natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Human infections occur due to Cryptosporidium parvum, a species that also affects domestic animals.
Ihmisille infektion aiheuttaa Cryptosporidium parvum, joka voi tarttua myös kotieläimiin.
In humans, infections without symptoms are common.
Oireettomat infektiot ovat ihmisillä yleisiä.
Especially healthy individuals, may, after an incubation period averaging one week, get a diarrhoea that spontaneously resolves over a couple of weeks.
Erityisesti terveet henkilöt voivat noin viikon pituisen itämisajan jälkeen saada ripulin, joka paranee itsestään muutamassa viikossa.
By contrast, patients with impaired immune system may develop profuse, life-threatening, watery diarrhoea that is very difficult to treat with currently available drugs.
Sen sijaan henkilöille, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt, voi kehittyä runsas, hengenvaarallinen vetinen ripuli, jota on hyvin vaikea hoitaa nykyisillä lääkkeillä.
Person-to-person or animal-to-person disease transmission occurs mainly through contaminated water and food.
Tauti voi tarttua ihmisestä toiseen tai eläimestä ihmiseen pääasiallisesti saastuneen veden tai ruoan välityksellä.
Cryptosporidium eggs (oocysts) can survive for months in moist soil or water and survive harsh environmental conditions (e.g. heat, cold, droughts) for extended periods of time.
Cryptosporidiumin munat (ookystat) voivat elää kuukausia kosteassa maaperässä tai vedessä ja ne säilyvät pitkiä aikoja ankarissakin ympäristöoloissa (kuten kuumassa, kylmässä ja kuivuudessa).
Outbreaks have been reported in hospitals, day-care centres, within households, among bathers (affecting participants in water sports in lakes and swimming pools), and in municipalities with contaminated public water supplies.
Epidemioita on todettu sairaaloissa, päiväkodeissa, kotitalouksissa, uimareiden joukossa (jotka ovat harjoittaneet vesiurheilua järvissä ja uima-altaissa) sekä kunnissa, joissa vesivarat ovat saastuneet.
Water distribution systems are particularly vulnerable to contamination with Cryptosporidium, which can survive most disinfection procedures such as chlorination.
Vesijohtojärjestelmät ovat erityisen herkkiä Cryptosporidiumille, joka kestää useimmat desinfiointimenettelyt, kuten kloorauksen.
Dengue fever
Denguekuume
Dengue fever is present in Asia, the Pacific, the Caribbean, the Americas and Africa.
Denguekuumetta esiintyy Aasiassa, Tyynenmeren ja Karibianmeren alueella, Amerikassa ja Afrikassa.
Humans are infected with dengue virus through bites of tiger (Aedes) mosquitoes.
Denguekuume tarttuu ihmisiin Aedes-lajin hyttysen pistoksesta.
There are 4 different dengue types, and infection with one type gives little immune protection against the other types.
Denguekuumetta on neljää lajia, eikä yhden tyypin infektio anna juurikaan immuunisuojaa muita lajeja vastaan.
After an incubation of 8-10 days, a mild and usually self-limited flu-like illness develops.
Itämisaika on 8–10 vuorokautta, minkä jälkeen kehittyy lievä ja yleensä itsestään parantuva flunssankaltainen sairaus.
Current scientific evidence shows that sequential infection increases the risk of a severe form of the infection with bleedings - dengue hemorrhagic fever.
Nykyisen tieteellisen näytön perusteella peräkkäiset infektiot lisäävät riskiä sairastua taudin vakavaan muotoon, johon liittyy verenvuotoa, eli dengue-verenvuotokuumeeseen.
In several Asian countries, dengue haemorrhagic fever has become an important cause of disease and death, mainly in children.
Dengue-verenvuotokuumeesta on tullut monissa Aasian maissa merkittävä etenkin lasten sairastuneisuuden ja kuolleisuuden aiheuttaja.
No specific treatment or vaccine exists for dengue, and general intensive care is often needed.
Denguekuumeeseen ei ole erityistä hoitoa tai rokotetta, ja se edellyttää usein tehohoitoa.
Ebola and Marburg haemorrhagic fevers
Ebola- ja Marburg-verenvuotokuumeet
Ebola and Marburg haemorrhagic fevers are caused by the Ebola and Marburg virus respectively, both belonging to the same virus family.
Ebola- ja Marburg-verenvuotokuumeita aiheuttavat Ebola- ja Marburg-virukset, jotka kuuluvat samaan virussukuun.
