natgillin/translations-raw huggingface dataset:
44 However, as the Commission pointed out in its Staff Working Document on ‘Paving the way for an EU develop‐ ment and Cooperation Results Frame‐ work’ (see paragraph 7), ‘it is difficult to measure contribution of one level of the results hierarchy to the next’, i.e. from output to outcome, and from outcome to impact. 
44 Kuten komissio huomautti yksiköidensä valmisteluasiakirjassa ”Paving the way for an EU Development and Cooperation Results Framework” (ks. kohta 7), on kuitenkin vaikea mitata, kuinka paljon kukin tuloshierarkian taso vaikuttaa seuraavaan tasoon eli tuotokset tuloksiin ja tulokset vaikutuksiin.
Indeed, while an intervention’s outputs can usually be largely attributed to the intervention, this will often not be the case for its outcome, and even less for its impact, as the Court found in some of its au‐ dits (see Box 9). 
Toimen tuotokset voidaan tavallisesti lukea pitkälti toimen ansioksi, mutta tulosten osalta näin ei useinkaan voida tehdä ja vielä vähemmän vaikutusten osalta, kuten tilintarkastustuomioistuin on todennut joissakin tarkastuksissaan (ks. laatikko 9).
45 In the particular case of budget sup‐ port interventions, it is not normally possible to identify the outputs, due to the fungibility of EU financial support within the partner country’s budget. 
45 Budjettituen toimenpiteissä ei ole tavallisesti mahdollista tunnistaa tuotoksia, koska EU:n rahoitustuki yhdistetään kumppanimaan talousarviovaroihin.
Indeed, the partner country’s budget supports the whole country’s develop‐ ment strategy, and the outputs of EU budget support interventions thus relate to changes of government poli‐ cies and services, which are not the consequence of the budget support programme alone but also of various other government actions and deci‐ sions, other external assistance pro‐ grammes (...) and external non‐gov‐ ernment‐related factors45. 
Kumppanimaan talousarviolla tuetaan koko maan kehitysstrategiaa, ja EU:n budjettituen toimenpiteiden tuotokset liittyvät siten valtion toimien ja palvelujen muutoksiin, jotka eivät ole pelkästään budjettitukiohjelman seurausta, vaan johtuvat myös monista muista valtion toimista ja päätöksistä sekä muista ulkoisen avun ohjelmista ja valtiosta riippumattomista ulkoisista tekijöistä45.
This is well illustrated in the OECD’s comprehen‐ sive evaluation framework for budget support evaluations (see Annex). 
Tätä kuvataan hyvin OECD:n budjettituen arviointia varten laatimassa kattavassa arviointikehyksessä (ks. liite).
46 Consequently, even where a clear logi‐ cal link between action and results can be established, it can be difficult — if not impossible — to assess which part of the results is attributable to EU in‐ terventions and which is due to other donors’ interventions or other factors. 
46 Vaikka toimen ja tulosten välille olisikin mahdollista luoda selkeä looginen yhteys, voi silti siis olla vaikeaa tai jopa mahdotonta arvioida, mikä osa tuloksista on EU:n tukitoimien ansiota ja mikä osa tuloksista johtuu muiden avunantajien toimista tai muista tekijöistä.
Besides its techni‐ cal aspects, this issue also relates to the more political question of results ownership. 
Teknisten näkökohtien lisäksi asiaan liittyy myös poliittisempi kysymys siitä, kenelle vastuu tuloksista kuuluu.
Indeed, when many stake‐ holders are involved, including the EU, partner countries and other donors, there can be several claims for the same positive results, or no acknowl‐ edgement of responsibility for nega‐ tive results. 
Kun toiminnassa on mukana monia sidosryhmiä, kuten EU, kumppanimaat ja muut avunantajat, kunnian samoista myönteisistä tuloksista voi haluta moni taho tai vastuuta kielteisistä tuloksista ei halua ottaa mikään taho.
45 OECD — DAC Network on Development Evaluation — Evaluating Budget Support Methodological Approach, page 11. 
45 OECD – DAC Network on Development Evaluation – Evaluating Budget Support – Methodological Approach, s.
See also page 12, on budget support outcomes: ‘Outcomes are the result of the entire set of policies, strategies and spending actions of the government (...), of the reactions/responses of the relevant stakeholders to changes in public policy making and resource allocation decisions, and of the influence of other external factors. 
