natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finland : General government gross debt str uctural features Total debt ( as a percentage of GDP ) Composition by currency (% of total ) In domestic currency In foreign currencies Domestic ownership (% of total ) Average maturity ( a ) ( years ) Composition by maturity ( a ) (% of total ) Short-term ( b ) ( < 1 year) Medium-term (1-5 years) Long-term (> 5 years ) 1990 14.5 66.1 33.9 60.2 4.6 11.3 73.8 14.9 1991 23.0 60.8 39.2 48.4 4.9 10.0 64.0 25.9 1992 41.5 45.1 54.9 38.2 5.2 12.2 59.8 28.0 1993 58.0 43.3 56.7 36.2 4.9 13.8 52.8 33.3 1994 59.6 41.0 59.0 36.3 4.7 13.7 54.2 32.1 1995 58.1 45.1 54.9 40.3 4.3 20.3 52.8 26.9 1996 1997 57.6 55.8 46.6 53.4 39.3 4.4 24.1 48.2 27.8 50.4 49.6 36.8 4.7 19.1 48.1 32.8
Suomi : Julkisen talouden bruttovelka - rakenteelliset piirteet 1990 14,5 66,1 33,9 60,2 4,6 11,3 73,8 14,9 1991 23,0 60,8 39,2 48,4 4,9 10,0 64,0 25,9 1992 41,5 45,1 54,9 38,2 5,2 12,2 59,8 28,0 1993 58,0 43,3 56,7 36,2 4,9 13,8 52,8 33,3 1994 59,6 41,0 59,0 36,3 4,7 13,7 54,2 32,1 1995 58,1 45,1 54,9 40,3 4,3 20,3 52,8 26,9 1996 1997 57,6 55,8 46,6 53,4 39,3 4,4 24,1 48,2 27,8 50,4 49,6 36,8 4,7 19,1 48,1 32,8 Kokonaisvelka (% BKT : stä ) Valuuttajakauma (% kok .
Finland : General government surplus (+) / deficit (-) ( as a percentage of GDP )
Suomi : Julkisen talouden ylijäämä (+) / alijäämä (-) ( prosentteina BKT : stä )
( a ) Levels 10 5 0 - 5 - 10 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997
( a ) Osuudet 10 5 0 - 5 - 10 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997
( b ) Annual changes and underlying factors Cyclical factors 4 2 0 - 2 - 4 - 6 - 8 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Non-cyclical factors Total change
( b ) Vuosimuutokset ja taustatekijät Suhdannetekijät 4 2 0 - 2 - 4 - 6 - 8 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Ei-suhdannetekijät Kokonaismuutos
Finland : General government expenditure and receipts ( as a percentage of GDP ) Total expenditure 70 60 50 40 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Total current receipts
Suomi : Julkisen talouden menot ja tulot ( prosentteina BKT : stä ) Menot 70 60 50 40 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Tulot
Finland : General government budgetary position ( as a percentage of GDP )
Suomi : Julkisen talouden tulot ja menot ( prosentteina BKT : stä )
Finland : Projections of elderly dependency ratio 1990 Elderly dependency ratio ( population aged 65 and over as a proportion of the population aged 15-64 ) 19.7 2000 21.5 2010 24.3 2020 34.7 2030 41.1
Suomi : Ennusteet huoltosuhteesta 1990 Huoltosuhde ( 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat prosentteina 15 - 64-vuotiaista ) 19,7 2000 21,5 2010 24,3 2020 2030 34,7 41,1
( a ) Finland : Exchange rate stability ( 14 October 1996 - 27 February 1998 )
( a ) Suomi : Valuuttakurssin vakaus ( 14.10.1996 - 27.2.1998 )
Membership of the Exchange Rate Mechanism ( ERM ) Membership since Devaluation of bilateral central rate on country 's own initiative Maximum upward (+) and downward (-) deviations from central rates in the ERM grid (%) against ( a ) Belgian franc Danish krone Deutsche Mark Spanish peseta French franc Irish pound Italian lira Dutch guilder Austrian schilling Portuguese escudo
Valuuttakurssimekanismi ERMin jäsen Jäsenyys alkanut Kahdenvälinen keskuskurssi devalvoitu maan omasta aloitteesta Suurimmat poikkeamat ylöspäin (+) ja alaspäin (-) ERMin keskuskursseista (%) suhteessa ( a ) Belgian frangiin Tanskan kruunuun Saksan markkaan Espanjan pesetaan Ranskan frangiin Irlannin puntaan Italian liiraan Alankomaiden guldeniin Itävallan šillinkiin Portugalin escudoon
Yes 14 October 1996 No
Kyllä 14.10.1996 Ei
Deviations against the Italian lira refer to the period from 25 November 1996 onwards .
