natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the standards allow limits to be exceeded frequently and do not include any short-term standard for PM2.5, a very harmful air pollutant (see Table 1 and paragraphs 18 to 26). 
Lisäksi normeissa sallitaan raja-arvojen ylittäminen usein, eikä niihin sisälly lyhyen aikavälin normia PM2,5-hiukkasille, jotka ovat erittäin haitallisia ilman epäpuhtauksia (ks. taulukko 1 ja kohdat 18–26).
Health professionals support stricter standards in the EU (see paragraph 27). 
Terveysalan ammattilaiset kannattavat EU-normien tiukentamista (ks. kohta 27).
Setting weak standards does not provide the right framework for protecting human health. 
Löyhien normien asettaminen ei luo oikeanlaista kehystä ihmisten terveyden suojelulle.
It means that some locations with poor air quality are compliant with EU law. 
Tämä tarkoittaa, että jotkin paikat, joissa ilmanlaatu on huono, ovat EU:n lainsäädännön mukaisia.
86. 
51 86.
While the situation is improving, most Member States still do not comply with the EU’s air quality standards (paragraphs 28 to 29). 
Useimmat jäsenvaltiot eivät edelleenkään noudata EU:n ilmanlaatunormeja, vaikka tilanne onkin paranemassa (kohdat 28 ja 29).
Concerning the measurement of air quality, we found that there were insufficient guarantees that air quality was being measured by the Member States in the right locations. 
Ilmanlaadun mittaamisen kohdalla tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että siitä, että jäsenvaltiot mittasivat ilmanlaatua oikeissa paikoissa, ei ollut saatavilla riittäviä takeita.
Due to imprecise criteria in the Directive, the Member States did not necessarily measure concentrations near main urban roads or big industrial sites (see paragraphs 32 to 34), which were still major sources of pollution. 
Koska direktiivissä esitetyt kriteerit eivät olleet täsmällisiä, jäsenvaltiot eivät välttämättä mitanneet pitoisuuksia kaupunkien keskeisten katujen tai suurten teollisuusalueiden lähellä (ks. kohdat 32–34), vaikka nämä olivat edelleen epäpuhtauksien suurimpia lähteitä.
We note that the deadline for Member States to 43 44 report data to the Commission as set by the AAQ Directive is less strict than in earlier Directives (paragraph 35). 
Tilintarkastustuomioistuin huomauttaa, että ilmanlaatua koskevassa direktiivissä jäsenvaltioille asetettu määräaika, joka koskee tietojen raportoimista komissiolle, ei ole yhtä tiukka kuin aiemmissa direktiiveissä (kohta 35).
We found that Member States were not taking enough effective action to improve air quality as quickly as possible. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että jäsenvaltiot eivät toteuttaneet riittävästi vaikuttavia toimia ilmanlaadun parantamiseksi mahdollisimman nopeasti.
Overall, the quality of Member States’ Air Quality Plans was insufficient and included poorly targeted measures. 
Jäsenvaltioiden ilmanlaatusuunnitelmien laatu ei ollut yleisesti ottaen riittävän hyvä, ja suunnitelmat sisälsivät huonosti kohdennettuja toimenpiteitä.
They often suffered from weak governance (for example, a lack of coordination between national and local authorities); were not costed or funded; and did not provide information about the real impact of measures taken on air quality. 
Suunnitelmien hallinnointi oli usein heikkoa (esim. kansallisten ja paikallisten viranomaisten välillä ilmeni koordinoinnin puutetta); suunnitelmista ei laadittu kustannusarvioita tai niitä ei rahoitettu eikä niissä annettu tietoa toteutettujen ilmanlaatua koskevien toimenpiteiden todellisista vaikutuksista.
The AAQ Directive does not oblige Member States to inform the Commission on the performance of their Plans. 
Ilmanlaatua koskevassa direktiivissä ei velvoiteta jäsenvaltioita ilmoittamaan komissiolle suunnitelmiensa toimivuudesta.
The insufficient progress in improvement of air quality illustrates a need for more effective action (see paragraphs 36 to 47). 
Riittämätön edistyminen ilmanlaadun parantamisessa osoittaa, että tarvitaan aiempaa vaikuttavampia toimia (ks. kohdat 36–47).
Member States are not required to report on implementation of their Air Quality Plans. 
Jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta raportoida ilmanlaatusuunnitelmiensa täytäntöönpanosta.
Some provisions of the Directive are difficult to verify, and the Commission receives hundreds of Air Quality Plans and extensive data sets to review. 
Joidenkin direktiivin säännösten noudattamista on hankalaa tarkistaa, ja komissio saa tarkasteltavaksi satoja ilmanlaatusuunnitelmia ja laajoja tietoaineistoja.
We found that the Commission has pursued Member States at the European Court of Justice when it considered that they were in serious breach of the Directive (see paragraphs 48 to 50). 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komissio on nostanut Euroopan unionin tuomioistuimessa kanteita jäsenvaltioita vastaan, kun se on katsonut jäsenvaltioiden rikkoneen direktiiviä vakavasti (ks. kohdat 48–50).
However, these enforcement measures are lengthy, and to date, despite obtaining several favourable judgements (paragraphs 51 to 54), air quality limits continue to be frequently breached. 
Nämä täytäntöönpanon valvontatoimet ovat kuitenkin hitaita, ja tähän mennessä useista puoltavista tuomioista huolimatta (kohdat 51–54) ilmanlaatua koskevia raja-arvoja rikotaan edelleenkin säännöllisesti.
Our conclusions relating to air quality standards, actions by Member States to improve air quality, and subsequent monitoring and enforcement, and public awareness and information (see below) lead us to recommend to the Commission to consider an ambitious update of the Ambient Air Quality Directive, which remains a significant instrument to make our air cleaner. 
Ilmanlaatunormeja, ilmanlaadun parantamista koskevia jäsenvaltioiden toimia, myöhempää seurantaa ja täytäntöönpanon valvontaa sekä yleisön tietoisuutta ja yleisölle tiedottamista (ks. jäljempänä) koskevien johtopäätöstensä perusteella tilintarkastustuomioistuin suosittelee komissiota harkitsemaan ilmanlaatua koskevan direktiivin ajantasaistamista kunnianhimoisesti, sillä direktiivi on edelleen merkittävä väline, jolla ilmasta voidaan tehdä puhtaampaa.
Target implementation date: 2020. 
Toteutumisen tavoiteajankohta: 2020.
Recommendation 2 – Ambitious update of the AAQ Directive The Commission should address the following issues when preparing its proposal to the legislator: (a) Considering updating the EU limit and target values (for PM, SO2 and O3), in line with the latest WHO guidance; reducing the number of times that concentrations can exceed standards (for PM, NO2, SO2 and O3); and setting a short-term limit value for PM2.5 and alert thresholds for PM. (b) Improvements to the Air Quality Plans, notably by making them result oriented; and by requiring yearly reporting of their implementation; and their update whenever necessary. 
Suositus 2 – llmanlaatua koskevan direktiivin kunnianhimoinen ajantasaistaminen Komission olisi käsiteltävä seuraavia kysymyksiä, kun se valmistelee ehdotuksensa lainsäädäntövallan käyttäjälle: a) EU:n raja-ja tavoitearvojen (hiukkasille, rikkidioksidille ja otsonille) mahdollinen ajantasaistaminen, jotta ne vastaisivat viimeisimpiä WHO:n ohjearvoja, niiden kertojen lukumäärän vähentäminen, joina pitoisuudet voivat ylittää (hiukkasia, typpidioksidia, rikkidioksidia ja otsonia koskevat) normit, ja lyhyen aikavälin raja-arvon asettaminen PM2,5-hiukkasille ja varoituskynnyksen asettaminen hiukkasille
Many EU policies have an impact on air quality. 
Useat EU:n toimintapolitiikat vaikuttavat ilmanlaatuun.
Given the significant human and economic costs of air pollution, we consider that the importance of this problem is not yet sufficiently well reflected in some EU policies. 
Kun otetaan huomioon ilman pilaantumisen merkittävät inhimilliset ja taloudelliset kustannukset, tilintarkastustuomioistuin katsoo, että ongelman tärkeyttä ei ole vielä otettu riittävällä tavalla huomioon osassa EU:n toimintapolitiikoista.
For example, climate and energy, transport, industry, and agriculture policies contain elements that can be detrimental to clean air (see paragraphs 55 to 63). 
