natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this respect the Court again draws attention to the weaknesses noted in paragraphs 40 to 43 regarding the application of cross‐compliance. 
Tilintarkastustuo‐ mioistuin kehottaakin jälleen kiin‐ nittämään huomiota kohdissa 40–43 esitettyihin puutteisiin, jotka koskevat täydentävien ehtojen soveltamista.
65 A significant number of payments under rural development are not tied to cross‐compliance9. 
65 Merkittävä osa maaseudun kehittämi‐ sen tukimaksuista ei riipu täydentävis‐ tä ehdoista9.
As a result, a farmer who pollutes will continue to receive these payments without any reduction. 
Saastumista aiheuttava viljelijä saa niin ollen tukimaksunsa edelleen täysimääräisenä.
At present, no mechanism exists which proportionately takes into account the costs of preventing or cleaning up the pollution that a farmer causes and which reduces the rural development payments accordingly. 
Nykyisin ei ole olemassa mekanismia, jolla otettai‐ siin oikeasuhteisesti huomioon kulut, joita seuraa viljelijän aiheuttaman saastumisen ehkäisemisestä ja saas‐ teiden poistamisesta, ja jolla vähen‐ nettäisiin maaseudun kehittämisen tukimaksuja vastaavassa määrin.
54 Margaret Rosso Grossman, Agriculture and the Polluter Pays Principle, vol. 11.3 Electronic Journal of Comparative Law, December 2007, http://www.ejcl.org/113/ article113‐15.pdf. 
54 Margaret Rosso Grossman, Agriculture and the Polluter Pays Principle, nide 11.3 Electronic Journal of Comparative Law, joulukuu 2007, http://www. ejcl.org/113/article113‐15.pdf.
55 Article 191(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union. 
55 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 2 kohta.
56 Directive 2004/35/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 143, 30.4.2004, p. 
56 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY (EUVL L 143, 30.4.2004, s.
56), amended by Directive 2006/21/EC (OJ L 102, 11.4.2006, p. 
56), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/21/EY (EUVL L 102, 11.4.2006, s.
15) and Directive 2009/31/EC (OJ L 140, 5.6.2009, p. 
15) ja direktiivillä 2009/31/EY (EUVL L 140, 5.6.2009, s.
Observations 41 Monitoring and evalua‐ tion systems do not give the whole picture 66 A number of years have passed since the EU’s water policy was strength‐ ened and CAP instruments with the potential to address water concerns were put in place: (i) cross‐compliance was introduced in 2003 and has been compulsory for all farmers receiving direct pay‐ ments since 2005; (ii) rural development was included in the CAP in 2000; and (iii) the Water Framework Directive entered into force in 2000, with the requirement for Member States to have monitoring programmes operational by the end of 2006. 
Huomautukset 41 Seuranta-ja arviointijärjestelmillä ei saada tilanteesta kokonaiskuvaa 66 Useita vuosia on kulunut siitä, kun EU:n vesipolitiikkaa lujitettiin ja vesivaroja koskevien ongelmien ratkaisemisen mahdollistavia yhteisen maatalouspo‐ litiikan välineitä otettiin käyttöön: i) täydentäviä ehtoja alettiin soveltaa vuonna 2003, ja vuodesta 2005 niiden noudattaminen on ollut pa‐ kollista kaikille suoria tukia saaville viljelijöille; ii) maaseudun kehittäminen sisälly‐ tettiin yhteiseen maatalouspolitiik‐ kaan vuonna 2000; iii) vesipolitiikan puitedirektiivi tuli voimaan vuonna 2000, ja siinä edellytettiin, että jäsenvaltioilla täytyi olla käytössään toimivat seurantaohjelmat vuoden 2006 loppuun mennessä.
67 In their present form, monitoring systems do not deliver a compre‐ hensive overview of the pressures of agriculture on water. 
67 Nykyisessä muodossaan seurantajär‐ jestelmien avulla ei saada kattavaa yleiskuvaa maatalouden vesiympäris‐ tölle aiheuttamista paineista.
Information in this regard is partial, fragmented and sometimes arrives late. 
Tiedot ovat osittaisia ja hajanaisia, ja ne saa‐ daan toisinaan myöhässä.
