natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EU’s statistical office (Eurostat) publishes an overall description of the “progress towards the SDGs in an EU context”. 
EU:n tilastotoimisto (Eurostat) on julkaissut yleisen kuvauksen kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisesta EU:ssa.
However, this does not attempt to measure the contribution of the EU’s policies and budget to the 2030 Agenda. 
Sen tarkoituksena ei kuitenkaan ole mitata, miten EU:n politiikoilla ja talousarviolla edistetään Agenda 2030 -toimintaohjelmaa.
V This review also reveals that the pre-requisites for meaningful sustainability reporting are largely not yet in place. 
V Tästä katsauksesta ilmenee myös, että tarkoituksenmukaisen kestävyysraportoinnin edellytyksiä ei pääosin ole vielä olemassa.
The Commission has published a reflection paper outlining scenarios for a sustainable Europe, but it does not currently have an EU strategy that covers the SDGs up to 2030. 
Komissio on julkaissut pohdinta-asiakirjan, jossa esitetään pääpiirteissään suunnitelmia kestävästä Euroopasta, mutta sillä ei ole tällä hetkellä EU:n strategiaa, jossa käsiteltäisiin kestävän kehityksen tavoitteita vuoteen 2030 asti.
VI This review also looked at what EU institutions (other than the Commission) and EU agencies do in the area of sustainability reporting. 
VI Katsauksessa käsitellään myös sitä, mitä EU:n toimielimet (muut kuin komissio) ja EU:n virastot tekevät kestävyysraportoinnin alalla.
We found that one EU institution, the European Investment Bank, and one EU agency, the European Union Intellectual Property Office, publish a sustainability report. 
että kestävyysraportteja julkaisevat yksi EU:n toimielin, Euroopan investointipankki, ja yksi EU:n virasto, Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto.
Other EU institutions and agencies collect some information related to sustainability, and sometimes publish it, but this is often piecemeal and incomplete and does not cover all aspects of 4 
Muut EU:n toimielimet ja virastot keräävät jonkin verran tietoa kestävyydestä ja julkaisevatkin sitä toisinaan, mutta se on usein satunnaista ja puutteellista eikä kata kaikkia kestävyyden näkökohtia.
sustainability. The information mainly relates to how the running of the organisations affects sustainability rather than how they have considered sustainability in their overall strategy and operations. 
Tiedot liittyvät pääosin siihen, miten organisaatioiden toiminta vaikuttaa kestävyyteen, eikä niinkään siihen, miten ne ovat ottaneet kestävyyden huomioon kokonaisstrategiassaan ja toimissaan.
VII This review highlights benefits for organisations engaging in sustainability reporting and describes developments in auditing sustainability reporting. 
VII Katsauksessa tuodaan esiin edut, joita organisaatioille koituu kestävyysraportoinnista, ja kuvataan kestävyysraportoinnin tarkastamisen kehittymistä.
It also presents examples of practices in the Member States, both in the public and the private sectors. 
Lisäksi esitetään esimerkkejä jäsenvaltioiden käytännöistä sekä julkiselta että yksityiseltä sektorilta.
VIII We identify four challenges for sustainability reporting in EU institutions and agencies: o Developing an EU strategy post-2020 that covers the SDGs and sustainability o Integrating sustainability and SDGs into the EU budget and the performance framework o Developing sustainability reporting in EU institutions and agencies o Increasing the credibility of sustainability reporting through audit 5 
VIII Tilintarkastustuomioistuin yksilöi EU:n toimielinten ja virastojen kestävyysraportoinnille neljä haastetta: o Laaditaan kestävän kehityksen tavoitteita ja kestävyyttä käsittelevä EU:n strategia vuoden 2020 jälkeiselle ajalle. o Otetaan kestävyys ja kestävän kehityksen tavoitteet mukaan EU:n talousarvioon ja tuloskehykseen. o Kehitetään EU:n toimielinten ja virastojen kestävyysraportointia. o Parannetaan kestävyysraportoinnin uskottavuutta tarkastuksen avulla. 5
Introduction Sustainable development and sustainability 01 Sustainable development is usually defined as “development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs”1. 
