natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From left to right: Afonso de Castro Malheiro, Jasmine Mitterbuchner, Patrick Weldon, Mircea Radulescu, Pietro Puricella, Joël Costantzer, George Pufan (ECA Member responsible for the report), Fernando Pascual Gil, Luc T’Joen, Tomasz Plebanowicz, Lorenzo Pirelli, Efstratios Varetidis, Jelena Magermane, Erki Must. 
Vasemmalta oikealle: Afonso de Castro Malheiro, Jasmine Mitterbuchner, Patrick Weldon, Mircea Radulescu, Pietro Puricella, Joël Costantzer, George Pufan (kertomuksesta vastaava tilintarkastustuomioistuimen jäsen), Fernando Pascual Gil, Luc T’Joen, Tomasz Plebanowicz, Lorenzo Pirelli, Efstratios Varetidis, Jelena Magermane, Erki Must.
Our activities 22 Sustainable growth: natural resources The EU has extensive policy responsibility for agriculture and rural development, fisheries and the environment. 
Toimintamme 22 Kestävä kasvu: luonnonvarat EU:lla on laaja-alainen toimintapoliittinen vastuu maatalouden ja maaseudun kehittämisen, kalastuksen sekä ympäristön aloilla.
Planned expenditure for 2014–20 — at current prices — is €420 billion, representing 39 % of the total EU budget. 
Kaudelle 2014–2020 on suunniteltu määrärahoja – käypinä hintoina – 420 miljardia euroa (39 prosenttia EU:n koko talousarviosta).
Three quarters of the spending involves direct payments to farmers and support for agricultural markets through the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) — the ‘first pillar’ of the common agricultural policy (CAP). 
Kolme neljäsosaa varoista käytetään viljelijöille tarkoitettuihin suoriin tukiin ja maatalousmarkkinoihin kohden-nettavaan tukeen. Tuet rahoitetaan Euroopan maatalouden tukirahastosta, joka muodostaa yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) ensimmäisen pilarin.
A further fifth of spending goes to EU support for rural development, which is financed from the Europe‐ an Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD), the ‘second pillar’ of the CAP. 
Viidennes varoista käytetään maaseudun kehittämistä koskevaan EU:n tukeen. Tuki rahoitetaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta, joka muodostaa YMP:n ’toisen pilarin’.
Agriculture and rural devel‐ opment are under shared management by the Commission and Member States. 
Komissio ja jäsenvaltiot hallinnoivat maatalouden ja maaseudun kehittämisen alaa yhteistyössä.
During 2014, the ECA produced the following special reports in this area. • Integration of EU water policy objectives with the CAP: a partial success (4/2014) — assessed whether the objectives of EU water policy had been successfully integrated into the CAP. 
Vuonna 2014 tilintarkastustuomioistuin antoi alalta seuraavat erityiskertomukset: • EU:n vesipolitiikan tavoitteet on onnistuttu sisällyttämään yhteiseen maatalouspolitiikkaan vain osittain (4/2014) – Kertomuksessa arvioitiin, onko EU:n vesipolitiikan tavoitteet onnistuttu sisällyttämään yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP).
The audit found that the EU has been only par‐ tially successful in integrating water policy goals into the CAP. 
Tarkastuksessa havaittiin, että EU:n vesipolitiikan tavoitteet on onnistuttu sisällyttämään yhteiseen maatalouspolitiikkaan vain osittain.
There are weaknesses in the two integration instruments (cross‐compliance and rural development) and delays and weaknesses in the implementation of the water framework directive. 
Puutteita havaittiin niissä kahdessa välineessä (täydentävät ehdot ja maaseudun kehittäminen), joiden avulla vesivaroihin liittyvät näkökohdat nykyisin pyritään sisällyttämään yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Myös vesipolitiikan puitedirektiivin täytäntöönpanossa havaittiin viivästyksiä ja puutteita.
The CAP instruments have to date had a positive impact in supporting the policy objectives to improve water quantity and quality. 
YMP:n välineillä on tähän mennessä ollut myönteisiä vaikutuksia: sen avulla on tuettu veden määrän ja laadun parantamiseen liittyviä toimintapoliittisia tavoitteita.
However, these instruments are limited relative to the policy ambitions set for the CAP. 
