natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Initially , the Swedish Government 's finances deteriorated sharply , with the debt ratio rising from 42.1% of GDP in 1990 to 77.7% in 1994 .
Ruotsin valtiontalouden tilanne huononi ensin nopeasti , ja velkasuhde suureni vuonna 1990 olleesta 42,1 prosentista 77,7 prosenttiin vuonna 1994 .
This took place against the background of an actual fall in real GDP of almost 5 % in three years .
Samoihin aikoihin BKT : n määrä supistui miltei 5 % kolmessa vuodessa .
Furthermore , as is reflected in the deficit-debt adjustment item of public debt , financial support granted to the banking sector and the revaluation of government debt denominated in foreign currency after the sizeable depreciation of the Swedish krona in the early 1990s had a marked impact .
Julkisen velan alijäämä -/ velkaoikaisuerästä ilmenee lisäksi , että pankkituella ja valuuttamääräisen velan arvonnousulla Ruotsin kruunun heikennyttyä merkittävästi 1990-luvun alkuvuosina oli huomattava velkaa lisäävä vaikutus .
Following the peak reached in 1994 , the debt ratio decreased to 65.5% in 1999 ( see Chart 2a ) , i.e. a decline of 12.2 percentage points over five years .
Velkasuhde oli suurimmillaan vuonna 1994 , ja sen jälkeen se on pienentynyt 65,5 prosenttiin vuonna 1999 ( kuvio 2a ) , joten velkasuhde pieneni viiden vuoden aikana 12,2 prosenttiyksikköä .
Since 1996 the primary balance has been in surplus , more than compensating for the unfavourable growth / interest rate differential since 1997 ( see Chart 2b ) .
Vuodesta 1996 alkaen perusjäämä on ollut ylijäämäinen , ja vuodesta 1997 lähtien se on ylittänyt BKT : n kasvuvauhdin ja koron epäsuotuisan erotuksen ( kuvio 2b ) .
In 1998 and 1999 sizeable primary surpluses of 8.0% and 7.4% of GDP were recorded .
Vuonna 1998 perusylijäämä oli 8,0 % ja myös vuonna 1999 merkittävän suuri , 7,4 %.
The pattern observed during the early 1990s is an illustration of the powerful effects of a strong deterioration in the macroeconomic environment and exceptional events on the debt ratio , particularly in the absence of a primary surplus sufficient to compensate for these factors .
Kehitys 1990-luvun alkuvuosina kuvastaa , miten kokonaistalouden tuntuva heikkeneminen ja poikkeukselliset tapahtumat voivat vaikuttaa voimakkaasti velkasuhteeseen erityisesti silloin , kun ei ole olemassa riittävää perusylijäämää , jolla voitaisiin kompensoida tällaisia vaikutuksia .
Determined fiscal adjustment in recent years has helped to reverse a considerable part of the previous increase in the debt ratio .
Viime vuosien määrätietoiset julkisen talouden tarkistukset ovat auttaneet supistamaan kasvanutta velkasuhdetta huomattavasti .
The share of debt with a short-term maturity decreased from the high levels of the early 1990s to 19 % in 1999 , making fiscal balances less sensitive to changes in interest rates . In addition , the proportion of foreign currency debt fell to 23 % in 1999 , although fiscal
Ruotsin kokonaisvelasta lyhytmaturiteettisen velan osuus , joka vielä 1990-luvun alkuvuosina oli suuri , pienentyi 19 prosenttiin vuonna 1999 , eikä julkisen talouden rahoitusasema ole enää yhtä herkkä korkojen muutoksille .
balances remain sensitive , in principle , to changes in exchange rates . During the 1990s a pattern of initially sharply deteriorating and subsequently improving outturns can be observed in the budget balance-to-GDP ratio .
Valuuttamääräisen velan osuus kokonaisvelasta pieneni 23 prosenttiin vuonna 1999 , mutta julkisen talouden rahoitusasema on periaatteessa edelleen herkkä valuuttakurssimuutoksille . BKT : hen suhteutettu rahoitusjäämä kehittyi 1990-luvulla siten , että se ensin heikkeni nopeasti ja kohentui myöhemmin .
Starting from a surplus position of 4.0% in 1990 , a deficit emerged in 1991 and increased sharply to reach a peak of 11.9% of GDP in 1993 ;
vuonna 1990 , minkä jälkeen ylijäämän tilalle tuli alijäämä vuonna 1991 ; sen jälkeen alijäämäsuhde kasvoi nopeasti siten , että vuonna 1993 se oli suurimmillaan eli 11,9 %.
the deficit subsequently declined year by year , turning into a surplus of 1.9% of GDP in 1998 .
