natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Many made ad hoc arrangements in parallel with their administrative systems (the systems for assessing, approving, checking and paying aid applications), leading to additional work for the national and regional authorities as well as the beneficiaries. 
Monet toteuttivat tilapäisjärjestelyjä hallintojärjestelmiensä (tukihakemusten arviointiin, hyväksymiseen, tarkastamiseen ja maksattamiseen käytettyjen järjestel-mien) rinnalla, mikä aiheutti lisätyötä kansallisille ja alueellisille viranomaisille sekä edunsaajille.
This also led to a situation where monitoring information was compiled separately, with risks for data integrity. 
Seurauksena oli lisäksi tilanne, jossa seurantatiedot kerättiin erikseen, mikä vaaransi tietojen eheyden.
9 Article 13 of Regulation (EC) No 1698/2005. 
9 Asetus (EY) N:o 1698/2005, 13 artikla.
Most commonly, Member States took results data from the beneficiaries’ forecasts of the expected results, which formed part of their aid applications, or in some cases, the payment claim. 
Tavallisimmin jäsenvaltiot ottivat tulostiedot odotettuja tuloksia koskevista edunsaajien ennusteista, jotka olivat osa tukihakemusta ja joissakin tapauksissa osa maksupyyntöä.
In England and Sweden, the authorities checked the plausibility of this data and adjusted it where necessary. 
Englannissa ja Ruotsissa viranomaiset tarkastivat kyseisten tietojen uskottavuuden ja mukauttivat niitä tarvittaessa.
This allowed them to assess causality: that the job created, the increase in ‘gross value added’, the new product or the increase in tourism really was an effect of the aid and not just coincidental. 
Ne pystyivät näin arvioimaan syy-yhteyttä eli sitä, että luotu työpaikka, ”bruttoarvonlisäyksen” kasvu, uusi tuote tai matkailun lisääntyminen oli todellakin seurausta tuesta eikä pelkästään sattumaa.
Few other Member States had such arrangements in place to check the data quality. 
Muista jäsenvaltioista vain harvat olivat toteuttaneet kyseisiä järjestelyjä tarkastaakseen tietojen laadun.
In Poland, the authorities had accurate information in their administrative systems on jobs created, as beneficiaries had to provide evidence of the new jobs as a condition for payment of the grant. 
Puolassa viranomaisilla oli hallintojärjestelmissään paikkansapitävät tiedot luoduista työpaikoista, sillä avustuksen maksuehtona oli, että edunsaajat esittävät näyttöä uusista työpaikoista.
But this information was not used for the CMEF as the authorities used a survey questionnaire to the beneficiaries — an inherently less reliable method, for which no proof was required or checking of reliability done. 
Näitä tietoja ei kuitenkaan käytetty yhteisten seuranta-ja arviointisääntöjen puitteissa, sillä viranomaiset käyttivät edunsaajille osoitettua kyselylomaketta, mikä oli jo itsessään epäluotettavampi menetelmä, sillä luotettavuudesta ei vaadittu näyttöä eikä sen osalta suoritettu tarkastusta.
In the Czech Republic and Hungary, indicator data was also obtained by survey with no checks on data accuracy. 
Tšekin tasavallassa ja Unkarissa indikaattoritiedot hankittiin niin ikään kyselyn avulla tarkastamatta tietojen oikeellisuutta.
The Member States audited tended to see the CMEF data collection as an additional task that was necessary to comply with the regulation, but which was of little value for their own management of the measures, and consequently paid little attention to its quality. 
Tarkastuskohteena olleilla jäsenvaltioilla oli taipumus nähdä yhteisiin seuranta-ja arviointisääntöihin liittyvä tiedonkeruu asetuksen noudattamisen edellyttämänä lisätehtävänä, jolla oli vain vähän merkitystä niiden omassa toimenpiteiden hallinnoinnissa.
Reflecting this attitude, several Member States responded to the Court’s findings of weaknesses in their monitoring and evaluation by explaining that they had done what was necessary to comply with the CMEF requirements. 
Tällaisen suhtautumistavan omaksut-tuaan useat jäsenvaltiot vastasivat niiden seurannassa ja arvioinnissa esiintyviä puutteita koskeviin tilintarkastustuomioistuimen havaintoihin selittämällä, että ne olivat toteuttaneet tarvittavat toimet noudattaakseen yhteisten seuranta-ja arviointisääntöjen vaatimuksia.
