natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Poor mapping on the other hand can result in poor financial viability of both public and private investment. 
Huono kartoitus taas voi johtaa sekä julkisten että yksityisten investointien huonoon taloudelliseen kannattavuuteen.
This mapping is not only linked to geo-referential visualisation; it comprises the entire EU Guidelines for the application of State aid rules in relation to the rapid deployment of broadband networks, Commission Communication 2013/C 25/01. 
EU:n suuntaviivat valtiontukisääntöjen soveltamisesta laajakaistaverkkojen nopean käyttöönoton yhteydessä, komission tiedonanto 2013/C 25/01.
Release 1.1, 22.10.2014, which replaced the previously published Guide to Broadband Investment, 2011. 
Suomenkielinen versio 1.3–7.5.2015 ja englanninkielinen versio 1.1–22.10.2014, jotka korvasivat vuonna 2011 julkaistun version ”Guide to Broadband Investment”.
24 16 17 18 Final report, 2013, WIK-Consult GmbH (SMART 2013/0064). 
26 16 17 18 Final report, 2013, WIK-Consult GmbH (SMART 2013/0064).
This can be data on the deployment of broadband infrastructure itself, i.e. copper or fibre cable, and it can also be related to infrastructure, such as ducts and pipes. 
Tiedot voivat koskea itse laajakaistainfrastruktuurin käyttöönottoa, esimerkiksi käytetäänkö kupari-vai kuitukaapelia, tai liittyä muuhun infrastruktuuriin, kuten kaapelikanaviin ja putkiin.
Additionally, broadband mapping needs to consider the actual supply of and demand for broadband services as well as existing and planned investments in broadband infrastructure. 
Lisäksi laajakaistakartoituksessa on perehdyttävä laajakaistapalvelujen todelliseen tarjontaan ja kysyntään sekä nykyisiin ja suunniteltuihin laajakaistainfrastruktuuri-investointeihin.
A study for the Commission19 reviewed broadband and infrastructures mapping initiatives in Europe and around the world and developed four types of broadband mapping: infrastructure mapping; investment mapping; service mapping and demand mapping. 
Komission teettämässä tutkimuksessa19 käsiteltiin Euroopassa ja ympäri maailmaa toteutettuja laajakaistan ja infrastruktuurien kartoitusta koskevia aloitteita.
Publicly available maps and statistics are the most visible outcomes of broadband mapping in EU Member States and are in most cases a combination of the four types of broadband mapping. 
EU:n jäsenvaltioissa toteutetun laajakaistakartoituksen näkyvimpiä tuloksia ovat julkisesti saatavilla olevat kartat ja tilastot. Useimmissa tapauksissa niissä yhdistellään edellä mainittuja neljää laajakaistakartoitustyyppiä.
In addition to written guidance, the Commission provided practical technical support (e.g. JASPERS20), expertise and guidance to the Member States in different contexts (e.g. fulfilment of the ex-ante conditionalities, including mapping, as above21, and the implementation of the Operational Programmes). 
Kirjallisten ohjeiden lisäksi komissio on antanut jäsenvaltioille käytännön teknistä tukea (esimerkiksi JASPERS20), asiantuntija-apua ja ohjausta eri yhteyksissä (esimerkiksi ennakkoehtojen täyttämistä, edellä mainittua kartoitusta21 ja toimenpideohjelmien toteuttamista varten).
The Commission has also set up the European network of Broadband Competence Offices (see Box 5). 
Komissio on myös luonut EU:n laajuisen laajakaistaa käsittelevien virastojen verkoston (ks. laatikko 5).
The five examined Member States reported to us that they assessed the formal and informal support provided by the Commission as positive. 
Tarkastetut viisi jäsenvaltiota ilmoittivat tarkastuksessa, että ne pitivät komission antamaa virallista ja epävirallista tukea myönteisenä.
The intention was for each BCO to give advice to citizens and businesses and provide technical support to representatives “Broadband and infrastructure mapping study SMART 2012/0022”, TÜV Rheinland and WIK Consult for the European Commission, 2014. 
