natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Observations Anti-fraud policy, fraud prevention and detection measures Managing authorities generally have no specific anti-fraud policy 18 The Commission has provided guidelines for Member States and managing authorities to help them comply with their legal obligation to put in place anti-fraud measures that are proportionate and effective. — At the level of the Member States, the Commission recommends the adoption of national anti-fraud strategies for the protection of the ESI Funds, with the objective of ensuring homogenous and effective implementation of anti-fraud measures, especially where Member States’ organisational structures are decentralised. — At the level of operational programmes, the Commission recommends that managing authorities develop a structured approach to tackling fraud, organised around the four key elements in the anti-fraud management process: prevention, detection, correction and prosecution16. — The Commission has further defined concrete criteria for evaluating the way managing authorities have complied with their legal obligations for setting up proportionate and effective anti-fraud measures17. 
Huomautukset Petostentorjuntapolitiikka ja petosten ehkäisemis-ja havaitsemistoimet Hallintoviranomaisilla ei yleensä ole erityistä petostentorjuntapolitiikkaa 18 Komissio on antanut jäsenvaltioille ja hallintoviranomaisille ohjeita auttaakseen niitä täyttämään säännösten mukaisen velvoitteensa, jonka mukaan niiden on otettava käyttöön oikeasuhteiset ja tehokkaat petostentorjuntatoimet. — Jäsenvaltioille komissio suosittelee kansallisen petostentorjuntastrategian hyväksymistä ERI-rahastojen suojaamiseksi. Tavoitteena on varmistaa petostentorjuntatoimien yhtenäinen ja vaikuttava toteuttaminen, etenkin jos jäsenvaltion organisaatiorakenteet on hajautettu. — Toimenpideohjelmien osalta komissio suosittelee, että hallintoviranomaiset kehittävät petostentorjuntaa varten jäsennellyn toimintatavan, joka niveltyy petostentorjunnan hallinnointiprosessinneljänkeskeisenosatekijänympärille: ehkäisemiseen, havaitsemiseen, korjaamiseen ja syytteen nostamiseen16. — Komissio on myös määrittänyt konkreettiset perusteet, joilla arvioidaan hallintoviranomaisten tapaa huolehtia oikeudellisista velvoitteistaan, jotka koskevat oikeasuhteisten ja tehokkaiden petostentorjuntatoimien käyttöönottoa 17.
16 Commission’s Guidance for Member States and programme authorities on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures (EGESIF 14-0021 of 16 June 2014), OLAF’s Handbook on the role of Member State auditors in fraud prevention and detection (October 2014) and Guidance on a common methodology for the assessment of management and control systems in the Member States (EGESIF 14-0010-final of 18 December 2014). 
16 Commission’s Guidance for Member States and programme authorities on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures (EGESIF 14-0021, 16. kesäkuuta 2014), OLAF’s Handbook on the role of Member State auditors in fraud prevention and detection (lokakuu 2014) sekä Guidance on a common methodology for the assessment of management and control systems in the Member States (EGESIF 14-0010-final, 18. joulukuuta 2014).
17 Article 30 and Annex IV of Commission Delegated Regulation (EU) No 480/2014 of 3 March 2014 supplementing Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council (OJ L 138, 13.5.2014, p. 
17 Komissiondelegoituasetus(EU)N:o480/2014, annettu3päivänämaaliskuuta2014, Euroopanparlamentinjaneuvostonasetuksen(EU)N:o1303/2013 täydentämisestä (EUVL L 138, 13.5.2014, s. 5), 30 artikla ja liite IV.
5) and defining key requirements of management and control systems and their classification with regard to their effective functioning - specifically key requirement 7 (effective implementation of proportionate anti-fraud measures). 16 
Asetuksessa määritetään hallintoja valvontajärjestelmien keskeiset vaatimukset ja niiden tehokasta toimintaa koskeva luokitus – erityisesti keskeinen vaatimus 7 (oikeasuhteisten petostentorjuntatoimenpiteiden tehokas toteutus). 17
19 The Commission recommends that managing authorities use a formal anti-fraud policy18 to communicate their determination to combat and address fraud. 
