natgillin/translations-raw huggingface dataset:
6 special report no 18/2009 — Effectiveness of EDf support for regional Economic integration in East africa and West africa EXEcutivE summarY I. regional integration is the process of neighbouring countries cooperating in order to improve political stability and to stimulate economic development in a region. in larger and more harmonised markets, the free movement of goods, services, capital and people enables economies of scale and stimulates trade and investment. regional economic integration between developing countries is thus a vehicle for economic growth and can contribute to poverty reduction. 
6 erityiskertomus nro 18/2009 — Alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun eKR:n tuen vaikuttavuus itä-ja länsi-Afrikassa tiivistelmä I. Alueellinen yhdentyminen on naapuruusmaiden yhteistyömuoto, jonka avulla pyritään lisäämään poliittista vakautta ja edistämään taloudellista kehitystä tietyllä alueella. laajat yhdenmukaistetut markkinat helpottavat tavaroiden, palveluiden, pääoman sekä ihmisten vapaata liikkuvuutta, mikä mahdollistaa mittakaavaedut ja edistää kauppaa sekä investointeja.
II. the objective of the court’s audit was to assess whether EDf support for regional economic integration in East africa and West africa had been effective. the audit examined the commission’s approach to regional economic integration, its management of the support provided and the results of a sample of individual projects. 
II. tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tavoitteena oli arvioida, onko alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen itä-ja länsi-Afrikassa suunnattu eKR:n tuki ollut vaikuttavaa. tarkastuksessa tutkittiin komission alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen soveltamaa lähestymistapaa sekä tuen hallinnointia komissiossa. lisäksi perehdyttiin yksittäisistä hankkeista poimitun otoksen perusteella saatuihin tuloksiin. III.
III. the regional economic integration process is making progress in both regions in terms of agreements being reached on regional objectives and policies relating to trade and transport issues. 
Alueellinen taloudellinen yhdentymisprosessi on edistynyt sekä itä-että länsi-Afrikassa: kaupan ja liikenteen alaan liittyvistä alueellisista tavoitteista ja politiikoista on saatu aikaan sopimuksia.
However, the implementation of such agreements by the national authorities is lagging behind and the free movement of goods, services, capital and people is not yet a reality in either of the two regions. 
Kansalliset viranomaiset ovat kuitenkin panneet sopimuksia täytäntöön hitaasti, eikä tavaroiden, palveluiden, pääoman ja ihmisten vapaa liikkuvuus ole vielä toteutunut kummallakaan alueella. 7 IV.
V. the commission’s approach to supporting regional economic integration in East africa and West africa is relevant to the regions’ and the countries’ needs to achieve higher economic growth as a means to fight poverty. 
V. Komission alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen itä-ja länsi-Afrikassa soveltama lähestymistapa on tarkoituksenmukainen asianomaisten alueiden ja maiden tarpeisiin nähden; maat tarvitsevat suurempaa talouskasvua voidakseen taistella köyhyyttä vastaan.
However, the strategies and interventions at the regional and national levels have largely been designed and implemented independently of each other, with insufficient attention paid to the possibility of creating complementarity between them except, to some extent, in the transport sector. 
Alueelliset ja kansalliset strategiat ja tukitoimenpiteet on suurelta osin suunniteltu ja pantu täytäntöön toisistaan erillään. huomiota ei ole kiinnitetty riittävästi siihen, että alueelliset ja kansalliset toimet voisivat täydentää toisiaan. täydentävyys on otettu jossain määrin huomioon ainoastaan liikennealalla.
VI. the commission’s Delegations have neither adequate guidelines nor sufficient capacity to deal with the preparation, implementation, reporting and coordination of regional activities. at the level of the regional organisations, coordination is also inadequate and there is no monitoring system to track the overall progress of the regional economic integration process in the individual countries. 
VI. Komission lähetystöillä ei ole asianmukaisia suuntaviivoja eikä riittäviä valmiuksia alueellisten toimien valmisteluun, täytäntöönpanoon, koordinointiin tai toimista raportointiin. Koordinointi on puutteellista myös alueellisissa järjestöissä, eikä olemassa ole järjestelmää, jonka avulla alueellisen taloudellisen yhdentymisprosessin etenemistä yksittäisissä maissa voitaisiin seurata kokonaisuutena. tiivistelmä VII. yksittäisten hankkeiden tulosten tai todennäköisten tulosten arviointi oli vaikeaa, sillä tavoitteet oli määritetty puutteellisesti eikä raportointi ja seuranta ollut asianmukaista. lisäksi useat suuret hankkeet ovat yhä käynnissä, joten niiden lopulliset tulokset eivät ole vielä tiedossa. hankkeiden tulokset tulevat yleisesti ottaen todennäköisesti olemaan parhaimmillaankin vain osittain tyydyttäviä.