Johdanto Kestävä kehitys ja kestävyys 01 Kestävä kehitys määritellään tavallisesti ”sellaiseksi kehitykseksi, joka vastaa nykypäivän tarpeisiin vaarantamatta tulevien sukupolvien mahdollisuutta vastata omiin tarpeisiinsa”1.
02 It is understood as a comprehensive approach linking the three pillars of environmental, social and economic sustainability2. 
02 Se ymmärretään kokonaisvaltaiseksi lähestymistavaksi, joka yhdistää toisiinsa ympäristön, yhteiskunnan ja talouden kestävyyden muodostamat kolme pilaria2.
Integrating these does not necessarily mean a trade-off between the environment and economic development3. 
Niiden yhdistäminen ei välttämättä tarkoita, että ympäristön ja taloudellisen kehityksen välillä on tehtävä kompromisseja3.
Rather, sustainable development can create jobs and growth4. 
Kestävä kehitys voi pikemminkin luoda työpaikkoja ja kasvua4.
03 Sustainability is receiving increased attention with the realisation that climate change is already disrupting economies and societies affecting different parts of society in different ways5. 
03 Kestävyyteen kiinnitetään koko ajan enemmän huomiota sitä mukaa kuin ymmärretään, että ilmastonmuutos häiritsee jo talouksia ja yhteiskuntia ja vaikuttaa yhteiskunnan eri osiin eri tavoin5.
This illustrates that environmental, social and economic sustainability dimensions are closely linked. 
Tämä kertoo siitä, että ympäristön, yhteiskunnan ja talouden kestävyyttä koskevat ulottuvuudet liittyvät tiiviisti toisiinsa.
The European Political Strategy Centre – the Commissions’ “think tank” – has highlighted overlooking these connections as one of the key risks to the sustainable future of the EU6. 
EU:n poliittisen strategian keskus – komission ”ajatushautomo” – on korostanut, että näiden yhteyksien ylenkatsominen on EU:n kestävän tulevaisuuden suurimpia riskejä6.
04 The adoption of the 2030 Agenda7 and its 17 SDGs by the United Nations General Assembly has given appreciable new impetus to sustainable development worldwide. 
04 Agenda 2030 -toimintaohjelman7 ja sen 17 kestävän kehityksen tavoitteen hyväksyminen Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa on tuonut tuntuvasti uutta vauhtia kestävään kehitykseen koko maailmassa.
The SDGs (Figure 1) are based on the three dimensions of sustainability and include elements of economic development, social inclusion and sustainable environmental management8. 
Kestävän kehityksen tavoitteet (kaavio 1) perustuvat kestävyyden kolmeen ulottuvuuteen, ja niissä on osatekijöitä taloudellisesta kehityksestä, sosiaalisesta osallisuudesta ja kestävästä ympäristöhallinnasta8.
Unlike their predecessor – the Millennium Development Goals – the SDGs are universal and addressed to all countries. 6 
Edeltäjästään – vuosituhannen kehitystavoitteista – poiketen kestävän kehityksen tavoitteet ovat yleismaailmallisia, ja ne on tarkoitettu kaikille maille. 6
Figure 1 – The 17 Sustainable Development Goals Source: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © United Nations. 
Kaavio 1–17 kestävän kehityksen tavoitetta 7 Lähde: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © Yhdistyneet Kansakunnat.
05 The EU and its Member States9 have committed themselves to implementing the 2030 Agenda and contributing to the SDGs. 
05 EU ja sen jäsenvaltiot9 ovat sitoutuneet panemaan täytäntöön Agenda 2030 -toimintaohjelman ja edistämään kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista.
Furthermore, sustainable development is embedded in the EU treaties (Box 1). 
Kestävä kehitys sisältyy myös EU:n perussopimuksiin (Laatikko 1).