19 Komissio suosittelee, että hallintoviranomaiset soveltavat virallista petostentorjuntapolitiikkaa18 ja viestittävät siten torjuvansa petoksia määrätietoisesti ja puuttuvansa petoksiin.
This policy should, in particular, include strategies for the development of an anti-fraud culture and the allocation of responsibilities for tackling fraud. 
Petostentorjuntapolitiikassa pitäisi tuoda esiin muun muassa petostentorjuntakulttuurin kehittämistä koskevat strategiat ja petosten torjunnassa sovellettava tehtävienjako.
We consider that managing authorities should have prepared a formal anti-fraud policy or a similar single, stand-alone document specifying their fraud prevention, detection and response measures and making clear to their own staff, the beneficiaries of EU funding and other authorities that measures to tackle fraud are in place and being implemented. 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että hallintoviranomaisten olisi pitänyt laatia virallinen petostentorjuntapolitiikka tai vastaava nimenomainen itsenäinen asiakirja, jossa täsmennetään niiden toimet petosten ehkäisemisen ja havaitsemisen sekä petoksiin reagoimisen osalta, sekä tehdään selväksi hallintoviranomaisten henkilöstölle, EU:n rahoituksen edunsaajille ja muille viranomaisille, että petosten torjuntatoimet on määritetty ja ne ovat käytössä.
20 We found during our visits that very few of these policies actually constitute formal reference documents summarising the measures to be implemented at each stage of the anti-fraud management process in response to identified fraud risks. 
20 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastuskäyntien aikana, että vain hyvin harva näistä toimintapolitiikoista tosiasiassa muodostaa virallisen viiteasiakirjan, jossa on yhteenveto toimenpiteistä, joita on toteutettava petostentorjunnan hallinnointiprosessin eri vaiheissa vastauksena havaittuihin petosriskeihin.
We only found examples of formalised anti-fraud policies in Latvia, at specific intermediate bodies in Spain, and in France (where the policy has not been made public). 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi virallisen petostentorjuntapolitiikan vain Latviassa, tietyillä välittävillä elimillä Espanjassa sekä Ranskassa (missä toimintapolitiikkaa ei ole julkaistu).
In all other cases, to obtain a full description of anti-fraud measures we needed to consult multiple management documents and manuals of procedures. 
Kaikissa muissa tapauksissa tarkastajat joutuivat tutustumaan useisiin hallintoasiakirjoihin ja menettelykäsikirjoihin saadakseen kattavan kuvan petostentorjuntatoimista.
We consider that the absence of formalised anti-fraud policies limits Member States’ ability to supervise and coordinate anti-fraud measures and evaluate their effectiveness. 
Tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen mukaan virallisen petostentorjuntapolitiikan puuttuminen rajoittaa jäsenvaltioiden valmiuksia valvoa ja koordinoida petostentorjuntatoimia ja arvioida niiden vaikuttavuutta.
This is particularly relevant in that only ten Member States have adopted a national anti-fraud strategy19 based on the Commission’s recommendation (see paragraph 18). 
Tämä on tärkeä näkökohta etenkin siksi, että vain kymmenen jäsenvaltiota on hyväksynyt kansallisen petostentorjuntastrategian19 komission suosituksen perusteella (ks. kohta 18).
Furthermore, Commission Delegated Regulation (EU) No 480/2014 (complementing the CPR for 2014-2020) does not mention shortcomings 18 In this sense, the concept of a formal anti-fraud policy corresponds to the ’fraud risk management programme’ defined by the Association of Certified Fraud Examiners (ACFE) in its ”Fraud examiners manual” or in the ”Fraud Risk Management Guide” it developed with the Committee of Sponsoring Organizations of the Treadway Commission (COSO), and to the “formal counter fraud and corruption strategies” defined by the Chartered Institute of Public Finance and Accountancy (CIPFA) in its “Code of practice on managing the risk of fraud and corruption”. 