“Broadband and infrastructure mapping study SMART 2012/0022”, Euroopan komission teettämä tutkimus, TÜV Rheinland ja WIK Consult, 2014.
Joint Assistance to Support Projects in European Regions. 
Euroopan alueiden hankkeille annettava yhteinen apu (Joint Assistance to Support Projects in European Regions).
JASPERS support for broadband consisted mainly in supporting the Member States in their Cost-Benefit analysis and major projects application for funding under ERDF. 
Laajakaistahankkeille myönnetty JASPERS-tuki koostui lähinnä siitä, että jäsenvaltioita tuettiin kustannus-hyötyanalyysien tekemisessä ja EAKR:n rahoituksen hakemisessa suurhankkeille.
For more information on JASPERS, see ECA Special Report 1/2018 “Joint Assistance to Support Projects in European Regions (JASPERS) –time for better targeting”. 
Lisätietoja JASPERSista annetaan Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 1/2018 ”On aika kohdentaa Euroopan alueiden hankkeille annettava yhteinen JASPERS-apu paremmin”.
25 19 20 21 In 2017, the Commission decided to implement a common methodology for mapping by 2018. 
Komissio päätti vuonna 2017, että vuoteen 2018 mennessä otetaan käyttöön yhteinen kartoitusmenetelmä. 27 19 20 21
The Commission monitored regularly, but in an insufficiently coordinated manner 31. 
Komission suorittama seuranta säännöllistä, mutta ei riittävän koordinoitua 31.
The Commission carries out regular monitoring on the state of play of broadband in the Member States and aggregates the information at EU level. 
Komissio seuraa jäsenvaltioiden laajakaistatilannetta säännöllisesti ja kokoaa tiedot EU:n tasolla.
However, there is no common monitoring across the Commission’s Directorates-General to support the achievements of the Europe 2020 broadband targets. 
Komission pääosastoilla ei kuitenkaan ole yhteistä seurantaa, joka tukisi Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteiden saavuttamista.
DG CNECT staff visits the Member States annually and produces market and regulatory reports such as the Digital Economy and Society Index (DESI) and the European Digital Progress Report (EDPR). 
Viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosaston henkilöstö käy jäsenvaltioissa vuosittain ja tuottaa markkinoihin ja sääntelyyn liittyviä raportteja, kuten digitaalitalouden ja -yhteiskunnan indeksi (Digital Economy and Society Index, DESI) ja Euroopan digitaalialan kehitystä käsittelevä raportti (European Digital Progress Report, EDPR).
These documents allow the Member States to compare their achievements over time and with other Member States. 
Näiden asiakirjojen avulla jäsenvaltiot voivat vertailla saavutuksiaan aiempiin saavutuksiinsa ja muiden jäsenvaltioiden saavutuksiin.
Although the Commission collects the relevant data and has been reporting it in the EDPR and its predecessors, the connectivity indicators reported in DESI do not include target 3 (50 % of households with subscriptions of over 100 Mbps). 
Vaikka komissio kerää asiaan liittyvät tiedot ja on raportoinut ne Euroopan digitaalialan kehitystä käsittelevässä raportissa (European Digital Progress Report, EDPR) ja sitä edeltäneissä raporteissa, digitaalitalouden ja -yhteiskunnan indeksissä raportoidut yhteyksiä kuvaavat indikaattorit eivät sisällä tavoitetta 3 (vähintään 50 prosentilla kotitalouksista on internetyhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on yli 100 Mbit/s).
DG REGIO’s monitoring is based on the indicators defined for each Operational Programme and takes place through the Monitoring Committees in which the Commission has an advisory role and the Annual Implementation Reports. 
Alue-ja kaupunkipolitiikan pääosaston toteuttama seuranta perustuu kussakin toimenpideohjelmassa määriteltyihin indikaattoreihin ja tapahtuu vuotuisten täytäntöönpanokertomusten sekä seurantakomiteoiden avulla ( komissiolla on seurantakomiteoissa) neuvoa-antava tehtävä.