Nämä välineet ovat kuitenkin vaatimattomia suhteessa yhteisen maatalouspolitiikan kunnianhimoisiin päämääriin.
For example, neither of these two instruments allows for the full implementation of the ‘polluter pays’ princi‐ ple when spending CAP funds. 
Kumpikaan väline esimerkiksi ei mahdollista saastuttaja maksaa -periaatteen täysimääräistä soveltamista YMP-varojen käytön yhteydessä.
Furthermore there is insufficient knowledge, at the level of the EU institutions and in the Member States, about the pressures placed on water by agricultural activi‐ ties and how those pressures are evolving. 
Lisäksi EU:n toimielimillä ja jäsenvaltioilla ei ole tarpeeksi tietämystä maataloustoiminnan vesivaroille aiheuttamista paineista tai niiden kehityksestä.
Protecting the quality of Europe’s water resources is a priority for the EU. 
Euroopan vesivarojen laadun suojelemista pidetään EU:ssa ensisijaisena tavoitteena.
Agriculture, as one of the main users and polluters of water, has a major role to play in sustainable management of this resource. 
Maatalous on yksi pääasiallisista veden käyttäjistä ja saastuttajista, joten sillä on vesivarojen kestävässä hoidossa keskeinen rooli.
The CAP represents just under 40 % of the EU budget (over €50 billion for 2014), and through it the EU seeks to influence agricultural practices affecting water. 
Yhteisen maatalouspolitiikan osuus EU:n talousarviosta on hiukan vajaat 40 prosenttia (yli 50 miljardia euroa vuonna 2014). EU pyrkii yhteisen maatalouspolitiikan avulla muuttamaan vesivaroihin vaikuttavia maatalouskäytäntöjä.
Our activities 23 • Has the Commission effectively managed the integration of coupled support into the Single Payment Scheme? 
Toimintamme 23 • Onko komissio hallinnoinut vaikuttavalla tavalla tuotantosidonnaisen tuen sisällyttämistä tilatukijärjestelmään?
(8/2014) — assessed how well the Commission managed the integration of EU support coupled to specific quantities of agri‐ cultural production (e.g. land cultivated or num‐ ber of animals) into the Single Payment Scheme (SPS) after the 2008 health check of the CAP. 
(8/2014) – Kertomuksessa arvioitiin, miten hyvin komissio on hallinnoinut tiettyihin maataloustuotantomääriin (esim. viljelyala tai eläinten määrä) sidotun EU:n tuen sisällyttämistä tilatukijärjestelmään vuonna 2008 toteutetun yhteisen maatalouspolitiikan ”terveystarkastuksen” jälkeen.
The audit found that the Commission, in the period 2010–12, did not adequately supervise Member States for the calculation of farmers’ pay‐ ment entitlements to EU farm support under the SPS. 
Tarkastuksessa havaittiin, että komissio ei valvonut riittävän hyvin, miten jäsenvaltiot laskivat EU:n tilatukijärjestelmän piiriin kuuluvat tilatukioikeudet kaudella 2010–2012.
Although Member States had, for their most part, correctly used the reference data of farmers, there were significant weaknesses in the correct application of the calculation rules and princi‐ ples. 
Vaikka jäsenvaltiot olivat enimmäkseen käyttäneet viljelijöiden viitetietoja oikein, tukioikeuksien laskemista koskevien sääntöjen soveltamisessa ja periaatteiden noudattamisessa ilmeni merkittäviä puutteita.
The Commission did not use its mandate to ensure that the criteria applied for the distribu‐ tion of the available support were always consist‐ ent with EU principles, whether they followed the principles of sound financial management or potentially affected market conditions. 
Komissio ei ole käyttänyt toimivaltaansa varmistaakseen, että käytettävissä olevan tuen jakokriteerit olisivat aina olleet EU:n periaatteiden mukaisia. Komissio ei myöskään ole arvioinut, olivatko kriteerit moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisia ja oliko kriteereillä mahdollisesti vaikutusta markkinaolosuhteisiin.
The framework set up by the Commission did not suf‐ ficiently clarify which checks Member States have to carry out, while Member State control systems varied in quality. 
Komission perustamassa kehyksessä ei myöskään tarkennettu riittävän hyvin, mitä tarkastuksia jäsenvaltioiden on toimitettava. Lisäksi jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien laatu vaihteli.