18 Tässä merkityksessä käsite ’virallinen petostentorjuntapolitiikka’ vastaa käsitettä ’petosriskin hallintaohjelma’, jonka ACFE-yhdistys (Association of Certified Fraud Examiners) on määritellyt käsikirjassaan ”Fraud examiners manual” ja ohjeessaan ”Fraud Risk Management Guide”, jonka se laati COSOn (Committee of Sponsoring Organizations of the Treadway Commission) kanssa. Käsite vastaa myös ’virallisia petosten ja korruption vastaisia strategioita’, jotka CIPFA (Chartered Institute of Public Finance and Accountancy) on määritellyt asiakirjassaan “Code of practice on managing the risk of fraud and corruption”. 19 Kansallinen petostentorjuntastrategia on olemassa kymmenessä 28:sta jäsenvaltiosta.
19 National anti-fraud strategies exist in ten of the 28 Member States: Bulgaria, Czechia, Greece, France, Croatia, Italy, Latvia, Hungary, Malta and Slovakia. 
Nämä jäsenvaltiot ovat Bulgaria, Tšekki, Kreikka, Ranska, Kroatia, Italia, Latvia, Unkari, Malta ja Slovakia.
Romania also has a strategy, but it is now out-of-date (Source: 2017 PIF report, page 12). 
Myös Romanialla on strategia, joka ei kuitenkaan nykyisin ole ajan tasalla (lähde: Vuotta 2017 koskeva PIF-kertomus (s.
The Member States that have not adopted a national strategy are: Belgium, Denmark, Germany, Estonia, Ireland, Spain, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Netherlands, Austria, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and United Kingdom. 
12). Seuraavat jäsenvaltiot eivät ole laatineet kansallista strategiaa: Belgia, Tanska, Saksa, Viro, Irlanti, Espanja, Kypros, Liettua, 18
The Commission’s proposal for the CPR for 2021-2027 does not consider anti-fraud measures as one of the enabling conditions21 which Member States must meet before they can obtain EU cohesion funding. 
Kauden 2021–2027 yhteisiä säännöksiä koskevasta asetuksesta tehdyssä komission ehdotuksessa ei oteta petostentorjuntatoimia huomioon yhtenä mahdollistavista edellytyksistä21, jotka jäsenvaltioiden on täytettävä ennen kuin ne voivat saada EU:n koheesiorahoitusta.
Managing authorities systematically assess fraud risks, but this process could be further improved Managing authorities systematically identify fraud risks 22 The most significant change compared to the 2007-2013 programming period is that managing authorities now have to assess fraud risks in line with the requirements of the 2014-2020 control framework (see paragraph 05). 
Hallintoviranomaiset arvioivat petosriskit järjestelmällisesti, mutta arviointiprosessia voitaisiin vielä kehittää Hallintoviranomaiset yksilöivät petosriskit järjestelmällisesti 22 Merkittävin muutos ohjelmakauteen 2007–2013 verrattuna on se, että hallintoviranomaisten on nykyisin arvioitava petosriskit kauden 2014–2020 valvontakehyksen vaatimusten mukaisesti (ks. kohta 5).
The purpose of this exercise is for managing authorities to determine the suitability of existing internal controls to address the risks associated with different fraud scenarios and identify areas where additional controls are necessary. 
Tarkoituksena on, että hallintoviranomaiset määrittävät, voidaanko olemassa olevilla sisäisillä kontrolleilla puuttua eri petosskenaarioihin liittyviin riskeihin, ja tunnistavat osa-alueet, joilla tarvitaan lisäkontrolleja.
23 Among other anti-fraud topics, the EGESIF guidelines for Member States and managing authorities (see paragraph 18) address the task of fraud risk assessment including a practical “ready-to-use” tool to perform the assessment22. 
23 Jäsenvaltioille ja hallintoviranomaisille osoitetuissa EGESIF-ohjeissa (ks. kohta 18) käsitellään muiden petostentorjuntaan liittyvien aiheiden ohella petosriskien arvioimista ja esitetään arvioinnin tekemiseen tarkoitettu käyttövalmis väline22.
