natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Despite the abundance of environmental and epidemiologic data, they are often not linked, thereby preventing public health and environmental agencies and scientists from gaining more comprehensive understandings of the multi-causal pathways that drive environmental and epidemiological change. 
Ympäristö- ja epidemiologista tietoa on runsaasti, mutta tiedot ovat hajallaan, mikä estää kansanterveyslaitoksia, ympäristöviranomaisia ja tutkijoita saamasta kokonaiskäsitystä ympäristö- ja epidemiologisten muutosten monisyisestä kehityksestä.
To address this shortcoming ECDC is exploring the development of the European Environment and Epidemiology Network (E3) that could link climatic/environmental and infectious disease data in order to strengthen European capacity in forecasting, monitoring and responding to the threats posed by new and emerging diseases. 
Puutteen korjaamiseksi ECDC selvittää eurooppalaisen ympäristö- ja epidemiologiaverkoston (E3-verkoston) toteutettavuutta. Verkosto yhdistäisi ilmastoon ja ympäristöön liittyvän tiedon ja infektiotauteja koskevan tiedon ja vahvistaisi näin valmiuksia Euroopassa ennakoida ja valvoa uusia ja kehittymässä olevia terveysuhkia ja reagoida niihin.
The E3 network would connect epidemic intelligence and infectious disease surveillance data (currently housed at ECDC) with meteorological variables, entomological data, water quality records, air quality measures, remote sensing information, geology, population density and many other information sources. 
E3-verkosto yhdistäisi epidemioita ja tartuntatauteja koskevan tiedon (joka on nykyisin ECDC:n hallussa) ja meteorologiset seurantatiedot, entomologiset (hyönteistieteelliset) tiedot, vedenlaatutiedot, ilmanlaatumittaukset, kaukokartoitustiedot, geologiset tiedot, väestöntiheystiedot sekä monet muut tietolähteet.
Through integrating and synthesizing these data sets, disease surveillance systems would be able to incorporate and analyse environmental precursors to disease pandemics, thus preparing public health to meet the challenges of our time. 
Yhdistämällä eri lähteistä saatavia tietoja tautien valvontajärjestelmien puitteissa voitaisiin yhdistellä ja analysoida pandemioiden syntyyn vaikuttavia ympäristötekijöitä ja siten lisätä kansanterveysalan toimijoiden valmiuksia kohdata uudet haasteet.
Clostridium difficile is an anaerobic bacterium, widely distributed in soil and intestinal tracts of animals. 
Clostridium difficile on anaerobinen bakteeri, jota esiintyy runsaasti maaperässä ja eläinten suolistossa.
The clinical spectrum of C. difficile infection (CDI) ranges from mild diarrhoea to severe life threatening pseudomembranous colitis. 
C. difficile -infektion vaikeusaste vaihtelee lievästä ripulista pseudomembranoottiseen koliittiin, joka on henkeä uhkaava tauti.
The disease is not always associated with previous antibiotic use. 
Infektion aiheuttaja ei aina ole aiempi antibioottikuuri.
There is an increase of reports of community-acquired CDI in individuals previously not recognized as predisposed. 
Avohoidossa alkaneiden tartuntojen määrä on lisääntynyt ihmisillä, joita ei ole pidetty alttiina tartunnalle.
CDI is also recognised increasingly in a variety of animal species. 
Myös eri eläinlajeissa todettujen tartuntojen määrä on lisääntynyt.
The transmission of C. difficile can be patient-to-patient, via contaminated hands of healthcare workers or by environmental contamination. 
C. difficile voi tarttua potilaasta toiseen hoitotyöntekijöiden käsistä tai ympäristön kautta.
The impact of CDI on modern healthcare is significant. 
Clostridium difficile -infektion vaikutus nykyaikaiseen terveydenhuoltoon on huomattava.
In terms of costs, this translates into €5.000-15.000 per case in England and $1.1 billion per year in the USA. 
Englannissa kustannukset ovat 5 000–15 000 euroa potilasta kohden, ja USA:ssa kokonaiskustannukset ovat vuositasolla 1,1 miljardia dollaria.
Assuming the population of European Union to be 457 million, CDI can be estimated to potentially cost the Union €3.000 million per annum. 
Jos Euroopan unionin asukasluvuksi arvioidaan 457 miljoonaa, Clostridium difficile -infektioiden voidaan arvioida maksavan EU:lle vuosittain 3 000 miljoonaa euroa.