The common output indicator defined by the Commission for ERDF spending does not allow progress against the achievement of all three Digital Agenda 2020 targets to be monitored, as it is defined as “Additional households with broadband access of at least 30 Mbps” and is not broken down between fast broadband (above 30 Mbps) and ultra-fast broadband (above 100 Mbps). 
Komission EAKR:n varojen käytölle määrittelemien yhteisten tuotosindikaattorien avulla ei voida seurata edistymistä digitaalistrategiassa vuodeksi 2020 asetettujen kaikkien kolmen tavoitteen saavuttamisessa. Tuotosindikaattori on ”Lisäys niiden kotitalouksien määrässä, joiden saatavilla on siirtonopeudeltaan vähintään 30 Mbit/s laajakaistaliittymä”, joten siinä ei eroteta nopeita (yli 30 Mbit/s) ja ultranopeita (yli 100 Mbit/s) laajakaistayhteyksiä toisistaan.
This is also the case for the EAFRD, for which DG AGRI defined the output indicator as “Population benefiting from improved services/infrastructures (IT or others)”. Both for the 26 
Tilanne on samanlainen myös maaseuturahaston osalta: maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto määrittelemänä tuotosindikaattorina oli ”Parannetuista palveluista/infrastruktuureista (IT tai muut) hyötyvä väestö”.
ERDF and EAFRD, the common indicators do not distinguish between fast broadband and ultra-fast broadband. 
Kummankaan rahaston yleisindikaattoreissa ei siis eroteta toisistaan nopeaa ja ultranopeaa laajakaistaa.
Our examination of the selected Member States demonstrated a number of delays which affect the achievement of the EU 2020 targets. 
Tarkastukseen valittuja jäsenvaltioita tutkittaessa todettiin muutamia viiveitä, jotka vaikuttavat vuodeksi 2020 asetettujen EU:n tavoitteiden saavuttamiseen.
In the case of Ireland, since 2015 the National Broadband Plan implementation has encountered delays. 
Irlannissa kansallisen laajakaistasuunnitelman täytäntöönpano on viivästynyt vuodesta 2015 lähtien.
In Germany, the negotiations on the virtual unbundled local access product (VULA) (paragraph 48) have been time consuming with potentially detrimental competitive effects. 
Saksassa virtuaalista tilaajayhteyttä (virtual unbundled local access, VULA) (kohta 48) koskevat neuvottelut ovat vieneet paljon aikaa, mikä voi mahdollisesti vaikuttaa haitallisesti kilpailuun.
Finally, in the case of Poland, the Operational Programmes’ monitoring did not highlight the issue of under-use of the backbone infrastructure (paragraphs 76 to 78). 
Puolan tapauksessa toimenpideohjelmien seurannassa ei tuotu esiin runkoverkkoinfrastruktuurin liian vähäisen käytön ongelmaa (kohdat 76–78).
At the time of the audit, none of these three shortcomings had been explicitly identified by the Commission’s monitoring, and no remedial action had been taken by the Member State authorities concerned. 
Tarkastuksen ajankohtana komissio ei ollut yksilöinyt seurannassaan yhtäkään näistä kolmesta puutteesta nimenomaisesti, eivätkä kyseiset jäsenvaltion viranomaiset olleet toteuttaneet korjaavia toimenpiteitä.
All Member States developed broadband strategies, but there were weaknesses in those we examined 35. 
Kaikki jäsenvaltiot olivat laatineet laajakaistastrategiat, mutta tilintarkastustuomioistuimen tutkimissa strategioissa oli puutteita 35.
We examined whether the Member States designed strategies and set objectives based on the Europe 2020 broadband objectives and whether they were complete in terms of identifying the resources available, the funding sources and responsibilities for its implementation. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki, olivatko jäsenvaltiot laatineet strategiat ja asettaneet Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteisiin perustuvat tavoitteet ja oliko strategioissa annettu kattavat tiedot käytettävissä olevista resursseista, rahoituslähteistä ja täytäntöönpanoon liittyvistä vastuualueista.
We also examined whether the Member States provided an analysis justifying the choice of technology (optical fibre, copper phone, coaxial cable, antenna, satellite) for the different parts of the broadband access network (see paragraph 3). 