Tämän jälkeen alijäämä pieneni vuosi vuodelta , ja vuonna 1998 sen tilalle tuli 1,9 prosentin ylijäämä .
The surplus-to-GDP ratio remained constant in 1999 ( see Chart 3a ) .
Ylijäämän suhde BKT : hen pysyi ennallaan vuonna 1999 ( kuvio 3a ) .
As is shown in greater detail in Chart 3b , which focuses on changes in deficits , cyclical factors contributed substantially to the increase in the deficit until 1993 , as well as to its decrease in the following two years .
Kuten käy ilmi kuviosta 3b , jossa kuvataan alijäämän muutoksia , suhdannetekijöillä oli merkittävä alijäämää kasvattava vaikutus vuoteen 1993 asti sekä alijäämää supistava vaikutus kahtena seuraavana vuonna .
In 1998 cyclical factors played a modest role in improving the budget balance , but rose to around 1 percentage point of GDP in 1999 , according to European Commission estimates .
Vuonna 1998 suhdannetekijät kohensivat julkisen talouden ylijäämää vain vähän , mutta vuonna 1999 niiden vaikutus kasvoi Euroopan komission arvion mukaan noin 1 prosenttiyksikköön BKT : stä .
The annual noncyclical improvements of between 1.5 and 5.3 percentage points during the period from 1995 to 1998 largely reflect a lasting , « structural » move towards more balanced fiscal policies and a variety of measures with temporary effects .
Suhdannevaikutuksista puhdistettu rahoitusjäämän kohentuminen oli vuosittain 1,5 -- 5,3 prosenttiyksikköä vuosina 1995 -- 1998 , mikä paljolti heijastaa pysyvää , « rakenteellista » kehitystä kohti tasapainoisempaa julkisen talouden rahoitusasemaa sekä erilaisia tilapäisesti vaikuttavia toimenpiteitä .
Available evidence suggests that measures with a temporary effect improved the budget balance in 1998 by 0.9% of GDP , but did not play a role in 1999 .
Käytettävissä olevat taustatiedot viittaavat siihen , että tilapäisesti vaikuttavat toimet kohensivat rahoitusjäämää 0,9 % BKT : stä vuonna 1998 , mutta vuonna 1999 niillä ei ollut enää vaikutusta .
Moving on to examine trends in other fiscal indicators , it can be seen from Chart 4 that the general government total expenditure-toGDP ratio rose sharply between 1990 and 1993 to 70 % of GDP , in connection with the absolute fall in real GDP .
Tarkasteltaessa muita julkisen talouden indikaattoreita voidaan kuviosta 4 havaita , että BKT : hen suhteutetut julkisen talouden menot kasvoivat vuosina 1990 -- 1993 nopeasti 70 prosenttiin BKT : n määrän supistuessa samoihin aikoihin .
In particular , current transfers increased steeply , reflecting a marked increase in payments related to unemployment and other social security items ;
Varsinkin tulonsiirrot kasvoivat voimakkaasti , kun työttömyyteen ja sosiaaliturvaan liittyvät maksut lisääntyivät huomattavasti ;
in addition , all other major expenditure items also rose as a percentage of GDP ( see Table 7 ) .
lisäksi kaikki muutkin menoerät kasvoivat suhteessa BKT : hen ( taulukko 7 ) .
After 1993 the total expenditure ratio declined rapidly as a consequence of a reduction in all major expenditure categories with the exception of interest expenditure , which started to decline in relation to GDP only after 1996 . In 1999 the expenditure ratio decreased further to 58.5% , which was
Vuoden 1993 jälkeen BKT : hen suhteutetut menot pienenivät nopeasti , kun kaikki menoerät supistuivat lukuun ottamatta korkomenoja , jotka alkoivat pienetä suhteessa BKT : hen vasta vuoden 1996 jälkeen .
practically equal to the level observed in 1990 .
Vuonna 1999 BKT : hen suhteutetut menot pienenivät edelleen 58,5 prosenttiin eli käytännössä vuoden 1990 tasolle .
Given this pattern and taking into account the fact that interest expenditure increased in line with the higher debt ratio over the first half of the 1990s and that capital spending was relatively low from 1994 onwards , a continuation of the downward trend of total expenditure to GDP would , in particular , seem to require further emphasis to be placed on current transfers .
Kun otetaan huomioon nämä seikat sekä se , että korkomenot kasvoivat velkasuhteen kasvaessa 1990-luvun alkupuoliskon ajan ja että pääomamenot olivat suhteellisen pienet vuodesta 1994 alkaen ,
These are , nevertheless , slightly below the level observed in 1990 and continued to decline as a percentage of GDP in 1999 .
