natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the State Audit Office found in Finland, ‘monitoring certain conditions in the programme is problematic with current control methods. 
Suomen valtiontalouden tarkastusvirasto on todennut ”eräiden ohjelmakokonaisuuden ehtojen todentamisen olevan nykyisillä valvontamenetelmillä ongelmallista.
Monitoring fertiliser levels was considered especially difficult. 
Erityisesti lannoi-tustasojen tarkastamista pidettiin hankalana.
In related studies reliably verifying fertiliser levels has been considered practically impossible’ (1). 
Asiaa koskevissa tutkimuksissa lannoitetasojen pitävää todentamista on pidetty käytännössä lähes mahdottomana” (1).
Visual inspection, soil sampling and examination of farm records, if undertaken with care, can all contribute to verification; but none of these methods is definitive. 
Huolellisesti suoritetun silmämääräisen tarkastuksen, maanäytteiden oton ja tilan kirjanpidon tarkistamisen avulla voidaan tarkastus suorittaa osittain, mutta mikään näistä menetelmistä ei ole lopullisesti luotettava.
This problem is known to the Commission’s own auditors, but the Commission continues to approve such measures. 
Komission omat tarkastajat ovat tietoisia tästä ongelmasta, mutta silti komissio hyväksyy edelleen kyseisenlaisia toimenpiteitä.
(1) State Audit Office of Finland, ‘Audit report on the administration and control of environmental support of agriculture’, Helsinki, 18.6.1999, abstract in English, p. 3. 
(1) Valtiontalouden tarkastusvirasto (Suomi), tarkastuskertomus ”Maatalouden ympäristötuen hallinto ja valvonta”, Helsinki, 18.6.1999, s. 12.
C 353/30 EN Official Journal of the European Communities Text box 10 In France, no routine soil or water testing was conducted with regard to the ‘prime à l’herbe’ scheme, even though farmers are required not to apply more than 70 kg /ha of fertiliser on their grassland. 
C 353/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti Laatikko 10 Ranskassa ei tehty rutiininomaisesti lainkaan maaperää tai vettä koskevia testauksia ”laidunpalkkioon” liittyvän järjestelmän yhteydessä, vaikka viljelijät eivät saaneet käyttää laidunmaallaan enempää kuin 70 kg lannoitteita hehtaaria kohti.
The national authorities consider it impossible in practice to verify beneficiary compliance with fertiliser restrictions. 
Kansallisten viranomaisten mukaan on käytännössä mahdotonta tarkistaa, noudattavatko edunsaajat lannoitusta koskevia rajoituksia.
Control therefore often consists primarily in asking the farmer how much fertiliser he has applied: if the response is consistent with a rate of fertilisation respecting the scheme limit, then the aid is paid. 
Asia tarkistetaankin usein lähinnä kysymällä viljelijältä kuinka paljon hän käyttää lannoitteita, ja jos vastaus on järjestelmän salliman lannoitetason rajoissa, tuki maksetaan.
In Rhineland-Pfalz’s Steillagenprogramm (steep slope vineyard programme) (Germany), it was left to beneficiaries to identify soil sample sites, take samples, and submit samples to the official laboratories which would examine the soil in order to verify compliance with fertiliser restrictions. 
Rheinland-Pfalzin ”Steillagenprogram” (jyrkkien rinteiden viininviljelyohjelma) (Saksa) jätti edunsaajien tehtäväksi valita maaperänäytteiden ottopaikat, ottaa näytteet ja toimittaa näytteet virallisiin laboratorioihin, joissa näytteet tutkitaan sen selvittämiseksi, onko lannoitteiden käyttöä koskevia rajoituksia noudatettu.
In Saxony (Germany), although in principle soil tests should be made during each ‘in-depth inspection’, in practice in the locality visited by the auditors only one such inspection had been performed since the introduction of the scheme — and no soil test had been performed. 
Sachsenissa (Saksa) pitäisi periaatteessa tehdä maaperän testauksia kaikissa ”perusteellisissa tarkastuksissa”, mutta käytännössä tarkastajien tarkastuskohteena olleella paikkakunnalla oli tehty vain yksi kyseisenlainen tarkastus tukijärjestelmän käyttöönoton jälkeen, eikä maaperän testauksia ollut tehty.