7 8 Box 1 The EU’s commitment to and understanding of sustainable development Upon committing to the 2030 Agenda, the Commission stated that “The EU is committed to development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs. 
8 Laatikko 1 EU:n sitoutuminen kestävään kehitykseen ja näkemys kestävästä kehityksestä Sitoutuessaan Agenda 2030 -toimintaohjelmaan komissio totesi, että ”EU on sitoutunut edistämään kehitystä, joka vastaa nykypäivän tarpeisiin vaarantamatta tulevien sukupolvien mahdollisuutta vastata omiin tarpeisiinsa.
A life of dignity for all within the planet's limits that reconciles economic prosperity and efficiency, peaceful societies, social inclusion and environmental responsibility is at the essence of sustainable development”. 
Kestävän kehityksen ydin on sellaisen ihmisarvoisen elämän tarjoaminen kaikille, joka ei ylitä planeettamme asettamia rajoja ja jossa yhdistyvät taloudellinen hyvinvointi ja tehokkuus, rauhanomaiset yhteiskunnat, sosiaalinen osallisuus ja ympäristövastuu.”
Next steps for a sustainable European future – European action for sustainability Sustainable development was already rooted as an objective in the EU treaties before the 2030 Agenda: The EU “shall work for the sustainable development of Europe based on balanced economic growth and price stability, a highly competitive social market economy, aiming at full employment and social progress, and a high level of protection and improvement of the quality of the environment...and contribute to the “sustainable development of the Earth...” 
Seuraavat toimet Euroopan kestävän tulevaisuuden varmistamiseksi – Kestävyyttä edistävät EU:n toimet Kestävä kehitys oli jo juurtunut tavoitteeksi EU:n perussopimuksiin ennen Agenda 2030 -toimintaohjelmaa: EU ”pyrkii Euroopan kestävään kehitykseen, jonka perustana ovat tasapainoinen talouskasvu ja hintavakaus, täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä tavoitteleva erittäin kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous sekä korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja ympäristön laadun parantaminen...”, ja edistää... ”maapallon kestävää kehitystä”.
Article 3 Treaty on European Union (TEU) Sustainable development is an important element of the objectives of EU external action where the EU should: (d) foster the sustainable economic, social and environmental development of developing countries, with the primary aim of eradicating poverty; Article 21 (2) TEU Sustainability reporting 06 Sustainability reporting is the practice of measuring, disclosing and being accountable to internal and external stakeholders for organisational performance towards the goal of sustainable development. 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artikla Kestävä kehitys on tärkeä osa EU:n ulkoisen toiminnan tavoitteita.
The Global Reporting Initiative (GRI), a key player in supporting this development and publisher of the most commonly used standard10 defines sustainability reporting as “a report published by a company or organization about the economic, environmental and social impacts caused by its everyday activities. 
Siinä raportoidaan siitä, miten organisaatio ottaa kestävyyskysymykset huomioon toiminnassaan, sekä organisaation vaikutuksesta ympäristöön, yhteiskuntaan ja talouteen. Global Reporting Initiative (GRI) on keskeinen toimija tämän kehityksen tukemisessa ja yleisimmin käytetyn standardin10 julkaisija.
A sustainability report also presents the organization's values and governance model, and demonstrates the link between its strategy and its 
hallintomalli ja osoitetaan yhteys sen strategian ja kestävää maailmanlaajuista taloutta koskevan sitoumuksen välillä11.
Increasingly, companies’ sustainability reports take into account the SDGs12. 
Yritysten kestävyysraporteissa otetaan yhä enemmän huomioon kestävän kehityksen tavoitteet12.
07 Sustainability reporting developed in the private sector and is slowly spreading to the public sector, where reporting may be done by state-owned companies or government entities. 
07 Kestävyysraportointi kehittyi yksityisellä sektorilla, jolta se on hitaasti leviämässä julkiselle sektorille, jolla raportointia voidaan tehdä valtio-omisteisissa yrityksissä tai julkishallinnossa.