Poikkeamat suhteessa Italian liiraan mitattu 25.11.1996 lähtien .
( b ) Key indicators of exchange rate pressure for the Finnish markka Average of 3 months ending : Exchange rate volatility ( a ) Short-term interest rate differentials ( b ) May 96 Aug 96 Nov 96 Feb 97 May 97 Aug 97 Nov 97 Feb 98 4.5 0.4 4.0 0.1 2.2 - 0.1 5.3 - 0.1 4.4 - 0.2 3.5 - 0.2 2.3 - 0.0 1.1 - 0.1
( b ) Suomen markan valuuttakurssipaineita kuvaavat keskeiset indikaattorit 3 kk : n keskiarvo päättyen : Valuuttakurssin vaihtelu ( a ) Lyhyiden korkojen erot ( b ) 5/96 4,5 0,4 8/96 4,0 0,1 11/96 2,2 - 0,1 2/97 5,3 - 0,1 5/97 4,4 - 0,2 8/97 3,5 - 0,2 11/97 2,3 - 0,0 2/98 1,1 - 0,1
Chart 5 Finnish markka : Deviations from ERM bilateral central rates ( daily data ;
Kuvio 5 .
percentages ; 1 March 1996 to 27 February 1998 ) FIM / BEF 15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2 1996 FIM / ITL Q3 Q4 Q1 Q2 1997 Q3 Q4 Q1 FIM / DKK FIM / DEM FIM / ESP FIM / FRF
Suomen markka : Poikkeamat ERMin keskuskursseista ( päivittäisiä tietoja , prosentteina , 1.3.1996 - 27.2.1998 ) FIM / BEF 15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2 1996 Q3 Q4 Q1 Q2 1997 Q3 Q4 Q1 FIM / DKK FIM / DEM FIM / ESP FIM / FRF
FIM / IEP 15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2
FIM / IEP 15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2
Note : The vertical line indicates when Finland joined the ERM ( 14 October 1996 ) .
Huom . Pystysuora viiva osoittaa Suomen liittymisen ERMiin ( 14.10.1996 ) .
Deviations prior to 14 October 1996 refer to the Finnish markka s bilateral central rates as established upon ERM entry except in the case of the Italian lira . In this case , deviations prior to 25 November 1996 refer to the bilateral central rate established upon the lira s re-entry to the ERM .
Poikkeamat ennen 14.10.1996 ovat poikkeamia suhteessa niiihin kahdenvälisiin keskuskursseihin , joilla Suomen markka liittyi ERMiin , paitsi suhteessa Italian liiraan , jonka osalta poikkeamat ennen 25.11.1996 ovat poikkeamia suhteessa liiran uudelleenliittymiskurssiin .
Table 9 Finnish markka : Measures of the real effective exchange rate vis - - vis ERM Member States ( monthly data ;
Taulukko 9 .
February 1998 compared with different benchmark periods ) Average Apr 73-Feb 98 Real effective exchange rates : CPI-based PPI / WPI-based Memo item : Nominal effective exchange rate Source : BIS and EMI calculations .