The main objective of the SPS was to shift policy ori‐ entation from market support to decoupled income support to farmers, thus giving farmers the freedom to produce according to market demands and give them a more stable income. 
Tilatukijärjestelmän päätavoitteena oli muuttaa politiikan suuntaa siirtymällä markkinatuesta tuotannosta irrotettuun viljelijöiden tulotukeen; tarkoituksena oli antaa viljelijöille vapaus mukauttaa tuotantonsa markkinakysyntään ja taata viljelijöille vakaammat tulot.
The SPS has so far been introduced in 18 Member States and accounts for 54 % of the entire EU budget for agriculture and rural development. • Is the EU investment and promotion support to the wine sector well managed and are its results on the competitiveness of EU wines demonstrated? 
Tilatukijärjestelmä on tähän mennessä otettu käyttöön 18 jäsenvaltiossa. Sen osuus EU:n maatalouden ja maaseudun kehittämisen alan kokonaisbudjetista on 54 prosenttia. • Onko EU:n viinialan investointi-ja menekinedistämistuki hyvin hallinnoitu ja ovatko sen tulokset osoitetusti vaikuttaneet EU:n viinien kilpailukykyyn?
(9/2014) — assessed whether the investment and promotion measures were appropriately designed and examined the avail‐ able monitoring and evaluation data to assess whether the Commission and the Member States achieved the expected results efficiently. 
(9/2014) – Kertomuksessa arvioitiin, oliko investointi-ja menekinedistämistoimenpiteet suunniteltu asianmukaisesti. Lisäksi tutkittiin saatavilla olevia seuranta-ja arviointie-toja ja arvioitiin, olivatko komissio ja jäsenvaltiot saavuttaneet odotetut tulokset tehokkaasti.
The audit found that the management of invest‐ ment and promotion support to the wine sec‐ tor was affected by design and implementation weaknesses and the impact on the competitive‐ ness of EU wines was not always demonstrable. 
Tarkastuksessa havaittiin, että suunnittelu-ja täytäntöönpanopuutteet heikensivät viinialan investointi- ja menekinedistämistuen hallinnointia ja että tuen vaikutus EU:n viinien kilpailukykyyn ei ollut aina osoitettavissa.
The specific investment measure for the wine sector is not justified, because support already exists under the EU rural development policy. 
Erityinen viinialalle suunnattu investointitoimenpide ei ole perusteltavissa, koska tukitoimenpide on jo olemassa EU:n maaseudun kehittämispolitiikan saralla.
The EU grants for the promotion of wines were often used for consolidating existing markets, rather than winning new markets or recovering old markets. 
Viinin menekinedistämiseen tarkoitettuja EU:n avustuksia käytettiin usein olemassa olevien markkinoiden vakauttamiseen eikä niinkään uusien markkinoiden valtaamiseen tai vanhoille markkinoille palaamiseen.
The effects of the investment measure cannot be separated easily from rural develop‐ ment investments. 
Investointitoimenpiteessä ei ole helppoa erottaa, johtuuko vaikutus maaseudun kehittämiseen tehdyistä investoinneista.
The EU is the world’s biggest wine producer. 
Euroopan unioni (EU) on maailman suurin viinituottaja.
EU support is intended to enhance competitiveness and better balance between supply and demand. 
EU:n tuen avulla on tarkoitus parantaa kilpailukykyä ja saavuttaa parempi tasapaino tarjonnan ja kysynnän välillä.
Member States spent €522 million in EU funds under the promotion measure and €518 million under the investment measure between 2009 and 2013. 
Jäsenvaltiot käyttivät vuosina 2009–2013 EU:n varoja menekinedistämistoimenpiteeseen 522 miljoonaa euroa ja investointitoimen-piteeseen 518 miljoonaa euroa.
For 2014–18, there has been a large increase in funds allocated to the Member States for this measure. 
Kaudella 2014–2018 jäsenvaltioille kyseiseen toimenpiteeseen tarkoitettuja varoja on lisätty huomattavasti.
Our activities 24 • The effectiveness of European Fisheries Fund (EFF) support for aquaculture (10/2014) — assessed whether measures to support aquacul‐ ture were well designed and implemented at EU and Member State levels, and whether the EFF delivered value for money and supported the sustainable development of aquaculture. 
