natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most infections remain completely without symptoms, while 10% of cases develop mild symptoms only, such as fever, malaise, nausea, and vomiting.
Useimmat tartunnat jäävät täysin oireettomiksi, ja 10 prosentissa esiintyy vain lieviä oireita, kuten kuumetta, huonovointisuutta, pahoinvointia ja oksentelua.
However, after exposure and an incubation period of about one to two weeks the virus can spread from the digestive tract to the central nervous system, resulting in meningitis and neural damage with paralysis (the latter in less than 1% of cases).
Altistumisen ja noin viikon tai kahden viikon itämisajan jälkeen virus voi kuitenkin levitä ruoansulatuskanavasta keskushermostoon ja aiheuttaa aivokalvontulehduksen ja (alle prosentissa tapauksista) halvaantumiseen johtavia hermovaurioita.
No specific therapy is available against the virus.
Virukseen ei ole erityistä hoitoa.
Childhood immunisation programmes with live weakened oral poliovirus vaccine (OPV) or with inactivated, injectable poliovirus vaccine (IPV) has been very effective.
Lasten immunisaatio-ohjelmat, joissa käytetään eläviä heikennettyjä viruksia sisältävää oraalista poliorokotetta (OPV) tai inaktivoituja polioviruksia sisältävää ruiskutettavaa rokotetta (IPV), ovat olleet erittäin tehokkaita.
Since the virus is still present in other parts of the world, importation of cases remains possible and travellers to endemic areas should be adequately counselled.
Virusta on kuitenkin vielä muualla maailmassa, joten muualta tuotuina tapaukset ovat mahdollisia, ja matkailijat tarvitsevat asianmukaista neuvontaa, ennen kuin he lähtevät endeemisille alueille.
Puumala virus infection
Puumala-virusinfektio
Puumala viruses occur mainly in Europe and Russia.
Puumala-viruksia esiintyy lähinnä Euroopassa ja Venäjällä.
Infection in humans occurs through inhalation of virus in aerosol from excreta of infected rodents.
Ihmiset saavat tartunnan hengittämällä viruksia infektoituneiden jyrsijöiden ulosteesta.
Up to 80% of infections may be without symptoms.
Jopa 80 prosenttia tartunnoista on oireettomia.
Clinical illness results in a syndrome called “haemorrhagic fever with renal syndrome” (also called “nephropatia epidemica”).
Sairastuminen johtaa oireyhtymään nimeltä munuaisoireinen verenvuotokuume (toiselta nimeltään myyräkuume).
The symptoms are fever, general tendency of bleeding and kidney failure.
Oireita ovat kuume, yleinen verenvuoto ja munuaisten vajaatoiminta.
Less than 0.5% of those who get the infection die.
Alle 0,5 prosenttia tartunnan saaneista henkilöistä kuolee.
Q fever is a common zoonosis (infection that could transmit from animals to humans), caused by Coxiella burnetii.
Q-kuume on yleinen zoonoosi (tauti, joka voi tarttua eläimistä ihmisiin), jonka aiheuttaa Coxiella burnetii -bakteeri.
Natural reservoirs include several domestic and wild animals, most of which show no signs of disease (although infection can cause abortions).
Sen luontaisia reservoaareja ovat erilaiset koti- ja villieläimet, joista useimmilla ei näy mitään taudin oireita (mutta tartunta voi aiheuttaa keskenmenon).
Due to the high resilience in the environment of Coxiella, humans are most often infected by inhalation of aerosols produced in contaminated locations, but other modes of infection have been documented (including food-borne).
Coxiella säilyy hyvin luonnossa, joten ihmiset saavat tartunnan yleensä hengittämällä hiukkasia saastuneilla alueilla, mutta muutkin tartuntatavat ovat mahdollisia (kuten ruoan kautta saatu tartunta).
After an incubation period of, usually, 2–3 weeks, disease symptoms may appear but more frequently they do not.
Itämisaika on yleensä 2–3 viikkoa, minkä jälkeen oireita voi ilmaantua, mutta niitä ilmaantuu vain harvoin.
Which systems are in place and in use to ensure laboratory quality in the EU?
Millaisia järjestelmiä EU:ssa on käytössä laboratoriolaadun varmistamiseksi?
What is the role of ECDC?
Mikä on ECDC:n rooli?
A serious clinical picture can suddenly emerge characterised by high fever, eye infection, respiratory tract infection, and severe headache.