For example, following the Court’s finding that they had no plans for monitoring or evaluating Leader local development strategies, one Member State replied that it had put in place the CMEF as defined at EU level and if this did not cover Leader, it was not the fault of the Member State. 
Eräässä tapauksessa tilintarkastustuomioistuin esitti havainnon, jonka mukaan jäsenvaltioilla ei ollut suunnitelmia Leader-lähestymistavan paikallisten kehittämisstrategioiden seurantaan tai arviointiin. Yksi asianomainen jäsenvaltio vastasi, että se oli ottanut käyttöön yhteiset seuranta-ja arviointisäännöt sellaisena kuin ne on määritelty EU:n tasolla ja että ei ollut kyseisen jäsenvaltion vika, jos säännöt eivät kattaneet Leader-toimintaa.
As a consequence of the weaknesses described above, the Court has found in its recent audits that the CMEF results data frequently does not correspond to the real situation. 
Edellä kuvailtujen puutteiden seurauksena tilintarkastustuomioistuin on havainnut viimeaikaisissa tarkastuksissaan, että yhteisten seuranta-ja arviointisääntöjen puitteissa saadut tulostiedot eivät useinkaan kuvasta todellista tilannetta.
Discrepancies stem from misunderstandings of what information is required and the difficulty of predicting at the time of the aid application results such as ‘gross value added’, which depend on many factors, including the state of the economy. 
Eroavaisuudet johtuvat siitä, että on käsitetty väärin, millaisia tietoja vaaditaan, sekä vaikeuksista ennakoida tukihakemusta tehtäessä ”bruttoarvonlisäyksen” kaltaisia tuloksia, jotka ovat riippuvaisia monista tekijöistä, muun muassa talouden tilasta.
In some cases, the design of the measure created incentives for the applicants to exaggerate the likely results, such as the number of jobs to be created, to increase their chances of obtaining a grant. 
Joissakin tapauksissa toimenpide oli jo perusmuodoltaan sellainen, että se houkutteli tuenhakijoita lisäämään avustuksen saamisen mahdollisuuksia liioittelemalla todennäköisiä tuloksia, esimerkiksi luotujen työpaikkojen määrää.
21 Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
21 Erityiskertomus nro 12/2013 – Pystyvätkö komissio ja jäsenvaltiot osoittamaan, että maaseudun kehittämispolitiikkaan osoitetut EU:n määrärahat on käytetty tarkoituksenmukaisesti?
The common result indicators, in particular, left too much room for interpretation, data was costly or difficult to collect and some indicators were of limited value, as they did not show the results of the measures, as illustrated in Box 1. 
Yhteisissä tulosindikaattoreissa jäi ennen kaikkea liian paljon tulkinnanvaraa. Tietojenkeruusta aiheutui paljon kuluja tai kerääminen oli vaikeaa, ja osa indikaattoreista oli merkitykseltään vähäisiä, sillä ne eivät osoittaneet toimenpiteiden tuloksia, kuten laatikosta 1 käy ilmi.
On top of this, as shown in paragraph 32, the common indicators were not always relevant enough or sufficient to show whether the RDP objectives were met. 
Kaiken tämän lisäksi, kuten kohdasta 32 ilmenee, yhteiset indikaattorit eivät olleet aina tarpeeksi relevantteja eivätkä ne riittäneet osoittamaan, oliko maaseudun kehittämisohjelman tavoitteet saavutettu.
THE MID‐TERM EVALUATIONS DID NOT GIVE SUFFICIENTLY EVIDENCE‐BASED CONCLUSIONS ON THE EFFECTS OF THE RURAL DEVELOPMENT MEASURES 43. 
VÄLIARVIOINNEISSA EI ESITETTY RIITTÄVÄÄN EVIDENSSIIN PERUSTUVIA JOHTOPÄÄTÖKSIÄ MAASEUDUN KEHITTÄMISTOIMENPITEIDEN VAIKUTUKSISTA 43.
The Member States’ weaknesses in monitoring results contributed to the generally unsatisfactory quality of the mid-term evaluations. 
