natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Their reservoirs are aquatic systems like cooling towers, evaporative condensers, humidifiers, decorative fountains, hot water systems and similar systems.
Ne elävät vesijärjestelmissä, kuten jäähdytystorneissa, lauhduttimissa, kostuttimissa, koristesuihkulähteissä, kuumavesijärjestelmissä ja muissa vastaavissa järjestelmissä.
After exposure, the incubation period varies from two to ten days.
Itämisaika kestää altistumisen jälkeen 2–10 päivää.
The clinical picture is characterised by muscle ache, headache, fever, and pneumonia (associated with a dry cough).
Taudinkuvaan liittyy lihaskipua, päänsärkyä, kuumetta ja keuhkokuumetta (johon kuuluu kuiva yskä).
In most cases legionellosis can be treated effectively with antibiotics, but death rates can be high among the elderly and in patients with a weakened immune system.
Legionelloosi voidaan useimmiten hoitaa tehokkaasti antibiooteilla, mutta kuolleisuus voi olla suuri vanhusten ja immuunijärjestelmän heikentymisestä kärsivien potilaiden keskuudessa.
Prophylactic measures include regular cleaning and adequate maintenance of the particular water systems.
Ehkäisevänä toimenpiteenä on tietynlaisten vesijärjestelmien säännöllinen ja perusteellinen puhdistus.
Leptospirosis is a zoonotic disease (transmitted from animals to humans) caused by Leptospira bacteria.
Leptospiroosi on Leptospira-bakteerien aiheuttama zoonoosi (eläimistä ihmisiin tarttuva tauti).
Although more common in tropical areas of the world, the disease is also present in temperate areas, including Europe.
Tauti on yleisin trooppisilla alueilla, mutta sitä esiintyy myös lauhkealla vyöhykkeellä, myös Euroopassa.
Different species of domestic and wild animals act as maintenance hosts.
Pääisäntinä toimivat useat koti- ja villieläinlajit.
Humans get leptospirosis either from direct contact with the urine of infected animals, or from contact with material contaminated by it, such as water or soil.
Leptospiroosi tarttuu ihmisiin joko suorasta kosketuksesta infektoituneen eläimen virtsaan tai kosketuksesta sen saastuttamaan ainekseen, kuten veteen tai maaperään.
After exposure, the incubation period ranges between two and 30 days (with an average of 10 days).
Itämisaika kestää altistumisen jälkeen 2–30 päivää (keskimäärin 10 päivää).
The symptoms vary.
Tautiin liittyy monenlaisia oireita.
Fever, muscle ache and eye infection are very frequent.
Kuume, lihaskipu ja silmätulehdus ovat erittäin yleisiä oireita.
Liver, kidney, lung, heart, and more rarely brain involvement and bleeding are the most serious symptoms.
Vakavimmat oireet liittyvät maksaan, munuaisiin, keuhkoihin, sydämeen ja joskus harvoin aivoihin ja verenvuotoon.
Timely antibiotic treatment is effective, and the death rate is low, but does increase with advancing age and may reach up to 20% or more in complicated cases with severe disease.
Varhain aloitettu antibioottihoito tehoaa tautiin, ja kuolleisuus on alhainen, mutta se kasvaa ikääntymisen myötä ja voi ylittää jopa 20 prosenttia komplisoituneissa tapauksissa, joihin liittyy vaikea sairaus.
Listeriosis is a disease caused by  Listeria monocytogenes .
Listerioosi on  Listeria monocytogenes  -bakteerin aiheuttama tauti.
Preventive measures include controlling rodent populations, avoiding contaminated areas and covering cuts and abraded skin when operating in the environment.
Ehkäiseviä toimenpiteitä ovat jyrsijäkannan hallinta, saastuneiden alueiden välttäminen sekä haavojen ja hiertymien peittäminen luonnossa kuljettaessa.
Immunisation of persons at occupational risk of exposure has been carried out in some countries (Italy, France, Spain).
Joissakin maissa (Italiassa, Ranskassa, Espanjassa) on immunisoitu henkilöitä, jotka altistuvat leptospiroosille työssään.
Listeriosis is a disease caused by Listeria monocytogenes.
Listerioosi on Listeria monocytogenes -bakteerin aiheuttama tauti.
The disease primarily causes problems in pregnant women, newborns, and adults with a weakened immune system.