Äkillisesti ilmenevälle vakavalle taudinkuvalle on ominaista korkea kuume, silmätulehdus, hengitystieinfektio ja voimakas päänsärky.
Occasionally, the infection takes a chronic course, leading to infection of the heart valves, hepatitis and other organ involvement.
Infektio voi toisinaan muuttua krooniseksi ja johtaa sydänläpän, maksan ja muiden elinten tulehduksiin.
Acute cases respond to appropriate antibiotic treatment but infected heart valves may require surgery.
Akuutit tapaukset voidaan hoitaa sopivilla antibiooteilla, mutta sydänläppätulehdus saattaa vaatia leikkauksen.
The mainstays of prevention aim at avoiding the production and inhalation of contaminated dust and the consumption of potentially contaminated food (e.g. un-pasteurised milk).
Tartunnan ehkäisemisessä pyritään välttämään saastuneen pölyn muodostumista ja sisäänhengitystä sekä mahdollisesti saastuneiden elintarvikkeiden (kuten pastöroimattoman maidon) nauttimista.
Rabies is a disease caused by rabies virus (a Lyssavirus).
Vesikauhu on vesikauhuviruksen (lyssaviruslaji) aiheuttama tauti.
Classic rabies is essentially a zoonosis (infection that could spread from animals to humans), and most animals are susceptible to it.
Perinteinen vesikauhu on lähinnä zoonoosi (tauti, joka voi tarttua eläimistä ihmisiin), johon useimmat eläimet voivat sairastua.
The main reservoir is wild and domestic canids (dogs, wolves, foxes, coyotes, dingoes, jackals).
Tärkein reservoaari ovat villit ja kesyt koiraeläimet (koirat, sudet, ketut, kojootit, dingot, sakaalit).
Six other Lyssaviruses are now recognised, whose potential of giving disease in humans is variable, and for which bats are the reservoir.
Tähän mennessä on tunnistettu kuusi muuta lyssavirusta, joiden kyky aiheuttaa sairaus ihmisissä vaihtelee ja joiden reservoaarina ovat lepakot.
Of these, two are present in Europe (European bat lyssavirus 1 and 2).
Viruksista kahta esiintyy Euroopassa (European bat lyssavirus 1 ja 2).
Transmission normally occurs through a bite or direct contact with the saliva of an infected animal.
Tartunta tapahtuu tavallisesti infektoituneen eläimen pureman tai syljen kautta.
After an incubation period of 3–8 weeks (though sometimes much longer), non-specific symptoms appear, such as headache, fever and numbness of the skin around the site of the bite.
Itämisaika on 3–8 viikkoa (se voi olla paljon pidempikin), minkä jälkeen ilmaantuu yleisluonteisia oireita, kuten päänsärkyä, kuumetta ja ihon puutumista purema-alueella.
A phase of seizures and eventually coma follows, which almost invariably lead to the patient’s death.
Näitä seuraavat kohtaukset ja lopulta kooma, joka johtaa lähes aina potilaan kuolemaan.
Prevention is possible by vaccination, including post-exposure immunisation to be given as soon after the exposure as possible.
Taudin voi ehkäistä rokotteella, joka voidaan antaa myös mahdollisimman pian altistumisen jälkeen.
Preventive veterinary measures include proper vaccination of cats and dogs.
Ehkäiseviin eläinlääkinnällisiin toimenpiteisiin kuuluu kissojen ja koirien rokottaminen.
Oral vaccination has proven effective in preventing the spread of disease within wild animal populations.
Suun kautta otettava rokote on osoittautunut tehokkaaksi tavaksi ehkäistä taudin leviämistä villieläimissä.
Rubella is a mild febrile rash illness caused by rubella virus.
Vihurirokko on vihurirokkoviruksen aiheuttama kuumeinen ihottumatauti.
It is transmitted from person to person via droplets (the virus is present in throat secretions).
Se tarttuu ihmisestä toiseen pisaratartuntana (virus on nielueritteissä).
It affects mainly, but not only, children and when pregnant women are infected, it may result in malformation of the foetus.
Siihen sairastuvat pääasiallisesti mutteivät yksinomaan lapset, ja raskaana olevan naisen sairastuminen saattaa aiheuttaa sikiölle epämuodostumia.
Humans are the only reservoir of infection.
Ihmiset ovat infektion ainoa reservoaari.
About 20–50% of rubella infections remain without symptoms.