In Bavaria’s VNP programme (Germany), although in principle soil testing was recommended, in practice it was not performed. 
Baijerin (Saksa) VNP-ohjelmassa suositeltiin maaperän testaamista, mutta käytännössä testauksia ei tehty.
In the United Kingdom, Commission inspectors found that, ‘The control of fertilisers is very doubtful. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa komission tarkastajat havaitsivat seuraavaa: ”Lannoitteiden käytön valvonta on hyvin kyseenalaista.
Only the features of the grassland are taken into consideration (e.g. the colour and types of grass found). 
Ainoastaan laitumen ulkoisia piirteitä tarkastellaan (esimerkiksi nurmen väriä ja tyyppiä).
A. I.3 mission report, on ‘accompanying measures’ in the United Kingdom, 19.11.1998, paragraph 7.2). 
(Euroopan komissio, Yhdistyneen kuningaskunnan liitännäistoimia koskeneen tarkastusmatkan raportti, 19.11.1998, kohta 7.2).
The visual inspections are complemented by verification of fertiliser records which the participants in the scheme are obliged to hold.’ 
Silmämääräisten tarkastusten täydennykseksi tarkastetaan lannoi-tuskirjanpito, jota tukijärjestelmään osallistujat ovat velvollisia pitämään.
In practice, some Member States (e.g., Denmark) have found that the most effective method of combating nitrate pollution, is via farm-fertilisation planning and inspection. 
Käytännössä jotkin jäsenvaltiot (esimerkiksi Tanska) ovat todenneet, että tilojen lannoitussuunnittelu ja tarkastukset ovat tehokkain tapa torjua nitraattisaasteita.
This involves national authorities and the individual farmer agreeing a farm plan which identifies how much nitrogen can be applied to each field, and when, in order to ensure both pollution prevention for the environment and profitability for the farmer. 
Tällöin kansalliset viranomaiset ja yksittäinen viljelijä sopivat tilasuunnitelmasta, jossa määritellään, paljonko typpeä kullakin pellolla voidaan käyttää ja milloin, jotta taattaisiin sekä ympäristön saastumisen estäminen että viljelijän tulot.
A field-level approach is appropriate, because the ability of farmland to retain nitrogen is dependent on the characteristics of each individual field: for example soil composition, the current crop’s capacity to absorb nitrogen, the cropping history, field gradient, and proximity to water courses. 
Peltokohtainen lähestymistapa on aiheellinen, sillä viljelymaan kyky imeä typpeä riippuu kunkin yksittäisen pellon ominaisuuksista, kuten maaperän koostumuksesta, nykyisen satokasvin kyvystä imeä typpeä, viljelyhistoriasta, pellon kaltevuudesta ja vesistöjen läheisyydestä.
Such fertilisation planning is administratively demanding, both of Member State authorities and farmers, but it has been found to constitute a practical and effective method of combating nitrates pollution. of water consumption than specified in the theoretical agronomic tables, in return for extra AE aid: although the programme requires that in such circumstances the farmer must install a flow-meter in order to prove his compliance, in practice this requirement was not universally applied in the first years of programme operation. 
Tällainen lannoitussuunnittelu vaatii hallinnollisesti paljon sekä jäsenvaltion viranomaisilta että viljelijöiltä, mutta se on todettu käytännölliseksi ja tehokkaaksi tavaksi torjua nitraattien aiheuttamaa saastumista. Viranomaiset hyväksyvät jopa sellaiset viljelijöiden ilmoitukset, joissa veden kulutus on alhaisempaa kuin teoreettisten taulukoiden mukainen kulutus, ja maksavat ylimääräistä maatalouden ympäristötukea. Ohjelmassa edellytetään, että viljelijän on kyseisissä tapauksissa asennettava virtausmittari osoittaakseen, että hän toimii vahvistettujen ehtojen mukaisesti, mutta käytännössä tätä vaatimusta ei yleisesti noudatettu ohjelman ensimmäisenä toteutusvuotena.
There is a risk that a farmer could use more water than is specified in these tables if he wished to maximise yields. 
On olemassa riski siitä, että viljelijä käyttää taulukoissa annettuihin määriin nähden enemmän vettä tuotosten maksimoimiseksi.