Toimintamme 24 • Euroopan kalatalousrahastosta vesiviljelyyn myönnetyn tuen vaikuttavuus (10/2014) – Kertomuksessa arvioitiin, oliko vesiviljelyn tukitoimenpiteet suunniteltu ja toteutettu hyvin EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla. Lisäksi selvitettiin, saatiinko Euroopan kalatalousrahastosta myönnetyille varoille vastinetta ja tuettiinko varoilla vesiviljelyn kestävää kehitystä.
The audit found that measures to support aqua‐ culture up to 2013 were not well designed and implemented at EU and Member State levels, and that the EFF failed to deliver value for money and effective support for the sustainable develop‐ ment of aquaculture. 
Tarkastuksessa havaittiin, että vuoteen 2013 päättyneellä kaudella vesiviljelyn tukitoimenpiteitä ei suunniteltu ja toteutettu hyvin EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla.
There was an inadequate framework to translate the EU’s objectives for the sustainable development of aquaculture into reality and the results were insufficient. 
Käytössä ei ollut tarkoituksenmukaista toimintakehystä, jonka avulla vesiviljelyn kestävää kehitystä koskevat EU:n tavoitteet olisi voitu toteuttaa käytännössä. Lisäksi tulokset olivat riittämättömiä.
Measures in Member States to support the sustainable de‐ velopment of aquaculture were not well designed and implemented. 
Vesiviljelyn kestävää kehitystä tukevia toimenpiteitä ei suunniteltu ja toteutettu hyvin jäsenvaltioissa.
Member States’ national strategic plans and operational programmes were insufficiently clear and they lacked a coherent strategy for the sector. 
Jäsenvaltioiden kansalliset strategiasuunnitelmat ja toimenpideohjelmat eivät olleet tarpeeksi selkeitä, eikä niissä esitetty alalle johdonmukaista strategiaa.
Each year the EU produces about 1.3 million tonnes of fish from aquaculture, with a turnover of €4 bil‐ lion. 
EU:ssa tuotetaan vesiviljelyn avulla vuosittain noin 1,3 miljoonaa tonnia kalaa, ja alan liikevaihto on neljä miljardia euroa.
One of the aims of the CFP in the period up to 2013 was to encourage the sustainable development of aquaculture. 
Vuoteen 2013 päättyneellä kaudella yksi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteista oli edistää vesiviljelyn kestävää kehitystä.
By May 2013, the EFF had provided over €400 million to fund measures for productive investments, environmental and health measures in aquaculture. • Achieving economy: keeping the costs of EU‐financed rural development project grants under control (22/2014) — examined whether the approaches followed by the Commission and Member States were the most effective for keep‐ ing the costs of rural development grants under control. 
Kalata-lousrahastosta oli myönnetty toukokuuhun 2013 mennessä yli 400 miljoonaa euroa vesiviljelyyn tehtäviä tuottavia investointeja koskeviin toimenpiteisiin sekä alan ympäristöä ja terveyttä koskeviin toimenpiteisiin. • Tavoitteena taloudellisuus: maaseudun kehittämiseen osoitettujen EU:n hankeavustusten perusteena olevien kulujen hallinta (22/2014) – Kertomuksessa selvitettiin, olivatko komission ja jäsenvaltioiden soveltamat toimintatavat vaikuttavimpia keinoja hallita maaseudun kehittämiseen myönnettyjen avustusten perustana olevia kuluja.
The audit revealed that EU Member States could make significant savings in rural development project grants while ensuring better value for money. 
Tarkastuksessa ilmeni, että EU:n jäsenvaltioiden olisi mahdollista saavuttaa maaseudun kehittämiseen osoitettavien hankeavustusten kohdalla merkittäviä säästöjä ja varmistaa samalla, että rahalle saadaan parempi vastine.
The auditors identified workable, cost‐ effective approaches for Member States to control the costs of rural development grants that could be more widely applied. 
Tarkastajat yksilöivät jäsenvaltioissa toimivia ja kustannusvaikuttavia toimintatapoja, joita voitaisiin soveltaa maaseudun kehittämisavustuksiin liittyvien kulujen valvontaan nykyistä laajemmin.
Member States’ control systems were geared towards check‐ ing the prices of the items or works in the grant applications, without paying equal attention to whether the items themselves were appropriate. 