Noin 20–50 prosenttia vihurirokkotartunnoista on oireettomia.
Read more about rubella in the  factsheet for general public  and  factsheet for health professionals .
Lue lisää vihurirokosta  suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä  ja  terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetusta tietolehtisestä .
In symptomatic cases, after an incubation period of 2–3 weeks, patients develop swollen lymph glands, malaise, rash, and upper respiratory tract symptoms.
Oireilevissa tapauksissa potilaille ilmaantuu 2–3 viikon itämisajan jälkeen imusolmukkeiden turpoamista, huonovointisuutta, ihottumaa ja ylähengitysteiden oireita.
Fever is not always present.
Kaikille potilaille ei tule kuumetta.
Adult and adolescent females often manifest joint pain and joint inflammation.
Aikuisilla ja nuorilla naisilla esiintyy nivelkipua ja niveltulehduksia.
Rare complications include skin bleedings, brain infection, neuritis, and inflammation of the testicles.
Harvinaisia jälkitauteja ovat muun muassa ihon verenvuoto, aivotulehdus, hermotulehdus ja kivestulehdus.
The most serious consequences of rubella infection occur when it is acquired during the first 3 months of pregnancy.
Vihurirokkotartunnan seuraukset ovat vakavimmat, jos sen saa raskauden ensimmäisellä kolmanneksella.
In this situation the virus can affect all the organs of the developing foetus, causing foetal death, miscarriage, or congenital malformation.
Silloin virus voi vaikuttaa kaikkiin sikiön elimiin ja aiheuttaa sikiön kuoleman, keskenmenon tai synnynnäisen epämuodostuman.
An infant infected with rubella during pregnancy can continue to shed the virus for about one year, sometimes longer.
Vauva, joka on saanut vihurirokkotartunnan raskauden aikana, voi jatkaa viruksen levittämistä vielä vuoden ajan tai pidempäänkin.
Enteric infections due to Salmonella bacteria are generally referred to by the term ‘salmonellosis’ when they are due to Salmonella species other than Salmonella typhi and Salmonella paratyphi.
Salmonella-bakteerin aiheuttamia suolistotulehduksia kutsutaan yleisesti salmonellooseiksi silloin, kun niiden aiheuttajana on jokin muu Salmonella-laji kuin Salmonella typhi tai Salmonella paratyphi.
Various animals (especially poultry, pigs, cattle, and reptiles) can be reservoirs for Salmonella, and humans generally become infected by eating poorly cooked, contaminated food.
Erilaiset eläimet (etenkin siipikarja, siat, naudat ja matelijat) voivat olla Salmonellan reservoaarina, ja ihmiset saavat tartunnan yleensä syömällä saastunutta ruokaa, jota ei ole kypsennetty kunnolla.
The incubation period and the symptoms depend on the amount of bacteria present in the food, the immune status of the person and the type of Salmonella.
Itämisaika ja oireet riippuvat bakteerien määrästä ruoassa, yksilöllisestä immuniteetista ja Salmonella-lajista.
In general, 12 to 36 hours after the consumption of contaminated food, a clinical picture characterised by fever, diarrhoea, abdominal pain, nausea and vomiting may appear.
Taudinkuva, jolle on ominaista kuume, ripuli, mahakipu, pahoinvointi ja oksentelu, kehittyy yleensä 12–36 tunnin kuluessa saastuneen ruoan nauttimisesta.
Symptoms usually last for a few days.
Oireet jatkuvat yleensä muutaman päivän.
Due to the effects of dehydration, hospital admission may sometimes be required.
Potilaat saattavat toisinaan tarvita sairaalahoitoa kuivumisen takia.
In the elderly and otherwise weak patients death sometimes occurs.
Vanhukset ja muuten heikot potilaat saattavat menehtyä.
Elderly patients are also more prone to developing severe blood infection.
Vanhukset ovat myös muita alttiimpia vakavalle yleisinfektiolle.
In addition, post-infectious complications, such as reactive joint inflammation occur in about 10% of the cases.
Lisäksi noin 10 prosenttiin tapauksista liittyy jälkitauteja, kuten reaktiivinen niveltulehdus.
Diarrhoea-causing Salmonellae are present worldwide.
Ripulia aiheuttavia Salmonella-bakteereja on kaikkialla maailmassa.
Prophylactic measures are aimed at all stages of food supply, from production to distribution and consumption.