Both are rare diseases, but have the potential of causing high death rates.
Molemmat taudit ovat harvinaisia, mutta ne voivat aiheuttaa suurta kuolleisuutta.
Transmission of the viruses occurs from person to person through close contact with blood or body fluids.
Virukset tarttuvat ihmisestä toiseen veren tai muiden ruumiinnesteiden välityksellä.
Clinical illness starts as a flu-like syndrome, rapidly evolving to severe disease with bleedings.
Sairastuminen alkaa flunssankaltaisena oireyhtymänä, joka kehittyy nopeasti vakavaksi verenvuototaudiksi.
No treatment or vaccine is available for either disease.
Kumpaankaan tautiin ei ole hoitoa eikä rokotetta.
Echinococcosis is a zoonotic disease (transmitted from animals to humans) caused by the larval stage (hydatid cyst) of tapeworms.
Ekinokokkoosi on heisimatotoukkien (hydatidikystojen) aiheuttama zoonoosi (tauti, joka voi tarttua eläimistä ihmisiin).
Eggs are excreted in the faeces of infected dogs and foxes and can be ingested by humans either by close contact with these animals or through contaminated food.
Munat leviävät tartunnan saaneiden koirien ja kettujen ulosteesta ja voivat päätyä ihmisten elimistöön joko läheisessä kosketuksessa tällaisten eläinten kanssa tai saastuneen ruoan mukana.
The most common location of cysts is the liver, but cysts may develop in almost any organ, including lungs, kidneys, spleen, nervous tissue, etc, years after the ingestion of the echinococcus eggs.
Kystat sijaitsevat yleensä maksassa, mutta niitä voi kehittyä lähes mihin tahansa elimeen, kuten keuhkoihin, munuaisiin, pernaan tai hermostoon, vielä vuosia ekinokokkimunien nielemisen jälkeen.
In the case of cystic disease, symptoms usually appear due to the large size of the cysts.
Kystisen sairauden oireet liittyvät yleensä kystojen suureen kokoon.
Cysts in the lungs invades tissues in a cancer-like fashion and if untreated always leads to death.
Keuhkoissa olevat kystat tunkeutuvat kudoksiin samalla tavalla kuin kasvaimet, ja hoitamattomina ne johtavat aina kuolemaan.
Patients are treated with surgery and the specific anti-helminthic drugs.
Potilaita hoidetaan leikkauksella ja erityisellä matolääkkeellä.
The disease occurs in areas where dogs have access to animal inner organs, usually of sheep and cattle (intermediate hosts), containing cysts.
Tautia esiintyy paikoissa, joissa koirat pääsevät syömään eläinten, yleensä lampaiden ja nautojen (väli-isännän) kystoja sisältäviä sisäelimiä.
The lung form is restricted to northern countries, where foxes abound.
Keuhkoissa esiintyvää muotoa löytyy vain pohjoisista maista, joissa on runsaasti kettuja.
Poor hand hygiene, close contact with infected animals and consumption of undercooked, unwashed food contaminated with echinococcus eggs (e.g. vegetables) are all risk factors.
Riskitekijöitä ovat muun muassa huono käsihygienia, läheinen kosketus tartunnan saaneisiin eläimiin sekä sellaisen ruoan (kuten vihannesten) syöminen, joka sisältää ekinokokkimunia ja jota ei ole kypsennetty riittävästi tai pesty.
Giardia infection
Giardia-infektio
Giardia lamblia (Giardia intestinalis and Giardia duodenalis are synonyms) is a cyst-producing parasite, able to settle in the human and animal bowel.
Giardia lamblia (jonka synonyymejä ovat Giardia intestinalis ja Giardia duodenalis) on kystoja muodostava loinen, joka voi elää ihmisen ja eläimen suolistossa.
The parasites could cause disease equally in humans and animals such as dogs, cats, cows and sheep.
Loiset voivat sairastuttaa sekä ihmisiä että eläimiä, kuten koiria, kissoja, lehmiä ja lampaita.
In the environment, major reservoirs of the parasite are contaminated surface waters.
Luonnossa loiset elävät lähinnä saastuneissa pintavesissä.
Infected individuals can remain without symptoms or (three to 25 or more days later) develop either acute or chronic diarrhoea.
Tartunnan saaneet ihmiset voivat pysyä oireettomina tai heille voi kehittyä (3–25 päivän kuluessa ja sen jälkeenkin) akuutti tai krooninen ripuli.