By identifying examples of the private sector, this review would like to show the development possibilities of sustainability reporting. 
Tässä katsauksessa halutaan osoittaa kestävyysraportoinnin kehitysmahdollisuudet esittämällä esimerkkejä yksityiseltä sektorilta.
In the private sector, various terms are used to refer to sustainability reporting: “reporting on non-financial information”; “corporate social responsibility (CSR) reporting”; “environment, social and governance (ESG) reporting”. 
Yksityisellä sektorilla kestävyysraportointiin viitataan monilla eri käsitteillä: ”raportointi muista kuin taloudellisista tiedoista”, ”yrityksen yhteiskuntavastuuraportointi”, ”ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan (ESG) liittyvä raportointi”.
It also forms part of “extended external reporting (EER)” or “integrated reporting”. 
Kestävyysraportointi kuuluu myös ”laajennettuun ulkoiseen raportointiin (EER)” tai ”yhdennettyyn raportointiin”.
08 Despite the above-mentioned all-encompassing definition, sustainability reports in the private sector vary a lot, from reporting only on a selected environmental impact of a company, e.g. its use of water, to reporting on the more comprehensive integration of sustainability into its business processes as a whole, e.g. how climate-change reduces water availability and threatens its business model13. 
08 Edellä mainitusta kaikenkattavasta määritelmästä huolimatta yksityisen sektorin kestävyysraportit ovat hyvin vaihtelevia. Niissä voidaan raportoida vain tietystä yrityksen ympäristövaikutuksesta, esimerkiksi sen vedenkäytöstä, tai yhdistää kestävyys kokonaisvaltaisemmin liiketoimintaprosesseihin kokonaisuudessaan ja raportoida esimerkiksi siitä, miten ilmastonmuutos vähentää veden saatavuutta ja uhkaa yrityksen liiketoimintamallia13.
Figure 2 illustrates these two perspectives: the impact an organisation can have on climate change with its operation and the impact climate change can have on business operations. 
Kaaviossa 2 havainnollistetaan näitä kahta näkökulmaa: vaikutusta, joka organisaation toiminnalla voi olla ilmastonmuutokseen, ja vaikutusta, joka ilmastonmuutoksella voi olla liiketoimiin.
Figure 2 – Two perspectives of sustainability reports, taking the example of climate change14 9 Impact of organisation on Climate Change Impact of Climate Change on organisation Source: ECA, based on the Commission’s consultation document on the update of the non-binding guidelines on non-financial reporting. 
Kaavio 2 – Kestävyysraporttien kaksi näkökulmaa käyttämällä esimerkkinä ilmastonmuutosta14 9 Organisaation vaikutus ilmastonmuutokseen Ilmastonmuutoksen vaikutus organisaatioon Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin muuta kuin taloudellista raportointia koskevien ei-sitovien ohjeiden päivitystä koskevan komission kuulemisasiakirjan perusteella.
09 With directive 2014/95, the EU made reporting on non-financial information on certain minimum sustainability information obligatory for certain large companies (Box 2). 
09 EU velvoitti direktiivillä 2014/95 tietyt suuret yritykset raportoimaan määrätyt muut kuin taloudelliset vähimmäistiedot, jotka koskevat kestävyyttä (laatikko 2).
As regards reporting in the public sector and by state-owned companies, examples can be found in certain Member States15(Box 3). 
Muutamista jäsenvaltioista15 saadaan esimerkkejä julkisen sektorin ja valtio-omisteisten yritysten raportoinnista (laatikko 3).
10 Box 2 EU directive 2014/95 introduced a reporting obligation for certain large companies16 The current EU reporting obligations on sustainability related information apply to large public interest entities. 
10 Laatikko 2 EU:n direktiivillä 2014/95 otettiin käyttöön tiettyjen suurten yritysten raportointivelvoite16 Kestävyyteen liittyviä tietoja koskevia nykyisiä EU:n raportointivelvoitteita sovelletaan suuriin yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin.
In total, they concern approximately 7 400 listed companies, banks, insurance companies, and other entities identified by Member States17. 