Ehkäisevät toimet kattavat kaikki elintarvikeketjun vaiheet aina tuotannosta jakeluun ja kulutukseen.
Severe acute respiratory syndrome (SARS)
Äkillinen vakava hengitystieoireyhtymä (SARS)
Severe acute respiratory syndrome (SARS) is a life-threatening respiratory disease caused by a recently identified coronavirus; the SARS-associated coronavirus (SARS-CoV).
Äkillinen vakava hengitystieoireyhtymä (SARS) on hengenvaarallinen hengitystiesairaus, jonka aiheuttaa hiljattain tunnistettu SARS-koronavirus (SARS-CoV).
This is believed to be an animal virus that recently crossed the species barrier to infect humans.
Sen uskotaan olevan eläinvirus, joka on äskettäin ylittänyt lajien välisen kuilun ja joka tarttuu nyt ihmisiin.
The first cases of disease in humans are believed to have occurred in Guangdong province, China, in November 2002, but the syndrome was only recognised three months later.
Ihmisillä tauti todettiin ensimmäisen kerran Guangongin maakunnassa Kiinassa marraskuussa 2002, mutta oireyhtymä tunnistettiin vasta kolme kuukautta myöhemmin.
Following its emergence, transmission of the virus occurred person to person, mostly via droplets (inhalation).
Virus tarttuu ihmisestä toiseen pääasiassa pisaratartuntana (hengityksen kautta).
The incubation period ranges between 3 and 10 days.
Itämisaika on 3–10 päivää.
A high fever then appears accompanied by general symptoms and, often, by diarrhoea.
Sen jälkeen ilmaantuu korkea kuume ja yleisiä oireita sekä usein ripulia.
Some days later, pneumonia becomes manifest, which in some cases progresses to produce fatal respiratory failure (overall death rate has been about 10%, but exceeded 50% for patients aged over 60 years).
Näitä seuraa joitakin vuorokausia myöhemmin keuhkokuume, joka voi johtaa hengitysvajaukseen (kuolleisuus on yleisesti noin 10 prosenttia, mutta yli 60-vuotiailla se on yli 50 prosenttia).
The natural reservoirs of SARS-CoV have not been identified, but a number of species of wildlife (e.g. civets, ferrets) consumed as delicacies in southern China have been found to be infected by a related coronavirus.
SARS-koronaviruksen luontaisia reservoaareja ei ole tunnistettu, mutta useiden Etelä-Kiinassa syötävien villieläinlajien (kuten sivettikissojen ja frettien) on todettu kantavan samansukuista koronavirusta.
Domestic cats living in the Amoy Gardens apartment block in Hong Kong (which was heavily hit by the outbreak) were also found to be infected.
Virusta on löydetty myös epidemiasta kärsineen Hongkongin Amoy Gardens -alueella asuvista kotikissoista.
Schistosomiasis, also called bilharziosis or snail fever, is a parasitic disease caused by several species of parasitic flatworms (platyhelminthes), belonging to the genus  Schistosoma .
Skistosomiaasi eli halkiomatotauti, josta käytetään myös nimityksiä bilhartsioosi ja etanakuume, on  Schistosoma -sukuun kuuluvien laakamatojen aiheuttama loistauti.
The flatworms are generally known as flukes.
Tästä laakamatojen ryhmästä käytetään nimitystä imumadot.
Acute  Schistosoma  infection is often asymptomatic, but chronic illness is frequent and manifests in different ways according to the location of the parasite, involving the gastro-intestinal, urinary or neurological system.
Äkillinen  Schistosoma -infektio on usein oireeton, mutta se aiheuttaa usein kroonisen sairauden. Oireet vaihtelevat sen mukaan, onko loinen hakeutunut maha-suolikanavaan, virtsaelimiin tai hermostoon.
More recently, bats, ferrets and domestic cats were experimentally infected with SARS-CoV and found to efficiently transmit it.
Hiljattain tehdyssä kokeessa SARS-koronavirusta tartutettiin lepakoihin, fretteihin ja kotikissoihin, ja niiden todettiin levittävän sitä.
These findings indicate that the reservoir for this pathogen may include a wide range of animal species.
Näiden tulosten perusteella tämän patogeenin reservoaariin saattaa kuulua useita eläinlajeja.
Influenza is an infectious disease with mostly respiratory symptoms caused by influenza viruses.