Jäsenvaltioiden valvontajärjestelmät oli suunniteltu avustushakemuksissa mainittujen tavaroiden tai palvelujen hintojen tarkastamiseen, eikä samassa määrin huomiota kohdistettu siihen, olivatko hankinnat itsessään tarkoituksenmukaisia.
Some types of price checks were time consuming or gave little assurance that the costs approved were reasonable. 
Tietyntyyppiset hinnantarkistukset olivat aikaavieviä tai niiden avulla ei juurikaan saatu varmuutta siitä, olivatko hyväksytyt kulut kohtuulliset.
At the start of the programming period the Commission did not offer enough guidance or spread good practice. 
Komissio ei antanut tarpeeksi ohjeita eikä levittänyt hyviä käytäntöjä ohjelmakauden alussa.
It did not en‐ sure that Member States’ systems were effective before approving large volumes of grants. 
Se ei varmistanut, että jäsenvaltioiden järjestelmät olivat vaikuttavia ennen kuin jäsenvaltiot hyväksyivät suuren määrän avustuksia.
Around half of the €100 billion EU rural develop‐ ment expenditure programmed for 2007–13 was awarded in the form of grants towards the costs of investments and other projects undertaken by farmers, rural businesses, associations and local authorities. 
Noin puolet 100 miljardin euron varoista, jotka EU oli ohjelmoinut käytettäväksi maaseudun kehittämismenoihin kaudella 2007–2013, myönnettiin avustusten muodossa kuluihin, joita aiheutuu viljelijöiden, maaseudun yritysten, yhdistysten ja paikallisviranomaisten toteuttamista investointi-ja muista hankkeista.
Our activities 25 • Errors in rural development spending: what are the causes, and how are they being ad‐ dressed? 
Toimintamme 25 • Maaseudun kehittämismenoissa esiintyvät virheet: mistä ne johtuvat ja miten niihin puututaan?
(23/2014) — examined the compliance of rural development implementation with the applicable laws and regulations and identified the main causes of the high error rate for rural development. 
(23/2014) – Kertomuksessa arvioitiin, onko maaseudun kehittämisen alan toimien täytäntöönpano lakien ja säännösten mukaista. Lisäksi yksilöitiin pääasiallisia syitä maaseudun kehittämisen alan korkeaan virhetasoon.
The audit found that most of the errors in rural development policy are due to breaches of conditions set by Member States. 
Tarkastuksessa havaittiin, että suurin osa maaseudun kehittämispolitiikan virheistä johtuu siitä, että jäsenvaltioiden tasolla asetettuja ehtoja ei ole noudatettu.
Their control authorities could and should have detected and corrected most of the errors affecting investment measures in rural development. 
Jäsenvaltioiden valvontaviranomaiset olisivat voineet ja niiden olisi pitänyt havaita ja korjata suurin osa maatalouden kehittämisen alan investointitoimenpiteisiin liittyvistä virheistä.
Their control systems are deficient because checks are not exhaustive and are based on insufficient informa‐ tion. 
Valvontaviranomaisten valvontajärjestelmät ovat puutteellisia, koska tarkastukset eivät ole kattavia ja perustuvat riittämättömiin tietoihin.
The average error rate for rural development spending in the last 3 years was 8.2 %. 
Viimeisten kolmen vuoden aikana aiheutuneiden maaseudun kehittämismenojen virhetaso oli keskimäärin 8,2 prosenttia.
Invest‐ ment measures accounted for two thirds of the error rate, and area‐related aid accounted for the other third. 
Kaksi kolmasosaa virhetasosta johtui investointitoimenpiteistä ja kolmannes pinta-alatuesta.
Only 16 % of the error rate resulted from non‐compliance with direct provisions of EU regulations, while the largest proportion — 84 % — was due to breaches of conditions set at Member State level. 
Vain 16 prosenttia virhetasosta johtui siitä, että varsinaisia EU:n säädöksiä ei ollut noudatettu; sitä vastoin suurin osa virhetasosta (84 prosenttia) johtui siitä, että jäsenvaltioiden tasolla asetettuja ehtoja ei ollut noudatettu.
The EU and Member States allocated more than €150 billion to rural development policy during the 2007–13 programming period, almost equally divid‐ ed between investment measures and area‐related aid. 