VIII. the court’s main recommendations are that the commission should: — make the continuation of its support for regional integration conditional on an early agreement on how to achieve the necessary convergence between the various regional organisations in a region within a predefined timeframe and on the national authorities taking greater ownership of the regional integration process; — from the 2010 mid-term review of the 10th EDf strategies onwards, improve coherence between its regional and national strategies; — examine whether the financial allocation in the 10th EDf to regional programmes is too high; — in relation to the Delegations’ management of regional programmes, define their responsibilities, set up an appropriate coordination mechanism between them and review their staff capacity. special report no 18/2009 — Effectiveness of EDf support for regional Economic integration in East africa and West africa 
VIII. tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio: — asettaisi alueellisen yhdentymisen tuen jatkamisen ehdoksi alustavan sopimuksen siitä, miten tietyllä alueella toimivien alueellisten järjestöjen välillä saavutetaan tarvittava lähentyminen ennalta määritetyn aikarajan puitteissa. tuen jatkamisen edellytyksenä olisi oltava myös se, että kansalliset viranomaiset sitoutuvat alueelliseen yhdentymisprosessiin aiempaa tiiviimmin. — lisäisi alueellisten ja kansallisten strategioidensa välistä yhdenmukaisuutta vuonna 2010 suoritettavasta kymmenennen eKR:n strategioiden väliarvioinnista alkaen. — tutkisi, onko alueellisiin ohjelmiin suunnattavan rahoituksen määrä liian suuri kymmenennen eKR:n yhteydessä. — määrittäisi alueellisten ohjelmien hallinnointiin liittyvät lähetystöjen vastuualueet, perustaisi lähetystöjen välille asianmukaisen koordinointimekanismin ja tarkistaisi niiden henkilös-tövalmiudet. erityiskertomus nro 18/2009 — Alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun eKR:n tuen vaikuttavuus itä-ja länsi-Afrikassa 8 johdAnto TOIMINTAKEHYS 1. euroopan yhteisön (ey) ja Afrikan, Karibian ja tyynenmeren valtioiden (AKt-valtiot) välinen yhteistyö perustuu Cotonoun sopimukseen, jonka mukaan yhteistyön tavoitteena on köyhyyden vähentäminen ja lopulta sen poistaminen, kestävä kehitys ja AKt-valtioiden asteittainen integroituminen maailmantalouteen1.
Even prior to the cotonou agreement, in a communication of 19953, the commission had defined its support for regional integration among developing countries by outlining a conceptual framework and by formulating three main areas for development cooperation support: capacity building and institutional strengthening at regional and national levels, direct support for the private sector to help exploit the opportunities resulting from regional integration and budget support to help meet the transitional costs of economic liberalisation and reform. 
Komissio oli määritellyt kehitysmaille annettavan alueellista yhdentymistä koskevan tuen vuonna 1995 antamassaan tiedon-annossa3 jo ennen Cotonoun sopimuksen voimaantuloa. tiedonannossaan komissio luonnosteli käsitekehyksen ja vahvisti kehitysyhteistyöhön liittyvälle tuelle kolme pääalaa: valmiuksien kehittäminen ja instituutioiden lujittaminen alueellisella ja kansallisella tasolla, yksityiselle sektorille myönnettävä suora tuki sekä talousarviotuki. yksityiselle sektorille myönnettävän suoran tuen tavoitteena on helpottaa alueellisen yhdentymisen luomien mahdollisuuksien hyödyntämistä. talousarviotuen avulla pyritään puolestaan kattamaan talouden vapauttamisesta ja uudistuksesta aiheutuvat siirtymävaiheen kustannukset.
3. the Ec Development policy of 20004 selected a limited number of priority fields for community development cooperation activities, including trade and development, and regional integration and cooperation. the updated Ec development policy of 2005, ’the European consensus on Development’5, again emphasised the importance of trade and regional integration by linking them and selecting them as one of the priority areas for community action. 