11. Ks. myös s. 12, jossa käsitellään budjettituen tuloksia ja todetaan, että tulokset ovat seurausta valtion kaikista toimista, strategioista ja menoista, asianomaisten sidosryhmien reaktioista tai vastauksista politiikan muutoksiin ja resurssien kohdentamista koskeviin päätöksiin sekä muiden ulkoisten tekijöiden vaikutuksesta.
These outcomes are thus only partly influenced by the BS provided. 
Annettu budjettituki vaikuttaa siten tuloksiin vain osittain.
The causal relationship between the provided budget support and the outcomes will therefore be (strongly) diluted with other influencing factors.’ 4. 
Annetun budjettituen ja tulosten välistä syysuhdetta laimentavat (voimakkaasti) siis muut vaikuttavat tekijät. 4.
Key risk areas 24 Example of difficulties in attributing results to EU intervention ‘The Court cannot assess the extent to which the EU budget support programmes in Malawi and Rwanda have contributed to the results of the governments’ programmes since there are multiple and complex intervening factors (...).’46 46 Special Report No 1/2012, paragraph 57. 
Keskeiset riskialat 24 Esimerkki vaikeuksista lukea tulokset EU:n toimen ansioksi ”Tilintarkastustuomioistuimen ei ole mahdollista arvioida, missä määrin EU:n talousarviotukeen perustuvat ohjelmat Malawissa ja Ruandassa ovat osaltaan myötävaikuttaneet maiden viranomaisten toteuttamien ohjelmien tulosten saavuttamiseen. Asiaan vaikuttavat lukuisat monimutkaiset osatekijät, (...).”46 46 Erityiskertomus nro 1/2012, kohta 57.
Increased complexity due to the integration of cross‐cutting issues 47 In its communication on ‘Increasing the impact of EU Development Policy: an Agenda for Change’ (see para‐ graph 18), the Commission proposed that EU activities in each partner country should be concentrated on a maximum of three sectors. 
Laaja-alaisten aiheiden sisällyttämisestä johtuva monimutkaistuminen 47 Komissio ehdotti tiedonannossaan ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutos-suunnitelma” (ks. kohta 18), että EU:n toimet kussakin kumppanimaassa olisi keskitettävä enintään kolmelle alalle.
Focusing EU interventions on a small number of sectors can increase their impact and leverage and help to keep EU assis‐ tance manageable not only for partner countries, but also for the Commission and EU Delegations47. 
EU:n toimien keskittäminen pieneen määrään aloja voi lisätä toimien vaikutusta ja niiden avulla saatavaa hyötyä ja helpottaa pitämään EU:n tuen paremmin niin kumppanimaiden kuin komission ja EU:n edustustojenkin hallittavissa47.
48 Meanwhile, according to EU instruc‐ tions for establishing multiannual programming documents for the 2014‐2020 programming period, sector policy commitments must also take into account nine cross‐cutting issues, including the promotion of human rights, gender equality, democracy, good governance, children’s rights, persons with disabilities, indigenous peoples, environmental sustainabil‐ ity and combating HIV/AIDS48 (see Box 10). 
48 Monivuotisten ohjelmasuunnitteluasiakirjojen laatimista varten ohjelmakaudeksi 2014–2020 annetuissa EU:n ohjeissa todetaan samaan aikaan, että eri politiikanalojen sitoumuksissa on otettava huomioon myös yhdeksän laaja-alaista aihetta eli ihmisoikeuksien, sukupuolten tasa-arvon, demokratian, hyvän hallintotavan, lasten oikeuksien, vammaisten oikeuksien ja alkuperäiskansojen oikeuksien edistäminen sekä ympäristön kestävyys ja HI-viruksen/aidsin torjunta48 (ks. laatikko 10).
47 EEAS and Commission joint ‘Instructions for the programming of the 11th European Development Fund (EDF) and the Development Cooperation Instrument (DCI) — 2014‐2020’. 
47 Euroopan ulkosuhdehallinnon ja komission yhdessä antamat yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston (EKR) ja kehitysyhteistyön rahoitusvälineen (DCI) ohjelmasuunnittelua koskevat ohjeet vuosiksi 2014–2020, ”Instructions for the programming of the 11th European Development Fund (EDF) and the Development Cooperation Instrument (DCI) – 2014-20”.