Bloating, fatigue, and malabsorption of vitamins and fats may occur.
Tautiin voi liittyä vatsan turpoamista, väsymystä sekä vitamiinien ja rasvojen imeytymishäiriöitä.
Infants and children are at a particularly increased risk of infection.
Infektioriski on erityisen suuri vauvoilla ja lapsilla.
A major pathway of disease transmission is personal contact with infected patients or exposure to food or water contaminated by them.
Tauti leviää pääasiallisesti henkilökohtaisesta kosketuksesta tartunnan saaneeseen potilaaseen tai saastuneen ruoan tai veden kautta.
Thus, individuals in nursing homes or day-care centres are particularly susceptible to outbreaks.
Hoitolaitokset ja päiväkodit ovatkin erityisen alttiita epidemioille.
Giardia cysts can survive for extended periods of time in the environment and chlorination of water alone cannot inactivate them.
Giardia-kystat voivat elää pitkään luonnossa, eikä veden klooraus riitä niiden tuhoamiseen.
Therefore, cases among hikers or backpackers in wilderness areas are common, and waterborne outbreaks due to inadequate treatment of drinking water are common.
Tautia esiintyykin usein retkeilijöillä, ja juomaveden puutteellisesta käsittelystä johtuvat epidemiat ovat yleisiä.
Gonorrhoea
Tippuri
Gonorrhoea is a sexually transmitted infection (STI) caused by Neisseria gonorrhoeae bacteria.
Tippuri on Neisseria gonorrhoeae -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti.
Urethral infections in men and uro-genital infections in women are the main presenting feature, but a broad spectrum of clinical presentations can occur, including systemic dissemination with fever and skin and joint involvement.
Se ilmenee miehillä yleensä virtsaputkitulehduksena ja naisilla virtsa- ja sukupuolielinten tulehduksena, mutta taudinkuva voi vaihdella huomattavasti. Tauti voi myös levitä koko elimistöön ja aiheuttaa kuumetta sekä iho- ja niveloireita.
Throat and ano-rectal infections also occur.
Infektioita voi esiintyä myös nielussa sekä peräaukon ja peräsuolen alueella.
Urethral symptoms and vaginal discharge may appear after a short incubation (2–7 days following exposure), but in women cervicitis may remain without symptoms.
Virtsaputken oireita ja emätineritteitä voi ilmaantua lyhyen itämisajan (2–7 päivän) jälkeen, mutta naisilla kohdunkaulan tulehdus voi pysyä oireettomana.
Read more about gonorrhoea in the  factsheet for general public .
Lue lisää tippurista  suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä .
Haemophilus influenzae , a gram negative coccobacillus, is divided into unencapsulated (non-typable) and encapsulated strains.
Haemophilus influenzae  on gramnegatiivinen sauvabakteeri, jota on kahta tyyppiä, kapselittomia (jota ei pystytä määrittämään) ja kapselityyppiä.
The latter are further classified into serotypes, with the Haemophilus influenzae  serotype b being the most pathogenic for humans, responsible for respiratory infections, ocular infection, sepsis and meningitis.
Jälkimmäiset luokitellaan edelleen serotyppeihin. Useimpien ihmisellä todettujen infektioiden aiheuttaja on haemophilus influenzae serotyyppi b -bakteeri, joka aiheuttaa hengitystieinfektioita, silmätulehduksia, verenmyrkytystä (sepsis) ja aivokalvotulehdusta.
Haemophilus influenzae  serotype b (Hib) is the most common cause of bacterial meningitis in children aged two months to five years, in those countries where suitable vaccination programmes are not in place.
Maissa, joissa ei ole asianmukaista rokotusohjelmaa, bakteeriperäisen aivokalvotulehduksen tavallisin aiheuttaja yli kaksi kuukautta vanhemmilla mutta alle viisivuotiailla lapsilla on  Haemophilus influenzae  serotyyppi b (Hib).
Children start showing symptoms of meningitis after a probable incubation period of about 2–4 days and clinical manifestations tend to evolve rapidly.
Taudin itämisaika on todennäköisesti noin 2–4 päivää, minkä jälkeen oireet ilmenevät ja kehittyvät yleensä nopeasti.
Once a diagnosis is made, uncomplicated gonorrhoea is usually cured by a single dose of a suitable antibiotic.