Suomen markka : Reaalinen efektiivinen valuuttakurssi ERM-jäsenvaltioita vastaan ( kuukausittaiset tiedot , poikkeamat prosentteina , helmikuu 1998 eri esimerkkikausiin verrattuna )
Average Jan 87-Feb 98 - 11.1 - 5.5 - 7.7 Average 1987 - 14.8 - 9.4 - 14.8
Keskiarvo Keskiarvo 4/1973 - 2/1998 1/1987 - 2/1998 Reaaliset efektiiviset valuuttakurssit : Kuluttajahintaindeksiin perustuva Tuottajahintaindeksiin / tukkuhintaindeksiin perustuva Lisätieto : Nimellinen efektiivinen valuuttakurssi - 11,3 - 8,8 - 15,2 - 11,1 - 5,5 - 7,7
Finland : External developments ( as a percentage of GDP )
Suomi : Ulkoinen kehitys ( prosentteina BKT : stä )
Current account plus new capital account Net foreign assets (+) or liabilities (-) ( c ) Exports ( goods and services )( d ) Imports ( goods and services ) ( e ) ( b )
1990 Vaihtotase ja uusi pääomatase - 5,1 Ulkomainen nettosaatava (+) tai nettovelka (-)( c ) - 27,4 Vienti ( tavarat ja palvelut )( d ) 23,1 Tuonti ( tavarat ja palvelut )( e ) 24,6 ( b )
1996 1997 ( a ) 3.8 5.3 - 42.6 - 43.4 34.9 37.4 27.6 28.5
1996 1997 ( a ) 3,8 5,3 - 42,6 - 43,4 34,9 37,4 27,6 28,5
( d ) In 1996 the share of intra-EU exports of goods in total national exports of goods was 53.4% ;
( d ) Vuonna 1996 EU-maiden osuus koko kansallisesta tavaranviennistä oli 53,4 %;
( e ) In 1996 the share of intra-EU imports of goods in total national imports of goods was 58.5% ;
( e ) Vuonna 1996 EU-maiden osuus koko kansallisesta tavarantuonnista oli 58,5 %;
Finland : Long-term interest rates ( percentages )
Suomi : Pitkät korot ( prosentteina )
1996 Long-term interest rate Reference value Source : European Commission .
Pitkä korko Viitearvo Lähde : Euroopan komissio . 1996 7,1 9,1
Nov 97 5.8 -
11/97 5,8 -
Jan 98 Feb 97 - Jan 98 5.3 5.9 7.8
1/98 5,3 -
( a ) Finland : Long-term interest rate ( monthly averages ; in percentages ) 14 12 10 8 6 4 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997
( a ) Suomi : Pitkä korko ( kuukausikeskiarvoja , prosentteina ) 14 12 10 8 6 4 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997
( b ) Finland : Long-term interest rate and CPI inflation differentials against EU countries with lowest long-term interest rates * ( monthly averages ; in percentage points ) Long-term interest rate differential 6 4 2 0 - 2 - 4 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Source : Interest rates : European Commission ( where these are not available the most comparable data have been used ) ;
( b ) Suomi : Pitkien korkojen ja kuluttajahintainflaation erot niiden EU-maiden suhteen , joissa pitkät korot ovat matalimmat * ( kuukausikeskiarvoja , prosenttiyksikköinä ) Pitkien korkojen ero 6 4 2 0 - 2 - 4 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Kuluttajahintainflaation ero Lähde : Korot , Euroopan komissio ( jos tietoja ei ole ollut saatavissa , on käytetty kaikkein vertailukelpoisimpia tietoja ) ;
SWEDEN Price developments Over the reference period from February 1997 to January 1998 the average rate of HICP inflation in Sweden was 1.9% , i.e. well below the reference value of 2.7% .
RUOTSI Hintakehitys Helmikuusta 1997 tammikuuhun 1998 ulottuneena tarkastelujaksona keskimääräinen YKHI-inflaatiovauhti Ruotsissa oli 1,9 % eli selvästi 2,7 prosentin viitearvoa hitaampi .
In 1996 average HICP inflation was 0.8% ( see Table 1 ) .
Vuonna 1996 keskimääräinen YKHI-inflaatiovauhti oli 0,8 % ( taulukko 1 ) .
Seen over the past two years , HICP inflation in Sweden has tended to increase somewhat while remaining at levels which are generally considered to be consistent with price stability .