This marks an improvement in the way these authorities approach the fight against fraud in Cohesion. In most cases, the authorities 20 Article 30 and Annex IV. 
Kaikki Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Puola, Portugali, Slovenia, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta. 20 Asetuksen30artiklajaliiteIV.
21 Article 11 and Annex III of Commission’s proposal for a CPR for 2021-2027, COM(2018) 375 of 29 May 2018. 
21 Komission ehdotus yhteisiä säännöksiä koskevaksi asetukseksi kaudelle 2021–2027, COM(2018) 375, 29. toukokuuta 2018, 11 artikla ja liite III.
18 applied the model fraud risk assessment developed by the Commission or their own adaptation of that model. 2 3 4 8 14 16 
Useimmiten ne sovelsivat komission kehittämää petosriskien arviointimallia tai itse mukauttamaansa versiota tästä mallista. 24 Komissio julkaisi 28. marraskuuta 2018 tulokset23, jotka koskivat petosten ja korruption ehkäisemiskäytäntöjä ja perustuivat komission joulukuussa 2016 ulkoistamaan tutkimukseen.
The study concluded that the new legislative requirements, in particular as regards the fraud risk assessment process, had helped to make Member States’ efforts to tackle fraud more formalised and systematic. 
Tutkimuksen johtopäätökseksi tuli, että lainsäädännössä asetetut uudet vaatimukset olivat etenkin petosriskien arviointiprosessin osalta auttaneet jäsenvaltioita torjumaan petoksia entistä vakioidummin ja järjestelmällisemmin.
However, the study also concluded that some authorities may underestimate their self-assessed levels of risk (see Box 1). 
Tutkimuksessa todettiin kuitenkin myös, että osa viranomaisista saattaa itsearvioinnissaan aliarvioida riskitason (ks. laatikko 1).
20 Box 1 Stock taking study on preventing fraud and corruption in the ESIFs The study was based on a sample of 50 2014-2020 OPs (41 of which related to Cohesion, excluding ETC) selected by the Commission on a judgemental basis to cover all Member States and a range of sectors and funds. 
20 Laatikko 1 Petosten ja korruption ehkäisemisen tilannetta ERI-rahastoissa kartoittava tutkimus Tutkimus perustui 50 toimenpideohjelman otokseen, jonka komissio poimi kaudelta 2014–2020 harkintansa mukaan niin, että kaikki jäsenvaltiot ja joukko aloja ja rahastoja tuli katettua (41 toimenpideohjelmaa koski koheesioalaa, mutta Euroopan alueellisen yhteistyön tavoitetta ei otettu huomioon).
The study team reviewed information from Member States (in particular the outcome of their fraud risk assessments) and conducted interviews with programme authorities and AFCOSs. 
Tutkimustiimi kävi läpi jäsenvaltioita koskevia tietoja (erityisesti jäsenvaltioiden petosriskien arviointitulokset) ja haastatteli ohjelmaviranomaisia ja petostentorjunnan koordinointivirastojen edustajia.
The study focused on the design of fraud prevention measures and (to a lesser extent) fraud detection methods and assessed how proportionated the measures were to the identified risks. 
Tutkimuksessa keskityttiin petostentorjuntatoimien suunnitteluun ja (vähäisemmässä määrin) petosten havaitsemismenetelmiin sekä arvioitiin, olivatko toimet oikeasuhteiset yksilöityihin riskeihin nähden.
The study did not conclude on the effectiveness of the measures put in place, either. 
Tutkimuksessa ei myöskään esitetty johtopäätöksiä käytössä olevien toimien tehokkuudesta.
The key lessons drawn from the study can be summarized as follows: Positive remarks Areas for improvement Anti-fraud and anti-corruption efforts are more formalised and systematic in the 2014-2020 programming period. 
Tutkimuksen keskeiset tulokset voidaan tiivistää seuraavasti: Myönteiset havainnot Parantamista vaativat osa-alueet Petosten ja korruption torjuntatoimet ovat ohjelmakaudella 2014–2020 aiempaa vakioituneempia ja järjestelmällisempiä.
Mitigating measures are generally proportionate to the self-assessed risks. 