Esimerkiksi ilmasto-ja energia-, liikenne, teollisuus-sekä maatalouspolitiikassa on osa-alueita, jotka voivat olla haitallisia ilman puhtauden kannalta (ks. kohdat 55–63).
Less than 1 % of EU cohesion policy funding is directly allocated to air quality measures. 
Alle yksi prosentti EU:n koheesiopolitiikan määrärahoista osoitetaan suoraan ilmanlaatua koskeviin toimenpiteisiin.
We found that EU funded projects were not sufficiently well targeted and supported by Member States’ plans to improve air quality, but we also identified several good examples. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että EU:n rahoittamia hankkeita ei ollut kohdennettu riittävän hyvin eikä otettu riittävän hyvin huomioon ilmanlaadun parantamista koskevissa jäsenvaltioiden suunnitelmissa.
Target implementation date: 2022. 
Toteutumisen tavoiteajankohta: 2022.
Recommendation 3 – Prioritising and mainstreaming air quality into EU policies To further mainstream air quality into EU policies, the Commission should produce assessments of: (a) other EU policies that contain elements that can be detrimental to clean air, and take action to better align these policies with the air quality objective. (b) the actual use of relevant funding available in support of EU air quality objectives to tackle air pollution emissions, notably PM, NOX and SOX. 
Suositus 3 – Ilmanlaadun asettaminen etusijalle ja sen valtavirtaistaminen EU:n toimintapolitiikoissa Ilmanlaadun valtavirtaistamiseksi entisestään EU:n toimintapolitiikoissa komission olisi arvioitava a) muita EU:n toimintapolitiikkoja, joihin liittyy osa-alueita, jotka voivat olla haitallisia ilman puhtauden kannalta, ja toteutettava toimia näiden toimintapolitiikkojen saattamiseksi aiempaa paremmin ilmanlaatutavoitteiden mukaisiksi b) ilman epäpuhtauspäästöjen, erityisesti hiukkaspäästöjen sekä typen ja rikin oksidipäästöjen, vähentämiseen käytettävissä olevan relevantin, EU:n ilmanlaatutavoitteita tukevan rahoituksen todellista käyttöä.
Public awareness and information has a critical role in addressing air pollution. 
Väestön tietoisuudella ja sille tiedottamisella on ratkaisevan tärkeä merkitys ilman pilaantumiseen puuttumisessa.
Recently, citizens have been getting more involved in air quality issues and national Courts have ruled in favour of citizens’ right to clean air in several Member States (paragraphs 72 and 73). 
Kansalaiset ovat viime aikoina osallistuneet entistä enemmän ilmanlaatua koskeviin kysymyksiin, ja kansalliset tuomioistuimet ovat useissa jäsenvaltioissa antaneet tuomioita sen puolesta, että kansalaisilla on oikeus puhtaaseen ilmaan (kohdat 72 ja 73).
Yet, we found that, compared to other environmental Directives the AAQ Directive contains no specific provisions to guarantee the rights of citizens to access to justice (see paragraph 74). 
Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin havaitsi, että muista ympäristödirektiiveistä poiketen ilmanlaatua koskevassa direktiivissä ei ole erityisiä säännöksiä, joilla taattaisiin kansalaisten oikeus oikeussuojaan (ks. kohta 74).
47 We also saw that the quality of information made available to citizens on air quality was sometimes unclear (see paragraphs 76 to 81). 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi myös, että kansalaisten saataville asetetut ilmanlaatua koskevat tiedot olivat ajoittain epäselviä (ks. kohdat 76–81).
Recommendation 4 – Improving public awareness and information To improve the quality of information for citizens, the Commission should: (a) Identify and compile, with the help of health professionals, the most critical information that the Commission and Member States authorities should make available to citizens (including health impacts and behavioural recommendations). (b) Support the Member States to adopt best practices to communicate with and involve citizens in air quality matters. (c) Publish rankings of air quality zones with the best and worst progress achieved each year and share the best practices applied by the most successful locations. (d) Develop an online tool that allows citizens to report on air quality violations and provide feedback to the Commission on issues related to Member States’ actions on air quality. (e) Support the Member States to develop user-friendly tools for the access of general public to air quality information and monitoring (for example, smartphone apps and/or social media dedicated pages). (f) Together with the Member States, seek an agreement on harmonising air quality indices. 