Kahden viime vuoden aikana YKHI-inflaatiovauhti Ruotsissa on nopeutunut jonkin verran , mutta pysytellyt tasolla , jonka yleensä katsotaan vastaavan hintavakautta .
Looking back , consumer price inflation in Sweden , as measured on the basis of the CPI , has followed a downward trend since the early 1990s , with inflation falling sharply from above 10 % at the start of the decade and significantly lower rates being discernible since 1994 .
Taaksepäin katsoen Ruotsin kuluttajahintaindeksillä mitattu kuluttajahintainflaatio on hidastunut 1990-luvun alusta lähtien ; vuosikymmenen alussa inflaatiovauhti hidastui voimakkaasti yli 10 prosentista , ja vuodesta 1994 lähtien on ollut havaittavissa merkittävästi pienempiä inflaatiolukuja .
In 1996-97 inflation was below 1 % and there were generally low inflationary pressures ( see Chart 1 ) .
Vuosina 1996 - 1997 inflaatiovauhti oli alle 1 prosentin ja inflaatiopaineet olivat alhaiset ( kuvio 1 ) .
This experience of disinflation reflects a number of important policy choices , including , in particular , the shift in the orientation of monetary policy towards the primary objective of price stability .
Inflaation hidastumiseen ovat vaikuttaneet useat merkittävät politiikkavalinnat , mukaan lukien erityisesti rahapolitiikan suuntaaminen ensisijaisen hintavakauden tavoitteen saavuttamiseen .
Since 1995 this objective has been expressed as an explicit inflation target of 2 % for the consumer price index .
Vuodesta 1995 tämä tavoite on ilmaistu selkeänä kuluttajahintojen 2 prosentin inflaatiotavoitteena .
This general orientation has been supported by , inter alia , adjustments in fiscal policy and greater product market competition , linked partly to Sweden s accession to the EU in 1995 and fostered by the competition law framework .
Tätä yleislinjaa ovat tukeneet mm . finanssipolitiikan sopeutus ja hyödykemarkkinoiden tehostunut kilpailu , joka liittyy osittain Ruotsin tuloon EU : n jäseneksi vuonna 1995 ja jota kilpailulainsäädäntö edistää .
Notably , in the context of the severe recession in the early 1990s a considerable negative output gap emerged ( see Table 2 ) .
Tästä on esimerkkinä erityisesti se , että ankaran laman yhteydessä 1990luvun alkuvuosina syntyi huomattava negatiivinen tuotantokuilu ( taulukko 2 ) .
Since 1994 a recovery in economic activity has taken place and the output gap has narrowed appreciably .
Vuodesta 1994 alkaen talous alkoi elpyä ja tuotantokuilu kaventui merkittävästi .
Against this background , there was an acceleration of growth in compensation per employee in 1996 and 246 unit labour costs rose to 4.6% in 1996 , before declining to 1.2% in 1997 .
Näin ollen palkkakustannusten kasvu työntekijää kohden kiihtyi vuonna 1996 , ja yksikkötyökustannusten nousuvauhti nopeutui 4,6 prosenttiin vuonna 1996 , minkä jälkeen se hidastui 1,2 prosenttiin vuonna 1997 .
Control over inflationary pressures has been facilitated by declines or only small increases in import prices in 1996-97 and weak domestic demand against the background of fiscal retrenchment .
Inflaatiopaineiden hillintää on tukenut se , että vuosina 1996 - 1997 tuontihinnat joko laskivat tai niiden nousu oli vain vähäinen ja se , että kotimainen kysyntä oli heikentynyt finanssipolitiikan kiristyttyä .
In addition , falling mortgage costs have contributed to lower rates of CPI inflation .
Pienemmät asuntolainakustannukset ovat myös osaltaan alentaneet kuluttajahintainflaatiota .
Underlying inflation12 has been close to or below 2 % since 1992 .
Vuodesta 1992 lähtien pohjainflaatio12 on ollut 2 prosentin paikkeilla tai sitä alhaisempi .
Looking at recent trends and forecasts , current outturns for consumer price inflation ( measured as a percentage change over the corresponding month a year earlier ) have been decreasing to around 1‰ % and there is little sign of immediate upward pressure on the basis of the measures shown in Table 3a .