Reasons for this are that: (i) CAP monitoring and evaluation systems are of limited use as re‐ gards water‐related information; (ii) water policy monitoring arrange‐ ments were set up late and are incomplete; and (iii) no other existing information system is capable of providing the data needed to link water qual‐ ity and quantity with agricultural practices. 
Tämä johtuu seuraavista syistä: i) yhteisen maatalouspolitiikan seuranta‐ ja arviointijärjestelmistä on vain vähän hyötyä vesivaroja koskevien tietojen osalta; ii) vesipolitiikan seurantajärjestelyt luotiin myöhäisessä vaiheessa eivätkä ne ole kattavia; iii) muiden olemassa olevien tietojär‐ jestelmien avulla ei saada tarvitta‐ via tietoja maatalouskäytäntöjen yhteydestä veden laatuun ja määrään.
CAP monitoring and evaluation systems are of limited value in measuring progress towards the water objectives set out in the CAP regulations 68 EU law57 requires Member States to submit an annual report to the Com‐ mission containing ‘the results of the controls relating to cross‐compliance’. 
Yhteisen maatalouspolitiikan seuranta-ja arviointijärjestelmistä on vain vähän hyötyä, kun mitataan YMP:n säännöksissä asetettujen, vesivaroja koskevien tavoitteiden saavuttamista 68 EU:n lainsäädännössä57 vaaditaan, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle vuosittain kertomuksen, jossa maini‐ taan ”täydentäviä ehtoja koskevien tarkastusten tulokset”.
Those results relate to the number of checks carried out and infringe‐ ments of the various cross‐compliance requirements. 
Tuloksilla tar‐ koitetaan täydentävien ehtojen osalta toimitettujen tarkastusten määrää ja ilmenneitä vaatimusten rikkomuksia.
They do not include information about the impact of cross‐compliance on water quality or water quantity, and were never intended to do so. 
Tuloksiin ei sisälly – eikä niiden ollut alun perinkään tarkoitus sisältää – tie‐ toja täydentävien ehtojen vaikutukses‐ ta veden laatuun tai määrään.
69 The Commission monitors and evalu‐ ates all rural development actions for the 2007–13 programming period through the Common Monitoring and Evaluation Framework (CMEF). 
69 Komissio seurasi ja arvioi kaikkia maa‐ seudun kehittämistoimia ohjelmakau‐ della 2007–2013 yhteisten seuranta‐ ja arviointisääntöjen mukaisesti.
The CMEF uses indicators to measure pro‐ gress towards the rural development objectives, as well as evaluations by independent evaluators. 
Yhteisis‐ sä seuranta‐ ja arviointisäännöissä on asetettu indikaattorit, joilla mitataan maaseudun kehittämisen tavoitteiden saavuttamista.
57 Article 84(1)(e) of Regulation (EC) No 1122/2009. 
57 Asetus (EY) N:o 1122/2009, 84 artiklan 1 kohdan e alakohta.
Observations 42 70 Where water is concerned, the CMEF lays down five baseline indicators58, one result indicator (‘area under suc‐ cessful land management contributing to water quality’) and one impact indi‐ cator (‘improvement in water quality’). 
Huomautukset 42 70 Yhteisissä seuranta‐ ja arviointisään‐ nöissä on määritetty viisi vesivaroihin sovellettavaa perusindikaattoria58, yksi tulosindikaattori (pinta‐ala, johon on menestyksekkäästi sovellettu maan‐ käyttöä veden laadun parantamiseksi) ja yksi vaikutusindikaattori (veden laadun parantaminen).
The audit found that the result indica‐ tor is not sufficiently precise as it does not specify what is meant by ‘success‐ ful land management’, the impact in‐ dicator on water quality refers only to nitrates and phosphorus, and there is no water quantity indicator. 
Tarkastukses‐ sa havaittiin, että tulosindikaattori ei ole riittävän täsmällinen, sillä siinä ei määritetä, mitä tarkoitetaan maankäy‐ tön menestyksekkäällä soveltamisella. Veden laatua koskeva vaikutusindi‐ kaattori käsittelee vain nitraatti‐ ja fosforipitoisuuksia, eikä veden määrää koskevaa indikaattoria ole määritetty lainkaan.
In many cases, Member States have not set targets. 
Jäsenvaltiot eivät monestikaan ole määrittäneet tavoitetasoja.