Suositus 4 – Väestön tietoisuuden ja sille tiedottamisen parantaminen Parantaakseen kansalaisille tiedottamisen laatua komission olisi a) yksilöitävä ja koottava yhteen terveysalan ammattilaisten avustuksella kriittisimmät tiedot, jotka komission ja jäsenvaltioiden viranomaisten olisi asetettava kansalaisten saataville (mukaan lukien terveysvaikutuksia koskevat tiedot ja toimintatapoja koskevat suositukset) 55 b) tuettava jäsenvaltioita ottamaan käyttöön parhaita käytäntöjä, jotka koskevat kansalaisille tiedottamista ilmanlaatuasioista ja kansalaisten osallistamista näihin asioihin c) laadittava ilmanlaatualueiden julkisia listauksia, joista käy ilmi, mitkä alueet ovat saavuttaneet kunakin vuonna eniten ja vähiten edistymistä, ja jaettava parhaita käytäntöjä, joita on käytetty menestyksekkäimmillä alueilla d) kehitettävä verkkoväline, jonka avulla kansalaiset voivat ilmoittaa ilmanlaatua koskevista rikkeistä ja antaa komissiolle palautetta ilmanlaatua koskevista jäsenvaltioiden toimista e) tuettava jäsenvaltioita sellaisten käyttäjäystävällisten välineiden kehittämisessä, joilla asetetaan ilmanlaatua koskevat tiedot ja seurantatiedot väestön saataville (esimerkiksi älypuhelinsovellukset ja/tai aihetta käsittelevät sosiaalisen median sivut) f) pyrittävä sopimaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ilmanlaatuindeksien yhdenmukaistamisesta.
This Report was adopted by Chamber I, headed by Mr Nikolaos A. Milionis, Member of the Court of Auditors, in Luxembourg at its meeting of 11 July 2018. 
Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Nikolaos A. Milioniksen johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 11. heinäkuuta 2018 pitämässään kokouksessa.
The EU source specific legislation most relevant to air pollutants emissions include the National Emission Ceilings (NEC) Directive that targets overall emission reductions, the Industrial Emissions Directive (IED) and the Directive for medium-sized combustion power plants, for industrial sources; the Regulation on Euro 5 and Euro 6 vehicle emissions and other Directives for transport92; and the Ecodesign Directive and its implementing regulations, for household heating and cooling. 
LIITE I Päästölähteitä koskevia EU:n säädöksiä, joilla on eniten merkitystä ilman epäpuhtauspäästöjen kannalta, ovat muun muassa kansallisia päästörajoja koskeva direktiivi, jolla pyritään vähentämään kokonaispäästöjä, teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi ja keskisuuria polttolaitoksia koskeva direktiivi, jotka koskevat teollisia lähteitä, Euro 5-ja Euro 6 -ajoneuvojen päästöjä koskeva asetus ja muut liikennettä koskevat asetukset ja direktiivit92 sekä ekosuunnitteludirektiivi ja siihen liittyvät täytäntöönpanoasetukset, jotka koskevat kotitalouksien lämmitystä ja jäähdytystä.
The NEC Directive While the AAQ Directive sets common limits for pollution where it occurs, the NEC Directive deals with emissions at national level. 
Kansallisia päästörajoja koskeva direktiivi Ilmanlaatua koskevassa direktiivissä asetetaan yleiset rajat ilman pilaantumiselle siellä, missä se tapahtuu, kun taas kansallisia päästörajoja koskevalla direktiivillä säännellään päästöjä kansallisella tasolla.
It requires that each Member State commit on reducing its emissions of SO2, NOX, NMVOC, NH3 and PM2.5 (but not explicitly PM10 emissions) as of 2020, and for 2030 and beyond. 
Siinä edellytetään, että kukin jäsenvaltio sitoutuu vähentämään rikkidioksidi-, typpidioksidi-, NMVOC-, ammoniakki-ja PM2,5-päästöjään (mutta ei suoraan PM10-päästöjään) vuoteen 2020 ja 2030 mennessä ja sen jälkeen.
The Directive, which was adopted in 2001 and revised in 2016, reflects the international air pollution reduction commitments assumed by the EU and its Member States to the United Nations Economic Commission for Europe (UNECE)93. 