Influenssa on influenssavirusten aiheuttama tartuntatauti, johon liittyy pääasiassa hengitystieoireita.
The southern hemisphere has a similar epidemic in its winter (June to October).
Eteläisellä pallonpuoliskolla on samankaltaisia epidemioita sen talvikaudella eli kesä-lokakuussa.
The disease can be anything from mild to very severe.
Tauti voi vaihdella lievästä erittäin vakavaan.
Each year there are many thousands of avoidable deaths from influenza.
Tuhansia influenssasta johtuvia kuolemia voitaisiin ehkäistä joka vuosi.
Though death is considerably more common in older people and those with other illnesses (such as heart disease and chronic lung disease) severe disease and some deaths occur each year in healthy young and middle aged adults and children.
Vaikka kuolleisuus on huomattavasti suurempaa vanhuksilla ja muista sairauksista (kuten sydänviasta ja kroonisesta keuhkotaudista) kärsivillä, myös terveet nuoret ja keski-ikäiset aikuiset sekä lapset voivat sairastua vakavasti ja vuosittain heistä muutama kuolee.
Because the viruses causing each year's epidemics are usually similar to the last year's it is possible to produce a vaccine for the coming influenza season with a good chance that it will be protective.
Epidemian aiheuttavat virukset ovat yleensä samankaltaisia kuin edellisenä vuonna, joten kullekin influenssakaudelle on mahdollista kehittää rokote, joka voi suojata taudilta hyvin.
Shigellosis is caused by Shigella bacteria, with humans as the main reservoir.
Punataudin aiheuttaa Shigella-bakteeri, jonka pääasiallinen reservoaari ovat ihmiset.
Transmission occurs by the oral-faecal route, either directly person to person or spread via contaminated food or water.
Tartunta tapahtuu uloste-suu-teitse joko suoraan ihmiseltä toiselle tai saastuneen ruoan tai veden välityksellä.
The infective dose may be very low.
Infektion aiheuttava annos voi olla hyvin pieni.
More recently, sexual transmission among men that have sex with men has become a more common cause of outbreaks in several countries.
Tartunta miesten välisessä sukupuoliyhdynnässä on viime aikoina yleistynyt monessa maassa.
The symptoms may therefore vary between a mild enteric infection (watery, self-limiting diarrhoea) and very serious symptoms (high fever, dysentery, intestinal perforation, kidney failure).
Oireet voivat vaihdella lievästä suolistoinfektiosta (vetinen ripuli, joka paranee itsestään) erittäin vakaviin oireisiin (korkea kuume, verinen ripuli, suolen puhkeaminen, munuaisten vajaatoiminta).
Reactive joint inflammation and urethritis can follow the enteric symptoms.
Suolisto-oireita saattaa seurata reaktiivinen niveltulehdus ja virtsaputken tulehdus.
Antibiotic therapy and fluid replacement are effective.
Tautiin tehoavat antibioottihoito ja nesteensiirto.
Shigellosis is a leading cause of childhood deaths in developing countries.
Punatauti on lasten yleisin kuolinsyy kehitysmaissa.
Prevention measures are based on good general food and waste hygiene and proper hand-washing.
Ehkäisevät toimenpiteet perustuvat hyvään elintarvike- ja jätehygieniaan sekä kunnolliseen käsienpesuun.
Smallpox was a systemic disease, officially eradicated since 1979, caused by infection with the Variola major virus, whose only reservoir was infected humans.
Isorokko on vuonna 1979 koko maailmasta virallisesti hävitetty systeeminen (koko elimistöön liittyvä) sairaus, jonka aiheuttavan isorokkoviruksen ainoa reservoaari olivat tartunnan saaneet ihmiset.
The infection was usually transmitted via inhalation of droplets.
Tauti tarttui yleensä pisaroiden sisään hengityksen kautta.
After an average incubation period of 12 days, a high fever accompanied by non-specific general symptoms abruptly appeared.
Keskimäärin 12 päivän pituisen itämisajan jälkeen potilaille nousi äkillisesti korkea kuume, johon liittyi muita yleisluonteisia oireita.
The fever then receded and a characteristic skin eruption appeared.
Kun kuume laski, iho-oireet puhkesivat.
Subsequently the fever rose again, and serious complications generally developed (pulmonary, cardio-circulatory, neurological, etc.), resulting in death in up to 50% of cases.