Due to such inadequacies in control, the Commission has requested a financial correction from the Spanish authorities in respect of this programme. 
Tällaisten valvonnan puutteiden vuoksi komissio on vaatinut Espanjan viranomaisilta rahoituskorjausta tämän ohjelman osalta.
Similar ‘unique’ control problems were identified in Finland, where 80 % of ‘inspections’ are performed via examination of satellite photographs, a procedure which is unable to detect many forms of AE non-compliance, for example application of pesticides. 
80. Vastaavia ”yksittäisiä” valvontaongelmia todettiin Suomessa, jossa 80 prosenttia ”tarkastuksista” tehdään satelliittikuvia tutki-malla.
The Finnish State Audit Office identified ‘significant deficiencies in administrative control procedures... . 
Suomessa valtiontalouden tarkastusvirasto totesi ”merkittäviä puutteita hallinnollisissa kontrollimenet-telyissä...
For example, in 1998 environmental management programmes were missing for around 3 000 farms and farming plans for nearly 5 000 farms out of a total of approximately 77 000 farms. 
Esimerkiksi vuonna 1998 ympäristönhoito-ohjelma puuttui noin 3 000 tilalta ja viljelysuunnitelma noin 5 000 tilalta yhteensä noin 77 000 tilasta.
The necessary administrative controls have not been used to ensure that farmers have met the conditions for support before support has been paid’. 
Tarvittavia hallinnollisia tarkastuksia ei ole tehty sen varmistamiseksi, että viljelijät ovat täyttäneet tuen ehdot ennen kuin tuki on maksettu.”
8.12.2000 EN Official Journal of the European Communities C 353/31 sanctions applied to farmers in the event of non-compliance with programme requirements (1). 
8.12.2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 353/31 vaihtelee alueellisesti viljelijöiden jättäessä ohjelman ehtoja noudattamatta (1).
Control problems were also identified by the Court for afforestation measures. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi valvontaongelmia myös metsitystoimenpiteiden yhteydessä.
For example in Finland, although the programme requires an inspection visit prior to plantation approval, the Court found no evidence of such visits being made for some of the beneficiaries. 
Esimerkiksi Suomessa — siitä huolimatta, että ohjelmassa edellytetään tarkastuskäyntiä ennen istutussuunnitelman hyväksymistä — tilintarkastustuomioistuin ei saanut näyttöä siitä, että kyseisiä tarkastuskäyntejä olisi tehty joidenkin edunsaajien kohdalla.
Furthermore, in one forestry centre none of the beneficiaries had implemented their projects as approved by the authorities. 
Lisäksi eräässä metsäkeskuksessa yksikään edunsaajista ei toteuttanut hankettaan sellaisena kuin viranomaiset olivat sen hyväksyneet.
In Extremadura (Spain), one beneficiary was paid to build 25 km of forest tracks; however, he built only 17 km, and improved a further 3 km. 
Extremadurassa (Espanja) yksi tuensaaja sai tukea 25 kilometrin metsätien rakentamiseen. Hän rakensi kuitenkin vain 17 kilometriä ja paransi vanhaa tietä 3 kilometrin matkalta.
In the same case, the authorities failed to deduct ineligible surfaces, including a river, from the claimed area. 
Samassa tapauksessa viranomaiset eivät vähentäneet tukeen oikeuttamattomia aloja — joihin kuului myös joki — tukihakemuksen piiriin kuuluneesta kokonaisalasta. ”Menetettyjen maataloustulojen korvaamiseksi” puuton laidunmaa luokiteltiin korvausta varten aiheettomasti arvokkaaksi ”puustoiseksi laidun-/ peltoalaksi”.
The auditors found no supporting documents were kept showing that claims had been checked prior to payment or how inspectors had in practice verified compliance. 
Tarkastajat havaitsivat, että minkäänlaista sellaista todentavaa aineistoa ei ollut saatavilla, josta olisi käynyt ilmi ilmoitusten tarkastaminen ennen maksamista tai se, miten tarkastajat olivat käytännössä tarkastaneet ohjelman ehtojen noudattamisen.
Commission inspectors identified similar problems in Castile-Leon and Castile-La Mancha in 1997/1998. 