Se aiheuttaa ongelmia lähinnä raskaana oleville naisille, vastasyntyneille sekä aikuisille, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt.
Listeria bacteria are ubiquitous in the environment, and food-borne outbreaks have been detected worldwide.
Listeria-bakteereja on kaikkialla, ja ruoan kautta levinneitä epidemioita on todettu eri puolilla maailmaa.
Many animals carry the bacteria in their faeces.
Monet eläimet kantavat bakteeria ulosteessaan.
After exposure (via contaminated food) most healthy adults do not develop any symptoms, except in the case of pregnant women.
Altistuminen (saastuneen ruoan kautta) ei yleensä aiheuta oireita muille terveille aikuisille kuin raskaana oleville naisille.
After an incubation period of about three weeks pregnant women may suffer from a self-limiting influenza-like illness which may affect the uterus.
Noin kolmen viikon pituisen itämisajan jälkeen raskaana oleville naisille voi ilmaantua itsestään parantuva flunssankaltainen sairaus, joka voi vaikuttaa kohtuun.
In that case, it can lead to death of the foetus and consequent abortion or to a dramatic picture of congenital listeriosis in the newborn.
Se voi aiheuttaa sikiön menehtymisen ja keskenmenon tai vastasyntyneen listerioosin.
In addition, listeriosis in adults with weakened immune system and the elderly may lead to meningitis, brain infection, and severe blood infection.
Vanhuksilla sekä aikuisilla, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt, listerioosi voi aiheuttaa aivokalvontulehduksen, aivotulehduksen ja vakavan yleisinfektion.
All clinical presentations are treatable with prolonged courses of antibiotics, but the prognosis of the most serious ones is poor.
Taudin kaikki kliiniset muodot voidaan hoitaa pitkällä antibioottikuurilla, mutta vakavimmissa tapauksissa paranemismahdollisuudet ovat heikot.
Control measures should be aimed at the farm and food-processing level, in order to prevent contamination of food products.
Torjuntatoimet tulisi kohdistaa maatiloihin ja elintarviketeollisuuteen elintarvikkeiden saastumisen ehkäisemiseksi.
Preventive measures include providing appropriate information for consumers on how to minimise the risk of ingesting food contaminated by Listeria.
Ehkäiseviin toimiin kuuluu kuluttajien valistaminen siitä, miten Listeria-bakteerin saastuttaman ruoan nauttimisen riskiä voi pienentää.
Malaria
Malaria
Malaria is caused by Plasmodium parasites.
Malarian aiheuttavat Plasmodium-loiset.
Four Plasmodium species (Plasmodium falciparum, Plasmodium vivax, Plasmodium ovale and Plasmodium malariae) give disease in humans, and humans are their only relevant reservoir.
Tautia ihmisiin tartuttavia Plasmodium-lajeja on neljä (Plasmodium falciparum, Plasmodium vivax, Plasmodium ovale ja Plasmodium malariae), ja ihmiset ovat niiden ainoa merkittävä reservoaari.
Transmission requires an intermediate mosquito (anopheles) host, which is found worldwide.
Tartuntaa levittää väli-isäntänä oleva hyttynen (anopheles), jota esiintyy kaikkialla maailmassa.
Following exposure (an infected mosquito bite) the incubation period varies between one and four weeks in most cases.
Itämisaika vaihtelee altistumisen (hyttysenpiston) jälkeen yleensä viikosta neljään viikkoon.
Depending on the plasmodium species involved, much longer incubation periods are possible.
Itämisaika riippuu Plasmodium-lajista ja voi olla huomattavasti pidempikin.
Once the Plasmodia multiply inside the red blood cells, fever and multi-organ disease may ensue, which can be life-threatening when P. falciparum is involved.
Plasmodium-loisten lisääntyminen punasoluissa voi aiheuttaa kuumetta ja monielinsairauden, joka P. falciparum -loisten kohdalla voi olla hengenvaarallinen.
Symptoms are much reduced if the patient is semi-immune by repeated previous infection.
Useiden aiempien infektioiden kehittämä osittainen immuniteetti heikentää oireita merkittävästi.
Several drugs are available for both treatment and prophylaxis.
Hoitoon ja ehkäisyyn on saatavilla erilaisia lääkkeitä.
During the 20th century, malaria was eradicated from many temperate areas, including the whole of the EU.