3. vuonna 2000 laaditun ey:n kehityspolitiikan4 yhteydessä valittiin pieni määrä yhteisön kehitysyhteistyötoimiin sovellettavia painopistealoja, joista voidaan mainita esimerkkeinä kauppa ja kehitys sekä alueellinen yhdentyminen ja yhteistyö. vuonna 2005 päivitetty ey:n kehityspolitiikka – kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus5 – painotti niin ikään kaupan ja alueellisen yhdentymisen merkitystä: alat nivellettiin toisiinsa ja valittiin yhteisön toiminnan painopistealojen joukkoon.
1 acp-Ec partnership agreement, signed on 23 June 2000 and revised on 25 June 2005 (hereinafter called the cotonou agreement), part 3, title i: Development strategies, article 19. 
1 AKt—ey-kumppanuussopimus, tehty 23. kesäkuuta 2000, tarkistettu 25. kesäkuuta 2005, ( jäljempänä ’Cotonoun sopimus’), 3. osa, i osasto: kehitysstrategiat, 19 artikla.
2 communication from the commission to the council, the European parliament, the European Economic and social committee and the committee of the regions: regional integration for development in acp countries. com(2008) 604 final/2 of 6.10.2008. also see the commission staff working document accompanying the communication on regional integration for development in acp countries, sEc(2008) 2539 of 1.10.2008. 
2 Komission tiedonanto neuvostolle, euroopan parlamentille, euroopan talous-ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Kehitystä edistävä AKt-maiden alueellinen yhdentyminen, Kom(2008) 604 lopullinen/2, 6.10.2008. Katso myös komission valmisteluasiakirja Commission staff working document accompanying the Communication on regional integration for development in ACP countries, seC(2008) 2539, 1.10.2008.
3 communication from the commission: Ec support for regional economic integration efforts among developing countries. com(95) 219 of 16.6.1995. 
3 Komission tiedonanto: EC support for regional economic integration efforts among developing countries, Kom(95) 219, 16.6.1995.
4 communication from the commission to the council and the European parliament: the European community’s Development policy, com(2000) 212 final of 26.4.2000. 
4 Komission tiedonanto neuvostolle ja euroopan parlamentille: euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikka, Kom(2000) 212 lopullinen, 26.4.2000.
5 Joint statement by the council and the representatives of the governments of the member states meeting within the council, the European parliament and the commission: ’the European consensus on Development’, 22 november 2005. special report no 18/2009 — Effectiveness of EDf support for regional Economic integration in East africa and West africa 
5 neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, euroopan parlamentin ja komission yhteinen julkilausuma euroopan unionin kehityspolitiikasta: kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus, 22. marraskuuta 2005. erityiskertomus nro 18/2009 — Alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun eKR:n tuen vaikuttavuus itä-ja länsi-Afrikassa
4. the commission updated its policy on regional integration, specifically in relation to acp countries, in a communication in 2008 (see footnote 2) in which it confirmed its view that regional integration was essential for increasing economic growth and reducing poverty. it also identified several longstanding challenges for achieving regional integration, including a lack of institutional capacity and ownership at national and regional levels, a need to improve implementation of economic integration agreements and to streamline overlapping and inconsistent integration agendas, insufficient economic diversification in national economies and inefficient infrastructure interconnections. in the area of regional economic integration, the communication proposed focusing Eu support on the following priority areas: strengthening regional institutions, building regional integrated markets, supporting business development and connecting regional infrastructure networks. 
4. Komissio saattoi nimenomaisesti AKt-maihin liittyvää alueellista yhdentymistä koskevan politiikkansa ajan tasalle vuonna 2008 antamassaan tiedonannossa (ks. alaviite 2), jossa komissio vahvisti näkemyksensä siitä, että alueellinen yhdentyminen on olennaista talouskasvun lisäämisen ja köyhyyden vähentämisen kannalta. Komissio myös yksilöi useita alueelliseen yhdentymiseen liittyviä pitkän aikavälin haasteita: institutionaaliset valmiudet ja sitoutuminen puuttuvat kansalliselta ja alueelliselta tasolta, taloudellista yhdentymistä koskevien sopimusten täytäntöönpanoa on parannettava, päällekkäisiä ja epäyhdenmukaisia yhdentymisohjelmia on johdonmukaistettava, elinkeinoelämä ei ole riittävän monipuolista kansantalouksissa, ja infrastruktuurien väliset yhteydet ovat tehottomia. tiedonannossa ehdotettiin alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen liittyvän eu-tuen keskittämistä seuraaville painopistealoille: alueellisten instituutioiden lujittaminen, alueellisten yhdennettyjen markkinoiden luominen, yritystoiminnan kehityksen tukeminen ja alueellisten infrastruktuuriverkkojen yhdistäminen.