BKT : hen suhteutettujen menojen pienenevä suuntaus näyttäisi edellyttävän , että huomiota kohdistetaan tulonsiirtoihin . Ne ovat kuitenkin hieman vuoden 1990 tulonsiirtoja pienemmät ja supistuivat edelleen suhteessa BKT : hen vuonna 1999 .
Government current receipts in relation to GDP tended to decrease up to 1994 , peaked again in 1998 and fell marginally in 1999 .
BKT : hen suhteutetut julkisen talouden tulot vähenivät vuoteen 1994 asti , kasvoivat jälleen huipputasolle vuonna 1998 ja vähenivät hieman vuonna 1999 .
Despite this recent fall , they may currently be at a level which is detrimental to economic growth .
Viimeaikaisesta supistumisesta huolimatta ne saattavat olla nykyisin kasvun kannalta haitallisella tasolla .
According to the Swedish medium-term fiscal policy strategy , as presented in the latest update of the Convergence Programme for 1999 to 2002 dated November 1999 , the general government financial position is expected to remain in surplus in 2000 and the debt ratio is planned to reach a level below 60 % in 2000 and to decrease further thereafter .
Marraskuussa 1999 tarkistettuun , vuosia 1999 -- 2002 koskevaan lähentymisohjelmaan sisältyvän Ruotsin finanssipolitiikan keskipitkän aikavälin strategian mukaan julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan vuonna 2000 pysyvän ylijäämäisenä ; velkasuhteen odotetaan laskevan alle 60 prosentin vuonna 2000 ja pienenevän edelleen tämän jälkeen .
The budget plan for 2000 is in line with the Convergence Programme .
Vuoden 2000 budjettisuunnitelma on lähentymisohjelman mukainen .
The Swedish Government has announced the medium-term ambition of achieving a surplus of 2 % of GDP over the business cycle by firmly controlling expenditure growth .
Ruotsin hallitus on ilmoittanut keskipitkän aikavälin tavoitteekseen saavuttaa suhdannekierron aikana 2 prosentin ylijäämä suhteessa BKT : hen valvomalla tiukasti menojen kasvua .
These budget surplus targets take into account significant tax reductions planned for the period until 2002 .
Näissä budjettiylijäämää koskevissa tavoitteissa on otettu huomioon vuoteen 2002 mennessä toteutettaviksi suunnitellut huomattavat veronalennukset .
The fiscal authorities have also announced their intention to allow automatic stabilisers to work should growth deviate from the budget projections set out in the Updated Swedish Convergence Programme .
Finanssipolitiikasta vastaavat viranomaiset ovat myös ilmoittaneet aikovansa antaa automaattisten vakauttajien toimia , jos kasvu poikkeaa tarkistetussa Ruotsin lähentymisohjelmassa esitetyistä budjettiennusteista .
However , since the growth assumptions for 2001 and 2002 are very cautious and are based on the economy 's long-term growth rate , downside risks are very limited .
Koska vuosia 2001 ja 2002 koskevat kasvuennusteet ovat hyvin varovaisia ja perustuvat talouden pitkän aikavälin kasvuvauhtiin , epäonnistumisen riskit ovat kuitenkin hyvin pieniä .
The fiscal stance indicator calculated by the Swedish authorities shows an easing of the fiscal stance in 1999 and 2000 , turning into a tightening in 2001 and a neutral stance in 2002 .
Ruotsin viranomaisten laskelmiin perustuva finanssipolitiikan linjaa kuvaava indikaattori osoittaa finanssipolitiikan höltyvän vuosina 1999 ja 2000 , kiristyvän vuonna 2001 ja olevan neutraalia vuonna 2002 .
These findings should be seen against the background of abovetrend growth in the Swedish economy .
Tarkasteltaessa näitä tuloksia on otettava huomioon Ruotsin talouden trendikasvua nopeampi kasvu .
If fiscal balances turn out as projected in the Updated Swedish Convergence Programme for 1999 to 2002 , Sweden is expected to comply with the medium-term objective of the Stability and Growth Pact of having a budgetary position that is close to balance or in surplus , according to the assessment undertaken by the European Commission , and as confirmed by the ECOFIN Council .
Ecofinneuvosto on vahvistanut Euroopan komission arvion , jonka mukaan Ruotsin odotetaan saavuttavan vakaus - ja kasvusopimuksessa asetetun keskipitkän aikavälin tavoitteen eli lähellä tasapainoa olevan tai ylijäämäisen rahoitus - aseman , jos julkisen talouden rahoitusasema kehittyy vuosia 1999 -- 2002 koskevassa tarkistetussa Ruotsin lähentymisohjelmassa ennustetulla tavalla .
With regard to the potential future course of the debt ratio , calculations are presented in line with the 1998 Convergence Report .