Malaria saatiin 1990-luvulla kitkettyä useilta lauhkean vyöhykkeen alueilta, koko EU mukaan luettuna.
As a result, the disease is now essentially limited to tropical countries.
Tautia esiintyykin enää lähinnä trooppisissa maissa.
With global climate change, the potential for the reappearance of malaria in countries where it was previously eradicated is a growing concern.
Ilmastonmuutoksen myötä kasvaa huoli malarian paluusta alueille, joilta se on jo kertaalleen hävitetty.
Anopheles mosquitoes are in fact still present in those areas, including in Europe.
Anopheles-hyttysiä on edelleen kyseisillä alueilla, myös Euroopassa.
Measles is an acute illness caused by morbillivirus.
Tuhkarokko on morbilliviruksen aiheuttama äkillinen sairaus.
The disease is transmitted via airborne respiratory droplets, or by direct contact with nasal and throat secretions of infected individuals.
Tauti tarttuu ilman kautta kulkeutuvista pisaroista tai suorasta kosketuksesta tartunnan saaneiden henkilöiden nenä- tai nielueritteisiin.
The main symptoms are fever, rash, cough, running nose and eye infection, appearing after an incubation period of 10 to 12 days.
Pääasialliset oireet, eli kuume, ihottuma, yskä, nuha ja silmätulehdus, ilmaantuvat 10–12 päivän itämisajan jälkeen.
Complications are possible, including pulmonary infection, brain infection and secondary bacterial infections.
Mahdollisia jälkitauteja ovat keuhkotulehdus, aivotulehdus ja muut bakteeri-infektiot.
Only the latter require treatment, by the use of antibiotics.
Vain jälkitaudit vaativat antibioottihoitoa.
The disease is preventable by a vaccine providing lifelong immunity to most recipients.
Tautia vastaan on rokote, joka antaa elinikäisen suojan useimmille rokotetuille.
The elimination of measles by 2010 (interruption of indigenous measles transmission) is part of the WHO strategic plan for measles and congenital rubella infection in the WHO European Region.
WHO:n Euroopan alueen strategiseen suunnitelmaan tuhkarokosta ja synnynnäisestä vihurirokosta sisältyy tuhkarokon hävittäminen (tuhkarokon kotoperäisten tartuntojen pysäyttäminen) vuoteen 2010 mennessä.
Meningococcal disease
Meningokokkisairaus
Meningococcal disease is caused by Neisseria meningitidis, a bacterium with human carriers as the only reservoir.
Meningokokkisairaudet aiheuttaa Neisseria meningitidis -bakteeri, jonka ainoa reservoaari ovat ihmiset.
It is carried in the nose, where it can remain for long periods without producing symptoms.
Bakteeri kulkee nenässä, jossa se voi säilyä pitkään oireettomana.
Following exposure (inhalation of infective droplets) the carrier state may develop and last for some time.
Altistumisen (bakteeria kantavien pisaroiden sisään hengittämisen) jälkeen voi kehittyä kantajavaihe.
Due to a series of factors, a very low proportion of carriers (less than 1%) will eventually become ill.
Useiden eri tekijöiden johdosta vain pieni osuus (alle prosentti) kantajista sairastuu.
This most frequently occurs in young children, but a second disease peak is observed among adolescents and young adults.
Yleensä sairastuneet ovat pieniä lapsia, mutta toinen tautipiikki on havaittavissa murrosikäisillä ja nuorilla aikuisilla.
The clinical picture is very serious, and may present as meningitis and severe blood infection.
Taudinkuva on erittäin vakava, ja siihen voi kuulua aivokalvontulehdus ja vakava yleisinfektio.
Timely, appropriate antibiotic therapy can usually cure the meningitis (although serious complications including deafness, neurological problems and even amputations are still possible), whereas the severe blood infection leads to death in about 8% of cases.
Aivokalvontulehdus voidaan yleensä hoitaa ajoissa aloitetulla sopivalla antibioottikuurilla (mutta tulehdus voi silti aiheuttaa vakavia jälkitauteja, muun muassa kuuroutta ja neurologisia ongelmia, ja jopa amputaatioita), kun taas vakava yleisinfektio johtaa kuolemaan noin 8 prosentissa tapauksista.
Vaccines are available against serogroups A, C, Y and W135.
Seroryhmiä A, C, Y ja W135 vastaan on saatavilla rokote.