It is expected to almost double over the next four decades. 
Kustannusten uskotaan lähes kaksinkertaistuvan seuraavien 40 vuoden aikana.
Since March 2003, increasing rates of CDI have been reported in Canada and USA with a more severe course, higher mortality, and more complications. 
Kanadassa ja Yhdysvalloissa on havaittu aikaisempaa vaikeampien tautimuotojen yleistyneen maaliskuun 2003 jälkeen. Näihin infektioihin liittyy suuri kuolleisuus ja paljon komplikaatioita.
This increased virulence is assumed to be associated with higher amounts of toxin production by fluoroquinolone-resistant strains belonging to PCR ribotype 027, toxinotype III and PFGE NAP1. 
Vaikeutuneiden tautimuotojen syynä pidetään fluorokinolonille vastustuskykyisten kantojen (PCR ribotype 027, toksintyyppi III, PFGE NAP1) lisääntynyttä kykyä tuottaa toksiineja.
Cases of CDI due to the new, highly virulent strain of C. difficile PCR ribotype 027 have been reported in Belgium, Germany, Finland, France, Ireland, Luxembourg, The Netherlands, Switzerland and the UK (England, Wales and Northern Ireland). 
Uutta erittäin pahalaatuista C. difficile -kantaa (PCR ribotyyppiä 027) on löytynyt Alankomaista, Belgiasta, Irlannista, Isosta-Britanniasta (Englannista, Walesista ja Pohjois-Irlannista), Luxembourgista, Ranskasta, Saksasta, Suomesta ja Sveitsistä.
It has also been detected in Austria, Denmark, Hungary, Norway, Poland and Spain, and in Scotland. 
Sitä on löydetty myös Espanjasta, Itävallasta, Norjasta, Puolasta, Tanskasta ja Unkarista sekä Skotlannista.
The outbreaks are very difficult to control. 
Epidemioita on erittäin vaikea hallita.
However, recent experience from Canada shows that this may be possible by combining infection control measures combined with optimisation of antimicrobial prescribing. 
Kanadasta saatujen kokemusten perusteella näyttää kuitenkin siltä, että infektion leviäminen voidaan saada kuriin käyttämällä tehokkaita torjuntatoimia ja vähentämällä mikrobilääkkeiden käyttöä.
No information is available on community-acquired cases of PCR ribotype 027. Data on the incidence of PCR ribotype 027 in nursing homes are limited. 
Avohoidossa alkaneista PCR ribotyyyppi 027 -kannan aiheuttamista tapauksista ei ole saatavilla tietoja, ja sen hoitokodeissa aiheuttamasta sairastuvuudesta on vain vähän tietoa.
Outbreaks are possible and PCR ribotype 027 has been reported in nursing homes in France, Germany, The Netherlands, Norway and Scotland. 
Epidemiat ovat mahdollisia, ja PCR ribotyyppi 027 -kantaa on löytynyt hoitokodeista Alankomaissa, Norjassa, Ranskassa, Saksassa ja Skotlannissa.
Crimean-Congo haemorrhagic fever virus 
Krimin-Kongon verenvuotokuumetta aiheuttava virus
In Europe cases of human infections have been reported from Albania, Armenia, Bulgaria, Kazakhstan, Kosovo, Russia, Serbia, Tajikistan, Turkey, Turkmenistan, Ukraine, and Uzbekistan. 
Euroopassa tautitapauksia on todettu Albaniassa, Armeniassa, Bulgariassa, Kazakstanissa, Kosovossa, Serbiassa, Tadžikistanissa, Turkissa, Turkmenistanissa, Ukrainassa, Uzbekistanissa ja Venäjällä.
In June 2008, a first case was diagnosed in Greece. 
Kreikasta löydettiin ensimmäinen tautitapaus vuonna 2008.
Diphtheria is an acute disease caused by toxin-producing strains of Corynebacterium diphtheriae (in some cases also by Corynebacterium ulcerans ) bacteria, that is known to colonise mucous membranes. 
Kurkkumätä on äkillinen tauti, jonka aiheuttaja on Corynebacterium diphtheriae (joskus Corynebacterium ulcerans ) -bakteerin myrkkyä (toksiinia) tuottava kanta, joka elää limakalvoilla.
Following infection, after a usually short incubation period (2–5 days), the release of the cytotoxin may produce characteristic lesions on the affected mucous membranes (tonsils, pharynx, larynx, nose) or wounds. 