Lieventävät toimet ovat yleensä oikeasuhteiset itse arvioituihin riskeihin nähden.
Some authorities may underestimate their self-assessed levels of fraud risk. 
Osa viranomaisista saattaa itsearvioissaan pitää petosriskiä todellista pienempänä.
Most authorities are using the Commission`s fraud risk assessment template. 
Useimmat viranomaiset käyttävät komission petosriskien arviointimallia.
A more inclusive fraud risk assessment process is better suited to reducing fraud risks. 
Laajemmalla petosriskien arviointiprosessilla voidaan vähentää petosriskejä aiempaa paremmin.
In its current form, the managing authorities in the sample perceive Arachne as not entirely meeting their needs. 
Otokseen kuuluneet hallintoviranomaiset kokevat, että Arachne ei nykymuodossaan kaikilta osin vastaa tarpeita.
There are some areas for further improvement 25 However, we note that some of the managing authorities we visited take a mechanical approach to the assessment of fraud risks, suggesting that they favour form over substance. 
Tiettyjä osa-alueita olisi vielä kehitettävä 25 Tilintarkastustuomioistuin panee kuitenkin merkille, että eräät tarkastuskäynnin kohteena olleet hallintoviranomaiset arvioivat petosriskejä mekaanisesti, joten ne kenties painottavat muotoseikkoja sisällön kustannuksella.
26 In addition, they generally base the identification of fraud risks on their own experience, without any additional input from other knowledgeable actors (anti-fraud coordination services, investigative and prosecution bodies or other specialised expert agencies). 
26 Tavallisesti hallintoviranomaiset myös yksilöivät petosriskejä oman kokemuksensa perusteella ilman lisäpanosta muilta asiantuntevilta toimijoilta (petostentorjunnan koordinointivirastot, tutkinta-ja syyttäjäviranomaiset tai muut erikoistuneet asiantuntijaelimet).
27 During our Member State visits, we found indications that several managing authorities and intermediate bodies might have inadequately evaluated fraud risks: o In Bulgaria, the audit authority had already detected that some managing authorities had incorrectly classified specific fraud risks as low and therefore failed to address them through additional control procedures. o In France, the managing authorities we visited had not assessed the impact of additional controls on the residual risk of fraud. o In Spain, where the responsibility for fraud risk assessment is partly delegated to intermediate bodies, an independent evaluation mandated by the managing authority detected coherence problems between identified risks and planned controls (e.g. certain risks not covered by an action plan or controls set up in areas marked as not applicable). o In one of the OPs audited in Romania, intermediate bodies dealing with similar delegated functions and funding provided different fraud risk assessments. o In Hungary, we found that the fraud risk assessment was insufficiently comprehensive (it excluded previous audit results) and did not identify risks specifically associated with the types of operations and beneficiaries covered by the OPs. 
27 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi jäsenvaltioihin tehtyjen käyntien aikana viitteitä siitä, että monet hallintoviranomaiset ja välittävät elimet ovat saattaneet arvioida petosriskit puutteellisesti. o Bulgariassa tarkastusviranomainen oli jo havainnut, että osa hallintoviranomaisista oli virheellisesti luokitellut tietyt petosriskit vähäisiksi eivätkä ne siksi soveltaneet niihin lisäkontrolleja. o Ranskassa hallintoviranomaiset, joiden luo tehtiin tarkastuskäynti, eivät olleet arvioineet lisäkontrollien vaikutusta petoksia koskevaan jäännösriskiin. o Espanjassa petosriskien arviointivastuu on osittain siirretty välittäville elimille.
28 In nearly all cases the managing authorities concluded that existing anti-fraud measures address the identified fraud risks. 
28 Hallintoviranomaiset päättelivät lähes kaikissa tapauksissa, että olemassa olevat petostentorjuntatoimet kattavat yksilöidyt petosriskit.
Given the shortcomings identified, we consider that this conclusion may be too optimistic. 21 
Havaitut puutteet huomioon ottaen tilintarkastustuomioistuin katsoo, että johtopäätös saattaa olla liian toiveikas.