48 See also, for example, the Development and Cooperation Instrument (DCI) Regulation (EU) No 233/2014 which lays down that: ‘Throughout all programmes, cross‐cutting issues as defined in the European Consensus shall be mainstreamed. 
48 Ks. myös esimerkiksi kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta annettu asetus (EU) N:o 233/2014, jossa säädetään seuraavaa: ”Eurooppalaisessa konsensuksessa määritellyt laaja-alaiset aiheet valtavirtaistetaan kaikissa ohjelmissa.
In addition, conflict prevention, decent work and climate change shall be mainstreamed, where relevant’ (Article 3). 
Lisäksi konfliktinesto, ihmisarvoinen työ ja ilmastonmuutos valtavirtaistetaan tarpeen mukaan” (3 artikla.)
4. Key risk areas 25 Focal sectors and cross‐cutting issues Cross-cutting issue 1 Cross-cutting issue 3 Focal sector 1 Focal sector 2 Focal sector 3 Cross-cutting issue 2 Cross-cutting issue 4 Cross-cutting issue 5 Cross-cutting issue 6 Cross-cutting issue 7 Cross-cutting issue 8 Cross-cutting issue 9 49 Previous Commission evaluation reports pointed out difficulties in mainstreaming human rights through EU development actions (see Box 11). 
4. Keskeiset riskialat 25 Painopistealat ja laaja-alaiset aiheet Laaja-alainen aihe 1 Laaja-alainen aihe 3 Painopisteala 1 Painopisteala 2 Painopisteala 3 Laaja-alainen aihe 2 Laaja-alainen aihe 4 Laaja-alainen aihe 5 Laaja-alainen aihe 6 Laaja-alainen aihe 7 Laaja-alainen aihe 8 Laaja-alainen aihe 9 49 Komission aiemmissa arviointikertomuksissa on tuotu esiin ihmisoikeuksien edistämisen valtavirtaistamisessa EU:n kehitystoimien yhteydessä ilmenneitä vaikeuksia (ks. laatikko 11).
50 The mainstreaming of cross‐cutting issues in EU interventions can make the prioritisation of these interven‐ tions’ objectives more complex. 
50 Laaja-alaisten aiheiden valtavirtaistaminen EU:n toimissa voi monimutkaistaa toimien tavoitteiden priorisointia.
The increased complexity due to the integration of cross‐cutting issues in EU programmes represents a supple‐ mentary risk to the achievement and reporting of results. 
Monimutkaistuminen, joka johtuu laaja-alaisten aiheiden sisällyttämisestä EU:n ohjelmiin, aiheuttaa tulosten saavuttamiseen ja raportointiin kohdistuvan lisäriskin.
Integration of cross‐cutting issues in a programme — the example of Cambodia The Commission’s Multiannual Indicative Programme for Cambodia for the 2014‐2020 period provides for three focal sectors: Agriculture/Natural Resource Management, Education/Skills and Good Governance. 
Laaja-alaisten aiheiden sisällyttäminen ohjelmaan – esimerkki Kambodžasta Komission kautta 2014–2020 varten laatimassa Kambodžan suuntaa-antavassa monivuotisessa ohjelmassa määritellään kolme painopistealaa: maatalous/luonnonvarojen hallinta, koulutus/osaaminen ja hyvä hallinto.
It also provides for the mainstreaming of several cross‐cutting issues: gender equality and empowerment of women, nutrition, the environment, and information and communication technologies. 
Ohjelma käsittää myös useiden laaja-alaisten aiheiden valtavirtaistamisen: sukupuolten tasa-arvo ja naisten vaikutusvallan vahvistaminen, ravitsemus, ympäristö sekä tietoja viestintätekniikka.
Box 10 Figure 3 
Laatikko 10 Kaavio 3
4. Key risk areas 26 Examples of difficulties in addressing cross‐cutting issues — the case of human rights ‘The EU has sought to further translate its commitment and mainstream human rights at programming level, including regional strategy papers, bilateral action plans, and thematic programmes. 
4. Keskeiset riskialat 26 Esimerkkejä laaja-alaisten aiheiden käsittelyssä esiintyneistä vaikeuksista – ihmisoikeudet EU on pyrkinyt entistä enemmän osoittamaan sitoutuneensa ihmisoikeuksien edistämiseen ja valtavirtaistamaan ihmisoikeudet ohjelmasuunnittelussa, myös alueellisissa strategia-asiakirjoissa, kahdenvälisissä toimintasuunnitelmissa ja aihekohtaisissa ohjelmissa.