Kun tauti on todettu, komplisoitumaton tippuri hoidetaan yleensä yhdellä annoksella sopivaa antibioottia.
Partner notification and treatment is essential to curtail transmission.
Leviämisen ehkäisemiseksi on tärkeää, että partnerille ilmoitetaan infektiosta ja että tämä hoidetaan tarvittaessa.
Healthcare-associated infections (HCAI)
Sairaalainfektiot
The total number of patients getting a healthcare-associated infection (HCAI) in the EU every year can be estimated at 3 000 000 and approximately 50 000 deaths are estimated to occur every year as a consequence of the infection.
Joka vuosi arviolta 3 000 000 henkilöä saa EU:ssa sairaalainfektion ja noin 50 000 henkilöä kuolee sen seurauksena.
The most frequent infections are urinary tract infections, followed by respiratory tract infections, infections after surgery, blood infection, and others (including diarrhoea).
Yleisimpiä infektioita ovat virtsatietulehdukset ja niiden jälkeen hengitystietulehdukset, leikkausta seuraavat infektiot, verenmyrkytykset ja muut (mukaan lukien ripuli).
Multi-resistant Staphylococcus aureus (MRSA) is isolated in approximately 5% of all healthcare-associated infections.
Monivastustuskykyinen Staphylococcus aureus (MRSA) todetaan noin 5 prosentissa kaikista sairaalainfektioista.
Approximately 20–30% of HCAI are considered to be preventable by intensive hygiene and control programmes.
Noin 20–30 prosenttia sairaalainfektioista voitaisiin ehkäistä tehokkailla hygienia- ja valvontaohjelmilla.
Hepatitis A is caused by the hepatitis A virus.
Hepatiitti A:n aiheuttaa hepatiitti A -virus.
Up to 90% of hepatitis A infection in children goes with no symptoms or without jaundice.
Lapsilla jopa 90 prosentissa hepatiitti A -infektioista ei esiinny mitään oireita tai keltaisuutta.
Cases with jaundice, more common in adults, present with this symptom and also general symptoms (fever, loss of appetite, nausea, vomiting, etc.) which may last for several weeks.
Aikuisilla tähän infektioon liittyy tavallisesti keltaisuutta ja yleisiä oireita (kuumetta, ruokahaluttomuutta, pahoinvointia, oksentelua jne.), jotka voivat kestää useita viikkoja.
About 15% of patients have prolonged or relapsing symptoms over a 6–9-month period.
Noin 15 prosentilla potilaista oireet jatkuvat pitkään tai uusiutuvat 6–9 kuukauden aikana.
Hepatitis B is caused by hepatitis B virus.
Hepatiitti B:n aiheuttaa hepatiitti B -virus.
No specific treatment is available, and patients recover spontaneously.
Hepatiitti A:han ei ole mitään erityistä hoitoa, ja potilaat paranevat itsestään.
Humans are the only reservoir of hepatitis A virus, which is transmitted from faeces of infected patients, either by person-to-person contact or by consumption of contaminated food or water.
Ihmiset ovat hepatiitti A:n ainoa reservoaari, ja virus leviää tartunnan saaneiden henkilöiden ulosteen kautta. Tauti voi tarttua joko ihmisten välisestä kosketuksesta tai saastuneesta ruoasta tai vedestä.
Sexual transmission among men who have sex with men has also been described.
Se voi myös tarttua sukupuoliteitse miesten välisessä seksissä.
The incubation period of symptomatic cases ranges between two and seven weeks.
Oireellisissa tapauksissa itämisaika vaihtelee kahdesta seitsemään viikkoon.
Patients are infectious from two weeks before the onset of symptoms and may continue to be infectious for one week or more after.
Potilaan alkavat tartuttaa tautia kaksi viikkoa ennen oireiden ilmaantumista ja voivat jatkaa sitä senkin jälkeen vielä viikon tai pidempään oireiden ilmaannuttua.
Hepatitis A occurs worldwide.
Hepatiitti A:ta esiintyy kaikkialla maailmassa.
Transmission can be reduced especially by improving hygiene in food production handling.
Leviämistä voidaan rajoittaa parantamalla hygieniaa elintarvikkeiden käsittelyssä.
An effective vaccine is available.
Infektioon on olemassa tehokas rokote.
The incubation period is long - up to six months (or even longer).
Itämisaika on pitkä, jopa puoli vuotta (tai enemmänkin).
Acute illness ranges from a mild to a very severe disease.