Yhteensä ne koskevat noin 7 400:aa pörssiyhtiötä, pankkia, vakuutusyhtiötä ja muuta jäsenvaltioiden määrittämää yhteisöä17.
Under the directive, these are generally large companies with over 500 employees. 
Direktiivin mukaan niitä ovat tavallisesti yli 500 työntekijän suuret yritykset.
According to a 2017 study by GRI, CSR Europe, Accountancy Europe on the implementation of the directive, some Member States have widened the scope of the directive18. 
GRI:n, CSR Europen ja Accountancy Europen direktiivin täytäntöönpanosta vuonna 2017 tekemän tutkimuksen mukaan jotkin jäsenvaltiot ovat laajentaneet direktiivin soveltamisalaa18.
For example, Sweden has lowered the threshold from 500 to 250 employees, and both Sweden and Denmark require all large companies to provide non-financial information statements. 
Ruotsi on esimerkiksi laskenut rajaa 500:sta 250 työntekijään, ja sekä Ruotsissa että Tanskassa kaikkien suurten yritysten on esitettävä muita kuin taloudellisia tietoja koskevat selvitykset.
This is also the case for Spanish companies with a turnover of €2 billion and 4 000 employees. 
Näin on myös espanjalaisissa yrityksissä, joiden liikevaihto on yli kaksi miljardia euroa ja joilla on yli 4 000 työntekijää.
Some Member States apply the directive to state-controlled enterprises and large municipalities19. 
Joissakin jäsenvaltioissa direktiiviä sovelletaan valtiojohtoisiin yrityksiin ja suuriin kuntiin19.
Several Member States have specifically included pension funds and asset management companies20. 
Useissa jäsenvaltioissa on nimenomaisesti otettu mukaan eläkerahastot ja omaisuudenhoitoyhtiöt20.
The United Kingdom and Luxembourg, which host the largest investment funds industries in the EU, have not taken this step. 
Tähän ei ole ryhdytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Luxemburgissa, joiden sijoitusrahastoalat ovat EU:n suurimpia.
See paragraph 18 regarding the kinds of sustainability information being reported. 
Ks. kohdasta 18, mitä kestävyystietoja raportoidaan.
Box 3 Sustainability reporting in Swedish state-owned companies Reporting on the impact sustainability has on their business and their impact on sustainability has been practiced by Swedish state-owned companies since 2008. 
11 Laatikko 3 Kestävyysraportointi Ruotsin valtion omistamissa yrityksissä Ruotsin valtion omistamissa yrityksissä on raportoitu vuodesta 2008 lähtien vaikutuksesta, joka kestävyydellä on liiketoimintaan ja yrityksillä kestävyyteen.
The 47 Swedish state-owned companies, with a combined value of €53.3 billion, are required to give information in their annual reports on financial and non-financial targets they have set, their performance and the way they address sustainability issues in general. 
Ruotsin valtio omistaa 47 yritystä, joiden arvo on yhteensä 53,3 miljardia euroa. Niiden on annettava vuosikertomuksissaan tietoa asettamistaan taloudellisista ja muista kuin taloudellisista tavoitteista, suorituskyvystään ja tavasta, jolla ne yleisesti käsittelevät kestävyyskysymyksiä.
The states ownership policy 2017 states that state-owned companies “should analyse the global sustainability goals of Agenda 2030 to identify the goals which each company has an impact on and contributes to through its operations”. 
Valtion omistajaohjauspolitiikassa todetaan vuonna 2017, että valtio-omisteisten yritysten olisi analysoitava Agenda 2030 -toimintaohjelman maailmanlaajuisia kestävyystavoitteita tunnistaakseen tavoitteet, joihin yritys vaikuttaa ja joiden saavuttamista se edistää toiminnassaan.
10 The 2030 Agenda encourages governments to send voluntary national reports on their country ́s progress towards the SDGs to the UN. 