Most instances of the disease in Europe are caused by serogroups B and C. Since 1999, several countries have introduced vaccination programmes against serogroup C, using a new generation of so called “conjugate” vaccines.
Euroopassa sairauden aiheuttajina ovat yleensä seroryhmät B ja C. Monissa maissa on aloitettu vuoden 1999 jälkeen seroryhmään C kohdistuvia rokotusohjelmia, joissa käytetään uuden sukupolven konjugaattirokotteita.
To date, no vaccine is available against serogroup B.
Seroryhmää B vastaan ei ole vielä rokotetta.
It is characterised by fever and swelling of one or more salivary glands (mumps is the only cause of epidemic infectious parotitis).
Siihen liittyy kuumetta sekä yhden tai usean sylkirauhasen turvotusta.
Humans are the only reservoirs of the virus, which is transmitted from person to person via droplets and/or saliva.
Ihmiset ovat viruksen ainoa reservoaari, ja virus tarttuu ihmisestä toiseen pisaroiden ja/tai syljen kautta.
Following infection, the incubation period lasts on average 16–18 days.
Itämisaika kestää tartunnan jälkeen keskimäärin 16–18 päivää.
Salivary glands apart, other organs may be involved and symptoms might include infection in the testicles (in post-pubertal males), prostate gland, thyroid gland, and pancreas.
Oireita voi ilmetä muissakin elimissä kuin sylkirauhasissa, kuten kiveksissä (murrosiän jälkeen), eturauhasessa, kilpirauhasessa ja haimassa.
Brain involvement is frequent, but mostly without symptoms.
Tauti leviää usein aivoihin mutta yleensä oireettomasti.
Mumps is preventable by a vaccine, which is most often administered in association with anti-rubella and anti-measles vaccines (MMR).
Sikotaudin voi ehkäistä rokotteella, joka annetaan yleensä yhdessä vihurirokko- ja tuhkarokkorokotteiden kanssa (MPR).
Norovirus infection
Norovirusinfektio
Norovirus cause gastrointestinal illness to humans.
Norovirus aiheuttaa gastrointestinaalisen sairauden ihmisille.
Norovirus infection can cause vomiting, diarrhoea, and stomach pain.
Norovirusinfektio voi aiheuttaa oksentelua, ripulia ja mahakipua.
Less common symptoms are low fever, chills and headache.
Harvinaisempia oireita ovat lievä kuume, vilunväristykset ja päänsärky.
Vomiting can be sudden and frequent resulting in remarkable fluid loss.
Oksentelu voi olla äkillistä ja toistuvaa, ja se voi johtaa merkittävään nestehukkaan.
Death is rare but remains as a risk especially for elderly or persons with weakened immune system.
Menehtyminen on harvinaista, mutta sen vaara on olemassa erityisesti vanhuksilla tai henkilöillä, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt.
Recovery occurs usually in one or two days.
Potilaat paranevat yleensä parissa vuorokaudessa.
The incubation period ranges between 12 and 48 hours.
Taudin itämisaika on 12–48 tuntia.
Sometimes, symptoms can be milder and last for a week but no long-term adverse health effects have been reported.
Oireet voivat toisinaan olla lievempiä ja kestää viikon, mutta mitään pitkäaikaisia terveyshaittoja ei ole raportoitu.
At irregular intervals, usually of a few decades, a new influenza virus emerges which is novel to all or most people which means that there can be little specific immunity among humans.
Säännöllisin väliajoin, yleensä muutaman vuosikymmenen välein, ilmaantuu uusi influenssavirus, joka on kaikille tai useimmille ihmisille vieras siten, että ihmisillä ei ole immuniteettia sille.
This new virus can then spread rapidly from human to humans all over the world.
Tämä uusi virus pääsee leviämään nopeasti ihmisestä toiseen kaikkialle maailmassa.
Because of the lack of human immunity the virus is often more aggressive and causes more serious disease and deaths.
Ihmisten immuniteetin puuttumisen takia virus on usein aggressiivinen ja aiheuttaa vakavaa sairastumista ja kuolemantapauksia.
At least some of the three pandemics during the last (20th) century are thought to have come from an animal or bird influenza virus that itself mutated or swapped genes with a human influenza strain (so called recombination) and acquired the ability to both infect humans and, more importantly, spread between them.