Direktiivissä, joka annettiin vuonna 2001 ja jota muutettiin vuonna 2016, vahvistetaan kansainväliset ilman pilaantumisen vähentämistä koskevat sitoumukset, jotka EU ja sen jäsenvaltiot ovat tehneet Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiolle (UNECE)93.
The EU and its 28 Member States report their emission inventories to this UN Commission. 
EU ja sen 28 jäsenvaltiota raportoivat päästöinventaarioistaan tälle YK:n komissiolle.
In 2010, a target date set by the 2001 NEC Directive, 12 Member States had failed to meet at least one of their ceiling targets. 
Vuonna 2010, joka oli vuonna 2001 annetussa kansallisia päästörajoja koskevassa direktiivissä asetettu tavoiteajankohta, 12 jäsenvaltiota oli jättänyt noudattamatta vähintään yhtä päästörajaa koskevaa tavoitetta.
ANNEX I 1 Main Directives setting limits on sources of emissions 92 93 In particular, Regulations (EC) No 715/2007 of 20 June 2007, (EC) No 692/2008 of 18 July 2008 and (EU) 2016/427 of 10 March 2016; and Directive 2007/46/EC of 5 September 2007. 
Erityisesti asetukset (EY) N:o 715/2007 (annettu 20 päivänä kesäkuuta 2007), (EY) N:o 692/2008 (annettu 18 päivänä heinäkuuta 2008) ja (EU) N:o 2016/427 (annettu 10 päivänä maaliskuuta 2016) sekä direktiivi 2007/46/EY (annettu 5 päivänä syyskuuta 2007).
Also Regulations (EC) No 595/2009 of 18 June 2009 and (EU) No 582/2011 of 25 May 2011 on heavy-duty vehicles. 
Myös raskaita ajoneuvoja koskevat asetukset (EY) N:o 595/2009 (annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009) ja (EU) N:o 582/2011 (annettu 25 päivänä toukokuuta 2011).
These commitments are assumed under the Gothenburg Protocol that is part of the Convention on Long-range Transboundary Air Pollution (LRTAP). 
Nämä sitoumukset tehtiin Göteborgin pöytäkirjassa, joka kuuluu valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen (LRTAP).
The IED94 and the Directive for medium-sized combustion plants95 These Directives aim to achieve a high level of protection for human health and the environment in the EU by reducing harmful industrial emissions. 
1 Keskeiset direktiivit, joissa asetetaan päästölähteitä koskevia rajoja 92 93 Teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi94 ja keskisuuria polttolaitoksia koskeva direktiivi95 Näillä direktiiveillä pyritään parantamaan ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun tasoa EU:ssa vähentämällä haitallisia teollisuuden päästöjä.
They set binding limits for NOX, SO2 and dust (which includes PM)96. 
Niissä asetetaan sitovia raja-arvoja typen oksideille, rikkidioksidille ja hiukkasille (joihin kuuluvat PM-hiukkaset)96.
Under the Industrial Emissions Directives, around 50 000 industrial installations need to get an operating permit granted by the EU’s Member States national authorities and to apply Best Available Techniques (BATs). 
Teollisuuden päästöjä koskevien direktiivien johdosta noin 50 000 teollisuuslaitoksen on hankittava jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten myöntämä toimintalupa ja sitouduttava käyttämään parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa.
The IED applies to large industries in different sectors: energy industries, production and processing of metals, mineral industry, chemical industry, waste management, and other. 
Teollisuuden päästöjä koskevaa direktiiviä sovelletaan suuriin teollisuuslaitoksiin, jotka toimivat eri aloilla, kuten energiateollisuudessa, metallien tuotannon tai jalostuksen alalla, mineraaliteollisuudessa, kemianteollisuudessa tai jätehuollon alalla.
It contains specific provisions on combustion of fuels in installations with a total rated thermal input of 50 megawatts (MW) or more that apply to around 3 500 plants of which 370 are very large biomass and solid-fired plants with a thermal output of more than 300 MW operating in the EU. 
Se sisältää erityisiä säännöksiä, jotka koskevat polttoaineiden polttamista polttolaitoksissa, joiden nimellinen kokonaislämpöteho on yli 50 megawattia (MW). Niitä sovelletaan noin 3 500:aan EU:ssa toimivaan polttolaitokseen, joista 370 on erittäin suuria biomassan tai kiinteiden polttoaineiden polttolaitoksia, joiden lämpöteho on yli 300 MW.
