natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The MIP has been further weakened by the Commission’s decision‐making process regarding the classification of imbalances by severity. 
MIP:ä on edelleen heikentänyt komission päätöksentekoprosessi, jossa epätasapaino luokitellaan vakavuuden mukaisesti.
While imbalances are identified at departmental level on the basis of clear technical criteria, the IDRs do not contain a clear assessment of their severity. 
Epätasapaino yksilöidään osastotasolla selkeiden teknisten kriteerien perusteella, kun taas perusteellisiin tarkasteluihin ei sisälly selkeää arviota epätasapainon vakavuudesta.
The criteria underlying the final decisions taken by the College of Commissioners lack transparency. 
Komission jäsenten kollegion lopullisten päätösten perustana olevat kriteerit eivät ole riittävän läpinäkyviä.
It is noteworthy that the Commission has never recommended activation of the excessive imbalance procedure, despite the fact that, since the start of the MIP in 2012, several Member States have been identified as having excessive imbalances over a prolonged period. 
On merkille pantavaa, että komissio ei ole koskaan suosittanut liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn käynnistämistä siitä huolimatta, että MIP:n alettua vuonna 2012 useiden jäsenvaltioiden kohdalla on todettu pitkäaikaista liiallista epätasapainoa.
Moreover, the text of the AMR is descriptive rather than analytical. 
Lisäksi kertomus on tekstityypiltään pikemminkin kuvailevaa kuin analyyttista.
Spill‐over effects on other Member States and the euro‐area dimension are not considered in much depth, although some improvements have been made in this regard. 
Heijastusvaikutuksia muihin jäsenvaltioihin ja euroalueelle ei pohdita kovinkaan syvällisesti, vaikka joitakin parannuksia on tässä suhteessa tehty.
7 What we recommend (a) The Commission should systematically link MIP‐CSRs to macroeconomic imbalances. 
Suositukset a) Komission olisi järjestelmällisesti huolehdittava, että maakohtaisten MIP-suositusten ja makrotalouden epätasapainotilojen välillä on yhteys.
The proposed measures should be sufficiently detailed, and should focus on policy actions to reduce imbalances in the short‐to‐medium term. 
Ehdotettujen toimenpiteiden olisi oltava riittävän yksityiskohtaisia ja niiden olisi kohdistuttava politiikkatoimiin, joilla vähennetään epätasapainoa lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
Wherever possible, the Commission should make ex‐ante and ex‐post assessments of the impact of policy actions on imbalances. (b)IDRs should provide a clear characterisation of the severity of the imbalances a Member State is facing. 
Komission olisi mahdollisuuksien mukaan tehtävä ennakkoja jälkiarvioinnit politiikkatoimien vaikutuksesta epätasapainoon. b) Perusteellisiin tarkasteluihin olisi sisällyttävä selkeä kuvaus jäsenvaltion kokeman epätasapainon vakavuudesta.
The Commission should enhance transparency by adopting, publishing and applying clear criteria for classifying imbalances. 
Komission olisi lisättävä avoimuutta hyväksymällä, julkaisemalla ja soveltamalla selkeitä kriteerejä epätasapainon luokitteluun.
It should, unless there are specific circumstances, recommend the activation of an EIP when there is evidence that a Member State is facing excessive imbalances. 
Sen olisi poikkeustilanteita lukuun ottamatta suositettava liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn käynnistämistä, kun on näyttöä siitä, että jäsenvaltioon kohdistuva epätasapaino on liiallinen.
If, in specific circumstances, the Commission uses its discretionary powers to refrain from taking this step, it should clearly and publicly explain its reasons. (c) The Commission should provide a comprehensive and separately presented IDR with a length and level of detail that reflects the severity of the situation and the policy challenges. 
Jos komissio käyttää tietyissä olosuhteissa harkintavaltaansa pidättäytyäkseen ottamasta tätä askelta, sen olisi esitettävä päätökselleen julkisesti selkeät perustelut. c) Komission olisi erikseen esitettävä perusteellinen tarkastelu, joka on kattava ja pituudeltaan ja yksityiskohtaisuudeltaan kuvastaa tilanteen vakavuutta ja toimintapoliittisia haasteita.
