natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5 GLOSSARY ACP: African, Caribbean and Pacific States AGP: Agricultural Growth Programme Agri: Agriculture CAADP: Comprehensive Africa Agriculture Development Programme CBT: Community-Based Treatment CSPs: Country Strategy Papers DCI: Development Cooperation Instrument DEVCO: Directorate-General for Development and Cooperation — EuropeAid DPRPR : Decentralised Programme for Rural Poverty Reduction ECHO: Directorate-General for Humanitarian Aid and Civil Protection EDF: European Development Fund EDPRS: Economic Development and Poverty Reduction Strategy FAO: Food and Agriculture Organisation FIDP: Farm Income Diversification Programme FISP: Farm Input Subsidy Programme FS: Food Security FS: Food Security Budget Line FSTP: Food Security Thematic Programme GBS: General Budget Support GHI: Global Hunger Index HIV/AIDS: Human Immunodeficiency Virus/Acquired Immune Deficiency Syndrome IFPRI: International Food Policy Research Institute INFSSS: Integrated Nutrition and Food Security Surveillance System LRRD: Linking Relief, Rehabilitation and Development Special Report No 1/ 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
5 SANASTO AGP: Agricultural Growth Programme, maatalouden kasvuohjelma AKT-valtiot: Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot CAADP: Comprehensive Africa Agriculture Development Programme, Afrikan maatalouden kokonaisvaltainen kehittämisohjelma DEVCO: Kehitys-ja yhteistyöpääosasto – EuropeAid DPRPR: Decentralised Programme for Rural Poverty Reduction, maaseudun köyhyyden torjuntaa koskeva hajautettu ohjelma ECHO: Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto EDPRS: Economic Development and Poverty Reduction Strategy, talouden kehittämistä ja köyhyyden vähentämistä koskeva strategia EKR: Euroopan kehitysrahasto FAO: YK:n elintarvike-ja maatalousjärjestö FIDP: Farm Income Diversification Programme, maatilojen tulonlähteiden monipuolistamista koskeva ohjelma FISP: Farm Input Subsidy Programme, maatilojen tuotantopanoksia koskeva tukiohjelma HIV/AIDS: Ihmisen immuunikatovirus / immuunikato IFPRI: International Food Policy Research Institute, Kansainvälinen elintarviketalouden tutkimuskeskus INFSSS: Integrated Nutrition and Food Security Surveillance System, integroitu ravitsemusta ja elintarviketurvaa koskeva valvontajärjestelmä LRRD: Linking Relief, Rehabilitation and Development, Hätäavun, kunnostustoimien ja kehityksen niveltäminen MMA:t: Merentakaiset maat ja alueet Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
MDG: Millennium Development Goal MDG1: Millennium Development Goal 1 (Eradicate extreme poverty and hunger) MDG4: Millennium Development Goal 4 (Reduce child mortality) MDG5: Millennium Development Goal 5 (Improve maternal health) NGO: Non-Governmental Organisation NIP: National Indicative Programme OCTs: Overseas Countries and Territories ODA: Official Development Assistance OECD: Organisation for Economic Cooperation and Development PASDEP: Plan for Accelerated Sustained Development to End Poverty RD: Rural Development ROM: Results-Oriented Monitoring SBS: Sector Budget Support Programme SNNPR: Southern Nations, Nationalities and People’s Region SPTA: Strategic Plan for the Transformation of Agriculture UN: United Nations 6 Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
OECD: Organisation for Economic Co-operation and Development, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö PASDEP: Plan for Accelerated Sustained Development to End Poverty, Suunnitelma nopeasta ja kestävästä kehityksestä köyhyyden poistamiseksi ROM: Results-Oriented Monitoring, Tulosperusteinen seurantajärjestelmä SNNPR: Southern Nations, Nationalities and People’s Region, alue Lounais-Etiopiassa SPTA: Strategic Plan for the Transformation of Agriculture, maatalouden muuttamista koskeva strateginen suunnitelma YK: Yhdistyneet Kansakunnat 6 Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
7 I. Food security is a major problem in sub-Saharan Africa, where 30 % of the population suffer from hunger. 
7 I. Elintarviketurvan puutteellisuus on suuri ongelma Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, missä 30 prosenttia väestöstä näkee nälkää.