Viimeaikaiset kehityssuunnat ja ennusteet osoittavat , että kuluttajahintainflaation viime kuukausien kehitys ( mitattuna prosenttimuutoksena edellisen vuoden vastaavasta kuukaudesta ) on hidastunut 1,5 prosentin paikkeille , ja taulukossa 3a esitettyjen lukujen perusteella on vähäisiä merkkejä hintojen välittömistä nousupaineista .
Most forecasts of inflation suggest rates of 1‰-2 % for 1998 and 2 % for 1999 ( see Table 3b ) .
Useimpien inflaatioennusteiden mukaan inflaatiovauhti vuonna 1998 olisi 1,5 - 2 % ja 2 % vuonna 1999 ( taulukko 3b ) .
Risks for price stability over this period are associated with wage developments in the light of the strengthening of economic activity .
Tänä ajanjaksona hintojen vakauteen kohdistuva riskitekijä on palkkakehitys talouskasvun voimistuessa .
Looking further ahead , maintaining an environment conducive to price stability relates in Sweden to , inter alia , the conduct of fiscal policies over the medium to long term ;
Pitkän aikavälin tarkastelussa voidaan todeta , että hintavakautta tukevan ympäristön ylläpitäminen riippuu Ruotsissa mm . siitä , miten finanssipolitiikkaa harjoitetaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä .
it will be equally important to strengthen national policies aimed at enhancing competition in product markets and improving the functioning of labour markets against the background of the current high rate of unemployment in Sweden .
Hyödykemarkkinoiden kilpailun edistämiseen ja työmarkkinoiden toiminnan parantamiseen tähtäävän kansallisen politiikan tehostaminen tulee olemaan yhtä tärkeää ottaen huomioon Ruotsin nykyinen korkea työttömyysaste .
Underlying inflation is defined here as the CPI excluding mortgage interest costs and the effects of indirect taxes and subsidies .
Pohjainflaatio määritellään tässä yhteydessä kuluttajahintaindeksiksi , josta on poistettu asuntolainan korkokulujen ja välittömien verojen ja tukipalkkioiden muutosten vaikutus .
Fiscal developments In the reference year 1997 the general government deficit ratio was 0.8% , i.e. well below the 3 % reference value , and the debt ratio was 76.6% , i.e. above the 60 % reference value .
Julkisen talouden kehitys Tarkasteluvuonna 1997 julkisen talouden alijäämän suhde BKT : hen oli 0,8 % eli selvästi alle 3 prosentin viitearvon ja julkisen velan suhde BKT : hen oli 76,6 % eli yli 60 prosentin viitearvon .
Compared with the previous year , the deficit ratio has been reduced by 2.7 percentage points and the debt ratio has decreased marginally by 0.1 percentage point .
Verrattuna vuoden 1996 lukuihin alijäämäsuhde pieneni 2,7 prosenttiyksikköä ja velkasuhde supistui hieman eli 0,1 prosenttiyksikköä .
In 1998 a surplus of 0.5% of GDP is expected , while the debt ratio is projected to decrease to 74.1% .
Vuonna 1998 alijäämäsuhteen odotetaan muuttuvan 0,5 prosentin ylijäämäksi suhteessa BKT : hen ja velkasuhteen odotetaan pienenevän 74,1 prosenttiin .
In 1996 the deficit ratio exceeded the ratio of public investment expenditure to GDP , whilst in 1997 the deficit ratio was below the investment ratio ( see Table 4 ) .
Vuonna 1996 alijäämäsuhde oli suurempi kuin julkisten investointimenojen suhde BKT : hen , mutta vuonna 1997 se oli pienempi ( taulukko 4 ) .
Looking back over the years 1990 to 1997 , the Swedish debt-to-GDP ratio increased by 33.3 percentage points ;
Vuosina 1990 - 1997 Ruotsin velkasuhde suureni 33,3 prosenttiyksikköä .
initially the situation of Sweden s government finances deteriorated sharply , and the debt ratio rose from 43.3% of GDP in 1990 to 79.0% in 1994 .
