CIPs began, this last theme has attracted the majority of aid applications and agreements, which underlines the fact that, as a whole, this Strand is too broad. 
Tämän ohjelmalohkon yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanon alusta lähtien juuri otsakkeeseen ”muut” on toimitettu eniten tukihakemuksia ja sen nimissä on myös valtaosa tuesta myönnetty.
C 303/10 EN Official Journal of the European Union 7.12.2004 25. 
C 303/10 FI Euroopan unionin virallinen lehti 7.12.2004 25.
In conclusion, the objectives that appear in the Commission guidelines can be described as general. 
Kaiken kaikkiaan komission asettamat tavoitteet suuntaviivoissa ovat yleisluonteisia.
Moreover, the working documents that are made available do not offer sufficient support to project managers setting up suitable operational indicators for assessing how well the objectives have been attained. 
Lisäksi käytettävissä olleissa valmisteluasiakirjoissa ei riittävästi kannatettu saavutettujen tavoitteiden mittaamiseen tarkoitettuja toiminnallisia ja asianmukaisia indikaattoreita hallinnoinnista vastaaville tahoille.
Eligible measures are therefore heterogeneous and result in a wide disparity of projects. 
Näin ollen tukikelpoiset toimenpiteet ovat hyvin vaihtelevia ja aiheuttavat hankkeiden suurta hajanaisuutta.
Yet one of the key principles for the effectiveness of SF intervention is the concentration of assistance. 
Tukitoimien keskittäminen on kuitenkin yksi keskeisimmistä rakennerahastojen tuen tehokkuuden periaatteista.
Are the eligible areas clearly defined? 
Onko tukikelpoiset alueet määritelty asianmukaisesti?
When the new guidelines were being prepared, the matter of defining eligible areas was raised in respect of Strand A. The effectiveness of cross-border cooperation starts to decline some 50 to 70 km from the border. 
Uusia suuntaviivoja valmisteltaessa esiin nousi kysymys tukikelpoisten alueiden määrittelemisestä ohjelmalohkon A kohdalla. Edettäessä rajalta 50—70 kilometrin päähän rajat ylittävän yhteistyön tehokkuus vähenee.
In the absence of a more subtle zoning instrument, the areas were once again defined on the basis of the NUTS III nomenclature (see glossary). 
Väline tarkempaan alueelliseen jaotteluun puuttuu, joten tukikelpoiset alueet vahvistettiin jälleen kerran NUTS III -alueluokituksen perusteella (ks. sanasto).
As a result, some areas extend up to 200 km from the border, and further in certain Member States. 
Näin ollen tukikelpoinen alue saattaa ulottua 200 kilometrin päähän rajasta, joissakin jäsenvaltioissa jopa vielä kauemmas.
Almost all of the Strand A CIPs examined cover eligible areas stretching more than 70 km from the border (Ems-Dollart Region, Alps, Ireland-Wales and Spain-Portugal). 
Ohjelmalohkoon A kuuluvista tarkastelluista yhteisöaloiteohjelmista lähes kaikkiin kuului tukikelpoisia alueita, jotka ulottuivat yli 70 kilometrin päähän rajalta (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali).
This issue does not arise for Strands B and C, which, unlike Strand A, do not cover cooperation between neighbouring regions. 
Tämä kysymys ei koske ohjelmalohkoja B ja C, koska niissä ei tehdä ohjelmalohkon A tapaan lähialueiden välistä yhteistyötä.
Were the guidelines and methodology documents made available to the Member States at the appropriate time? 
Ovatko jäsenvaltiot ottaneet suuntaviivat ja menettelyjä koskevat asiakirjat ajoissa käyttöön?
The Commission first gave thought to the strategy for Interreg III at the end of 1997. 
Komissio teki ensimmäiset strategiset huomautukset Interreg III -ohjelmasta vuoden 1997 lopussa.
A document setting out the basic options was drawn up in March 1998 (1). 
Eri perusvaihtoeh-toja käsittelevä asiakirja laadittiin maaliskuussa 1998 (1).
The Commission guidelines were not finalised until January/May 2000, or, in the case of Strand C, the early months of 2001. 
Komission suuntaviivat valmistuivat vasta vuoden 2000 tammikuun ja toukokuun välisenä aikana ja ohjelmalohkon C osalta jopa vasta vuoden 2001 alussa.
However, given the particular difficulties associated with the preparation of Interreg programmes, the Member States had already set to work. 
Kuitenkin Interreg-ohjelman valmisteluun liittyneiden ongelmien vuoksi jäsenvaltiot olivat jo aloittaneet ohjelman valmistelun.
An analogous situation emerged with regard to the various methodological working papers that the Commission prepared specifically for Interreg (see paragraph 21). 
Samankaltainen tilanne syntyi komission valmistelemien Interreg-ohjelman erityismenettelyjä koskevien valmisteluasiakirjojen kohdalla (ks. kohta 21).
Owing to the complexity of the Interreg CI, the late availability of the guidelines and working papers contributed to the fact that the CIPsŐ effective launch was delayed. 
Interreg-yhteisöaloitteen monimutkaisuuden vuoksi suuntaviivojen ja menettelyjä koskevien asiakirjojen myöhäinen käyttöönotto viivästytti yhteisöaloiteohjelman tehokasta käynnistämistä.
It may also have resulted in the poor quality of some CIP proposals. (1) ÔTrans-European cooperation initiative for balanced developmentŐ, 6.3.1998, DG XVI/A/1. 
(1) Tasapainoista kehittämistä koskeva yhteistyöaloite ”Trans-european co-operation initiative for balanced development”, 6.3.1998, Aluepolitiikan pääosasto, linja A, yksikkö 1.
The Commission checks that all CIPs conform to the guidelines. 
Komissio valvoo, että yhteisöaloiteohjelma on suuntaviivojen mukainen.
The Court feels that the examination procedure needs to be sufficiently detailed and that the shortcomings that are revealed should lead to improvements in the CIPs. 
Tilintarkastustuomioistuimen mukaan tarkastusmenettelyn pitäisi olla riittävän yksityiskohtainen ja heikkouksien esiintuonnin pitäisi siis johtaa yhteisöaloiteohjelmien parantamiseen.
Lastly, it is crucial that the CIPs be adopted on time in order to avoid interrupting the cooperation established by Interreg II and allow utilisation of the available appropriations. 
Lopuksi on tärkeätä, että yhteisöaloiteohjelmat hyväksytään viivyttelemättä Interreg II -ohjelman aikana aloitetun yhteistyön katkeamisen välttämiseksi ja että myönnetyt määrärahat voidaan myös käyttää.