Instead of the scoreboard, the IDR should provide access to the country‐ specific variables actually used in the analysis. (d)The Commission should systematically analyse the impact of fiscal policy on external imbalances and competitiveness and should use the MIP to make recommendations to Member States when fiscal issues directly affect external imbalances. (e)The MIP process should give systematic consideration to policies with cross‐country impacts that can enhance symmetric rebalancing within the euro area. 
Tulostaulun sijaan perusteellisessa tarkastelussa olisi esitettävä analyysissä tosiasiallisesti käytetyt maakohtaiset muuttujat. d) Komission olisi järjestelmällisesti analysoitava finanssipolitiikan vaikutusta ulkoiseen epätasapainoon ja kilpailukykyyn ja käytettävä MIP-menettelyä esittääkseen suosituksia jäsenvaltioille, kun julkisen talouden kysymykset vaikuttavat suoraan ulkoiseen epätasapainoon. 8
MIP‐CSRs should be consistent with recommendations for the euro area relevant to imbalances, including on the overall fiscal stance, when appropriate. (f) The Commission should give greater prominence to the MIP in its communication with the public. 
Maakohtaisten MIP-suositusten olisi oltava yhdenmukaisia epätasapainon kannalta relevanttien euroalueelle esitettävien suositusten kanssa, soveltuvissa tapauksissa myös yleisen finanssipolitiikan virityksen osalta. f) Komission olisi annettava MIP:lle enemmän näkyvyyttä suurelle yleisölle tarkoitetussa viestinnässään.
9 INTRODUCTION Economic rationale and legal framework 1. 
9 JOHDANTO Taloudelliset perusteet ja oikeudellinen kehys 1.
Before the 2008‐2009 crisis, the EU’s economic governance framework (the body of rules governing Member States’ economic policies) focused on the sustainability of fiscal policies. 
EU:n talouden ohjausjärjestelmä (jäsenvaltioiden talouspolitiikkoja ohjaava säännöstö) keskittyi ennen vuosien 2008 ja 2009 kriisiä finanssipolitiikkojen kestävyyteen.
It was essentially limited to keeping public deficit and debt under control. 
Sen pääasiallisena tarkoituksena oli pitää julkinen alijäämä ja velka kurissa.
EU governance for non‐fiscal policies was limited to the Treaty provisions on soft coordination of economic policies1. 
Muutoin kuin finanssipolitiikan kohdalla EU:n ohjaus rajoittui perussopimuksen määräyksiin talouspolitiikan pehmeästä koordinoinnista1.
The crisis and its aftermath showed that the framework had not detected or prevented the build‐up of macroeconomic imbalances. 
Kriisi ja sen jälkimainingit osoittivat, että järjestelmä ei ollut havainnut eikä ennalta ehkäissyt makrotalouden epätasapainon muodostumista.
In several Member States, large capital inflows and unsustainable private sector credit expansion had resulted in a deterioration in external balances and competitiveness, over‐investment in certain areas of the economy and excessive debt accumulation in the private sector. 
Useissa jäsenvaltioissa suuret pääomantuonnit ja kestämätön yksityisen sektorin luotonlaajennus on johtaneet siihen, että ulkoinen tasapaino ja kilpailukyky ovat huonontuneet, tietyillä talousaloilla on investoitu liikaa ja velka on kasvanut liialliseksi yksityisellä sektorilla.
Ahead of the crisis, moreover, an unsustainable economic boom distorted the assessment of the underlying fiscal position, often making the situation appear better than it actually was. 
Kriisin alla myös kestämätön talouskasvu vääristi perustana olevan julkisen talouden rahoitusaseman arviointia, mikä sai tilanteen usein näyttämään paremmalta kuin se itse asiassa oli.
When the imbalances eventually triggered a painful adjustment, this spilled over to other Member States, thus jeopardising the financial stability and economic performance of the entire EU. 
Epätasapaino antoi lopulta sykäyksen kivuliaalle sopeutukselle, minkä vaikutus heijastui myös muihin jäsenvaltioihin ja vaaransi niin ollen koko EU:n taloudellisen vakauden ja talouden suorituskyvyn.
With the aim of preventing similar developments in the future and supporting policies for reducing imbalances stemming from the pre‐crisis boom, a new mechanism known as the Macroeconomic Imbalance Procedure (MIP) was introduced in 2011 as part of that year’s legislative ‘six‐pack’2. 