In July 2017, the Commission adopted an Implementing Decision based on new reference document updating BATs for large combustion plants97. 
Komissio antoi heinäkuussa 2017 uuden viiteasiakirjan perusteella täytäntöönpanopäätöksen, jolla ajantasaistettiin suurten polttolaitosten parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa97.
The permits for these plants must be updated in line with BAT conclusions and associated pollutant emission levels by 2021. 
Polttolaitosten toimiluvat on saatettava ajan tasalle vuoteen 2021 mennessä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevien BAT-päätelmien ja niihin liittyvien epäpuhtauspäästötasojen mukaisesti.
The Directive for medium-sized combustion plants applies, with a few exceptions, to combustion plants with a rated thermal input equal to or greater than 1 MW and less than 50 MW, irrespective of the type of fuel they use. 
Keskisuuria polttolaitoksia koskevaa direktiiviä sovelletaan muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta polttolaitoksiin, joiden polttoaineteho on vähintään 1 MW mutta alle 50 MW, niiden käyttämästä polttoainetyypistä riippumatta.
Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on industrial emissions (integrated pollution prevention and control) (Recast) (OJ L 334, 17.12.2010, p. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (uudelleenlaadittu) (EUVL L 212, 17.8.2017, s.
Directive (EU) 2015/2193. 
Direktiivi (EU) 2015/2193.
This is particularly important for coal-burning power plants, which are responsible for around 52 % of SO2, 40 % of NO2 and 37 % of PM industrial emissions (Source: AirClim, ClientEarth and EEB Report, “Clearing the Air”, 2017, p. 
Tällä on erityisen suuri merkitys kivihiiltä polttaville voimalaitoksille, jotka aiheuttavat noin 52 prosenttia teollisuuden rikkidioksidipäästöistä, 40 prosenttia typpidioksidipäästöistä ja 37 prosenttia hiukkaspäästöistä (lähde: AirClim, ClientEarth ja Euroopan ympäristötoimisto: kertomus ”Clearing the Air”, 2017, s.
Commission Implementing Decision (EU) 2017/1442 of 31 July 2017 establishing best available techniques (BAT) conclusions, under Directive 2010/75/EU for large combustion plants. 
Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/1442, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU mukaisten parhaita käytettävissä olevia tekniikoita (BAT) koskevien päätelmien vahvistamisesta suuria polttolaitoksia varten.
Maximum concentration values in the six air quality zones (Data as of 13 December 2017)98 1 ANNEX II NO2 annual means (max. 
Pitoisuuksien enimmäisarvot kuudella ilmanlaatualueella (tiedot 13. joulukuuta 2017)98 NO2 PM2,5 vuotuinen keskiarvo (enint.
40μg/m3) AQ zone: Brussels Krakow Milan Ostrava Sofia Stuttgart 2009 51.57 70.02 80.55 46.96 57.51 111.91 2010 53.75 70.36 73.36 50.90 48.52 99.92 2011 49.97 73.07 79.42 46.41 51.76 97.33 2012 48.13 71.45 67.34 43.10 45.33 91.27 2013 62.62 68.00 57.48 41.43 39.30 89.03 2014 47.38 61.50 59.34 39.18 31.92 88.60 2015 45.17 63.13 75.27 39.95 32.69 87.23 2016 47.72 59.28 67.00 39.07 33.15 81.60 PM2.5 annual means (max. 
25 μg/m3) Ilmanlaatualue: Bryssel Krakova Milano Ostrava Sofia Stuttgart Ilmanlaatualue: Bryssel Krakova Milano Ostrava Sofia Stuttgart 2009 51,57 70,02 80,55 46,96 57,51 111,91 2009 23,64 39,24 34,40 38,84 23,84 25,62 1 LIITE II 2010 53,75 70,36 73,36 50,90 48,52 2011 49,97 73,07 79,42 46,41 51,76 2012 48,13 71,45 67,34 43,10 45,33 2013 62,62 68,00 57,48 41,43 39,30 2014 47,38 61,50 59,34 39,18 31,92 2015 45,17 63,13 75,27 39,95 32,69 2016 47,72 59,28 67,00 39,07 33,15 PM10 päivien lkm., jolloin yli 50 μg/m3 (enint.