The Court examined whether European Union (EU) development aid for food security in sub-Saharan Africa is effective: whether EU development aid for food security is relevant to the countries’ needs and priorities and whether the EU interventions are effective. 
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti, onko Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskeva Euroopan unionin kehitysapu vaikuttavaa: vastaako se kyseisten maiden tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita ja ovatko EU:n tukitoimet vaikuttavia.
The audit focused on EU direct development support for the three dimensions of food security, i.e. food availability, access to food and utilisation of food (nutrition). 
Tarkastuksessa keskityttiin suoraan kehitystukeen, jota EU myöntää elintarviketurvan kolmen ulottuvuuden osalta. Ulottuvuudet ovat elintarvikkeiden saatavuus, kotitalouksien mahdollisuudet hankkia elintarvikkeita ja elintarvikkeiden käyttö (ravitsemus).
It did not examine whether food security was mainstreamed in all relevant areas of EU cooperation, such as health, education, or water and sanitation. 
Tilintarkastustuomioistuin ei tutkinut, onko elintarviketurva sisällytetty EU:n kaikkiin relevantteihin yhteistyöaloihin, joita ovat muun muassa terveys, koulutus sekä vesi-ja jätevesihuolto.
The Court concludes that EU development aid for food security in sub-Saharan Africa is mostly effective and makes an important contribution to achieving food security. 
Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskeva Euroopan unionin kehitysapu on enimmäkseen vaikuttavaa ja edistää osaltaan huomattavasti elintarviketurvatavoitteen saavuttamista.
However, there is scope for significant improvement in several areas. 
Useilla osa-alueilla olisi kuitenkin vielä mahdollista toteuttaa merkittäviä parannuksia.
In countries where food security is part of the EDF cooperation strategy, EU development aid is highly relevant to needs and priorities. 
EU:n kehitysapu vastaa erittäin hyvin niiden maiden tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita, joiden osalta elintarviketurva kuuluu EKR:jen yhteistyöstrategiaan.
The Commission focused its development aid on countries with the highest number of undernourished people. 
Komissio on keskittänyt kehitysavun maihin, joissa vajaaravittujen määrä on suurin.
However, the Commission did not sufficiently consider the potential scope for EU support in other countries which also suffer from chronic food insecurity and are off track or late as regards the achievement of Millennium Development Goal 1 (Eradicate extreme poverty and hunger) (MDG1). 
Komissio ei kuitenkaan ole riittävässä määrin pohtinut EU:n tuen mahdollista sisältöä muissa maissa, joissa elintarviketurva myös on jatkuvasti puutteellinen ja joissa vuosituhattavoitteen 1 (äärimmäisen köyhyyden ja nälän poistaminen) saavuttaminen on ajautunut sivuraiteelle tai viivästynyt.
EXECUTIVE SUMMARY V. The European Development Fund (EDF) and the Food Security Thematic Programme (FSTP) complement each other. 
YHTEENVETO V. Euroopan kehitysrahasto (EKR) ja elintarviketurvaa koskeva aihekohtainen ohjelma täydentävät toisiaan.
The Food Facility, set up in order to react to the impact of the 2007–08 food price crisis, was not designed to address long-term food price volatility. 
Elintarvikerahoitusvälinettä, joka oli tarkoitettu lieventämään vuosina 2007–2008 vallinneen elintarvikkeiden hintakriisin vaikutuksia, ei suunniteltu ratkaisemaan elintarvikkeiden hintavolatiliteettiin liittyviä pitkän aikavälin kysymyksiä.
EU aid properly addresses countries’ needs and priorities as regards food availability and access to food. 
EU:n tuki vastaa asianmukaisesti kyseisten maiden tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita elintarvikkeiden saatavuuden ja elintarvikkeiden hankkimismahdollisuuk-sien osalta.
However, the Commission has not placed adequate emphasis on nutrition and could have done more to encourage countries to set up appropriate nutrition policies and programmes at an earlier stage. 