Ainakin osa viime vuosisadan (1900-luvun) kolmesta pandemiasta oli todennäköisesti lähtenyt eläimen tai linnun influenssaviruksesta, joka muuttui uuteen muotoon tai vaihtoi geenejä ihmisen influenssakannan kanssa (eli rekombinoitui) siten, että se pystyi tarttumaan ihmisiin, ja mikä tärkeämpää, leviämään ihmisten keskuudessa.
It is thought that as animal/bird influenza adapts to humans and becomes transmissible it also loses some of its severity for humans.
Eläin- tai lintuinfluenssan uskotaan menettävän tehoaan, kun se sopeutuu ihmisiin ja muuttuu tarttuvaksi.
Eventually as immunity increases among humans, and the pandemic virus changes the pandemic strain becomes part of and tends to dominate the mix of seasonal influenza viruses.
Kun ihmisten immuniteetti lisääntyy ja pandeeminen virus muuttuu, pandeeminen kanta yhdistyy tavallisiin kausi-influenssaviruksiin, joita se usein hallitsee.
Pertussis is an acute bacterial infection of the respiratory tract caused by the bacterium Bordetella pertussis.
Hinkuyskä on Bordetella pertussis -bakteerin aiheuttama äkillinen bakteeri-infektio.
The disease is characterised by a severe cough, sometimes lasting for two months or even longer.
Tautiin liittyy voimakas yskä, joka saattaa kestää kaksi kuukautta tai pidempäänkin.
Humans are the only reservoir.
Ihmiset ovat taudin ainoa reservoaari.
Healthy carriers probably do not exist, but infected adults, who usually have only mild symptoms, can spread bacteria for weeks.
Terveitä kantajia tuskin on, mutta tartunnan saaneet aikuiset, joilla oireet ovat yleensä lieviä, voivat levittää bakteeria viikkojen ajan.
Following infection (by inhalation of droplets), susceptible individuals develop symptoms after an incubation period of about 10 days.
Oireet ilmaantuvat noin 10 päivän kuluttua pisaratartunnasta.
The typical cough is usually seen in young children.
Taudille ominaista yskää esiintyy yleensä pienillä lapsilla.
Babies less than six months old do not cough, but they manifest shortness of breath and severely deficient supply of oxygen to the body (asphyxia) and are the most likely to die of the disease unless they receive suitable treatment.
Alle puolivuotiaat vauvat eivät yski, mutta heillä esiintyy hengitysvaikeuksia ja vakavaa hapenpuutetta, ja he voivat menehtyä tähän tautiin, elleivät he saa oikeaa hoitoa.
Affected children are also exposed to complications such as pneumonia, partial collapse of lung tissue, weight loss, hernia, seizures, brain damage (probably due to oxygen deficit).
Tartunnan saaneilla lapsilla on myös riski sairastua jälkitautiin, joita ovat muun muassa keuhkokuume, keuhkokudoksen osittainen kokoonpainuminen, laihtuminen, tyrä, kohtaukset ja aivovaurio (todennäköisesti hapenpuutteen takia).
Antibiotics may reduce the duration of the disease, especially if administered in its early stages.
Antibiooteilla voidaan lyhentää taudin kestoa etenkin, jos niitä annetaan varhaisessa vaiheessa.
To protect children, effective vaccines are available, to be administered very early on after birth.
Lasten suojaamiseksi on olemassa tehokkaita rokotteita, jotka on annettava hyvin pian syntymän jälkeen.
Plague is caused by Yersinia pestis bacteria.
Ruton aiheuttaa Yersinia pestis -bakteeri.
Blood sucking fleas transmit the bacteria among animals, and various species of rodents can become infected.
Verta imevät kirput levittävät tautia eläinten keskuudessa, ja tauti voi tarttua moneen jyrsijälajiin.
Human cases are most likely to occur when domestic rats are involved, as these live in close proximity to humans.
Ihmisiin tauti tarttuu yleensä rottien välityksellä, sillä ne elävät ihmisten läheisyydessä.
Sporadic human cases appear after exposure to rodents and/or their fleas (bubonic plague).
Satunnaisissa tartunnoissa henkilöt ovat altistuneet jyrsijöille ja/tai niiden kirpuille (paiserutto).
In cases of primary pulmonary plague, patients become infected by inhaling bacteria-rich aerosols produced by individuals who developed secondary pneumonia in the course of plague severe blood infection.