71 A CMEF guidance document59 sets out five evaluation questions related to water. 
71 Yhteisiä seuranta‐ ja arviointisääntöjä koskevassa käsikirjassa59 esitetään viisi vesivaroihin liittyvää arviointikysy‐ mystä.
Some good examples were found of mid‐term evaluations in which the evaluators were able to quantify the impact of certain (sub) measures on water quality using mod‐ els, beneficiary surveys and qualitative research (see Box 14). 
Väliarviointien joukossa ha‐ vaittiin esimerkkejä tapauksista, joissa arvioijat olivat onnistuneet mallien, edunsaajakyselyiden ja laadullisen tutkimuksen avulla kvantifioimaan tiettyjen (osa)toimenpiteiden vaiku‐ tuksen veden laatuun (ks. laatikko 14).
However, this is not a generalised approach and there are clear deficits as regards the sys‐ tematic quantification of results and impacts, data completeness, reliability and consistency. 
Tällainen lähestymistapa ei kuitenkaan ole yleisesti käytössä, ja tulosten ja vaikutusten järjestelmällisessä kvanti‐ fioinnissa sekä tietojen kattavuudessa, luotettavuudessa ja johdonmukaisuu‐ dessa on selvästi puutteita.
Several mid‐term evaluations draw attention to the lack of targets in RDPs, which makes it dif‐ ficult to assess progress towards the water objectives. 
Tämä puolestaan vaikeuttaa sen arvioimista, miltä osin vesivaroihin liittyvät tavoit‐ teet on saavutettu.
58 Water quality (gross nutrient balances), water quality (pollution by nitrates and pesticides), water quality (% territory designated as nitrate‐vulnerable zone), water use (% irrigated utilised agricultural land), protective forests concerning primarily soil and water. 59 Handbook on Common Monitoring and Evaluation Framework. 
58 Veden laatu (ravinnetasapaino), veden laatu (nitraattien ja torjunta‐aineiden aiheuttama pilaantuminen), veden laatu (nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiksi alueeksi määritetyn pinta‐alan prosenttiosuus), veden käyttö (kastelun piiriin kuuluvan käytössä olevan maatalousmaan prosenttiosuus) sekä ensisijaisesti maaperän ja veden osalta suojellut metsät. 59 Yhteisiä seuranta‐ ja arviointisääntöjä koskeva käsikirja.
Guidance document, DG Agriculture and Rural Development, September 2006. 
Ohjeasiakirja, maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto, syyskuu 2006.
A good example of quantifying impact in a mid‐term evaluation Italy (Lombardy) — For measure 214 (agri‐environment payments), the evaluator used models to calculate, at parcel level, the nitrogen surplus and exposure toxicity ratio measured in groundwater as a consequence of the use of pesticides. 
Esimerkki onnistuneesta vaikutuksen kvantifioinnista väliarvioinnissa Italia (Lombardia) – toimenpide 214 (maatalouden ympäristötuet): Arvioija laski mallien avulla lohkokohtaisen typpikuormituksen sekä pohjavedestä mitatun torjunta‐aineille altistumisen/myrkyllisyyden suhdeluvun.
At regional level, the overall reduction in nitrogen surplus due to measure 214 was 2,6 kg/ha, and there was a 3,9 % reduction in the exposure toxicity ratio. 
Alueellisella tasolla typpikuormitus väheni toimenpiteen 214 ansiosta kaikkiaan 2,6 kg/ha ja altistumisen/ myrkyllisyyden suhdeluku aleni 3,9 prosenttia.
The effect was more pronounced in areas where uptake of the measure had been more successful. 
Vaikutus oli selkein alueilla, joilla sitoutuminen toimenpiteen soveltamiseen oli onnistunut parhaimmin.
Monitoring programmes were sup‐ posed to be operational by 2006 and to consist of a surveillance monitor‐ ing programme (covering the entire district) and an operational monitor‐ ing programme (more frequent and denser monitoring geared to identify problem areas). 
Seurantaohjelmien piti olla toiminnassa vuoteen 2006 men‐ nessä. Niiden oli tarkoitus koostua pe‐ russeurantaohjelmasta (koko vesipiiri) ja toiminnallisen seurannan ohjelmas‐ ta (ongelma‐alueiden yksilöimiseen tarkoitettu seuranta, jossa seurantaa toteutetaan useammin ja seuranta‐ paikkoja on tiheämmin).