Komissio ei kuitenkaan ole riittävällä tavalla painottanut ravitsemusta, ja se olisi voinut pontevammin kannustaa kyseisiä maita laatimaan aikaisemmassa vaiheessa tarkoituksenmukaiset ravitsemuspolitiikat ja -ohjelmat.
The Commission has recently taken a number of initiatives to address this problem. 
Komissio on hiljattain tehnyt useita aloitteita ratkaistakseen tämän ongelman.
EU interventions are mostly effective. 
EU:n tukitoimet ovat enimmäkseen vaikuttavia.
They are well designed, are based on a sound knowledge of needs and priorities, and involve close dialogue with the governments of the partner countries and a wide range of stakeholders. 
Ne on suunniteltu hyvin, ne perustuvat tarpeiden ja ensisijaisten tavoitteiden perusteelliseen tuntemukseen ja niihin kuuluu tiivis vuoropuhelu kumppanimaiden viranomaisten ja laajan sidosryhmäjoukon kanssa.
Often, however, the interventions do not set sufficiently clear objectives. 
Usein tukitoimien tavoitteita ei kuitenkaan ole määritelty riittävän selkeästi.
They are also sometimes overly ambitious, in particular in the case of Non-Governmental Organisation (NGO) projects. 
Lisäksi tavoitteet saattavat etenkin valtioista riippumattomien järjestöjen hankkeissa olla liian kunnianhimoisia.
Interventions aim to achieve long-lasting results by empowering local populations to address the underlying causes of food insecurity, mainly by increasing agricultural production and promoting income-earning activities. Special Report No 1/ 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
Tukitoimilla tavoitellaan pitkäaikaisia tuloksia parantamalla paikallisen väestön mahdollisuuksia vaikuttaa elintarviketurvan puutteellisuuden taustalla oleviin syihin. Pääasiassa pyritään lisäämään maataloustuotantoa ja edistämään tuloja tuottavaa toimintaa. Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
The interventions in most cases improve availability of and access to food for beneficiaries. 
Useimmiten tukitoimet parantavat elintarvikkeiden c) saatavuutta ja edunsaajien mahdollisuuksia saada elintarvikkeita.
They help to increase and diversify agricultural production and incomes, and support safety-net programmes for the most vulnerable. 
Tukitoimet auttavat lisäämään ja monipuolistamaan maataloustuotantoa ja tulonlähteitä, ja niiden avulla tuetaan ohjelmia, joilla luodaan turvaverkkoja heikoimmassa asemassa oleville väestönosille.
Half of the interventions have reasonable prospects of being sustainable, but continued results are less clear for the other half. 
Puolessa tukitoimista kestävyysnäkymät ovat kohtuulliset, kun taas puolessa tulosten jatkuvuus ei ole yhtä varmaa.
Large government agricultural and social transfer programmes are not financially sustainable and largely depend on continued donor support. IX. 
Viranomaisten laajat maataloutta ja sosiaalisia d) tulonsiirtoja koskevat ohjelmat eivät ole taloudellisesti kestäviä, ja ne ovat suurelta osin riippuvaisia avunantajien tuen jatkumisesta.
EXECUTIVE SUMMARY (c) The Commission and the European External Action Service should give adequate priority to nutrition when defining the cooperation strategy, identifying and designing interventions, and using policy dialogue with partner governments, notably in the framework of budget support programmes. (d) The Commission should set out intervention objectives that are sufficiently precise and measurable through performance indicators. 
Komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi annettava riittävästi painoarvoa ravitsemusnäkökohdille, kun ne laativat kehitysyhteistyöstrategiaa ja yksilöivät ja suunnittelevat tukitoimia sekä käyvät poliittista vuoropuhelua kumppanimaiden hallitusten kanssa etenkin talousarviotukeen perustuvien ohjelmien yhteydessä. Komission olisi asetettava tukitoimille riittävän tarkat, tulosindikaattorien avulla mitattavissa olevat tavoitteet.
It should ensure that the objectives are achievable by better assessing the risks and assumptions concerning the successful implementation of interventions. (e) The Commission should better support the financial sustainability of agricultural and social transfer programmes. 
Sen olisi arvioitava paremmin riskit ja tukitoimien onnistuneeseen toteuttamiseen liittyvät oletukset ja siten varmistettava, että ta-IX. voitteet ovat saavutettavissa.