Lisäksi tutkittiin, olivatko jäsenvaltiot esittäneet 29 30 analyysin, jossa perustellaan laajakaistaverkon eri osien teknologiavalinnat (valokuitu, kuparinen puhelinlinja, koaksiaalikaapeli, antenni tai satelliitti) (ks. kohta 3).
All Member States developed strategies, but they were late and their targets were not always consistent with those in Europe 2020 Timing of strategies 36. 
Kaikki jäsenvaltiot laativat strategiat, mutta strategiat viivästyivät eivätkä tavoitteet olleet aina Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteiden mukaisia Strategioiden ajoitus 36.
Under the EU’s ‘Digital Agenda for Europe’ flagship initiative (paragraph 6), Member States were required to “develop and make operational national broadband plans by 2012 that meet the coverage and speed and take-up targets defined in Europe 2020”. 
Euroopan digitaalistrategia -lippulaivahankkeessa (kohta 6) edellytettiin, että jäsenvaltioissa kehitetään ja otetaan käyttöön vuoteen 2012 mennessä kansalliset laajakaistasuunnitelmat, jotka täyttävät Eurooppa 2020 -strategiassa asetetut kattavuutta, nopeutta ja käyttöönottoa koskevat tavoitteet.
We found that all the examined Member States developed broadband strategies but only Ireland issued its strategy by the 2012 deadline (see Table 3). 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kaikki tarkastetut jäsenvaltiot olivat laatineet laajakaistastrategian, mutta vain Irlanti julkaisi strategiansa vuoden 2012 määräaikaan mennessä (ks. taulukko 3).
The other four Member States published their strategies in 2014 and 2015. 
Muut neljä jäsenvaltiota julkaisivat strategiansa vuosina 2014 ja 2015.
Ireland revised its strategy in late 2015 27 due to the identified market failures. 
Irlanti tarkisti strategiansa loppuvuodesta 2015, koska oli havaittu markkinoiden toimintapuutteita.
These late adoptions of the Member States’ strategies reduced the time available for implementation from eight years to five or six years, potentially making the targets of increasing broadband coverage by 2020 more challenging for these Member States. 
Tämä jäsenvaltioiden strategioiden hyväksymisen viivästyminen lyhensi täytäntöönpanoon käytettävissä olevan ajan kahdeksasta vuodesta viiteen tai kuuteen vuoteen, mikä mahdollisesti teki vuoteen 2020 ulottuvista laajakaistan kattavuuden kasvattamistavoitteista näille jäsenvaltioille haastavampia.
Table 3 - Publication dates of strategies Consistency with the Europe 2020 objectives 38. 
Yhdenmukaisuus Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteiden kanssa 38.
We examined whether the Member States set objectives based on the Europe 2020 broadband objectives. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki, perustuivatko jäsenvaltioiden asettamat tavoitteet Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteisiin.
We found, as highlighted in Table 4, that all the examined Member States included both targets 1 and 2, for basic and fast broadband coverage respectively, in their strategies. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kaikki tarkastuskohteena olleet jäsenvaltiot sisällyttivät strategioihinsa sekä peruslaajakaistayhteyden kattavuutta koskevan tavoitteen 1 että nopeiden laajakaistayhteyksien kattavuutta koskevan tavoitteen 2. Tämä käy ilmi taulukosta 4.
For four of the five Member States examined, target 1 had already been achieved when the strategies were published. 
Tarkastetuista viidestä jäsenvaltiosta neljässä tavoite 1 oli jo saavutettu, kun strategiat julkaistiin.
In some cases, the targets set were more ambitious than the Europe 2020 targets: • In Germany, for target 2, rather than coverage of 30 Mbps by 2020, the target is to cover 100 % of the population with speeds of 50 Mbps by 2018; and • In Hungary, for target 2, the objective is a minimum of 30 Mbps internet service accessible for each household by 2018, rather than 2020. 28 Member State Date of publication of the strategy Ireland August 2012: National Broadband Plan. 