Tulosten seurannassa ilmenneet jäsenvaltioiden puutteet olivat osasyynä väliarviointien yleisesti epätyydyttävään laatuun.
The regulation requires mid-term evaluations to examine not only the degree of utilisation of resources but also the effectiveness and efficiency of the programming of the EU budget, the socioeconomic impact and the impact on the Community priorities. 
Asetuksen mukaan väliarvioinnissa on tarkasteltava paitsi varojen käyttöastetta, myös EU:n talousarvioon liittyvän ohjelmasuunnittelun vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä sen sosiaalis-taloudellisia vaikutuksia ja vaikutuksia yhteisön ensisijaisiin tavoitteisiin.
For the mid-term evaluations, which were undertaken in 2010, many evaluators simply did not have information available on which to base their evaluation, whether because measures had not been running long enough to generate results, or because the Member States had not collected relevant and reliable data. 
Kun väliarviointeja vuonna 2010 suoritettiin, monilla arvioijilla ei yksinkertaisesti ollut käytössään tietoja, joihin arviointi olisi voinut perustua. Tämä johtui joko siitä, että toimenpiteitä ei ollut vielä toteutettu riittävän kauan eikä tuloksia näin ollen ollut saatavilla, tai siitä, että jäsenvaltiot eivät olleet keränneet relevantteja ja luotettavia tietoja.
The mid-term evaluations focused on financial and output data, with many producing useful analyses of implementation and of weaknesses in the monitoring data. 
Väliarvioinneissa keskityttiin taloudellisiin ja tuotoksia koskeviin tietoihin; monessa väliarvioinnissa tehtiin hyödyllisiä analyysejä täytäntöönpanosta ja seurantatietojen puutteista.
However, they rarely provided useful information on the achievement of objectives or efficiency. 
Ne tuottivat kuitenkin harvoin hyödyllistä tietoa tavoitteiden saavuttamisesta tai tehokkuudesta.
22 BOX 1 EXAMPLES OF DIFFICULTIES EXPERIENCED WITH RESULT INDICATORS The Commission did not issue guidance on what should be considered as a ‘new product or new technique’ in relation to the measure for modernising farms. 
22 LAATIKKO 1 ESIMERKKEJÄ TULOSINDIKAATTORIEN YHTEYDESSÄ ILMENNEISTÄ VAIKEUKSISTA Komissio ei antanut ohjeita siitä, mitä olisi pidettävä ”uutena tuotteena tai menetelmänä” maatilojen nykyaikaista-mistoimenpiteen yhteydessä.
The Romanian data indicates that 98 % of the investments resulted in a new product or technique, compared with 13 % in Poland and 35 % in Hungary. 
Romanian tietojen mukaan 98 prosenttia investoinneista johti uuteen tuotteeseen tai menetelmään, kun taas Puolan tapauksessa vastaava prosenttiosuus oli 13 prosenttia ja Unkarin tapauksessa 35 prosenttia.
Such a large difference cannot be explained by differences in the measures as they covered a similar range of investments. 
Näin suureen eroon eivät voi olla syynä toimenpiteiden erot, sillä toimenpiteet käsittävät samantyyppisiä investointeja.
Almost any investment in new farm buildings, machinery or equipment met the Romanian definition for the indicator. 
Lähes jokainen investointi uusiin maatilarakennuksiin, koneisiin tai laitteisiin vastasi Romanian indikaattoriin soveltamaa määritelmää.
The result indicator ‘area under successful land management’ is in practice identical to the output indicator ‘area under agri-environment support’. 
Tulosindikaattori ”pinta-ala, johon on menestyksekkäästi sovellettu maankäyttöä”, on käytännössä sama kuin tuotosindikaattori ”maatalouden ympäristötuen kattama alue”.
This is because Member States consider all areas supported to be ‘success-ful’ without any assessment of whether an improvement of biodiversity, water quality, etc. was achieved. 
Tämä johtuu siitä, että jäsenvaltiot pitävät kaikkia tuettuja aloja ”menestyneinä” arvioimatta lainkaan, onko luonnon monimuotoisuuden, veden laadun jne. parantamista saatu aikaan.