Human rights and de‐ mocracy are entrenched in the policy documents as guiding principles. 
Ihmisoikeudet ja demokratia on vakiinnutettu toimintapoliittisten asiakirjojen perusperiaatteiksi.
Nevertheless, one can observe a phe‐ nomenon of ‘dilution’ of the democracy and human rights component as the cycle moves ‘downstream’, i.e. from broad political pledges to policy frameworks down to programming, choice of instruments, allocation of funding and selection of projects. 
Tästä huolimatta on havaittavissa, että demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan osion osuus vähenee edettäessä konkreettisemmille tasoille eli laajoista poliittisista lupauksista poliittisiin kehyksiin ja edelleen ohjelmasuunnitteluun, välineiden valintaan, rahoituksen kohdentamiseen ja hankkeiden valintaan.
All this is compounded by a lack of even basic systems to monitor and evaluate progress in relation to main‐ streaming. 
Tilannetta pahentaa se, ettei valtavirtaistamisen edistymisen seurantaa ja arviointia varten ole edes perusjärjestelmiä.
This dilution is related to political resistance of partner countries but also to major internal weak‐ nesses at EU level, such as limited political leverage and inconsistent decision‐making with regard to the place and weight of human rights in EU external action. 
Osuuden väheneminen liittyy kumppanimaiden poliittisen vastustuksen lisäksi merkittäviin EU:n sisäisiin heikkouksiin, kuten vähäiseen poliittiseen painoarvoon sekä ihmisoikeuksien asemaa ja merkitystä EU:n ulkoisten toimien yhteydessä koskevaan epäjohdonmukaiseen päätöksentekoon.
The EU’s difficulties to reconcile values and interests have been widely documented and criticised by media and civil society. 
Tiedotusvälineet ja kansalaisyhteiskunta ovat esittäneet huomattavasti näyttöä EU:n vaikeuksista sovittaa yhteen arvonsa ja etunsa ja arvostelleet EU:ta asiasta.
The Arab Spring was an eye‐opener on the limits of the ‘stability versus human rights approach’ and may open perspectives for a more serious approach to mainstreaming human rights.’ 
Arabikevät havahdutti huomaamaan, että vakauden ihmisoikeuksien edelle asettavalla lähestymistavalla on rajansa, ja saattaa avata näkymiä sille, että ihmisoikeuksien valtavirtaistamiseen suhtaudutaan entistä vakavammin.
50 49 ‘Evaluation of the European Union’s Support to two European Neighbourhood Policy Regions (East and South) — Final report — Volume 1, June 2013’, p. 
50 49 Evaluation of the European Union’s Support to two European Neighbourhood Policy Regions (East and South) – Final report – Volume 1, kesäkuu 2013, s.
50 ‘Thematic evaluation of the European Commission support to respect of Human Rights and Fundamental Freedoms (including solidarity with victims of repression)’ — Final Report — Volume 1, December 2011, p. 
50 Thematic evaluation of the European Commission support to respect of Human Rights and Fundamental Freedoms (including solidarity with victims of repression) – Final Report – Volume 1, joulukuu 2011, s.
4. Key risk areas 27 4.4. 
4. Keskeiset riskialat 27 4.4.
Harmonisation between development partners’ instruments and frameworks 4.4.1. 
Kehitysyhteistyökumppanien välineiden ja kehysten yhdenmukaistaminen 4.4.1.
Alignment with partner countries’ results frameworks 51 In line with the principles agreed at high‐level international forums, donors, including the EU, should rely as far as possible on partner coun‐ tries’ frameworks for results‐oriented reporting and monitoring (see sec‐ tion 2.1.2). 
Kumppanimaiden tuloskehyksiin mukautuminen 51 Kansainvälisillä korkean tason foorumeilla sovittujen periaatteiden mukaisesti avunantajien, myös EU:n, olisi käytettävä mahdollisimman paljon kumppanimaiden tulosperusteisen raportoinnin ja seurannan kehyksiä (ks. osa 2.1.2).
In particular, donors should minimise their use of additional frame‐ works, refraining from requesting the introduction of performance indicators that are not consistent with countries’ national development strategies51. 