Akuutissa sairastumisessa taudin voimakkuus voi vaihdella lievästä erittäin vakavaan.
Hepatitis B in children usually goes with no symptoms, with a higher tendency to become chronic.
Lapsilla hepatiitti B jää usein oireettomaksi ja sillä on taipumus muuttua krooniseksi.
Conversely, the death rate of acute infection can reach 2% in the elderly.
Vanhuksista taas jopa 2 prosentilla akuutti infektio saattaa johtaa kuolemaan.
Moreover, they act as a reservoir for continuing disease transmission.
Lisäksi he jatkavat viruksen levittämistä.
In recent years, increasing numbers of drugs are becoming available for treatment of chronic infection.
Kroonisen infektion hoitoon on viime vuosina kehitetty uusia lääkkeitä.
Hepatitis B is transmitted via contact (broken skin or mucosal contact) with blood or other body fluids (serum, semen, saliva) from infected patients.
Hepatiitti B tarttuu kosketuksesta (ihon haavojen tai limakalvojen kautta) tartunnan saaneen henkilön veren tai muiden ruumiinnesteiden (seerumin, sperman tai syljen) välityksellä.
Chronic carriers usually remain infectious throughout their life.
Krooniset kantajat voivat yleensä tartuttaa tautia koko elinaikansa.
The incubation period ranges from one to seven months.
Itämisaika vaihtelee kuukaudesta seitsemään kuukauteen.
For infants and children, the main source of infection is mother-to-child transmission and transmission from infected members within the household.
Vauvoihin ja lapsiin tauti tarttuu pääasiassa äidiltä ja muilta tartunnan saaneilta henkilöiltä, jotka asuvat samassa taloudessa.
Adolescents and adults normally become infected through unprotected sexual activity or as a consequence of injecting drug users sharing contaminated needles.
Nuoret ja aikuiset saavat tartunnan yleensä suojaamattomasta sukupuoliyhdynnästä tai saastuneiden huumeruiskujen yhteiskäytöstä.
Transmission via blood transfusion or through the use of plasma-derived products is now rare in the EU.
Taudin tarttuminen verensiirron tai plasmajohdannaisten käytön seurauksena on nykyään harvinaista EU:ssa.
Hepatitis B occurs worldwide with a very high burden of disease (an estimated 280 million carriers worldwide).
Hepatiitti B:tä esiintyy kaikkialla maailmassa, ja sen aiheuttama tautitaakka on erittäin suuri (maailmassa arvioidaan olevan 280 miljoonaa viruksen kantajaa).
HBV vaccination is currently the most effective way to prevent HBV infection
HBV-rokote on nykyään tehokkain tapa ehkäistä HBV-infektio.
The risk of mother-to-child transmission is around 3–5%, but in cases of simultaneous HIV infection it may reach 15%.
Äidiltä lapselle tapahtuvan tartunnan riski on noin 3–5 prosenttia, mutta samanaikainen HIV-infektio voi kasvattaa riskin 15 prosenttiin.
After 1991, blood transfusions and blood products became much safer than before, as routine HCV tests started to become widely available.
Verensiirtojen ja verituotteiden turvallisuus on parantunut huomattavasti vuodesta 1991 lähtien, kun HCV-testit ovat yleistyneet.
HIV is a virus, which attacks the immune system and causes a lifelong severe illness with a long incubatio period.
HIV on virus, joka hyökkää immuunijärjestelmää vastaan ja aiheuttaa pitkän itämisajan jälkeen elinikäisen vakavan sairauden.
Sexual transmission seems to be infrequent.
Tauti vaikuttaisi tarttuvan sukupuoliteitse vain harvoin.
The disease burden of hepatitis C is high, with up to 170 million people estimated to have had contact with the virus and 130 million people chronically infected worldwide.
Hepatiitti C on kuormittava tauti – noin 170 miljoonan ihmisen arvioidaan joutuneen kosketuksiin viruksen kanssa, ja maailmassa arvioidaan olevan 130 miljoonaa tartunnan kroonista kantajaa.
Approximately 4 100 000 patients are estimated to acquire a healthcare-associated infection in the EU every year.
Joka vuosi arviolta 4 100 000 henkilöä saa sairaalainfektion EU:n alueella.
Hepatitis C is considered to be the leading cause of liver cancer and liver transplants in Europe and the USA.