Ruotsin julkisen talouden tilanne huononi ensin nopeasti , ja vuodesta 1990 velkasuhde suureni 43,3 prosentista 79,0 prosenttiin vuonna 1994 .
Thereafter , the ratio has decreased to 76.6% in 1997 ( see Chart 2a ) , i.e. a decline of 2.4 percentage points over three years .
Sen jälkeen velkasuhde on pienentynyt 76,6 prosenttiin vuonna 1997 ( kuvio 2a ) , joten velkasuhde pieneni kolmen vuoden aikana 2,4 prosenttiyksikköä .
As is shown in greater detail in Chart 2b , in the early 1990s both a negative growth / interest rate differential , reflecting a 5 % fall in Sweden s GDP over three years , and a deteriorating primary balance played a role in increasing government debt .
Kuten käy ilmi kuviosta 2b , 1990-luvun alkuvuosina velkaa kasvattivat sekä heikkenevä perusjäämä että BKT : n kasvuvauhdin ja koron negatiivinen erotus , joka oli seurausta Ruotsin BKT : n 5 prosentin pienenemisestä kolmen vuoden kuluessa .
However , as is reflected in the socalled stock-flow adjustment item of public debt , the financial support granted to the banking sector and the revaluation of foreign currency denominated government debt after the sizable depreciation of the Swedish krona between 1991 and 1992 had a strong impact .
Kuten julkisen velan « velkakannan korjauserästä » ilmenee , pankkituella ja valuuttamääräisen velan arvonnousulla Ruotsin kruunun heikennyttyä merkittävästi vuosina 1991 - 1992 oli huomattava vaikutus .
Since 1996 the primary balance has been in surplus and gradually increasing , more than compensating in 1997 for the unfavourable growth / interest rate differential .
Vuodesta 1996 alkaen perusjäämä on ollut ylijäämäinen ja kasvanut vähitellen niin , että se ylikompensoi vuonna 1997 epäsuotuisan BKT : n kasvuvauhdin ja koron erotuksen .
The pattern observed thus far during the 1990s is an illustration of the powerful effects which a strong deterioration in the macroeconomic environment and exceptional events can have on the debt ratio , particularly in the absence of a primary surplus to compensate for these factors .
1990luvun kehitys kuvastaa , miten kokonaistalouden tuntuva heikkeneminen ja poikkeukselliset tapahtumat voivat vaikuttaa voimakkaasti velkasuhteeseen erityisesti jos ei ole olemassa perusylijäämää , jolla voitaisiin kompensoida tällaisia vaikutuksia .
In this context , it may be noted that the share of debt with a shortterm maturity has been decreasing from the high levels of the early 1990s , while the average maturity has remained broadly stable in recent years ( see Table 5 ) .
Ruotsin kokonaisvelasta lyhytmaturiteettisen velan osuus , joka vielä 1990-luvun alkuvuosina oli suuri , on pienentynyt , mutta velan keski - määräinen maturiteetti on pysynyt viime vuosina jokseenkin ennallaan ( taulukko 5 ) .
With regard to 1997 , the proportion of debt with a short-term residual maturity is still high , and , taking into account the current level of the debt ratio , fiscal balances are sensitive to changes in interest rates .
Vuonna 1997 lyhytmaturiteettisen velan osuus oli edelleen huomattava , ja kun otetaan huomioon velkasuhteen nykyinen koko , julkisen talouden rahoitusasema on herkkä korkojen muutoksille .
In addition , the proportion of foreign currency debt increased to high levels , rendering fiscal balances in principle sensitive to changes in exchange rates , although part of this debt may eventually be redenominated in euro .
Lisäksi valuuttamääräisen velan osuus on kasvanut suureksi , mistä syystä julkisen talouden rahoitusasema on periaatteessa herkkä valuuttakurssimuutoksille , joskin osa velasta tullee aikanaan muuttumaan euromääräiseksi .
During the 1990s a pattern of first very sharply deteriorating and subsequently improving outturns can be observed in the deficit-to-GDP ratio .