Avunantajien olisi erityisesti käytettävä mahdollisimman vähän muita kehyksiä, eivätkä avunantajat saisi pyytää ottamaan käyttöön tulosindikaattoreita, jotka eivät ole maiden kansallisten kehitysstrategioiden mukaisia51.
52 However, previous Commission evalu‐ ation reports found issues related to non‐alignment between donors and partner countries’ frameworks (see Box 12). 
52 Komission aiemmissa arviointikertomuksissa on kuitenkin todettu avunantajien ja kumppanimaiden kehysten väliseen yhdenmukaisuuteen liittyviä ongelmia (ks. laatikko 12).
53 When partner countries face many different types and levels of reporting obligations and payment conditions from various donors, these can present an unmanageable burden, which is detrimental to both aid efficiency and effectiveness. 
53 Kun kumppanimailla on useiden eri avunantajien asettamia monia erityyppisiä ja -tasoisia raportointivelvoitteita ja maksuehtoja, nämä voivat muodostua maille hallitsemattomaksi taakaksi, joka on haitaksi sekä avun tehokkuudelle että tuloksellisuudelle.
51 Busan Partnership for effective development cooperation. 
51 Tuloksellista kehitysyhteistyötä koskeva Busanin kumppanuus.
Example of the lack of alignment with the partner country’s results framework ‘(...) far from being a Government‐led, genuinely harmonised framework, the Performance Assessment Frame‐ work (PAF) had developed into ‘the sum total of all Development Partners’ individual preferences and require‐ ments’. (...) 
Esimerkki puutteellisesta kumppanimaan tuloskehykseen mukautumisesta Suoritusten arviointikehyksestä (Performance Assessment Framework, PAF), joka oli kaikkea muuta kuin valtion johtama, aidosti yhdenmukaistettu kehys, oli tullut kaikkien kehitysyhteistyökumppanien omien mieltymysten ja vaatimusten summa.
The effective ownership of Government was lost and the PAF assessment process became little more than a compulsory process, which needed to be respected in order for Budget Support disbursements to continue (...). 
Valtio menetti tosiasiallisen vastuunsa, ja suoritusten arviointikehyksen mukaisesta arviointiprosessista tuli lähestulkoon pelkkä pakollinen prosessi, jota oli noudatettava, jotta budjettituen maksut jatkuisivat.
Simultaneous with this loss of ownership and engagement, there has been a significant in‐ crease in the transaction costs associated with the annual assessment process and the related policy dialogue. 
Samaan aikaan kuin sitoutuminen ja osallistuminen vähenivät, vuotuiseen arviointiprosessiin ja siihen liittyvään poliittiseen vuoropuheluun liittyvät transaktiokustannukset kasvoivat merkittävästi.
It is manifested most obvi‐ ously in the steady growth in the number of indicators incorporated within the PAF.’52 52 Joint Evaluation of Budget Support to Tanzania: lessons learned and recommendations for the future Final Report: Volume 1, 2013, paragraphs 74‐75. 
Selvimmin asia ilmeni arviointikehykseen sisältyvien indikaattoreiden määrän vakaana kasvuna.52 52 Joint Evaluation of Budget Support to Tanzania: lessons learned and recommendations for the future – Final Report: Volume 1, 2013, kohdat 74-75.
4. Key risk areas 28 4.4.2. 
4. Keskeiset riskialat 28 4.4.2.
Harmonising the instruments used by development stakeholders 54 In previous Court special reports, is‐ sues were found related to the lack of harmonisation of instruments used by development partners (see Box 13). 
Kehitysyhteistyön sidosryhmien välineiden yhdenmukaistaminen 54 Tilintarkastustuomioistuimen aiemmissa erityiskertomuksissa on tuotu esiin ongelmia, jotka liittyvät kehitysyhteistyökumppanien käyttämien välineiden puutteelliseen yhdenmukaistamiseen (ks. laatikko 13).
55 The failure to harmonise instruments used by development partners can be detrimental to results monitoring and reporting effectiveness and efficiency. 
55 Se, ettei kehitysyhteistyökumppanien käyttämiä välineitä yhdenmukaiste-ta, voi heikentää tulosten seurannan ja raportoinnin vaikuttavuutta ja tehokkuutta.
Examples of issues due to the lack of harmonisation of instruments used by development partners ‘The United Nations Development Programme (UNDP) has estimated that there are more than 50 international public funds, 45 carbon markets and 6 000 private equity funds providing climate change finance, each with its own governance structure. 