Keuhkoruton voi saada pisaratartuntana henkilöltä, jolle on kehittynyt ruton yhteydessä keuhkokuume.
Following a short incubation period (1-7 days) the patient develops a high fever and a severe blood infection, with a very high death toll, which remains substantial even if appropriate antibiotic therapy is administered.
Lyhyen itämisajan (1–7 päivää) jälkeen potilaille kehittyy korkea kuume ja vakava yleisinfektio. Kuolleisuus on erittäin suuri, vaikka potilas saisi asianmukaista antibioottihoitoa.
If the patient survives, bubonic plague is characterised by swelling of regional lymph nodes (bubos), which later resolve, and then the patient usually goes on to recover.
Jos potilas jää paiserutossa henkiin, hänen imusolmukkeensa turpoavat ja sen jälkeen palaavat ennalleen, ja potilas yleensä paranee.
Plague prevention is based on general environmental hygiene, with special regards to waste disposal and control of domestic rats.
Ruton ehkäisyssä painotetaan yleistä hygieniaa, jätehuoltoa ja rottien hallintaa.
Pneumococcal infection
Pneumokokki-infektio
Despite good access to effective antibiotics, Streptococcus pneumoniae (pneumococci) is still a major cause of disease and death in both developing and developed countries.
Vaikka Streptococcus pneumoniae -bakteeriin (pneumokokki) on saatavilla tehokkaita antibiootteja, se aiheuttaa edelleen merkittävää sairastuvuutta ja kuolleisuutta niin teollisuus- kuin kehitysmaissakin.
Pneumococci are the main cause of bacterial respiratory tract infections, such as pneumonia, middle ear infection, and sinusitis, in all age groups.
Pneumokokit ovat bakteereista johtuvien hengitystie-infektioiden, kuten keuhkokuumeen, välikorvan tulehduksen ja sivuonteloiden tulehduksen, yleisin aiheuttaja kaikissa ikäryhmissä.
Read more about pneumococcal disease in the  factsheet for general public  and  factsheet for health professionals .
Lue lisää pneumokokkitaudista  suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä  ja  terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetusta tietolehtisestä .
Read more about polio in the  factsheet for general public  and  factsheet for health professionals
Lue lisää poliosta  suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä  ja  terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetusta tietolehtisestä .
The youngest and the elderly are those most prone to invasive pneumococcal infections, such as severe blood infection, meningitis and pneumonia.
Pienet lapset ja vanhukset ovat altteimpia invasiivisille pneumokokki-infektioille, kuten vakavalle yleisinfektiolle, aivokalvontulehdukselle ja keuhkokuumeelle.
Carriage of pneumococci without symptoms in the nose of young children is common.
Lapset kantavat usein pneumokokkeja nenässään ilman oireita.
An older generation of pneumococcal vaccines (polysaccharide vaccines) are registered throughout the world.
Maailmalla on käytössä aiemman sukupolven pneumokokkirokotteita (polysakkaridirokotteet).
They protect against invasive pneumococcal disease in adults.
Ne suojaavat aikuisia invasiivisilta pneumokokkitaudeilta.
Such vaccines, instead, have little effect in children under five years of age and do not prevent the carriage without symptoms.
Nämä rokotteet eivät kuitenkaan tehoa kunnolla alle 5-vuotiaisiin lapsiin, eivätkä ne estä oireetonta tartunnan kantamista.
A new generation of (conjugated) vaccines appears to be highly efficient against invasive disease and it also prevents nasopharyngeal carriage.
Uusi konjugaattirokotteiden sukupolvi vaikuttaa tehoavan kunnolla invasiivisiin tauteihin ja estävän taudin kantamisen nenässä ja nielussa.
These vaccines cover the types of the bacteria commonly seen in childhood invasive disease and also those associated with antimicrobial resistance.
Nämä rokotteet kattavat lapsilla invasiivisia tauteja aiheuttavat lajit sekä mikrobiresistenssiin liittyvät lajit.
Polio
Polio
Polio is caused by polioviruses, classified into types 1, 2 and 3.
Polion aiheuttavat poliovirukset, jotka luokitellaan tyyppeihin 1, 2 ja 3.
Transmission occurs via the oral-faecal route or contact with saliva.
Tauti tarttuu ulosteen tai syljen välityksellä.