Asetetut tavoitteet olivat seuraavissa tapauksissa kunnianhimoisempia kuin Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteet: • Saksassa pyritään tavoitteen 2 osalta varmistamaan, että koko väestön saatavilla on vuoteen 2018 mennessä yhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on vähintään 50 Mbit/s, eikä vähintään nopeudella 30 Mbit/s toimiva yhteys vuoteen 2020 mennessä. • Unkarissa pyritään tavoitteen 2 osalta varmistamaan vuoden 2020 sijasta vuoteen 2018 mennessä, että jokaisen kotitalouden saatavilla on internetyhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on vähintään 30 Mbit/s.
Table 4 – The examined Member States’ broadband targets in relation to the Europe 2020 targets 29 Targets Germany Hungary Ireland Italy Poland Target 1: Basic broadband for all population by 2013      Target 2: 30 Mbps coverage for all population by 2020      Target 3: Above 50 % of households subscribe to 100 Mbps by 2020  ~  ~ ~ Legend:: same target;: more challenging target; ~ coverage target but no take-up target;no target. 
Taulukko 4 – Tarkastettujen jäsenvaltioiden laajakaistatavoitteet Eurooppa 2020 -strategian laajakaistatavoitteisiin verrattuna 31 Tavoitteet Saksa Unkari Irlanti Italia Puola Tavoite 1: Peruslaajakaista koko väestölle vuoteen 2013 mennessä      Tavoite 2: Koko väestön saatavilla vähintään nopeudella 30 Mbit/s toimivat yhteydet vuoteen 2020 mennessä      Tavoite 3: Vähintään 50 prosentilla kotitalouksista vuoteen 2020 mennessä internetyhteys, jossa nopeus on yli 100 Mbit/s  ~  ~ ~ (Selitykset:: sama tavoite;: haastavampi tavoite; ~ kattavuustavoite, mutta ei käyttöönottotavoitetta; ei tavoitetta) 39.
In Ireland, the strategy document set the minimum download speed at 30 Mbps and included additional targets relating to, for example, the minimum upload speed and the service availability. 
Irlannin strategia-asiakirjassa vähimmäislatausnopeudeksi määriteltiin 30 Mbit/s ja lisäksi asetettiin esimerkiksi vähimmäislähetysnopeuteen ja palvelujen käytettävyyteen liittyviä tavoitteita.
None of the examined Member States included in their strategies a national target relating to Target 3, take-up by 50 % of households to ultra-fast broadband of at least 100 Mbps. 
Yksikään tarkastetuista jäsenvaltioista ei sisällyttänyt strategiaansa kansallista tavoitetta, joka liittyisi tavoitteeseen 3 eli sen varmistamiseen, että vähintään 50 prosentilla kotitalouksista olisi ultranopea laajakaistayhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on yli 100 Mbit/s.
(Coverage is a necessary condition for achieving the take-up target, but not sufficient.) 
(Kattavuus on käyttöönottotavoitteen saavuttamisen kannalta välttämätön, mutta ei riittävä edellytys.)
In Italy, the target is to provide at least 100 Mbps to 85 % of the population and to all public buildings as well as industrial areas, logistics hubs, and areas of major economic interest. 
Italiassa tavoitteena on tarjota vähintään nopeudella 100 Mbit/s toimivat yhteydet 85 prosentille väestöstä ja kaikille julkisille rakennuksille sekä teollisuusalueille, logistiikkakeskuksille ja taloudellisesti merkittävimmille alueille.
Although the Italian strategy does not include a target for take-up, its investment plan, which sets out how it intends to implement its strategy, did include a take-up target. 
Vaikka Italian strategiaan ei sisälly käyttöönottotavoitetta, Italian investointisuunnitelma, jossa esitetään, miten strategia aiotaan toteuttaa, sisälsi käyttöönottotavoitteen.
In Hungary and Poland, the targets are for 50 % of households to have access to services at speeds of at least 100 Mbps by 2020. 
Unkarissa ja Puolassa tavoitteena on, että 50 prosentilla kotitalouksista on vuoteen 2020 mennessä käytettävissään yhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on vähintään 100 Mbit/s.
The examined Member States’ strategies submitted to the Commission were not always complete 41. 