Member States may also choose to establish programmes of investigative monitoring (e.g. for specific substances). 
Jäsenvaltiot voivat halutessaan laatia myös tutkin‐ nallisen seurannan ohjelmia (esimer‐ kiksi tiettyjä aineita varten).
Box 14 
Laatikko 14
In another report, the Commission states: ‘A clear gap in monitoring emerges from the informa‐ tion reported to the Commission. [...] 
Komissio puoles‐ taan totesi eräässä kertomuksessaan seuraavaa: ”Komissiolle toimitetuista tiedoista käy selvästi ilmi seurannan muusta toiminnasta erottava kuilu. [...]
In some Member States ecological and chemical water status is unknown for more than 50 % of the water bodies’61. 
Joidenkin jäsenvaltioiden vesistömuo‐ dostumista yli 50 prosentin ekolo‐ gista ja kemiallista tilaa ei tunneta”61.
In some Member States, monitoring networks were set up late and/or have methodological weaknesses. 
Osassa jäsenvaltioista seurantaverkot perustettiin myöhään ja/tai niissä on metodologisia puutteita.
The audit found that, in some Member States, monitoring focuses on col‐ lecting information on the status of water bodies, with little concern for monitoring the pressures on water (see Box 15). 
Tarkastukses‐ sa havaittiin, että eräissä jäsenvaltiois‐ sa seuranta keskittyy tietojen kerää‐ miseen vesimuodostumien tilasta ja että vesivaroihin kohdistuvia paineita ei juurikaan seurata (ks. laatikko 15).
At local level, there have been some scientific studies or experimental networks linking agri‐ cultural practices with water quality (see Box 16). 
Paikallisesti on tehty jonkin verran tutkimustyötä tai kehitetty kokeilu‐ verkkoja, joilla selvitetään maatalous‐ käytäntöjen vaikutusta veden laatuun (ks. laatikko 16).
60 EEA Report No 8/2012 ‘European waters — assessment of status and pressures’. 
60 Euroopan vesien tilaa ja vesiympäristöön kohdistuvia paineita käsittelevä Euroopan ympäristökeskuksen kertomus nro 8/2012 European waters ‐ assessment of status and pressures.
61 COM(2012) 670 final. 
61 KOM(2012) 670 lopullinen.
Report from the Commission to the European Parliament and the Council on the Implementation of the Water Framework Directive (2000/60/EC). 
Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle: Vesipolitiikan puitedirektiivin 2000/60/EY täytäntöönpano.
River Basin Management Plans. 
Vesipiirien hoitosuunnitelmat.
An example of weaknesses in a monitoring network France — The RBMP scoreboard does not contain specific indicators for monitoring agricultural pressures alone. 
Esimerkki seurantaverkon puutteista Ranska – Vesipiirin hoitosuunnitelman tulostaulu ei sisällä nimenomaan maataloudesta johtuvien paineiden seurantaan tarkoitettuja erityisiä indikaattoreita.
One of the indicators supplied relates to the cumulative impact of household, industrial and farming activities on water status. 
Yksi indikaattoreista mittaa kotitalouksien sekä yritys‐ ja maataloustoiminnan kumulatiivista vaikutusta vesien tilaan.
The same is true of an indicator on exceeding quantitative targets at nodal points. 
Tämä koskee myös indikaattoria, jolla mitataan määrällisten tavoitteiden ylittymistä solmukohdissa.
Still in France, an indicator on the volume of water drawn from groundwater and surface water bodies by different sectors of activity quantifies the water used for irrigation, but this indicator (i) has no quantified ob‐ jective and (ii) does not allow abstracted volumes to be compared with what is sustainable at times of water scarcity. 
Ranskassa sovelletaan myös indikaattoria, joka koskee eri toimintasektoreiden pohjavesi‐ ja pintavesimuo‐ dostumista ottaman veden määrää. Indikaattorin avulla kvantifioidaan kasteluun käytetty vesi, mutta i) siihen ei liity määrällistä tavoitetta ja ii) sitä ei voida käyttää verrattaessa otetun veden määrää siihen vedenoton tasoon, joka olisi niukkuuden aikana kestävä.
Good examples of monitoring networks The Netherlands has two specific monitoring grids linking agriculture with water. 