Itämisaika tartunnan jälkeen on yleensä lyhyt (2–5 päivää), minkä jälkeen bakteerin erittämä toksiini voi aiheuttaa taudille tyypillisiä katteita limakalvoille (kitarisoihin, nieluun, kurkunpäähän ja nenään) tai haavaumia,
Obstruction of the airway may follow. 
ja limakalvojen turvotus voi tukkia hengitystiet.
The toxin, once absorbed, reaches other organs and can cause myocarditis, paralytic symptoms and nephritis. 
Elimistöön imeytynyt toksiini voi aiheuttaa sydänlihastulehdusta, halvausoireita ja munuaistulehdusta.
It is preventable by vaccination. 
Kurkkumätään on olemassa rokote.
Read more about diphtheria in the factsheet for general public . 
Lue lisää kurkkumädästä suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä .
Giardia lamblia ( Giardia intestinalis and Giardia duodenalis are synonyms) is a cyst-producing parasite, able to settle in the human and animal bowel. 
Giardia lamblia (jonka synonyymejä ovat Giardia intestinalis ja Giardia duodenalis ) on kystoja muodostava loinen, joka voi elää ihmisen ja eläimen suolistossa.
Even with adequate and prompt antibiotic treatment, mortality can reach up to 10% of cases. 
Jopa 10 prosenttia sairastuneista kuolee, vaikka asianmukainen antibioottihoito aloitettaisiin välittömästi.
Vaccine prophilaxis is therefore of paramount importance, in order to protect children. 
Ennaltaehkäisevä rokottaminen on ehdottoman tärkeätä lasten suojelemiseksi.
Read more about haemophilus influenzae infection in the factsheet for general public and factsheet for health professionals . 
Lue lisää haemophilus influenzae -infektiosta suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä ja terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetusta tietolehtisestä .
Puumala virus occur mainly in Europe and Russia. 
Puumala-virusta esiintyy lähinnä Euroopassa ja Venäjällä.
Transmission to humans occurs through inhalation of virus in aerosol from excreta of infected rodents. 
Ihmiset saavat tartunnan hengittämällä viruksia infektoituneiden jyrsijöiden ulosteesta.
Hantaviruses are rodent-borne viruses causing clinical illness in humans of varying severity. 
Hantavirukset ovat jyrsijöiden levittämiä viruksia, joiden ihmisessä aiheuttamien sairauksien vakavuusaste vaihtelee.
There are several different hantaviruses, with a different geographical distribution and causing different clinical diseases. 
Eri hantaviruksia tavataan eri alueilla, ja ne aiheuttavat erilaisia sairauksia.
Each hantavirus is specific to a different rodent host. 
Kukin hantavirus leviää eri isäntäjyrsijän välityksellä.
Transmission of the virus to humans occurs through the inhalation of infected rodent urine, droppings, or saliva. 
Ihminen saa tartunnan hengittämällä viruksia sairastuneen jyrsijän virtsasta, ulosteista tai syljestä.
Three main clinical syndromes can be distinguished after hantavirus infection: 
Hantavirusinfektion aiheuttamat oireyhtymät voidaan jaotella kolmeen ryhmään:
haemorrhagic fever with renal syndrome (HFRS), mainly caused by Seoul, Puumala and Dobrava viruses; nephropathia epidemica, a mild form of HFRS caused by Puumala virus; and hantavirus cardiopulmonary syndrome, which may be caused by Andes virus, Sin Nombre virus, and several others. 
munuaisoireiseen verenvuotokuumeeseen, jota aiheuttavat lähinnä Soul-, Puumala- ja Dobrava-virukset, epideemiseen munuaistautiin eli myyräkuumeeseen joka on Puumala-viruksen aiheuttama munuaisoireisen verenvuotokuumeen lievä muoto, sekä sydämeen ja keuhkoihin liittyvään oireyhtymään, jota mahdollisesti aiheuttavat Andes-virus, Sin Nombre -virus ja monet muut.
There is no curative treatment for hantavirus infection, and eliminating or minimising contact with rodents is the best way to prevent infection. 
Hantavirusinfektioon ei ole olemassa parantavaa lääkettä. Paras keino välttyä tartunnalta on välttää kosketusta jyrsijöihin.
Hepatitis B can be either without symptoms or acute or chronic symptomatic infection. 
Hepatiitti B voi olla oireeton, tai siihen voi liittyä akuutteja tai kroonisia oireita.