In doing so, the Commission should: (i) place more emphasis on the development of effective agricultural extension services, post-harvest infrastructure and rural credit; (ii) ensure that social transfer programmes provide for adequate support to the development of income-earning capacities of the beneficiaries. 
Tältä osin komission olisi: i) annettava enemmän painoarvoa vaikuttavan maatalousneuvonnan, sadonkorjuun jälkeen tarvittavien infrastruktuurien ja maaseutuluottojen kehittämiselle ii) huolehdittava siitä, että sosiaalisia tulonsiirtoja koskevista ohjelmista tuetaan riittävästi edunsaajien tulonhankintavalmiuksien kehittämistä.
8 Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
YHTEENVETO 8 Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
9 INTRODUCTION DEFINITION OF FOOD SECURITY 1. 
9 JOHDANTO ELINTARVIKETURVAN MÄÄRITELMÄ 1.
Food security has been defined as a condition where ‘all people, at all times, have physical, social and economic access to sufficient, safe and nutritious food to meet their dietary needs and food preferences for an active and healthy life’1. 
Elintarviketurvalla tarkoitetaan, että kaikilla ihmisillä tulisi jatkuvasti olla fyysiset, taloudelliset ja sosiaaliset mahdollisuudet saada riittävästi turvallista ja ravitsevaa ruokaa omien tarpeidensa ja mieltymystensä mukaan aktiivisen ja terveen elämän mahdollistamiseksi1.
It is generally seen as having three distinct dimensions which need to be fulfilled simultaneously and in a stable manner over time: (a) food availability at national and regional levels; (b) physical and economic access to food at household level; and (c) nutrition, i.e. food utilisation at individual level. 
Elintarviketurvan katsotaan yleensä koostuvan kolmesta ulottuvuudesta, joiden on täytyttävä samanaikaisesti ja vakaasti ajan mittaan: a) elintarvikkeiden saatavuus kansallisella ja alueellisella tasolla b) kotitalouksien fyysiset ja taloudelliset mahdollisuudet hankkia elintarvikkeita c) ravitsemus eli se, kuinka yksilöt käyttävät elintarvikkeita.
PERSISTENT FOOD INSECURITY IN SUB-SAHARAN AFRICA 2. 
ELINTARVIKETURVA ON EDELLEEN PUUTTEELLINEN SAHARAN ETELÄPUOLISESSA AFRIKASSA 2.
Food security has long been, and still is, a global problem with an estimated 1 billion people in the world suffering from hunger2 (see Figure 1). 
Elintarviketurvan puutteellisuus on jo kauan ollut – ja on edelleen – maailmanlaajuinen ongelma. Arviolta miljardi ihmistä maailmassa näkee nälkää2 (ks. kaavio 1).
This figure fell during the early 1990s and stood at just over 800 million around the mid-1990s. 
Määrä laski 1990-luvun alussa ja oli 1990-luvun puolivälissä hieman yli 800 miljoonaa.
Over the last decade, the total has been increasing again, especially following the sudden sharp increase in food prices all around the world in 2007 and 2008 and following the subsequent economic crisis of 2008–09. 
Viime vuosikymmenellä kokonaismäärä jälleen nousi, varsinkin sen jälkeen, kun elintarvikkeiden hinnat äkkiä nousivat jyrkästi kaikkialla maailmassa vuosina 2007 ja 2008, ja myöhemmin vuosien 2008–2009 talouskriisin seurauksena.
1 ‘Rome Declaration on World Food Security’ and ‘World Food Summit Plan of Action’, Food and Agriculture Organisation (FAO), 1996. 
1 Maailman elintarviketurvaa koskeva Rooman julistus ja maailman ravintotilannetta käsitelleen huippukokouksen hyväksymä ohjelma ”World Food Summit Plan of Action”.
2 Undernourishment or chronic hunger is the status of persons whose food intake regularly provides less than their minimum energy requirements. The average minimum energy requirement per person is about 1 800 kcal per day. 