Esimerkkejä hyvin toimivista seurantaverkoista Alankomaissa käytetään kahta seurantaverkkoa, joissa luodaan yhteys maatalouden ja vesivarojen välille.
The first network assesses concentrations of a number of substances on agricultural holdings and links these with a database contain‐ ing information about management type, manure and substances used, etc. 
Yksi verkoista on tarkoitettu useiden eri aineiden pitoisuuksien arvioimiseen maatiloilla, ja se yhdistää nämä tiedot tietokantaan, joka sisältää tiedot muun muassa hallinnointitavasta sekä lannan ja muiden aineiden käytöstä.
The other network uses existing testing points in agricultural areas to assess the influence of agriculture on water quality (phosphorus and nitrogen content). 
Toinen verkko hyödyntää maatalousmaalla olevia testauspaikkoja, joilla arvioidaan maatalouden vaikutusta veden laatuun (fosfori‐ ja typpipitoisuus).
Denmark has a monitoring programme aimed at documenting the effect of national aquatic environment plans and other agricultural sector programmes on the leaching of nutrients into the aquatic environment. 
Tanskassa sovelletaan seurantaohjelmaa, jonka tarkoituksena on dokumentoida, miten kansalliset vesiympä‐ ristösuunnitelmat ja muut maatalousalan ohjelmat vaikuttavat ravinteiden huuhtoutumiseen vesiympäris‐ töön.
Six representative catchment areas are monitored through direct measurements, interviews with farmers about their farming practices and modelling of the relationship between agriculture and the loss of nutrients into the environment. 
Seurantaa toteutetaan kuudella edustavalla valuma‐alueella tekemällä suoria mittauksia, haastattele‐ malla viljelijöitä maatalouskäytännöistä ja mallintamalla maatalouden suhdetta ravinteiden huuhtoutumiseen ympäristöön.
Box 16 Box 15 
Laatikko 16 Laatikko 15
Observations 44 74 Monitoring under the WFD has thus increased knowledge about the status of European waters and the pressures affecting them, but it is still incom‐ plete and results must be interpreted with care owing to data gaps and methodological shortcomings. 
Huomautukset 44 74 Vesipolitiikan puitedirektiivin mukai‐ nen seuranta on siis lisännyt tietoi‐ suutta EU:n vesien tilasta ja niihin koh‐ distuvista paineista. Seuranta on silti puutteellista, ja tietojen puuttumisen ja menetelmien heikkouksien vuoksi tuloksia on tulkittava varovaisesti.
In most cases, there is no monitoring by Mem‐ ber States of the individual measures in RBMP programmes (see Table 2). 
Jäsenvaltiot eivät useimmiten kohdista seurantaa vesipiirien hoitosuunnitel‐ mia koskevien ohjelmien yksittäisiin toimenpiteisiin (ks. taulukko 2).
75 As regards monitoring the nitrate content of surface water and ground‐ water, the Nitrates Directive62 requires Member States to ‘draw up and imple‐ ment suitable monitoring programmes to assess the effectiveness of action programmes’. 
75 Nitraattidirektiivissä62 edellytetään pinta‐ ja pohjavesien nitraattipitoisuu‐ den osalta, että jäsenvaltiot laativat ja toteuttavat ”asiaankuuluvia valvonta‐ ohjelmia [...] toimintaohjelmien tehok‐ kuuden arvioimiseksi”.
Every 4 years they are required to report on nitrate concen‐ trations in groundwater and surface water, the eutrophication of surface water, the impact of action pro‐ grammes on water quality and agricul‐ tural practices, revisions of nitrate‐vul‐ nerable zones and action programmes and anticipated future trends in water quality63. 
Jäsenvaltioiden on joka neljäs vuosi raportoitava poh‐ ja‐ ja pintavesien nitraattipitoisuuk‐ sista, pintavesien rehevöitymisestä, toimintaohjelmien vaikutuksista veden laatuun ja maatalouskäytäntöihin, nit‐ raattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiden alueiden ja toimintaohjelmien tarkistamisesta sekä veden laatuun vaikuttavista ennakoiduista tulevista suuntauksista63.
These reports by the Member States are used as the basis for a sum‐ mary report by the European Com‐ mission on the implementation of the Directive. 