Esimerkkejä kehitysyhteistyökumppanien käyttämien välineiden puutteelliseen yhdenmukaistamiseen liittyvistä ongelmista ”Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelmassa (UNDP) on arvioitu, että ilmastonmuutosrahoitusta tarjoaa yli 50 kansainvälistä julkista rahastoa, 45 hiilimarkkinaa ja 6 000 yksityistä pääomasijoitusrahastoa, joilla kullakin on oma hallintorakenteensa.
As the World Bank notes, fragmentation of this sort threatens to reduce the overall effectiveness of climate finance (...). 
Kuten Maailmanpankki pani merkille, tämän tapainen hajaantuneisuus uhkaa vähentää ilmastorahoituksen kokonaisvaikuttavuutta.
The Commission and Member States use both bilateral and multi‐ lateral channels to disburse climate finance. 
Komissio ja jäsenvaltiot käyttävät ilmastorahoituksen jakamiseen sekä kahdenvälisiä että monenvälisiä kanavia.
In 2010 they used no less than 22 multilateral channels. (...) 
Vuonna 2010 ne käyttivät ainakin 22:ta monenvälistä kanavaa. (...)
No attempt has been made to reduce the proliferation of climate funds, which involves serious risks of inefficiencies, inadequate accountability and fragmentation of aid (...)’53 53 Special Report No 17/2013 ‘EU climate finance in the context of external aid’, paragraphs 57 to 58 and paragraph 68 (http://eca.europa.eu). 
Ilmastorahastojen nopeaa lisääntymistä ei ole pyritty vähentämään, mikä tuo mukanaan seuraavat vakavat riskit: toiminta ei ole vaikuttavaa, tilivelvollisuus ei ole riittävää ja tuki on hajanaista (...).”53 53 Erityiskertomus nro 17/2013 ”Unionin ulkopuolelle suunnatun tuen yhteydessä myönnetty EU:n ilmastorahoitus”, kohdat 57, 58 ja 68 (http://eca.europa.eu).
Coping with the juxtaposition of different accountability structures 56 As part of the EU’s development and cooperation action, the European Commission entrusts some budget implementation tasks under indirect management to international organi‐ sations54. 
Eri tilivelvollisuusrakenteiden rinnastaminen 56 Osana EU:n kehitysyhteistyötoimia komissio siirtää talousarvion toteuttamistehtäviä välillisen hallinnoinnin mukaisesti kansainvälisille järjestöille54.
For these tasks, accountabil‐ ity relies on the accountability struc‐ tures of the international organisation concerned, including governance, results frameworks55 and external audit, as well as on the EU’s own audit and accountability provisions. 
Näiden tehtävien osalta tilivelvollisuus riippuu asianomaisten kansainvälisten järjestöjen tilivelvollisuusrakenteista, kuten hallinnoinnista, tuloskehyksis-tä55 ja ulkoisesta tarkastuksesta, sekä EU:n omista tarkastusta ja tilivelvollisuutta koskevista määräyksistä ja säännöksistä.
57 In previous audits, the Court found that the juxtaposition of different ac‐ countability structures for tasks under indirect management with internation‐ al organisations sometimes created accountability gaps (see Box 14). 
57 Tilintarkastustuomioistuin on aiemmissa tarkastuksissaan todennut, että välillisen hallinnoinnin mukaisesti kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettaviin tehtäviin liittyvien eri tilivelvollisuusrakenteiden rinnastaminen on aiheuttanut toisinaan tilivelvollisuuden puutteita (ks. laatikko 14).
54 Financial Regulation, Article 58 — methods of implementation of the budget. 
54 Varainhoitoasetus, 58 artikla – Talousarvion toteuttamistavat.
55 See, for example, United Nations Development Group’s results‐based management handbook, United Nations Population Fund’s integrated results framework, or United Nations Development Programme’s handbook on planning, monitoring and evaluating for development results. 
55 Ks. esimerkiksi Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysryhmän tulosjohtamisen käsikirja ”Results-based Management Handbook”, YK:n väestörahaston yhdennetty tuloskehys ”Integrated results framework” tai Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysohjelman käsikirja kehitystulosten suunnittelusta, seurannasta ja arvioinnista ”Handbook on Planning, Monitoring and Evaluating for Development Results”.