Jotta vastaavanlainen kehitys ehkäistäisiin tulevaisuudessa ja tuettaisiin toimintapolitiikkoja, jotka vähentävät kriisiä edeltävästä kasvusta johtuvaa epätasapainoa, otettiin käyttöön vuonna 2011 osana kyseisen vuoden lainsäädännöllistä talouspolitiikan ohjauspakettia (six-pack)2 uusi mekanismi – makrotalouden epätasapainoa koskeva menettely (MIP).
1 2 10 Articles 121 and 148 of the TFEU. 
1 2 10 SEUT, 121 ja 148 artikla.
A set of five EU regulations and a directive which entered into force on 13 December 2011. 
Viiden EU:n asetuksen ja yhden direktiivin paketti tuli voimaan 13. joulukuuta 2011.
Three regulations concern enhanced budgetary and fiscal surveillance, while the directive seeks to harmonise fiscal frameworks in the Member States. 
Kolme asetuksista koski talousarviomenettelyjen ja finanssipolitiikan tehostettua valvontaa, kun taas direktiivillä pyrittiin yhdenmukaistamaan jäsenvaltioiden finanssipoliittista kehystä.
The last two regulations concern procedures for the MIP and the enforcement of corrective actions. 
Loput kaksi asetusta koskivat MIP-menettelyjä ja korjaavien toimien tehostamista.
The main legal basis for the MIP is Regulation (EU) No 1176/2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (referred to in this report as ‘the MIP Regulation’)3. 
MIP:n pääasiallinen säädösperusta on makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta annettu asetus (EU) No 1176/2011 (johon tässä kertomuksessa viitataan MIP-asetuksena)3.
The MIP applies to all EU Member States (except those receiving financial assistance from the EU under economic adjustment programmes) and has been applied since 2012 as part of the annual cycle of coordination and surveillance of economic policies. 
MIP-menettely koskee kaikkia EU:n jäsenvaltioita (lukuun ottamatta niitä, jotka saavat taloudellista tukea EU:lta talouden sopeutusohjelmista), ja sitä on sovellettu vuodesta 2012 alkaen osana talouspolitiikan vuotuista koordinointi-ja valvontasykliä.
Specifically, the MIP targets the detection, prevention and correction of ‘imbalances’ and ‘excessive imbalances’. 
MIP kohdistuu erityisesti epätasapainon ja liiallisen epätasapainon havaitsemiseen, ehkäisyyn ja korjaamiseen.
These terms are defined in Article 2 of the MIP Regulation: (a) “’imbalances’ means any trend giving rise to macroeconomic developments which are adversely affecting, or have the potential adversely to affect, the proper functioning of the economy of a Member State or of the economic and monetary union, or of the Union as a whole; (b) ‘excessive imbalances’ means severe imbalances, including imbalances that jeopardise or risk jeopardising the proper functioning of the economic and monetary union.” 
Nämä termit on määritelty MIP-asetuksen 2 artiklassa: a) "’epätasapaino’ tarkoittaa mitä tahansa sellaiseen makrotalouden kehitykseen johtavaa suuntausta, joka vaikuttaa tai voi vaikuttaa kielteisesti jäsenvaltion talouden, talous-ja rahaliiton tai koko unionin moitteettomaan toimintaan; b) ’liiallinen epätasapaino’ tarkoittaa vakavaa epätasapainoa, mukaan lukien epätasapaino, joka vaarantaa tai uhkaa vaarantaa talous-ja rahaliiton moitteettoman toiminnan.”
Article 4(3) of the MIP Regulation then defines the nature of imbalances: (a) “internal imbalances, including those that can arise from public and private indebtedness; financial and asset market developments, including housing; the evolution of private sector credit flow; and the evolution of unemployment; (b) external imbalances, including those that can arise from the evolution of current account and net investment positions of Member States; real effective exchange rates; export market shares; changes in price and cost developments; and non‐price competitiveness, taking into account the different components of productivity.” 