HBV vaccination is currently the most effective way to prevent HBV infection. 
HBV-rokote on nykyään tehokkain tapa ehkäistä HBV-infektio.
Read more about hepatitis B in the factsheet for general public . 
Lue lisää hepatiitti B:stä suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä .
The infection is mainly acquired through contact through broken skin with infectious blood (often through sharing contaminated equipment among injecting drug users). 
Tauti tarttuu pääasiallisesti kosketuksesta infektoituneeseen vereen ihossa olevan haavan kautta (usein saastuneiden huumeruiskujen yhteiskäytössä).
These factors are complex; false beliefs, ignorance, lack of advocacy are often on the basis of the failure of vaccination strategies. 
Nämä tekijät ovat monimutkaisia. Usein epäonnistuneiden rokotusstrategioiden taustalla on luuloja, tietämättömyyttä sekä puutteellista valistusta.
RELATED HEALTH TOPICS 
MUITA TERVEYSAIHEITA
Mumps is an acute illness caused by the mumps virus. 
Sikotauti on sikotautiviruksen aiheuttama äkillinen tauti.
The disease is characterised by a severe cough, lasting for two months or even longer. 
Tautiin liittyy voimakas yskä, joka saattaa kestää kaksi kuukautta tai pidempäänkin.
Pneumococci are the main cause of bacterial respiratory tract infections, such as pneumonia, middle ear infection, and sinusitis, in all age groups. 
Pneumokokit ovat bakteereista johtuvien hengitystie-infektioiden, kuten keuhkokuumeen, välikorvan tulehduksen ja sivuonteloiden tulehduksen, tärkein aiheuttaja kaikissa ikäryhmissä.
the poliovirus is found in the bowel and in the throat of infected individuals. 
polioviruksia on tartunnan saaneiden ihmisten suolistossa ja nielussa.
The virus spreads through the body into the skin causing rashes to appear. 
Virus leviää elimistön kautta iholle ja aiheuttaa ihottumaa.
The reservoir of Lassa virus are rodents and humans become infected through contact with the excreta of infected rats. 
Lassa-virusta kantavat jyrsijät, ja se tarttuu ihmisiin infektoituneiden rottien ulosteesta.
Early treatment with the antiviral drug ribavirin is effective, and infection is prevented through good hygiene conditions. 
Varhain aloitettu hoito ribaviriinillä (viruslääke) on tehokas, ja tartunnan voi estää hyvällä hygienialla.
Legionellosis is an uncommon form of pneumonia. 
Legionelloosi on keuhkokuumeen harvinainen muoto.
The disease has no particular clinical features that clearly distinguish it from other types of pneumonia, and laboratory investigations must be carried out to confirm the diagnosis. 
Taudilla ei ole erityispiirteitä, joiden avulla sen voisi selvästi erottaa muista keuhkokuumetyypeistä, vaan diagnoosi on varmistettava laboratoriotutkimuksella.
It normally takes between two to ten days to develop symptoms (typically five to six days) but very rarely some cases may take two to three weeks to develop symptoms. 
Oireet kehittyvät yleensä kahdesta kymmeneen päivän aikana (tavallisesti viiden tai kuuden päivän sisällä), mutta harvoissa tapauksissa itämisaika voi olla kahdesta kolmeen viikkoa.
Patients usually start with a dry cough, fever, headache and sometimes diarrhoea and many people go on to get pneumonia. 
Ensimmäisiä oireita ovat yleensä kuiva yskä, kuume, päänsärky ja joskus ripuli, ja tauti kehittyy usein keuhkokuumeeksi.
People over the age of 50 are more at risk than younger people, and males are more at risk than females. 
Yli 50-vuotiailla on suurempi riski kuin nuorilla, ja miehillä suurempi kuin naisilla.
Effective antibiotic treatment is available if the diagnosis is made early in the illness. 
Tautia voidaan hoitaa tehokkaasti antibiooteilla, jos diagnoosi tehdään sairauden alkuvaiheissa.
Deaths occur in about 5-15% of travellers who get the disease, depending on their age and individual health status. 
Tartunnan saaneista matkailijoista noin 5–15 prosenttia kuolee. Kuolleisuuteen vaikuttaa ikä ja terveydentila.
Smokers are more at risk than non-smokers. 
Tupakoitsijoilla on suurempi riski kuin tupakoimattomilla.
People become infected when they breathe in air that contains tiny droplets of water known as aerosols, inside of which are the Legionella bacteria. 