9 S o u r c e : European court of auditors. special report no 18/2009 — Effectiveness of EDf support for regional Economic integration in East africa and West africa 
9 L ä h d e : euroopan tilintarkastustuomioistuin. erityiskertomus nro 18/2009 — Alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun eKR:n tuen vaikuttavuus itä-ja länsi-Afrikassa
10 TABLE 1 Region 8th EDF (1996–2001) 9th EDF (2002–07) 10th EDF (2008–13) Total REI1 Total REI Total REI East Africa2 219 154 289 203 645 548 West Africa 226 143 253 200 597 418 Subtotal 445 297 542 403 1 242 966 Southern Africa Development Community (SADC) 121 81 147 95 116 93 Central Africa 91 60 64 29 165 97 Caribbean region 90 40 111 89 165 140 Pacific region 35 – 40 15 95 45 Total 782 478 904 631 1 783 1 341 FINANCIAL ALLOCATIONS TO REGIONAL PROGRAMMES (million euro) 1 regional Economic integration. 
10 TAULUKKO 1 Alue Kahdeksas EKR (1996–2001) Yhdeksäs EKR (2002–2007) Kymmenes EKR (2008–2013) Yhteensä Al. tal. yhd.1 Yhteensä Al. tal. yhd. Yhteensä Al. tal. yhd. Itä-Afrikka2 219 154 289 203 645 548 Länsi-Afrikka 226 143 253 200 597 418 Yhteensä 445 297 542 403 1 242 966 Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö (SADC) 121 81 147 95 116 93 Keski-Afrikka 91 60 64 29 165 97 Karibian alue 90 40 111 89 165 140 Tyynenmeren alue 35 – 40 15 95 45 Kaikki yhteensä 782 478 904 631 1 783 1 341 ALUEELLISTEN OHJELMIEN MÄÄRÄRAHAT (miljoonaa euroa) 1 Alueellinen taloudellinen yhdentyminen.
2 the commission’s official denomination for this region is ‘Eastern and southern africa and the indian ocean’; in this report it will be referred to as ‘East africa’. special report no 18/2009 — Effectiveness of EDf support for regional Economic integration in East africa and West africa 
2 Komission käyttämä alueen virallinen nimi on itäinen ja eteläinen Afrikka sekä intian valtameren alue. tässä kertomuksessa alueesta käytetään nimitystä itä-Afrikka. erityiskertomus nro 18/2009 — Alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun eKR:n tuen vaikuttavuus itä-ja länsi-Afrikassa
Before the ninth EDf, the regional programmes were agreed between the commission and the individual countries belonging to the region concerned, with regional projects often providing additional funding for national activities (e.g. road building) rather than supporting clearly designed regional policies. 
ALUEELLISTEN OHJELMIEN HALLINNOINTI 6. ennen yhdeksännen eKR:n voimaantuloa alueelliset ohjelmat hyväksyttiin komission ja asianomaisella alueella sijaitsevien yksittäisten maiden välillä. Alueelliset hankkeet toivat usein lisärahoitusta kansallisille toimille (esimerkiksi tienrakennukseen), eivätkä niinkään tukeneet selkeästi määritettyjä aluepolitiikan aloja.
7. the cotonou agreement, however, placed a new emphasis on the regional programmes as the main instrument to support regional economic integration and stipulated that multi-annual regional support strategies and indicative programmes be prepared and agreed for each region jointly by the commission and the duly mandated regional organisation(s), under the following condi-tions7: — the acp states concerned decide on the definition of the geographical regions; — to the maximum extent possible, regional programmes should correspond to programmes of existing regional organisations with a mandate for economic integration; — in the case of overlapping membership of several regional organisations, the regional programme should ‘correspond to the combined membership of these organisations’. 