MIP-asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa epätasapainon luonne määritellään seuraavasti: a) ”sisäinen epätasapaino, myös yksityisestä ja julkisesta velkaantumisesta, varallisuus-ja rahoitusmarkkinoiden kehityksestä asuntosektori mukaan lukien, yksityisen sektorin luottovirroista sekä työttömyysasteen kehityksestä johtuva epätasapaino; b) ulkoinen epätasapaino, myös jäsenvaltioiden vaihtotaseen rakenteen ja nettosijoitusten määrän sekä reaalisten efektiivisten valuuttakurssien ja vientimarkkinaosuuksien kehityksestä, hinta-ja kustannuskehityksen sekä muun kilpailukyvyn kuin hintakilpailukyvyn muutoksista johtuva epätasapaino, ottaen huomioon tuottavuuden eri osatekijät.”
3 11 Regulation (EU) No 1176/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 November 2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (OJ L 306, 23.11.2011, p. 
3 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s.
The MIP Regulation thus provides for the dual objective of tackling imbalances affecting individual Member State economies, while also addressing the spill‐over4 effects on other Member States of the euro area and the EU. 
Tämän vuoksi MIP-asetuksessa säädetään yksittäisten jäsenvaltioiden talouteen vaikuttavan epätasapainon korjaamisen kaksitahoisesta tavoitteesta ja myös käsitellään muihin EU:n jäsenvaltioihin ja euroalueeseen heijastuvaa vaikutusta4.
The MIP is embedded in the European Semester, which is the framework introduced in 2010 for the broad coordination of economic policies across the EU. 
MIP on osa eurooppalaista ohjausjaksoa, joka on talouspolitiikkojen laaja-alaiseen koordinointiin EU:ssa vuonna 2010 käyttöön otettu kehys.
In addition to the MIP, the European Semester comprises measures implementing the Stability and Growth Pact (SGP), and structural policies aimed at boosting long‐term growth in the context of the Europe 2020 strategy by meeting targets, the broad economic policy guidelines and guidelines for employment policies. 
MIP:n lisäksi eurooppalainen ohjausjakso käsittää vakaus-ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoon tarkoitettuja toimenpiteitä. Ohjausjakso käsittää myös rakennepolitiikkoja, joilla tehostetaan pitkän aikavälin kasvua Eurooppa 2020 – strategian yhteydessä tavoitteiden avulla, sekä laajoja talouspolitiikan suuntaviivoja ja työllisyyspolitiikkojen suuntaviivoja.
The annual European Semester process culminates in the Commission’s proposal to the Council of country‐specific recommendations (CSRs) in all of these areas. 
Vuotuinen eurooppalainen ohjausjakso kulminoituu komission ehdotukseen neuvostolle maakohtaisista suosituksista kaikilla kyseisillä aloilla.
Following their approval by the Council, Member States are expected to implement the recommendations. 
Neuvoston hyväksynnän jälkeen jäsenvaltioiden odotetaan panevan suositukset täytäntöön.
Broadly speaking, the distinction between the MIP and SGP is this: the MIP is concerned with macroeconomic imbalances in general, while the SGP stops at fiscal sustainability. 
Karkeasti sanottuna MIP:n ja vakaus-ja kasvusopimuksen välillä on seuraava ero: MIP liittyy makrotalouden epätasapainoon yleisesti ottaen ja vakaus-ja kasvusopimus pelkästään julkisen talouden kestävyyteen.
Moreover, once a Member State has satisfied the debt and deficit requirements, the SGP ceases to provide guidance on fiscal policy. 
Kun jäsenvaltio on täyttänyt velkaa ja alijäämää koskevat vaatimukset, vakaus-ja kasvusopimus ei enää ohjaa julkista taloutta.
For its part, the MIP Regulation envisages that policy responses to imbalances identified under the MIP may include fiscal and wage policy measures5. 
MIP-asetuksessa sitä vastoin säädetään, että MIP:n yhteydessä havaittuun epätasapainoon voidaan politiikan tasolla reagoida julkisen talouden toimenpiteillä ja palkkapolitiikkatoimilla5.
The two policy instruments are similar in that they give the Commission an enforcement role and therefore have both a preventive and a corrective element. 
Nämä kaksi ohjauskeinoa ovat samanlaisia siltä osin, että niissä komissiolle annetaan tehtäväksi täytäntöönpanon valvonta ja siksi niissä molemmissa on sekä ennalta ehkäisevä että korjaava osio.