The Court identified cases where the agri-environment contract was not successful, but the area was still included in the results data. Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tapauksia, joissa maatalouden ympäristösopimusta ei ollut sovellettu menestyksekkäästi, mutta asianomainen ala otettiin silti tulostiedoissa huomioon. Erityiskertomus nro 12/2013 – Pystyvätkö komissio ja jäsenvaltiot osoittamaan, että maaseudun kehittämispolitiikkaan osoitetut EU:n määrärahat on käytetty tarkoituksenmukaisesti?
In many cases, the mid-term evaluations relied on inadequate methodologies, such as making assumptions or relying on surveys without undertaking other procedures or evidence collection to support the conclusions10. 
Väliarvioinnin suorittajat käyttivät usein epätarkoituksenmukaisia menetelmiä: he esimerkiksi tekivät olettamuksia tai kyselyjä eivätkä suorittaneet muita menettelyjä tai keränneet evidenssiä johtopäätösten tueksi10.
While case studies can be valuable to illustrate findings or help explain data, some evaluators used just a handful of cases to draw conclusions for a whole measure or programme. 
Tapaustutkimuksista voi olla hyötyä havaintojen havainnollistamises-sa tai ne voivat auttaa tietojen selittämisessä. Osa arvioijista kuitenkin käytti vain pientä tapausjoukkoa tehdessään johtopäätöksiä koko toimenpiteestä tai ohjelmasta.
Some mid-term evaluations made no attempt to answer the common evaluation questions established in the Commission CMEF guidance11. In France, all Axis 3 and Axis 4 measures were excluded from the scope of the mid-term evaluation. 
Osassa väliarviointeja ei pyritty vastaamaan yhteisiin arviointikysymyksiin, jotka on määritetty yhteisiä seuranta-ja arviointisääntöjä koskevissa komission ohjeissa.11 Ranskassa kaikki toimintalinjan 3 ja 4 toimenpiteet jätettiin väliarvioinnin ulkopuolelle.
The mid-term evaluations consequently failed to give sufficiently evidence-based answers to the evaluation questions that concerned efficiency and the achievement of objectives, and they were too disparate to give meaningful information at EU level. 
Väliarvioinnit eivät tämän vuoksi tuottaneet riittävään evidenssiin perustuvia vastauksia arviointikysymyksiin, jotka koskivat tehokkuutta ja tavoitteiden saavuttamista. Lisäksi ne olivat liian hajanaisia antaakseen merkityksellistä tietoa EU:n tasolla.
THE COMMISSION HAS ENCOURAGED MEMBER STATES TO IMPROVE MONITORING AND EVALUATION AND THERE IS USEFUL INFORMATION ON WHAT THE EU’S BUDGET IS SPENT ON ... 
KOMISSIO ON KANNUSTANUT JÄSENVALTIOITA PARANTAMAAN SEURANTAA JA ARVIOINTIA, JA EU:N TALOUSARVIOVAROJEN KÄYTÖSTÄ ON SAATAVILLA HYÖDYLLISTÄ TIETOA...
The Commission recognised the problems with the indicators and the evaluations from an early stage, worked with the Member States to improve the guidance and offered support, notably through an ‘Evaluation Helpdesk’. 
Komissio tiedosti indikaattoreihin ja arviointeihin liittyneet ongelmat jo varhaisessa vaiheessa, pyrki yhdessä jäsenvaltioiden kanssa parantamaan ohjeita ja antoi tukea ”arviointitukipalvelun” avulla.
The Commission checks the Member States’ monitoring data (which is submitted with the Annual Progress Reports) and requires Member States to correct obvious errors before it will accept the Annual Progress Reports as complying with the regulation. 
Komissio tarkastaa jäsenvaltioiden seurantatiedot (jotka annetaan vuotuisten edistymiskertomusten yhteydessä) ja edellyttää, että jäsenvaltiot korjaavat ilmeiset virheet, ennen kuin se katsoo, että vuotuiset edistymiskertomukset ovat asetuksen mukaisia.
The consistency and completeness of the data have much improved over the past 5 years, but at the time of the audit in April 2013, the Commission had still not accepted the Annual Progress Reports for 2011 for France, Hungary and England, so the latest information is for 2010. 