Managing authorities have improved their fraud prevention measures but made no significant progress towards proactive fraud detection 29 Managing authorities are expected to develop effective and proportionate fraud prevention and detection measures in response to identified risks, in such a way that the opportunity to commit fraud is substantially reduced. 
Hallintoviranomaiset ovat parantaneet petosten ehkäisemistoimiaan mutta eivät ole edistyneet merkittävästi petosten ennakoivassa havaitsemisessa 29 Hallintoviranomaisten edellytetään kehittävän tehokkaat ja oikeasuhteiset petosten ehkäisemis-ja havaitsemistoimet vastauksena yksilöityihin riskeihin niin, että tilaisuuksia petosten tekemiseen on huomattavasti vähemmän. 22
Managing authorities have developed specific fraud prevention measures for 2014-2020 30 We found that the additional anti-fraud measures developed for the 2014-2020 period largely focus on preventive actions, which are more comprehensive than those set up for 2007-2013. 
Hallintoviranomaiset ovat kehittäneet erillisiä petosten ehkäisemistoimia kautta 2014–2020 varten 30 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kaudelle 2014–2020 laaditut petostentorjunnan lisätoimet laajalti keskittyvät ehkäiseviin toimiin, jotka ovat kattavammat kuin kaudella 2007–2013.
Our survey showed that such additional preventive measures mainly comprise fraud-awareness training for staff, policies on conflicts of interest and ethical guidance for employees and beneficiaries, and the publication of high-level institutional anti-fraud statements or declarations. 
Tilintarkastustuomioistuimen kyselystä ilmeni, että tällaiset ehkäisevät lisätoimet koostuvat pääasiassa henkilöstöä petoksista valistavasta koulutuksesta, eturistiriitoja koskevista periaatteista, eettisistä ohjeista työntekijöille ja edunsaajille sekä petostentorjuntaa koskevien institutionaalisten korkean tason lausumien tai julistusten julkaisemisesta.
31 Our survey also showed that managing authorities consider fraud-awareness measures (both staff training and measures targeting intermediate bodies and project beneficiaries), policies on conflicts of interest and codes of conduct to be the most effective way of preventing fraud in the use of EU Cohesion funding (see Figure 4). 
31 Tilintarkastustuomioistuimen kysely osoitti myös, että hallintoviranomaiset pitävät petoksia koskevia valistustoimia (sekä henkilöstön kouluttamista että välittäviä elimiä ja hankkeiden edunsaajia koskevia erityistoimia), eturistiriitoja koskevia periaatteita ja käytännesääntöjä vaikuttavimpina keinoina ehkäistä petoksia EU:n koheesiorahoituksen yhteydessä (ks. kaavio 4).
Other fraud prevention measures, such as employee support programmes (aimed at reducing pressure on employees exposed to fraud) and bounty schemes (whereby managing authorities make public their intention to reward whistleblowers of fraud), remain infrequent, although they are considered reasonably effective. 
Muut petosten ehkäisemistoimet, kuten työntekijöitä koskevat tukiohjelmat (joissa vähennetään petoksille altistuviin työntekijöihin kohdistuvaa painetta) ja palkkiojärjestelmät (joiden yhteydessä hallintoviranomaiset julkistavat aikomuksensa myöntää palkkioita petosten paljastamisesta), ovat yhä harvinaisia, vaikka niitä pidetään kohtuullisen vaikuttavina.
32 Several Member States have taken a more innovative approach to preventing fraud against the EU’s financial interests, such as by involving civil society organisations in monitoring the execution of public contracts or running campaigns questioning the social acceptability of certain fraudulent practices (see Box 2). 
32 Monet jäsenvaltiot ovat valinneet innovatiivisempia tapoja ehkäistä EU:n taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia. Tällaisia ovat esimerkiksi kansalaisjärjestöjen osallistuminen hankintasopimusten toteuttamisen valvontaan ja kampanjat, joissa kyseenalaistetaan tiettyjen petoksellisten käytäntöjen osakseen saama sosiaalinen hyväksyntä (ks. laatikko 2).