However, the Commission does not have a similar enforcement role in the implementation of the Europe 2020 strategy. 
Komissiolla ei kuitenkaan ole vastaavaa valvontaroolia Eurooppa 2020 – strategian täytäntöönpanon kohdalla.
The annual MIP process of identifying imbalances, assessing their severity and initiating corrections breaks down into stages. 
Vuotuisessa MIP-prosessissa yksilöidään epätasapainotilat, arvioidaan niiden vakavuutta ja käynnistetään korjaukset.
The process outlined in the MIP Regulation is For a definition of spill‐over, see Footnote 30. 
MIP-asetuksessa kuvattua 4 5 Heijastusvaikutus määritellään alaviitteessä 30.
Recital 20 to the MIP Regulation. 12 4 5 
MIP-asetus, johdanto-osan 20 kappale. 12
summarised in Figure 1 (for more detail, see Annex I), and the corresponding documents are listed in Annex II. 
prosessia havainnollistetaan kaaviossa 1 (tarkemmat tiedot liitteessä I) ja vastaavat asiakirjat luetellaan liitteessä II.
Stage one: The Alert Mechanism Report 12. 
Ensimmäinen vaihe: Varoitusmekanismia koskeva kertomus 12.
The first stage in the process is the publication of an Alert Mechanism Report (AMR). 
Prosessin ensimmäisessä vaiheessa julkaistaan varoitusmekanismia koskeva kertomus.
The main purpose of this is to identify Member States that the Commission considers at risk of being affected by imbalances and which therefore require further analysis in the form of an in‐depth review (IDR: see stage two). 
Pääasiallisena tarkoituksena on kartoittaa jäsenvaltiot, joissa komission mukaan on epätasapainon uhka ja joita sen vuoksi on analysoitava lisää perusteellisessa tarkastelussa (ks. toinen vaihe).
The AMR uses a scoreboard of indicators chosen to highlight internal and external imbalances (see Annex III)6. 
Varoitusmekanismia koskevassa kertomuksessa hyödynnetään tulostaulua, jonka indikaattorien on tarkoituksena on tuoda esiin sisäinen ja ulkoinen epätasapaino (ks. liite III)6.
However, Article 3(2) of the MIP Regulation makes it clear that the decision to launch an IDR should not flow “from a mechanical reading of the scoreboard”. 
MIP-asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa kuitenkin tehdään selväksi, että perusteellisen tarkastelun käynnistämisestä ei saisi päättää tulostaulusta tehtyjen mekaanisten päätelmien perusteella.
13 Figure 1 – Simple flowchart of the Macroeconomic Imbalance Procedure If Member States are assessed as having macroeconomic imbalances. 
Kaavio 1 – Makrotalouden epätasapainoa koskeva menettely: yksinkertainen vuokaavio Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
The Commission also takes account of 28 auxiliary indicators as a source of complementary information (http://ec.europa.eu/eurostat/cache/Imbalance_Scoreboard/MIPs_AUX_EN_banner.html). 
6 13 Komissio ottaa myös huomioon 28 lisäindikaattoria lisätietojen lähteenä (http://ec.europa.eu/eurostat/cache/Imbalance_Scoreboard/MIPs_AUX_EN_banner.html).
Stage two: In‐depth reviews 13. 
Toinen vaihe: Perusteelliset tarkastelut 13.
IDRs consist of a detailed analysis of country‐specific circumstances using a broad range of analytical tools (such as measures of trade linkages and exposures between Member States), country‐specific qualitative information (such as product specialisation and wage‐ bargaining mechanisms) and, in many cases, variables different from those in the AMR scoreboard. 
Perusteellisessa tarkastelussa maakohtaisia olosuhteita analysoidaan yksityiskohtaisesti hyödyntämällä monenlaisia analyyttisia välineitä (joita ovat mm. toimenpiteet, joilla mitataan kaupankäynnin yhteyksiä ja riskejä jäsenvaltioiden välillä), kvalitatiivista maakohtaista tietoa (kuten tuotteiden erikoistumista ja palkkaneuvottelua koskevia mekanismeja) ja useissa tapauksissa muuttujia, jotka poikkeavat varoitusmekanismia koskevan kertomuksen tulostaulusta.
