This confirms the difference between the two procedures, making it legally impossible for one procedure to rule out the other; (b) the UK customs service had never examined whether the quota limits had been respected either when accepting declarations for clearance of the products into free circulation or ex post, on the basis of commercial documentation; this serious lacuna in controls was justified by the UK Customs authorities on the grounds that they had noreason to doubt the veracity of the Protocol 18 and IMA 1 certificates provided by the issuing bodies; (c) UK Customs had not carried out any checks to verify that the declared weights were correct; (d)UK Customs had not taken any samples for laboratory testing to verify the fat contents of the imported products; (e) despite the provisions of Article 78(2) of the Customs Code regarding post-clearance examination of declarations and despite the rights of access provided for by Article 28(1)(c) of Regulation (EC) No 1600/95 with effect from 1 July 1995, in the six months ending 31 December 1995 neither the Commission nor the UK authorities had requested information from NZDB (as the issuing agency) to assess the particulars set out in the IMA certificates; (f) the responsible services of the Commission had failed to monitor systematically the preferential import arrangements and had never undertaken an examination of these activities; (g) UK Customs had never carried out any ex post controls of the conditions of eligibility for the quotas. 
Tämä osoittaa, että menettelyt eroavat toisistaan, jolloin on oikeudellisesti mahdotonta, että toisella menettelyllä voitaisiin sulkea pois toinen. (b) Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaiset eivät koskaan — eivät tuotteiden luovuttamista vapaaseen liikkeeseen koskevia ilmoituksia hyväksyttäessä eivätkä kaupallisiin asiakirjoihin perustuvien jälkitarkastusten avulla — olleet tutkineet, oliko kiintiön rajoituksia noudatettu. Tämä on vakava valvontaan liittyvä puute, jota Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaiset kuitenkin perustelivat sillä, ettei heillä ollut mitään syytä epäillä todistukset myöntävien viranomaisten antamien pöytäkirjan N:o 18 mukaisten todistusten tai IMA 1 -todistusten oikeellisuutta. (c) Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaiset eivät olleet tarkastaneet, pitivätkö ilmoitetut painot paikkansa. (d) Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaiset eivät olleet ottaneet näytteitä tuontituotteiden rasvapitoisuuden varmistamiseksi toteutettavia laboratoriotutkimuksia varten. (e) Huolimatta tullikoodeksin 78 artiklan 2 kohdan säännöksistä, jotka koskevat ilmoitusten jälkitarkastuksia, ja huolimatta 1. heinäkuuta 1995 voimaan tulleen asetuksen (EY) N:o 1600/95 28 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetystä tiedonsaantioikeudesta, komissio tai Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaiset eivät 31. joulukuuta 1995 päättyneen puolivuotiskauden aikana pyytäneet NZDB:ltä (joka toimi todistuksia myöntävänä viranomaisena) tietoja IMA-todistuksissa esitettyjen tietojen oikeellisuuden arvioimiseksi. (f) Vastuussa olevat komission yksiköt eivät olleet valvoneet tuontiin liittyviä etuusmenettelyjä järjestelmällisesti, eivätkä ne olleet missään vaiheessa tutkineet asianomaista toimintaa. (g) Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaiset eivät olleet koskaan toteuttaneet kiintiöihin liittyvien kelpoisuusedellytysten noudattamista koskevia jälkitarkastuksia.