Myöhemmin kuume palasi, ja potilas sai vakavia lisätauteja (mm. keuhkotauteja, sydän- ja verisuonitauteja, hermotauteja), jotka johtivat kuolemaan jopa 50 prosentissa tapauksista.
Survivors who overcame this phase would see the rash resolving, leaving permanent scars.
Potilaille, jotka selvisivät hengissä, iho-oireet jättivät pysyviä arpia.
No effective therapy was available.
Tautiin ei ollut tehokasta hoitoa.
The disease was preventable by an effective vaccine, whose large scale use lead to its eradication.
Taudin ehkäisemiseen oli saatavilla tehokas rokote, jonka laajamittaisella käytöllä tauti saatiin hävitettyä.
Present interest in smallpox is due to its possible use as a bioterrorism agent.
Isorokkoa pelätään nykyään voitavan käyttää bioterrorismissa.
Sexually transmitted infections
Sukupuolitaudit
Sexually transmitted infections is a group of infections that may transmit through vaginal, oral and anal sexual intercourse.
Sukupuolitaudit ovat ryhmä tauteja, jotka tarttuvat sukupuoliyhdynnässä emättimen, suun tai peräaukon kautta.
The classical such infections include, gonorrhoea, syphilis and chlamydia infection, but also blood-borne virus such as HIV infection, hepatitis B and hepatitis C could be sexually transmitted.
Näihin tauteihin ovat perinteisesti kuuluneet tippuri, kuppa ja klamydia, mutta myös veren kautta kulkeutuvat virukset, kuten HI-virus sekä hepatiitti B- ja C-virus, voivat tarttua sukupuoliyhdynnässä.
Syphilis is a sexually transmitted infection caused by the bacterium Treponema pallidum.
Kuppa on Treponema pallidum -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti.
It may also be transmitted mother-to-child (congenital syphilis).
Se voi myös tarttua äidiltä lapselle (synnynnäinen kuppa).
Humans are the only reservoir and, apart from congenital cases, the only epidemiologically relevant mode of transmission is by direct contact with treponema-rich, open lesions and contaminated secretions from a patient.
Ihmiset ovat ainoa reservoaari, ja synnynnäisiä tapauksia lukuun ottamatta ainoa epidemiologisesti merkittävä tartuntatapa on suora kosketus potilaan Treponema-bakteereja sisältäviin avoimiin haavaumiin ja eritteisiin.
After an incubation period of 10 to 90 days (three weeks on average) clinical symptoms appear:
Itämisaika on 10–90 päivää (keskimäärin kolme viikkoa), minkä jälkeen ilmaantuvat kliiniset oireet:
at first a primary lesion at the site of infection (chancre), then a series of eruptions on mucous membranes and skin (secondary syphilis), followed by long periods of latency (latent or tertiary syphilis).
ensin haavauma infektiokohdassa (sankkeri), sen jälkeen ihottuma limakalvoilla ja iholla (toisen asteen kuppa), minkä jälkeen seuraa pitkiä oireettomia kausia (kolmannen asteen kuppa).
If untreated, many years after the initial infection, tertiary syphilis lesions might finally appear (visceral, multi-organ involvement, including serious vascular and neurological damage).
Jos tautia ei hoideta, vuosia tartunnan jälkeen potilaalle voi ilmaantua kolmannen asteen kupan oireita (viskeraalisia monielinvaurioita, mukaan lukien vakavat verisuoni- ja hermovauriot).
Mother-to-child transmission might result in foetal death, perinatal death or congenital syphilis.
Äidiltä lapselle tapahtuva tartunta voi johtaa sikiön kuolemaan, lapsen kuolemaan pian syntymän jälkeen tai synnynnäiseen kuppaan.
The latter can be without symptoms or present stigmata or determine multi-organ pathology.
Viimeksi mainittu voi olla oireeton tai siihen voi liittyä ulkoisia merkkejä tai monielinvaurioita.
With the widespread use of penicillin, syphilis prevalence had significantly declined after World War II.
Penisilliinin käytön yleistyminen on vähentänyt kupan esiintyvyyttä merkittävästi toisen maailmansodan jälkeen.
However, in several industrialised countries a considerable resurgence occurred in the late 1980s.
Tauti kuitenkin elpyi useissa teollisuusmaissa 1980-luvun lopulla.
Tetanus is an often fatal disease, which is present worldwide.
Jäykkäkoristus on usein kuolemaan johtava tauti, jota esiintyy kaikkialla maailmassa.