Komission tarkastajat totesivat samankaltaisia ongelmia Kastilia ja Leónissa ja Kastilia-La Manchassa vuosina 1997–1998.
Control problems were also identified in Italy (Emilia-Romagna) and Austria. 
Valvontaongelmia todettiin myös Italiassa (Emilia-Romagna) ja Itävallassa.
Follow-up 82. 
Seuranta 82.
The Community’s Financial Regulation Article 2 requires the Commission, acting in collaboration with the Member States, to ensure that Community expenditure takes place within the context of programmes with specific objectives; and that performance against objectives is measured. 
Yhteisön varainhoitoasetuksen 2 artiklassa säädetään, että komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että yhteisön varat käytetään ohjelmissa, joilla on erityiset tavoitteet, ja että suorituksia verrataan tavoitteisiin.
But as already indicated, evaluation work has been undermined from the outset by the failure at both Community and Member State level to support the design of the programmes and the setting of the objectives with a baseline survey of the state of the environment. 
Kuten on jo mainittu, arviointityötä on kuitenkin haitannut alusta saakka se, että sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla ei ole tuettu ohjelmien suunnittelua ja tavoitteiden asettamista laatimalla peruskartoitus ympäristön tilasta.
As the EEA has recently reported, ‘Links between agriculture as an important driving force and environmental pressures are diverse and complex. 
Euroopan ympäristökeskus on äskettäin raportoinut, että maatalous tärkeänä käyttövoimana ja ympäristöön kohdistuvat paineet ovat monenlaisin ja monimutkaisin tavoin sidoksissa toisiinsa.
There is relatively little data available at a European level to provide an objective view of changing pressures on the rural environment. 
Euroopan tasolla on saatavilla suhteellisen vähän tietoja objektiivisen näkemyksen muodostamiseksi maaseutuympäris-töön kohdistuvista muuttuvista paineista.
Although work is progressing on agri-environment indicators within the European Union and the OECD as well as at national level, they have yet to be applied in a systematic way’ (2). 
Vaikka maatalouden ympäristöindikaattorien kehittäminen etenee EU:ssa ja OECD:ssä sekä kansallisella tasolla, niitä ei vielä sovelleta järjestelmällisesti (2).
The failure to develop environmental indicators on the basis of which the impact of the programmes could be quantified was an additional factor undermining the work of evaluation. This problem has been recognised clearly by the Commission and the 1 (2) Ibid., p. 2. () European Environment Agency, ‘Environment in the European Union at the turn of the century’, Copenhagen, 1999, p. 
Arviointityötä on lisäksi haitannut se, ettei ole kehitetty ympäristöindikaattoreita, joiden avulla olisi voitu mitata määrällisesti ohjelmien vaikutuksia. Komissio ja jäsenvaltiot ovat myön-1 (2) Mt.s.10. ( ) Euroopan ympäristökeskus: ”Ympäristö Euroopan unionissa vuosisadan vaihteessa”, Kööpenhamina 1999, s.
In its summary report of Member State evaluations the Commission states, ‘There has been comparatively little progress in developing indicators which are applicable to the evaluation of agri-environment policies ... . 
Jäsenvaltioissa toteutettuja arviointeja koskevassa yhteenvetokertomuksessaan komissio toteaa, että maatalouden ympäristötoimien arvioimisessa käytettävien indikaattoreiden kehittämisessä on edistytty suhteellisen vähän.
In conclusion, indicator selection to monitor environmental impacts is essential to the success of any evaluation programme. 
Indikaattorien valinta ympäristövaikutusten arvioinnissa on olennaista kaikkien arviointiohjelmien onnistumisen kannalta.
Indicators must be relevant to the programme and its area of application. 
Indikaattoreiden on oltava ohjelman ja sen soveltamisalan kannalta relevantteja.
A pre-condition of selecting useful indicators is that programme objectives must be specific and clear; having vague objectives is likely to present great difficulties in terms of monitoring impacts’ (3). 
Hyödyllisiä indikaattoreita voidaan valita vain, kun ohjelman tavoitteet ovat tarkat ja selkeät; jos tavoitteet ovat epämääräiset, on vaikutusten arviointi todennäköisesti erittäin vaikeaa (3).