7. Cotonoun sopimuksessa kuitenkin painotettiin uudella tavalla alueellisten ohjelmien asemaa alueellisen taloudellisen yhdentymisen pääasiallisena välineenä, ja säädettiin, että monivuotisten alueellisten tukistrategioiden ja maaohjelmien valmistelusta ja hyväksymisestä vastaavat komissio ja valtuutetut alueelliset järjestöt yhteisesti seuraavin ehdoin7: — asianomaiset AKt-valtiot päättävät maantieteellisten alueiden määrittelemisestä — alueellisten ohjelmien olisi vastattava mahdollisimman pitkälti sellaisten nykyisten alueellisten järjestöjen ohjelmia, joiden päämääriin taloudellinen yhdentyminen kuuluu — jos useiden alueellisten järjestöjen jäsenyys on päällekkäistä, alueellisen yhdentymisen ohjelman olisi vastattava näiden järjestöjen yhdistettyä jäsenkuntaa.
8. as a result of the aforementioned provisions, regional programming under the ninth and 10th EDfs has resulted in strategies and indicative programmes for six different regions covering the totality of the acp countries, i.e. four in africa, one in the pacific and one in the caribbean. in several of the african regions more than one regional organisation exists with a mandate for economic integration, covering different, and sometimes overlapping, areas. this has led to the situation that in the two largest regions, East africa and West africa, for example, the commission has to work with four (East africa) and two (West africa) regional organisations respectively as the duly mandated organisations to draw up, sign and implement the regional strategy and indicative programme for their region. the regional indicative programme provides a first allocation of the resources available for the region and the period concerned to the focal areas of support. for each individual intervention the most appropriate regional organisation is allocated the role of regional authorising officer, responsible for preparation and implementation of the interventions in close cooperation with the commission. 
8. edellä mainittujen säännösten seurauksena yhdeksänteen ja kymmenenteen eKR:ään liittyvä alueellinen ohjelmatyö on tuottanut strategioita ja maaohjelmia kuudelle eri alueelle, jotka kattavat kaikki AKt-maat: neljä aluetta Afrikassa, yhden tyynenmerellä ja yhden Karibialla. useilla Afrikan alueilla toimii useampi kuin yksi alueellinen järjestö, jonka päämääriin kuuluu taloudellinen yhdentyminen. järjestöjen toiminta kattaa monia, toisinaan päällekkäisiä aloja. tämä on johtanut tilanteeseen, jossa esimerkiksi kahdella suurimmalla alueella komission on työskenneltävä useiden järjestöjen kanssa: itä-Afrikassa on neljä ja länsi-Afrikassa kaksi järjestöä, joilla on valtuudet laatia, allekirjoittaa ja panna täytäntöön oman alueensa alueellinen strategia ja maaohjelma. Alueohjelman avulla kohdealueelle maksetaan ensimmäinen tukierä varoista, jotka kohdennetaan tukijakson aikana painopistealoille. yksittäisten tukitoimenpiteiden yhteydessä tarkoitukseen parhaiten soveltuvalle alueelliselle järjestölle annetaan alueellisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävä. Kyseinen järjestö vastaa tukitoimenpiteiden valmistelusta ja täytäntöönpanosta tiiviissä yhteistyössä komission kanssa.
7 cotonou agreement, annex iv ‘implementation and management procedures’, chapter 2 ‘programming and preparation (regional)’. 
7 Cotonoun sopimus, liite iv ”täytäntöönpano-ja hallintomenettelyt”, 2 luku ”Alueellinen ohjelmointi ja valmistelu”.
11 special report no 18/2009 — Effectiveness of EDf support for regional Economic integration in East africa and West africa 
11 erityiskertomus nro 18/2009 — Alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun eKR:n tuen vaikuttavuus itä-ja länsi-Afrikassa
EAST AFRICA REGION 9. the East africa region in its current composition was created with the signing of the ninth EDf regional strategy paper and regional indicative programme8. it is a heterogeneous and diverse region in many respects, with countries varying in size, population, geographical situation, level of development and political stability. under the ninth EDf, the regional programme covered 21 countries, but under the 10th EDf this number has been reduced to 17, following the withdrawal of four countries from the regional organisations involved. 
ITÄ-AFRIKAN ALUE 9. itä-Afrikan nykyinen tukialue perustettiin yhdeksännen eKR:n alueellisen strategia-asiakirjan ja alueohjelman8 avulla. Alue on monessa suhteessa heterogeeninen ja vaihteleva. maat ovat erilaisia kooltaan, väestöltään, maantieteelliseltä sijainniltaan, kehitystasoltaan ja poliittiselta vakaudeltaan. yhdeksännen eKR:n aikana alueohjelma kattoi 21 maata, mutta kymmenennen eKR:n aikana maiden lukumäärä on laskenut 17:ään, kun neljä maata vetäytyi asianomaisista alueellisista järjestöistä.