Annettujen tietojen johdonmukaisuus ja kattavuus on parantunut huomattavasti viimeisten viiden vuoden aikana, mutta tarkastuksen aikaan huhtikuussa 2013 komissio ei ollut vielä hyväksynyt edistymiskertomuksia vuodelta 2011 Ranskan, Unkarin ja Englannin osalta, joten viimeisimmät tiedot ovat vuodelta 2010.
However, there are limits to what the Commission can do if Member States do not provide the data. 
Komission toimintamahdollisuudet ovat kuitenkin rajalliset tapauksissa, joissa jäsenvaltiot eivät toimita tarvittavia tietoja.
Hungary has not provided indicator data for 2011 with the explanation that it is still revising its indicators. 
Unkari ei ole toimittanut indikaattoritietoja vuodelta 2011, koska indikaattoreiden tarkistus on sen mukaan yhä kesken.
Important data is also still missing for other Member States, including Romania, which has not reported any result indicator data for the six measures reviewed. 
Keskeisiä tietoja puuttuu yhä myös muiden jäsenvaltioiden osalta; esimerkiksi Romania ei ole raportoinut lainkaan tulosindikaattoritietoja tarkastuksen kohteena olleiden kuuden toimenpiteen osalta.
Of the 12 RDPs reviewed, only Austria and Sweden have provided the full set of common result indicator data for 2011. 
Tarkastettujen 12 maaseudun kehittämisohjelman osalta ainoastaan Itävalta ja Ruotsi ovat toimittaneet täysimääräiset tiedot yhteisistä tulosindikaattoreista vuodelta 2011.
The Annex shows the data provided by the Member States in their Annual Progress Reports for 2011. 
Liitteessä esitetään tiedot, jotka jäsenvaltiot antoivat vuodelta 2011 toimittamissaan edistymiskertomuksissa.
The lack of up-to-date data means it is of little use for its intended purpose of monitoring the outputs and results. 
Ajan tasalla olevien tietojen puuttuminen merkitsee, että toimitetuista tiedoista on vain vähän hyötyä tiedonkeruun tarkoituksena olleen tuotosten ja tulosten seurannan kannalta.
10 See paragraphs 75 to 77 of Special Report No 1/2013 Has the EU support to the food-processing industry been effective and efficient in adding value to agricultural products? (http://eca.europa.eu). 
10 Ks. erityiskertomus nro 1/2013 ”Onko EU:n elintarviketeollisuustuella lisätty maataloustuotteiden arvoa vaikuttavalla ja tehokkaalla tavalla?”, kohdat 75–77 (http://eca. europa.eu).
11 In its audit of the measure for adding value to agricultural products, the Court found that eight of the 23 mid-term evaluation reports reviewed gave no conclusions on the evaluation question ‘To what extent have supported investments contributed to improving the competitiveness of the agricultural and forestry sector?’ despite this being the EU objective for which the aid is given. 
11 Tilintarkastustuomioistuin kävi maataloustuotteiden arvon lisäämistoimenpidettä koskevassa tarkastuksessaan läpi 23 väliarviointikertomusta. Kahdeksassa kertomuksessa ei esitetty johtopäätöksiä seuraavasta arviointikysymyksestä: ”Missä määrin tuetuilla investoinneilla on parannettu maa-ja metsätalousalan kilpailukykyä?”, vaikka tämä oli tuen myöntämiselle asetettu EU:n tavoite.
23 Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
23 Erityiskertomus nro 12/2013 – Pystyvätkö komissio ja jäsenvaltiot osoittamaan, että maaseudun kehittämispolitiikkaan osoitetut EU:n määrärahat on käytetty tarkoituksenmukaisesti?
Member States do not have to describe the definitions used or data collection methods in the Annual Progress Reports and the Commission has not checked whether Member States have systems to ensure the quality of the data, how each interprets terms like ‘new products’, or which Member States follow the methodological guidance. 
Jäsenvaltioiden ei tarvitse kuvata käytettyjä määritelmiä tai edistymiskertomuksissa sovellettuja tiedon-keruumenetelmiä, eikä komissio ole tarkastanut, onko jäsenvaltioilla käytössään tietojen laadunvarmennukseen sovellettavat järjestelmät, miten kukin jäsenvaltio tulkitsee esimerkiksi käsitettä ”uudet tuotteet” tai mitkä jäsenvaltiot noudattavat menetelmistä annettuja ohjeita.