The development of appropriate indicators is essential, if future environment-oriented expenditure within the agriculture policy domain is to achieve value for money. 
Asianmukaisten indikaattorien kehittäminen on olennaisen tärkeää, jos maatalouspolitiikan alan ympäristömenojen vastineeksi halutaan tulevaisuudessa tuloksia.
As the report produced for the European Parliament’s Committee on Budgetary Control by Professor Stefan Tangermann, concludes, ‘To deal with all these matters will require indicators of: resource protection for soil, water and atmosphere; of the extent and health of natural and semi-natural habitats; of bio-diversity presumably on both farmed land and in field boundaries and land surrounding agriculture; landscape features and landscape change; historical and heritage features’ (4). 
Kuten professori Stefan Tangermannin Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle laatimassa raportissa todetaan, näiden asioiden hoitamiseen tarvitaan seuraavien alojen indikaattoreita: luonnonvarojen suojelu maaperän, veden ja ilmakehän osalta, luonnontilaisten ja puolittain luonnontilaisten elinympäristöjen laajuus ja terveys, luonnon monimuotoisuus sekä viljelymaalla että peltojen rajoilla ja viljelyksiä ympäröivällä maalla, maiseman piirteet ja sen muutokset, historialliset ja kulttuuriperintöön liittyvät piirteet (4).
There are currently significant gaps in agri-environmental knowledge, for example, ‘For want of adequate analyses it is impossible at present to assess the presence and scope of the residues of numerous pesticides likely to have adverse effects on health’ (5). 
Nykyisessä tiedossa maatalouden ympäristövaikutuksista on merkittäviä aukkoja riittävien analyysien puutteessa on nykyään mahdotonta esimerkiksi arvioida useiden terveydelle todennäköisesti haitallisten torjunta-aineiden jäämien esiintyvyyttä ja laajuutta (5).
At Member State level, in the United Kingdom, the national parliament’s Public Accounts Committee concluded on the basis of NAO evidence, ‘We are dismayed that, 10 years after the start of the scheme, the Ministry have still not developed an adequate set of measurable targets for judging the success of the scheme’ (6). 
Jäsenvaltioiden tasolla Yhdistyneessä kuningaskunnassa kansallisen parlamentin julkisia varoja käsittelevä valiokunta totesi kansallisen tarkastusviraston antaman näytön perusteella, että ”olemme tyrmistyneitä siitä, että kymmenen vuotta järjestelmän käyttöönottamisen jälkeen ministeriö ei vieläkään ole kehittänyt asianmukaisia, mitattavissa olevia tavoitteita järjestelmän onnistumisen mittaamiseksi” (6).
In Sweden, the SNAO found ‘our audit shows that only a very limited evaluation can be made of the effects of environmental grants where the conservation of biological diversity is con-cerned... . This means that the Government lacks, to a great extent, (3) European Commission (DG VI. 
Ruotsissa kansallinen tarkastusvirasto totesi seuraavaa: ”tarkastuksemme osoitti, että on mahdollista tehdä vain hyvin rajallisia arviointeja ympäristötuen vaikutuksista (3) Euroopan komissio (PO VI.
F. II.1), ‘State of application of Regulation (EEC) No 2078/92; evaluation of agri-environment programmes’, 4 Working Document VI/7655/98, 25.11.1998, pp. 33 and 34. () European Parliament, ‘The purpose and methodology of evaluation in regard to EU agricultural expenditure’, PE 168.019, BUDG 102-EN, 5 p. 
F. II.1), ”State of application of Regulation (EEC) No 2078/92; Evaluation of Agri-environment Programmes”, työasiakirja VI/7655/98, 25.11.1998, s. 33–34. (4) Euroopan parlamentti: ”The purpose and methodology of evaluation in regard to EU agricultural expenditure”, PE 168.019, BUDG 102-EN, s.
64. () Eurostat and European Commission, ‘Agriculture, Environment, Rural Development: Facts and Figures — A Challenge for Agriculture’, July 1999, chapter ‘Water and agriculture: contribution to an analysis of a 6 critical but difficult relationship’, p. 