Pääasiallisena syynä maksasyöpään ja maksansiirtoihin Euroopassa ja Yhdysvalloissa pidetään hepatiitti C:tä.
The most effective preventive measures are screening and testing of blood and organ donors, virus-inactivating processing of blood products, good infection control and safe injection practices in healthcare settings.
Tehokkaimmat ehkäisytoimet ovat veren- ja elintenluovuttajien seulonta ja testaus, verituotteiden käsittely viruksen inaktivoimiseksi, infektioiden kunnollinen hallinta ja turvalliset injektiokäytännöt terveydenhoitolaitoksissa.
Avian Influenza
Lintuinfluenssa
Avian influenza is a disease in birds caused by influenza viruses that are similar to those causing disease in humans.
Lintuinfluenssa on sellaisten influenssavirusten linnuille aiheuttama sairaus, jotka ovat samankaltaisia kuin ne, jotka aiheuttavat influenssan ihmisille.
Avian influenza is mainly a huge veterinary problem, but avian influenza viruses may also cause disease in humans after very close contact with infected birds.
Lintuinfluenssa on pääasiallisesti suuri eläinlääkinnällinen ongelma, mutta lintuinfluenssavirus voi aiheuttaa sairauden myös ihmisissä, jotka ovat olleet läheisesti kosketuksessa tartunnan saaneisiin lintuihin.
Exceptionally avian influenza virus has also been transmitted from humans to humans, but no sustained transmission has been described.
Lintuinfluenssaviruksen tiedetään poikkeuksellisesti siirtyneen ihmisestä toiseen, mutta sen laajemmasta leviämisestä ei ole saatu tietoa.
Seasonal influenza
Kausi-influenssa
Seasonal influenza hits the Northern hemisphere every winter and causes a substantial disease burden with people being absent from work and schools.
Kausi-influenssa iskee pohjoiseen pallonpuoliskoon joka talvi aiheuttaen merkittävän tautitaakan, kun sairastuneet joutuvat jättäytymään pois töistä ja kouluista.
Every year many persons die from influenza, and risk groups such as elderly people and persons with certain underlying diseases, such as cardiovascular disease and lung diseases are advised to be vaccinated before the flu season starts.
Useita ihmisiä kuolee vuosittain influenssaan, ja riskiryhmille, kuten vanhuksille ja henkilöille, joilla on esimerkiksi sydän- ja verisuoni- tai keuhkosairaus, suositellaan rokotusta ennen influenssakauden alkamista.
Pandemic influenza
Pandeeminen influenssa
Pandemic influenza is a global spread of a new influenza strain to which the general population is not immune.
Pandeeminen influenssa on sellaisen uuden influenssakannan maailmanlaajuinen leviäminen, jolle väestö ei ole immuuni.
Such new influenza strains may be a mutant avian virus, or a recombination of a human and avian virus.
Tällainen uusi influenssakanta voi olla lintuinfluenssaviruksen mutantti tai ihmisissä ja linnuissa esiintyvien virusten uusi yhdistelmä.
The 20th century saw three large pandemics;
Viime vuosisadalla koettiin kolme laajaa pandemiaa:
Lassa fever
Lassa-kuume
Lassa fever is present in West Africa.
Lassa-kuumetta esiintyy Länsi-Afrikassa.
The reservoir of Lassa virus is in rodents, and humans become infected through contact with the excreta of infected rats.
Lassa-virusta kantavat jyrsijät, ja se tarttuu ihmisiin infektoituneiden rottien ulosteesta.
While about 80% of the infections go with no symptoms, the remaining patients develop severe multi-system disease and up to 15% of the hospitalized cases may die.
Noin 80 prosenttia infektioista jää oireettomiksi, mutta muille kehittyy vakava monielinsairaus, ja jopa 15 prosenttia sairaalahoitoon joutuneista potilaista saattaa menehtyä.
Early treatment with antiviral drugs is effective, and infection is prevented through good hygiene conditions.
Viruslääkkeillä varhain aloitettu hoito on tehokas, ja tartunnan voi ehkäistä hyvällä hygienialla.
Legionnaire’s disease (legionellosis)
Legioonalaistauti (legionelloosi)
Legionellosis is a respiratory disease caused by Legionella.
Legionelloosi on Legionella-bakteerin aiheuttama hengitystiesairaus.
The bacteria are able to survive in the nature at a wide range of temperatures.
Bakteerit voivat elää luonnossa erilaisissa lämpötiloissa.