2 Vajaaravitsemus eli jatkuva nälkä on tila, jossa henkilö saa säännöllisesti vähemmän ravintoa kuin hänen vähimmäisenergiantarpeensa edellyttää. Ihminen tarvitsee energiaa keskimäärin vähintään noin 1 800 kilokaloria päivässä.
The exact requirement is determined by a person’s age, body size, pregnancy and lactation (Source: FAO, see www.fao.org/hunger/en). 
Tarkka energiantarve riippuu henkilön iästä ja koosta sekä mahdollisesta raskaana olosta ja imetyksestä (Lähde: FAO, ks. www.fao.org/hunger/en).
Asia 2005 Millions 240 230 220 210 200 2004 Millions 600 2008 590 580 2003 570 560 2004 2003 2007 2006 2007 2008 Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
KAAVIO 1 NÄLKÄÄ NÄKEVIEN IHMISTEN MÄÄRÄ Afrikka 2005 2006 00 Aasia 2005 Miljoonaa 240 230 220 210 200 2004 2007 Miljoonaa 600 2008 590 580 2003 2004 570 560 2003 2006 2007 2008 Lähde: YK:n elintarvike-ja maatalousjärjestö. Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus
The problem is still particularly serious and persistent in south Asia and sub-Saharan Africa. 
Ongelma on yhä erityisen vakava ja sitkeä Etelä-Aasiassa ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
The largest number of people suffering from hunger live in south Asia, where some progress has, however, been made in particular during the 1990s. 
Suurin osa nälkää näkevistä ihmisistä asuu Etelä-Aasiassa, missä tilannetta kuitenkin kyettiin jonkin verran parantamaan etenkin 1990-luvulla.
Scope for further progress is greatest in sub-Saharan Africa, where the number of people suffering from hunger is higher than in 1990, reaching 239 million in 2010, i.e. 30 % of the total population (see the map in Annex I). 
Suurin parannustarve on Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, missä nälkää näkeviä on nykyisin enemmän kuin vuonna 1990: koko väestöstä 30 prosenttia, eli 239 miljoonaa ihmistä, näki siellä nälkää vuonna 2010 (ks. kartta liitteessä I).
In September 2011, after two consecutive poor rainy seasons, the Horn of Africa suffered from the worst drought in 60 years, leading to a severe food crisis with pre-famine conditions in certain parts of Kenya and Somalia. 
Afrikan sarven alueella kärsittiin kahden peräkkäisen huonon sadekauden jälkeen syyskuussa 2011 pahimmasta kuivuudesta 60 vuoteen, mikä on aiheuttanut vakavan elintarvikekriisin ja johtanut nälänhätää ennakoiviin olosuhteisiin tietyissä osissa Keniaa ja Somaliaa.
The combination of sharp rises in food prices, excessive livestock mortality, conflicts and restricted humanitarian access have deteriorated the food security situation of more than 12 million people and increased malnutrition and mortality rates among children. 
Nämä tekijät yhdessä ovat heikentäneet yli 12 miljoonan ihmisen elintarviketurvatilannetta sekä lisänneet lasten vajaaravitsemusta ja kuolleisuutta.
FIGURE 2 MALNUTRITION OF CHILDREN UNDER THE AGE OF FIVE IN SUB-SAHARAN AFRICA: PREVALENCE OF UNDERWEIGHT 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% 10 Source: ECA based on Food and Agriculture Organisation data. 
10 KAAVIO 2 ALLE VIISIVUOTIAIDEN LASTEN VAJAARAVITSEMUS SAHARAN ETELÄPUOLISESSA AFRIKASSA: ALIPAINOISUUDEN ESIINTYVYYS 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin (YK:n elintarvike-ja maatalousjärjestön tietojen perusteella).
Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa Niger Burundi M ad ag asc ar Eritrea Chad Ethiopia Somalia Mali Djibouti Sudan Angola DR Congo Mauritania Sierra Leone Central African Republic Nigeria Guinea Burkina Faso Liberia Benin Rwanda United Republic of Tanzania Comoros Kenya Malawi Uganda Cameroon Côte d'Ivoire Gambia Lesotho Namibia Togo Equatorial Guinea G uinea-Bissau Mozambique Zambia Ghana Senegal Zimbabwe Congo Mauritius Botswana South Africa Gabon Cape Verde Sao Tome and Principe Swaziland 
Erityiskertomus nro 1/2012 – Saharan eteläpuolisen Afrikan elintarviketurvaa koskevan Euroopan unionin kehitysavun vaikuttavuus Nigeria Burundi Madagascar Eritrea Tšad Etiopia Somalia Mali Djibouti Sudan Angola Kongon demokraattinen tasavalta Mauritania Sierra Leone Keski-Afrikan tasavalta Nigeria Guinea Burkina Faso Liberia Benin Ruanda Tansanian yhdistynyt tasavalta Komorit Kenia Malawi Uganda Kamerun Norsunluurannikko Gambia Lesotho Namibia Togo Päiväntasaajan Guinea Guinea-Bissau Mosambik Sambia Ghana Senegal Zimbabwe Kongo Mauritius Botswana Etelä-Afrikka Gabon Kap Verde São Tomé ja Príncipe Swazimaa
11 5. 
5.
Sub-Saharan Africa is in a situation of chronic malnutrition with persistently high rates, particularly for children (see Figure 23). 
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa vallitsee jatkuva vajaaravitsemus, jonka esiintyvyysluvut ovat jo kauan olleet korkeat, etenkin lasten kohdalla (ks. kaavio 23).
According to the Food and Agriculture Organisation’s (FAO) latest surveys, an average of 47 % of children under five years of age suffer from chronic malnutrition (stunting4), 30 % are underweight5, and acute protein energy malnutrition (wasting6) — associated with a high death rate — affects 9 % of children. 
FAO:n viimeisimpien selvitysten mukaan keskimäärin 47 prosenttia alle viisivuotiaista lapsista näkee jatkuvasti nälkää (kasvun hi-dastuminen4), 30 prosenttia on alipainoisia5 ja yhdeksän prosenttia kärsii akuutista proteiinin ja energian puutteesta johtuvasta vajaaravitsemuksesta (kuihtuminen6), johon liittyy korkea kuolleisuusaste.
Adults also suffer from malnutrition, with an average of 12 % of women affected. 
Myös aikuiset näkevät nälkää; naisista keskimäärin 12 prosenttia kärsii vajaaravitsemuk-sesta.
The most harmful effects of malnutrition occur during pregnancy and the first two years of life. 
Vajaaravitsemuksen vaikutukset ovat haitallisimpia raskausaikana ja kahtena ensimmäisenä elinvuonna.
Its impact on physical and cognitive development is irreversible and it is a main cause of mother and child death and of disease among children under five. 
Sen vaikutukset fyysiseen ja kognitiiviseen kehitykseen ovat peruuttamattomia, ja se on äitiys-ja lapsikuolleisuuden ja alle viisivuotiaiden lasten sairauksien suurin aiheuttaja.
Annexes II to IV give an overview of the food security situation in Ethiopia, Malawi and Rwanda, which were visited by the Court as part of its audit (see paragraph 16). 
Liitteissä II–IV on esitetty yleiskatsaus elintarviketurvatilanteeseen Etiopiassa, Malawissa ja Ruandassa, joihin tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin (ks. kohta 16).
MAIN FACTORS OF FOOD INSECURITY 7. Many factors, which are all causes of poverty and lack of development, contribute to food insecurity: (a) Low agricultural productivity: in sub-Saharan Africa, 70–80 % of the population is rural and lives on subsistence agriculture7. 
PUUTTEELLISEN ELINTARVIKETURVAN KESKEISET SYYT 7. Elintarviketurvaa heikentävät monet tekijät, jotka kaikki aiheuttavat köyhyyttä ja kehityksen puutetta: a) Maatalouden alhainen tuottavuus: Saharan eteläpuolisessa Afrikassa 70–80 prosenttia väestöstä asuu maaseudulla ja saa toimeentulonsa omavaraisviljelystä7.
Productivity has been growing at no more than 1–2 % per year, a rate not even sufficient to keep up with an annual population growth rate of 2,2 %8. 
Tuottavuus on kasvanut enintään 1–2 prosenttia vuodessa, mikä ei riitä edes vastaamaan väestökasvua, joka on 2,2 prosenttia vuodessa8.