Ihminen saa tartunnan hengittämällä Legionella-bakteerin saastuttamaa vesihöyryä.
If the bacteria get inhaled into the lungs they can cause infection. 
Keuhkoissa bakteeri voi aiheuttaa infektion.
Leishmaniasis is a tropical/sub-tropical disease caused by Leishmania protozoa, which is spread by the bite of infected sandflies. 
Leishmaniaasi on trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä esiintyvä Leishmania -alkueläimen aiheuttama tauti, joka leviää infektoituneiden hietakärpästen välityksellä.
There are several different forms of leishmaniasis in people. 
Leishmaniaasia esiintyy ihmisessä erilaisina tautimuotoina.
Cutaneous leishmaniasis causes skin sores which are often self-healing within a few months, but which may leave ugly scars; it occurs worldwide, including the Mediterranean coast. 
Iholeishmaniaasi aiheuttaa haavautumia, jotka paranevat usein itsestään muutamassa kuukaudessa mutta voivat jättää rumia arpia. Iholeishmaniaasia esiintyy eri puolilla maailmaa, myös Välimeren rannikolla.
Visceral leishmaniasis causes systemic disease, presenting with fever, malaise, weight loss and anaemia, swelling of the spleen, liver and lymph nodes; most of the cases reported worldwide occur in Bangladesh, Brazil, India, Nepal and Sudan. 
Viskeraalinen leishmaniaasi aiheuttaa systeemisen (koko elimistöön liittyvän) sairauden, jonka oireita ovat kuume, huonovointisuus, laihtuminen sekä pernan, maksan ja imusolmukkeiden suureneminen. Suurin osa ilmoitetuista tapauksista on peräisin Bangladeshista, Brasiliasta, Intiasta, Nepalista tai Sudanista.
No vaccines or drugs to prevent infection are available. 
Tautiin ei ole rokotetta tai estolääkitystä.
The best way for travellers to prevent infection is to protect themselves from sandfly bites. 
Paras tapa välttää tartunta on suojautua hiekkakärpäsen puremalta.
Leptospirosis is a zoonotic disease caused by Leptospira bacteria. 
Leptospiroosi on Leptospira-bakteerin aiheuttama zoonoosi (tauti, joka voi tarttua eläimestä ihmiseen).
Humans acquire leptospirosis either from direct contact with the urine of infected animals, or from contact with material contaminated by it, such as water or soil. 
Leptospiroosi tarttuu ihmisiin joko suorasta kosketuksesta infektoituneen eläimen virtsaan tai kosketuksesta saastuneeseen aineeseen, kuten veteen tai maahan.
The clinical presentation is variable. 
Taudinkuva on vaihteleva.
Liver, kidney, lung, heart, and more rarely brain involvement and bleeding characterise the most serious clinical presentations. 
Vakavimmat oireet liittyvät maksaan, munuaisiin, keuhkoihin, sydämeen ja joskus harvoin aivoihin ja verenvuotoon.
Lyme disease, also known as Lyme borreliosis, is caused by the bacterium Borrelia burgdorferi and is transmitted to humans by the bite of infected ticks. 
Lymen taudin eli Lymen borrelioosin aiheuttaja on Borrelia burgdorferi -bakteeri, jota levittävät puutiaispunkit.
Ticks become infected when they feed on birds or mammals that carry the bacterium in their blood. 
Punkkeihin bakteeri tarttuu linnuista tai eläimistä, jotka kantavat bakteeria veressään.
The disease can be found mainly in Europe, North America and temperate Asia. 
Tautia esiintyy pääasiassa Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Aasian lauhkeilla vyöhykkeillä.
Typical symptoms include fever, headache, fatigue, and a characteristic skin rash called erythema migrans. 
Tyypillisiä oireita ovat kuume, päänsärky, väsymys ja taudille tyypillinen rengasmainen ihottuma, josta käytetään nimitystä erythema migrans eli vaeltava punoitus.
If left untreated, infection can spread to joints, the heart, and the nervous system. 
Hoitamaton infektio voi levitä niveliin, sydämeen ja hermostoon.
Most cases of Lyme disease can be treated successfully with a few weeks of antibiotics. 
Useimmissa tapauksissa hoidoksi riittää muutaman viikon antibioottikuuri.
No vaccine against Lyme disease is currently available, so tick awareness, appropriate clothing in tick-infested areas, and early removal of attached ticks remain the most important prevention measures. 