10 Agenda 2030 -toimintaohjelmassa kannustetaan hallituksia lähettämään YK:lle vapaaehtoisia kansallisia raportteja maansa edistymisestä kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa.
These reports should be on the country’s performance in implementing sustainable development. 
Näissä raporteissa olisi käsiteltävä, miten tehokkaasti maa on toteuttanut kestävää kehitystä.
As of March 2019, 24 out of 28 EU Member States had provided such a report21. 
Maaliskuuhun 2019 mennessä EU:n 28 jäsenvaltiosta 24 oli toimittanut tällaisen raportin21.
Reporting to the UN can also take place at EU level, and the Council and Parliament have asked the Commission to prepare a report for the UN22 (paragraph 56). 
YK:lle voi raportoida myös EU:n tasolla, ja neuvosto ja parlamentti ovat pyytäneet komissiota laatimaan raportin YK:lle22 (kohta 56).
11 Figure 3 provides an overview of the different levels of reporting on sustainable development. 
11 Kaaviossa 3 esitetään yhteenveto kestävää kehitystä koskevan raportoinnin eri tasoista.
Figure 3 – Who can produce sustainability reports? 
Kaavio 3 – Mitkä tahot voivat laatia kestävyysraportteja?
11 Source: ECA. 
Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Reasons for reporting on sustainability 12 In the private sector, companies report on sustainability largely in response to investors, civil society and consumer demands. 
Kestävyysraportoinnin syyt Parlamentti ja muut sidosryhmät YK:n korkean tason poliittinen foorumi 12 Yksityisellä sektorilla yritysten kestävyysraportoinnilla vastataan pääosin sijoittajien, kansalaisyhteiskunnan ja kuluttajien vaatimuksiin.
The financial markets and investors are putting increasing pressure on companies to disclose sustainability-related risks. 
Rahoitusmarkkinat ja sijoittajat painostavat yrityksiä koko ajan enemmän julkistamaan kestävyyteen liittyvät riskit.
This is because sustainability risks are also increasingly regarded as financial risks. 
Tämä johtuu siitä, että kestävyysriskien katsotaan yhä useammin olevan myös rahoitusriskejä.
For example, disclosing companies’ climate-related risks and opportunities allows investors to better value investments and assets, and to take business decisions more efficiently23. 
Sijoittajat voivat esimerkiksi arvioida entistä paremmin investointeja ja omaisuutta ja tehdä liiketoiminnasta tehokkaammin päätöksiä, kun yritysten ilmastoon liittyvät riskit ja mahdollisuudet tiedetään23.
However, as stakeholder satisfaction is crucial for both, the motivations for and benefits of reporting can be similar in the private and public sector. 
Sidosryhmien tyytyväisyys on kuitenkin molemmille ratkaisevan tärkeää, joten raportoinnin syyt ja siitä saatavat edut voivat olla samankaltaisia sekä yksityisellä että julkisella sektorilla.
Figure 4 illustrates the different motivations in relation with the two underlying purposes of reporting: (1) a tool for management, and (2) a tool to hold management or an organisation to account. 
raportoinnin taustalla olevaan kahteen syyhyn: 1) hallinnointivälineeseen ja 2) välineeseen, jolla johto tai organisaatio pidetään vastuuvelvollisena.
14 Overall, “public sector sustainability reporting provides a framework to link financial performance to the organisation’s use of, and impact on, the significant resources and relationships upon which it depends”24. 
14 Yleisesti ottaen julkisen sektorin kestävyysraportoinnissa taloudellinen suorituskyky voidaan yhdistää siihen, miten organisaatio käyttää tärkeitä resursseja ja suhteita, joista se on riippuvainen, sekä vaikuttaa niihin24.
By requiring the reporting of a public organisation’s key performance, it can increase transparency and accountability and offer guidance for governance and ethical behaviour 25. 12 
Kun julkista organisaatiota vaaditaan raportoimaan keskeisestä suorituskyvystä, voidaan lisätä avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta sekä tarjota ohjausta johtamisesta ja eettisestä käyttäytymisestä25.