The Court found that without explicitly informing the Commission, Hungary changed the description of the ‘jobs created’ indicator to include ‘jobs maintained’, which would greatly inflate the results. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että Unkari muutti ”luotuja työpaikkoja” koskevan indikaattorin kuvausta kattamaan myös ”säilytetyt työpaikat” ilmoittamatta asiasta erikseen komissiolle; menettely paisutti tuloksia huomattavasti.
For all the problems encountered, the CMEF nevertheless remains an essential tool, without which the possibilities for monitoring and evaluating the EU’s budget would be poorer. 
Yhteiset seuranta-ja arviointisäännöt ovat kaikista havaituista ongelmista huolimatta kuitenkin yhä olennainen väline, jota ilman EU:n talousarvion seuranta-ja arviointimahdollisuudet olisivat huomattavasti kapeammat.
While the monitoring information in the early years and many of the mid-term evaluations were not of an acceptable quality, the Commission has noted a development of expertise and of an evaluation culture. 
Sääntöjen soveltamisen alkuvuosina annetut seurantatiedot ja monet väliarvioinnit olivat laadullisesti riittämättömiä, mutta komissio on pannut merkille osaamisen parantuneen ja arviointikulttuurin kehittyneen.
Valuable lessons have been learned, which should lead to a more robust CMEF in the future. 
Arvokasta kokemusta on kertynyt, minkä pitäisi johtaa pätevämpiin yhteisiin seuranta-ja arviointisääntöihin tulevaisuudessa.
The Court has noted examples of good practice in monitoring and evaluation, for example in Austria, Sweden and England for the agri-environment measure (see paragraph 65), which show what can be achieved. 
Tilintarkastustuomioistuin on havainnut maatalouden ympäristötoimenpiteen osalta esimerkkejä hyvistä seuranta-ja arviointikäytännöistä esimerkiksi Itävallassa, Ruotsissa ja Englannissa (ks. kohta 65); tämä osoittaa, mitä sääntöjen avulla voidaan saavuttaa.
For the output indicators, the CMEF data is relatively consistent and complete and can provide useful information on what the EU’s budget is spent on. 
Yhteisiin seuranta-ja arviointisääntöihin perustuvat tiedot ovat tuotosindikaattoreiden osalta suhteellisen johdonmukaisia ja kattavia, ja ne voivat tarjota hyödyllistä tietoa EU:n talousarviovarojen käytöstä.
Regarding the results achieved, however, the monitoring and evaluation has not yet delivered sufficiently relevant, accurate, consistent and comparable information. ... BUT THERE HAS BEEN INSUFFICIENT REPORTING OF THE RESULTS ACHIEVED TO DEMONSTRATE THAT THE EU’S BUDGET HAS BEEN SPENT WELL 51. 
Seurannan ja arvioinnin avulla ei ole kuitenkaan saatu vielä riittävän tarkoituksenmukaisia, oikeellisia, johdonmukaisia ja vertailukelpoisia tietoja saavutetuista tuloksista. ...MUTTA SAAVUTETTUJA TULOKSIA KOSKEVA RAPORTOINTI EI OLE RIITTÄVÄÄ SEN ARVIOIMISEKSI, ONKO EU:N TALOUSARVIOVAROJA KÄYTETTY TARKOITUKSENMUKAISESTI 51.
The regulations require the Member States and Commission to report periodically on the implementation of the budget and the achievement of rural development objectives. 
Säännöksissä edellytetään, että jäsenvaltiot ja komissio raportoivat säännöllisesti talousarvion toteuttamisesta ja maaseudun kehittämistavoitteiden saavuttamisesta.
Table 3 provides an overview of the reports produced by the Member States and Commission that concern the efficiency and effectiveness of the rural development expenditure. 
Taulukossa 3 esitetään katsaus jäsenvaltioiden ja komission laatimista kertomuksista, jotka koskevat maaseudun kehittämismenojen tehokkuutta ja vaikuttavuutta.
24 Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
24 Erityiskertomus nro 12/2013 – Pystyvätkö komissio ja jäsenvaltiot osoittamaan, että maaseudun kehittämispolitiikkaan osoitetut EU:n määrärahat on käytetty tarkoituksenmukaisesti?