EU ja jäsenvaltiot myönsivät maaseudun kehittämispolitiikkaan ohjelmakaudella 2007–2013 yli 150 miljardia euroa, joka jaettiin lähes puoliksi investointitoimenpiteiden ja pinta-alatuen kesken.
This spending is particularly prone to error. • Is EU support for preventing and restoring damage to forests caused by fire and natural disasters well managed? 
Kyseiset menot ovat erityisen virhealttiita. • Onko metsäpalojen ja luonnonkatastrofien metsissä aiheuttamien vahinkojen ennaltaehkäisyä ja vahinkojen jälkeistä ennallistamista koskevaa EU:n tukea hallinnoitu hyvin?
(24/2014) — assessed whether EAFRD support (Measure 226) for restor‐ ing forestry potential and introducing preventive actions has been well managed and whether the Commission and the Member States can dem‐ onstrate that the support achieved its intended objectives in a cost‐effective way. 
(24/2014) – Kertomuksessa arvioitiin, oliko maaseuturahaston tukea, joka osoitettiin metsätalouden tuottokyvyn palauttamiseen ja ennalta ehkäisevien toimien käyttöönottoon (”toimenpide 226”), hallinnoitu hyvin ja kykenevätkö komissio ja jäsenvaltiot osoittamaan, että tuen tavoitteet on saavutettu kustannustehokkaalla tavalla.
The audit found that EU funding for preventing forest fires and restoring forests damaged by natural disasters and fire was not sufficiently well managed. 
Tarkastuksessa havaittiin, että metsäpalojen torjuntaa ja luonnonkatastrofien ja metsäpalojen metsissä aiheuttamien vahinkojen jälkeistä ennallistamista koskevaa EU:n rahoitusta ei ollut hallinnoitu hyvin.
The Commission and Member States cannot demonstrate that the intended results of the funding were achieved in a cost‐effective way. 
Komissio ja jäsenvaltiot eivät kykene osoittamaan, että rahoituksen avulla tavoitellut tulokset saavutettiin kustannustehokkaalla tavalla.
In the last 30 years, fires burned on average 480 000 hectares of forest area in the EU every year. 
Viimeisten 30 vuoden aikana EU:n alueella on esiintynyt metsäpaloja vuosittain keskimäärin 480 000 hehtaarilla metsäalueita.
Preventive actions accounted for more than 80 % of the €1.5 billion of EU funding for the 2007–13 period. 
Ennalta ehkäisevien toimenpiteiden osuus oli yli 80 prosenttia EU:n kaudelle 2007–2013 myöntämästä 1,5 miljardin euron rahoituksesta.
Our activities 26 Security and citizenship This policy field was created to ensure the free movement of persons and to offer a high level of protection to citizens. 
Toimintamme 26 Turvallisuus ja kansalaisuus Turvallisuuden ja kansalaisuuden politiikanalalla on tarkoituksena taata henkilöiden vapaa liikkuvuus ja kansalaisten suojelun korkea taso.
It ranges from the management of the EU’s external borders to judicial cooperation in civil and criminal matters, and includes asylum and immigration policies, police cooperation and the fight against crime. 
Politiikka kattaa eri osa-alueita EU:n ulkorajavalvonnasta siviili-ja rikosasioissa tehtävään oikeudelliseen yhteistyöhön; se käsittää myös turvapaikka-ja maahanmuuttopolitiikan, poliisiyhteistyön ja rikollisuuden torjunnan.
Spend‐ ing for this area over the 2014–20 period — at current prices — should amount to €18 billion or below 2 % of the total budget. 
Alan menot ovat kaudella 2014–2020 – käypinä hintoina – 18 miljardia euroa, mikä on alle kaksi prosenttia koko talousarviosta.
During 2014, the ECA produced the following special reports in this area. • Lessons from the European Commission’s development of the second generation Schengen information system (SIS II) (3/2014) — examined why the Commission delivered SIS II over 6 years later than planned and at eight times the initial budget estimates. 
Vuonna 2014 tilintarkastustuomioistuin antoi alalta seuraavat erityiskertomukset: • Kokemukset toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) kehittämisestä Euroopan komissiossa (3/2014) – Kertomuksessa tutkittiin, miksi komissio toimitti SIS II järjestelmän yli kuusi vuotta suunniteltua myöhemmin ja kahdeksan kertaa alkuperäistä arviota korkeammin kustannuksin.