The Commission gathers information in the course of visits to the Member States. 
Komissio kerää tietoa jäsenvaltioihin tekemiensä käyntien aikana.
It is also obliged to consider any other information that the Member States have communicated as relevant. 
Sen on otettava huomioon myös kaikki muut jäsenvaltioiden olennaisina toimittamat tiedot.
Finally, the Commission must take account of the Member States’ policy intentions and any previous recommendations from the Council or the European Systemic Risk Board. 
Lopuksi komission on otettava huomioon jäsenvaltioiden poliittiset aikomukset ja neuvoston tai Euroopan järjestelmäriskikomitean kaikki aiemmat suositukset.
The MIP Regulation specifically requires IDRs to evaluate whether the Member State in question is affected by imbalances and, if so, whether these are excessive. 
MIP-asetuksessa vaaditaan nimenomaisesti, että perusteellisissa tarkasteluissa arvioidaan, onko jäsenvaltiossa epätasapainoa ja jos sitä on, onko epätasapaino liiallista.
The spill‐over effects of national economic policies must also be considered. 
Lisäksi on otettava huomioon kansallisten talouspolitiikkojen heijastusvaikutukset.
If the Commission identifies no imbalances, the MIP process ends for that Member State in that year. 
Jos komissio ei havaitse epätasapainoa, MIP-prosessi päättyy kyseisen jäsenvaltion kohdalla kyseisenä vuonna.
If imbalances are identified, depending on their severity the Commission will place the Member State in either the preventive or the corrective arm of the MIP. 
Jos epätasapainoa havaitaan, komissio luokittelee jäsenvaltion epätasapainon vakavuudesta riippuen joko MIP:n ennalta ehkäisevään tai korjaavaan osioon.
Since 2015, IDRs have become part of the Commission’s annual European Semester country reports. 
Perusteelliset tarkastelut ovat olleet vuodesta 2015 alkaen osa komission vuotuisia eurooppalaisen ohjausjakson maaraportteja.
These include wide‐ranging analytical assessments of the main structural issues affecting a Member State in areas such as taxation and expenditure, employment, public administration and the business environment, as well of the progress the Member State has made in the implementation of the CSRs and towards the Europe 2020 targets. Stage three: Prevention and correction The preventive action 17. 
Näihin sisältyy monenlaisia analyyttisiä arvioita keskeisistä rakenteellisista ongelmista, jotka vaikuttavat jäsenvaltioon eri aloilla, joita ovat mm. verotus ja menot, työllisyys, julkishallinto ja liiketoimintaympäristö. Lisäksi maaraporteissa analysoidaan, miten jäsenvaltio on edistynyt maakohtaisten suositusten toteuttamisessa ja Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa Kolmas vaihe: Ennaltaehkäisy ja korjaaminen Ehkäisevät toimet 17.
If the Commission considers that a Member State has macroeconomic imbalances, it must inform the Council and the European Parliament. 
Jos komissio katsoo, että jäsenvaltiossa on makrotalouden epätasapainoa, sen on ilmoitettava asiasta neuvostolle ja Euroopan parlamentille.
Acting on a proposal from the Commission, the Council may then address CSRs to the Member State to correct imbalances and prevent them from becoming ‘excessive’(referred to in this report as ‘the MIP‐CSRs’). 14 
Neuvosto voi komission ehdotuksen pohjalta esittää kyseiselle jäsenvaltiolle maakohtaisia suosituksia, jotta 14 epätasapaino korjataan ja ehkäistään sen muuttuminen liialliseksi (tässä kertomuksessa niistä käytetään nimitystä maakohtaiset MIP-suositukset).
The CSRs are adopted in July and must be reviewed and, where appropriate, adjusted annually. 
Maakohtaiset suositukset hyväksytään heinäkuussa, ja ne on arvioitava ja tarvittaessa mukautettava vuosittain.
To this end, there is a systematic and public assessment of progress in the implementation of CSRs published in an annex to the corresponding country report in February. 
Edistymistä maakohtaisten suositusten täytäntöönpanossa arvioidaan järjestelmällisesti tätä varten helmikuussa julkaistavassa maaraportin liitteessä.