Tarkastettujen jäsenvaltioiden komissiolle toimittamat strategiat olivat toisinaan epätäydellisiä 41.
Designed to ensure that the necessary conditions for the effective and efficient use of the European Structural and Investment funds are in place, the Commission developed Ex 
Tavoitteena oli varmistaa tarvittavat edellytykset Euroopan rakenne-ja investointirahastoista myönnettävän tuen tehokkaalle ja vaikuttavalle käytölle.
Member States were required, as a condition of funding, to determine whether the relevant EACs were fulfilled and document it in their Partnership Agreements22 or Operational Programmes (OP) (or to have plans to do so by the end of 2016).23 42. 
Rahoituksen ehtona oli, että jäsenvaltiot määrittivät, täyttyivätkö sovellettavat ennakkoehdot, ja kirjasivat ehtojen täyttymisen 32 33 kumppanuussopimuksiinsa22 tai toimenpideohjelmiinsa (tai laativat suunnitelmat ehtojen täyttämisestä vuoden 2016 loppuun mennessä).23 42.
The EAC related to broadband infrastructure applied to Member States seeking ERDF co-financing and required them to have in place a national or regional broadband plan containing: • a plan of infrastructure investments based on an economic analysis taking account of existing private and public infrastructures and planned investments; • sustainable investment models that enhance competition and provide access to open, affordable, quality and future proof infrastructure and services in line with competition and State aid rules; and • measures to stimulate private investments.24 43. 
Laajakaistainfrastruktuuriin liittyvää ennakkoehtoa sovellettiin EAKR:n yhteisrahoitusta hakeviin jäsenvaltioihin. Ehdossa edellytettiin, että niillä on käytössä kansallinen tai alueellinen laajakaistasuunnitelma, johon sisältyy • taloudelliseen analyysiin perustuva infrastruktuuri-investointisuunnitelma, jossa otetaan huomioon olemassa oleva yksityinen ja julkinen infrastruktuuri ja suunnitellut investoinnit • kestäviä investointimalleja, joilla lisätään kilpailua ja varmistetaan avointen, kohtuuhintaisten, laadukkaiden ja tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavien infrastruktuurien ja palvelujen saatavuus kilpailua ja valtiontukia koskevien unionin sääntöjen mukaisesti • toimenpiteitä yksityisten investointien lisäämiseksi.24 43.
The five examined Member States all determined the EAC on broadband as fulfilled. As part of its examination of the Partnership Agreements and OPs, the Commission also assessed the condition as fulfilled for these Member States. 
Kaikki tarkastetut viisi jäsenvaltiota arvioivat, että ne täyttivät laajakaistaa koskevan ennakkoehdon. Myös komissio arvioi kumppanuussopimuksia ja toimenpideohjelmia tutkiessaan, että nämä jäsenvaltiot olivat täyttäneet kyseisen ennakkoehdon.
However, we found weaknesses in the Member States’ plans for infrastructure investments. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin puutteita jäsenvaltioiden infrastruktuuri-investointisuunnitelmissa.
Firstly, as set out in paragraph 40 above, none of the examined Member States had targets in their strategies for take-up at Partnership Agreements set out the national authorities’ plans on how to use funding from the European Structural and Investment Funds and outline each country’s strategic goals and investment priorities, linking them to the overall aims of the Europe 2020 strategy. 
Ensinnäkään, kuten edellä kohdassa 40 esitetään, yhdelläkään Kumppanuussopimuksiin sisältyvät kansallisten viranomaisten suunnitelmat Euroopan rakenne-ja investointirahastojen rahoituksen käytöstä. Sopimuksissa esitetään myös kunkin maan strategiset tavoitteet ja investointiprioriteetit ja yhdistetään ne Eurooppa 2020 -strategian yleistavoitteisiin.
For more details on EACs, see SR 15/2017 “Ex ante conditionalities and performance reserve in Cohesion: innovative but not yet effective instruments”. 
Lisätietoja ennakkoehdoista, ks. erityiskertomus nro 15/2017 ”Ennakkoehdot ja suoritusvaraus koheesioalalla: innovatiivisia mutta eivät vielä vaikuttavia välineitä”.