64. (5) Eurostat ja Euroopan komissio: ”Agriculture, Environment, Rural Development: Facts and Figures — A Challenge for Agriculture”, heinäkuu 1999, luku ”Water and agriculture: contribution to an analysis 6 of a critical but difficult relationship”, s.
7 of 9. () Thirty-ninthReportoftheUKPublicAccountsCommittee:Ministry of Agriculture, Fisheries and Food: ‘Protecting Environmentally Sensitive Areas’, paragraph 2. 
7/9. () Yhdistyneen kuningaskunnan julkisia varoja käsittelevän valiokunnan 39. raportti, Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (maatalous-, kalastus-ja elintarvikeministeriö): ”Protecting Environmentally Sensitive Areas”, kohta 2.
The UK’s Environmentally Sensitive Areas programme was established within the context of Council Regulation (EEC) No 797/85 (OJ L 93, 30.3.1985, pp. 1 to 18), which provided for limited co-financing by the Community of national agri-environmental measures within the context of EAGGF-Guidance. 
Yhdistyneen kuningaskunnan ympäristöltään arkoja alueita koskeva ohjelma perustettiin neuvoston asetuksella (ETY) N:o 797/85 (EYVL L 93, 30.3.1985, s. 1—18). Kyseisessä asetuksessa säädettiin yhteisön osallistumisesta rajoitetusti kansallisten maatalouden ympäristötoimenpiteiden rahoitukseen EMOTR:n ohjausrahaston kautta.
C 353/32 EN Official Journal of the European Communities 8.12.2000 the basic data it needs to make choices between different environmental measures’ (1). 
C 353/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8.12.2000 silloin, kun on kyseessä luonnon monimuotoisuuden säilyttämi-nen...
There were, however, some exceptions to this general failure; such as the Bavarian Ministry of Environment’s VNP programme, which was supported by a good baseline survey. 
Joitakin poikkeuksia kuitenkin oli: esimerkiksi Baijerin ympäristöministeriön VNP-ohjelman tukena oli hyvä peruskartoitus.
Commission follow-up 86. 
Seuranta komissiossa 86.
The basic regulations for both AE and AF required the Commission to report to the Council and the European Parliament on the application of these measures within three years of their adoption and implementation (3). 
Sekä maatalouden ympäristötuen että metsitystuen perusasetuksissa edellytetään, että komissio raportoi neuvostolle ja Euroopan parlamentille toimenpiteiden soveltamisesta kolmen vuoden kuluessa niiden hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta (3).
This reporting was duly carried out in late 1997 (4). 
Raportointi tapahtui ajallaan vuoden 1997 lopulla (4).
However, neither of the ‘application reports’ presented constitutes an evaluation. 
Kumpaakaan annetuista ”soveltamista koskevista kertomuksista” ei kuitenkaan voida kutsua arvioinniksi.
With regard to AE, the Commission has both carried out its own study of policy impact and produced a report summarising the results of Member States’ evaluations. 
Maatalouden ympäristötuen osalta komissio on laatinut selvityksen ohjelmien vaikutuksista ja kertomuksen, jossa esitetään lyhyesti jäsenvaltioiden arviointien tulokset.
The Commission’s own study examined AE measures at programme level in a wide range of Member States. 
Komission selvityksessä tarkastellaan maatalouden ympäristötukea ohjelmatasolla useissa jäsenvaltioissa.
This evaluation, performed by external expert consultants on behalf of the Commission, identifies many of the same shortcomings as highlighted by the Court in this report. 
Kyseisessä arvioinnissa, jonka toteuttivat ulkoiset asiantuntijakonsultit komission puolesta, todetaan monia samoja puutteita, jotka tilintarkastustuomioistuin tuo esiin tässä kertomuksessa.
The Court welcomes the development of an ‘evaluation culture’ in the Commission and Member States with regard to AE programmes. 
Tilintarkastustuomioistuin pitää myönteisenä maatalouden ympäristöohjelmien ”arviointikulttuurin” kehittymistä komissiossa ja jäsenvaltioissa.
By contrast, the environmental impact of the AF policy initiative has not been adequately analysed at Community level. 
Sen sijaan metsitystoimenpiteiden ympäristövaikutuksia ei ole analysoitu asianmukaisesti yhteisön tasolla.