Alijäämäsuhde kehittyi 1990-luvulla siten , että se ensin heikkeni nopeasti ja kohentui myöhemmin .
Starting from a surplus position of 4.2% in 1990 , a deficit emerged in 1991 , and increased to reach a peak of 12.2% of GDP in 1993 ;
Julkisen talouden ylijäämän suhde BKT : hen oli 4,2 % vuonna 1990 , minkä jälkeen ylijäämän tilalle tuli alijäämä vuonna 1991 ; sen jälkeen alijäämäsuhde kasvoi siten , että vuonna 1993 se oli suurimmillaan eli 12,2 %.
since then , the deficit has declined year by year to stand at 0.8% in 1997 ( see Chart 3a ) .
Tämän jälkeen alijäämä pieneni vuosi vuodelta , ja vuonna 1997 se oli 0,8 % ( kuvio 3a ) .
As is shown in greater detail in Chart 3b , which focuses on changes in deficits , cyclical factors contributed substantially to the increase in the deficit until 1993 , as well as to its decrease in the following two years .
Kuten käy ilmi kuviosta 3b , jossa kuvataan alijäämän muutoksia , suhdannetekijöillä oli merkittävä alijäämää kasvattava vaikutus vuoteen 1993 asti , sekä alijäämää supistava vaikutus kahtena seuraavana vuonna .
In 1996-97 cyclical factors played a minor role .
Vuosina 1996 - 1997 suhdannetekijöiden merkitys oli vähäinen .
Evidence available suggests that measures with a temporary effect played a deficit-reducing role in 1996 , amounting to 0.3% of GDP , but did not play a role in 1997 .
Käytettävissä olevat taustatiedot viittaavat siihen , että tilapäisesti vaikuttavilla toimilla oli vuonna 1996 alijäämää supistava vaikutus , 0,3 % BKT : stä , muttei enää vuonna 1997 .
In particular , current transfers increased steeply , reflecting a 247
Varsinkin tulonsiirrot kasvoivat voimakkaasti , kun työttömyyteen ja sosiaaliturvaan liittyvät maksut lisääntyivät huomattavasti ;
marked increase in payments related to unemployment and other social security items ; in addition , all other major expenditure items rose as a percentage of GDP ( see Table 6 ) .
lisäksi kaikki muutkin menoluokat suhteessa BKT : hen kasvoivat ( taulukko 6 ) . Vuoden 1993 jälkeen menojen suhde BKT : hen pieneni nopeasti , kun kaikki
After 1993 the total expenditure ratio declined rapidly as a consequence of a reduction in all expenditure categories with the exception of interest payments .
247 menoluokat lukuun ottamatta korkomenoja supistuivat .
Nevertheless , the expenditure ratio in 1997 was 3 percentage points higher than at the beginning of the 1990s , reflecting higher ratios in current transfers - notably to the unemployed and interest payments .
Vuonna 1997 menojen suhde BKT : hen oli tästä huolimatta 3 prosenttiyksikköä suurempi kuin 1990-luvun alussa , koska tulonsiirrot - erityisesti työttömille kohdistetut - ja korkomenot olivat suuremmat .
Given this pattern and taking into account both that interest payments have increased in line with the higher debt ratio and that capital spending has been reduced substantially since 1993 , a continuation of the downward trend of total expenditure to GDP would in particular seem to require emphasis to be placed on current transfers , which are still well above the level observed in 1990 .
Kun otetaan huomioon sekä se , että korkomenot ovat nousseet velkasuhteen kasvaessa että se , että pääomamenot ovat supistuneet huomattavasti vuodesta 1993 , menojen pienenevä suuntaus suhteessa BKT : hen näyttäisi edellyttävän , että huomiota kohdistetaan tulonsiirtoihin , jotka ovat edelleen huomattavasti vuoden 1990 tulonsiirtoja suuremmat .
Government revenue in relation to GDP tended to decrease until 1994 , since when it has been gradually increasing .
Julkisen talouden tulot suhteessa BKT : hen vähenivät vuoteen 1994 asti , minkä jälkeen ne ovat vähitellen kasvaneet .