Lymen tautiin ei toistaiseksi ole olemassa rokotetta. Punkkien välttäminen, asianmukainen vaatetus punkkialueilla liikuttaessa ja ihoon tarttuneiden punkkien irrottaminen mahdollisimman pian ovat parhaita keinoja välttyä tartunnalta.
This close-up 2005 photograph shows an Anopheles minimus, a malaria vector of the Orient mosquito... 
Lähikuva malariaa levittävästä Anopheles minimus -hyttysestä (2005)
With global climate change, the potential for the reappearance of malaria in countries where it was previously eradicated exists but is relatively small. 
Ilmastonmuutoksen myötä malaria voi levitä uudelleen alueille, joilta se on jo kertaalleen hävitetty, mutta tämä mahdollisuus on suhteellisen pieni.
Measles is an acute illness caused by morbillivirus . 
Tuhkarokko on morbilliviruksen aiheuttama äkillinen sairaus.
Read more about measles in the factsheet for health professionals . 
Lue lisää tuhkarokosta terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetusta tietolehtisestä .
Meningococcal infection is caused by Neisseria meningitidis , a bacterium with human carriers as the only reservoir. 
Meningokokki-infektion aiheuttaa Neisseria meningitidis -bakteeri, jonka ainoa reservoaari ovat ihmiset.
Read more about mumps in the factsheet for general public and factsheet for health professionals . 
Lue lisää sikotaudista suurelle yleisölle tarkoitetusta tietolehtisestä ja terveydenhuollon ammattilaisille tarkoitetusta tietolehtisestä .
Healthy carriers probably do not exist, but infected adults usually have only mild symptoms, but can shed bacteria for weeks. 
Terveitä kantajia tuskin on, mutta tartunnan saaneet aikuiset, joiden oireet ovat lievät, voivat levittää bakteeria viikkojen ajan.
The typical paroxysmal cough is usually seen in young children. 
Taudille ominaista puuskittaista yskää esiintyy yleensä pienillä lapsilla.
Babies less than six months old do not cough, but they manifest dyspnea and paroxysmal asphyxia and are the most likely to die of the disease unless they receive suitable treatment. 
Alle puolivuotiaat vauvat eivät yski, mutta heillä esiintyy hengitysvaikeuksia, ja he voivat menehtyä tautiin, elleivät he saa oikeaa hoitoa.
Affected children are also exposed to complications such as pneumonia, atelectasia, weight loss, hernia, seizures, encephalopathy (probably due to hypoxia). 
Tartunnan saaneet lapset ovat myös riskissä saada jälkitaudin, joita ovat muun muassa keuhkokuume, keuhkojen ilmattomuus, laihtuminen, tyrä, kohtaukset ja aivosairaus (todennäköisesti hapenpuutteen takia).
Laboratory quality refers to a requirement in laboratory medicine to provide diagnostic approaches that are accurate, precise, specific and comparable among laboratories. 
Laboratoriolaatu viittaa laboratoriolääketieteen vaatimuksiin diagnostisten (taudinmääritykseen liittyvien) menetelmien täsmällisyydestä, tarkkuudesta, spesifiydestä ja vertailukelpoisuudesta eri laboratorioiden välillä.
Laboratory quality control systems aim to detect, reduce and correct any deficiencies in diagnosis, risk assessment, examination and treatment of patients. 
Laboratoriolaatua koskevien laadunvarmistusjärjestelmien tarkoituksena on havaita taudinmäärityksessä, riskinarvioinnissa, tutkimuksissa ja hoidossa tapahtuvat puutteet ja vähentää ja korjata niitä.
Insufficient or incorrect analytical performance has consequences for the patients, the clinicians and the health care system. 
Puutteellisesti tai virheellisesti tehdystä analyysista aiheutuu seurauksia niin potilaalle, lääkäreille kuin terveydenhuoltojärjestelmälle.
Most of the Rickettsioses are transmitted by ticks, but they can also be transmitted by fleas, lice and mites. 
Riketsiooseja levittävät pääasiassa puutiaispunkit, mutta myös kirput, täit ja muut punkit voivat levittää niitä.
Although they are widely distributed throughout the world, the species and associated human clinical diseases vary depending on the geographical locations. 
Riketsiooseja esiintyy eri puolella maailmaa, mutta bakteerilajit ja niiden ihmisissä aiheuttamat taudit vaihtelevat maantieteellisen alueen mukaan.