Euroopan komissio hyödyntää jäsenvaltioiden kertomuk‐ sia laatiessaan yhteenvetokertomuk‐ sen nitraattidirektiivin täytäntöönpa‐ nosta.
The sum‐ mary EU report for 2008–11 was not published until 4 October 201364. 
EU:n yh‐ teenvetokertomus vuosilta 2008–2011 julkaistiin vasta 4. lokakuuta 201364.
In its summary report, the Commission states: ‘There was a large variety in both the format and the quality of the report content among Member States, with conse‐ quent challenges in developing a con‐ sistent aggregate synthesis at the EU level. 
Komissio toteaa yhteenveto‐ kertomuksessaan, että jäsenvaltioi‐ den kertomukset eroavat toisistaan suuresti niin muodon kuin sisältönsä laadun osalta, mikä vaikeuttaa johdon‐ mukaisen yhteenvedon laatimista EU:n tasolla.
Not only are data not always available for all Member States, in some cases there is no data comparability between Member States. 
Kaikista jäsenvaltioista ei aina saada tarvittavia tietoja, ja joissakin tapauksissa tiedot eivät ole vertailukelpoisia.
62 Article 5(6) of the nitrates directive (91/676/EEC). 
62 Nitraattidirektiivi 91/676/ETY, 5 artiklan 6 kohta.
63 http://ec.europa.eu/ environment/water/ water‐nitrates/ 64 Commission staff working document SWD(2013) 405 final accompanying the Report from the Commission to the Council and the European Parliament on the implementation of Council Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources based on Member State reports for the period 2008–11. 
63 http://ec.europa.eu/ environment/water/ water‐nitrates/ 64 Komission yksiköiden valmisteluasiakirja: Commission staff working document SWD(2013) 405 final accompanying the Report from the Commission to the Council and the European Parliament on the implementation of Council Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources based on Member State reports for the period 2008‐2011.
Observations 45 WISE, the ‘gateway to European water information’, needs to be further improved 77 The Water Information System for Europe (WISE) was created in 2003 as both a reporting tool for Member States and an online portal giving access to water information at EU level. 
Huomautukset 45 Euroopan vesiä koskevaa tietolähdettä, WISE-järjestelmää, on syytä parantaa 77 Euroopan vesitietojärjestelmä (Water Information System for Europe, WISE) on vuonna 2003 perustettu jäsenval‐ tioiden raportointiväline ja EU:n tason vesitietojen saamisen mahdollistava verkkoportaali.
WISE is fed by a variety of data flows coming both from mandatory data collected by the Commission’s DG Environment as part of its obliga‐ tions under the Water Framework, Urban Wastewater, Bathing Water and Dinking Water Directives, and from voluntary data collected by the EEA on a yearly basis65. 
WISE‐järjestelmään syötettävät tietovuot koostuvat pakollisista tiedoista, joita komission ympäristöasioiden pääosasto kerää vesipolitiikan puitedirektiivin ja yhdys‐ kuntajätevesiä, uimavesiä ja juomavet‐ tä koskevien direktiivien nojalla, sekä vapaaehtoisesti ilmoitettavista tiedois‐ ta, jotka Euroopan ympäristökeskus kokoaa vuosittain65.
WISE does not contain data reported by the Member States under the nNtrates dDrective66 or data collected by DG Agriculture through the CMEF. 
WISE‐järjestelmä ei sisällä tietoja, jotka jäsenvaltiot ovat raportoineet nitraattidirektiivin66 nojal‐ la, eikä tietoja, jotka maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto on koonnut yhteisten seuranta‐ ja arvi‐ ointisääntöjen mukaisesti.
From 2003 to 2011, the data collected and collated by WISE focused on water quality rather than water quantity or the risk of water scarcity4. 
WISE‐jär‐ jestelmään vuosina 2003–2011 kerätyt ja yhdistetyt tiedot koskevat veden laatua eivätkä niinkään veden määrää tai veden niukkuuden riskiä4.
78 Despite its potential to provide com‐ prehensive information about water in Europe, WISE is experiencing some difficulties. 
78 WISE‐järjestelmällä voitaisiin koota kattavat tiedot Euroopan vesivaroista, mutta sen toiminnassa on ilmennyt vaikeuksia.
Not all the data flows in WISE are fully integrated. 
Kaikki tietovuot WISE‐jär‐ jestelmään eivät ole täysin integroitu‐ ja.