Mahdollisesta velkasuhteen tulevasta kehityksestä esitetään samanlaisia laskelmia kuin vuoden 1998 lähentymisraportissa .
Based on the assumption that fiscal balances and debt ratios as projected by the European Commission for 2000 are achieved , maintaining the overall and primary balanceto-GDP ratios for 2000 of 1.9% and 7.4% would reduce the debt-to-GDP ratio to below 60 % in 2001 ( see Chart 5 ) .
Olettaen , että Euroopan komission vuodeksi 2000 ennustamat julkisen talouden rahoitusjäämät ja velkasuhteet saavutetaan , vuodeksi 2000 ennustetun 1,9 prosentin koko rahoitusjäämän ja 7,4 prosentin perusjäämän pysyminen muuttumattomana pienentäisi velkasuhteen alle 60 prosenttiin vuonna 2001 ( kuvio 5 ) .
Projected developments for Sweden underline the benefits of the surplus position achieved in 1998 , which is forecast to be maintained in the near future , for rapidly reducing the debt ratio .
Ruotsin talouskehitystä koskevat ennusteet korostavat vuonna 1998 saavutetun ja lähitulevaisuudessa oletettavasti ennallaan pysyvän ylijäämäisen rahoitusaseman tuomia etuja , joiden avulla velkasuhdetta voidaan pienentää nopeasti .
However , it is also appropriate to stress the need for Sweden to maintain sound fiscal balances .
Ruotsin tapauksessa on kuitenkin syytä korostaa terveen rahoitusaseman säilyttämistä .
In addition , as is highlighted in Table 8 , from around 2010 onwards a marked ageing of the population is expected .
Kuten taulukosta 8 lisäksi ilmenee , väestö ikääntyy merkittävästi vuodesta 2010 alkaen .
Therefore , public pension expenditure would increase in relation to GDP if policies regarding benefits were to continue unchanged .
Sen vuoksi BKT : hen suhteutettujen julkisten eläkemenojen ennustetaan kasvavan , jos eläkkeiden maksuperusteita ei muuteta .
The Swedish pension system is partly funded , but is basically of the pay-asyou-go type .
Ruotsin eläkejärjestelmä on osittain rahastoiva mutta perustuu varsinaisesti palkanpidätysperiaatteeseen .
The public pension system is gradually being supplemented by a more robust system linked to economic growth and demographic variations , which will reduce the pressure on public finances .
Kansaneläkejärjestelmää täydennetään asteittain vankemmalla järjestelmällä , joka on kytketty talouden kasvuun ja demografisiin muutoksiin ja joka pienentää julkiseen talouteen kohdistuvia paineita .
The funded part of the pension system currently invests a large part of its surpluses in government paper , thereby reducing the consolidated general government gross debt .
Nykyisin eläkejärjestelmän rahastoiva osa sijoittaa suuren osan ylijäämistään valtion arvopapereihin , mikä vähentää konsolidoidun julkisen bruttovelan määrää .
As a result , any change in this investment policy would introduce a measure of uncertainty for the future course of the gross debt ratio .
Näin ollen sijoituspolitiikan muutos merkitsisi epävarmuustekijää BKT : hen suhteutetun bruttovelan kannalta .
The demographic trend over the next few decades will have an adverse effect on the current surpluses in the pension system , thereby
Seuraavien vuosikymmenten demografinen kehitys verottaa eläkejärjestelmän ylijäämiä , mistä syystä julkisen talouden rahoitusaseman muiden osatekijöiden parantaminen on välttämätöntä .
ECB Convergence Report -* 2000 making improvements in the other components of the general government fiscal balance essential .
Väestön ikääntymisestä aiheutuvaa rasitetta voidaan helpottaa luomalla julkiselle taloudelle riittävästi liikkumavaraa ennen kuin demografinen tilanne alkaa huonontua .
The overall burden of population ageing will be alleviated if public finances have created sufficient room for manoeuvre before entering the period during which the demographic situation is set to worsen . differentials against the weighted average of euro area interbank deposit bid rates narrowed significantly in the course of 1998 and in the first quarter of 1999 , before rising slightly again in mid-1999 to around 0.5 percentage point higher than the euro area average in the first quarter of 2000 ( see Table 9b ) .
2.3 Valuuttakurssikehitys Tarkastelujakson aikana huhtikuusta 1998 maaliskuuhun 2000 Ruotsin kruunu ei ole osallistunut ERMiin eikä ERM II : een ( taulukko 9a ) . Ruotsin rahapolitiikan ensisijainen tavoite on hintavakauden saavuttaminen suoran kuluttajahintojen 2 prosentin inflaatiotavoitteen pohjalta joustavassa valuuttakurssijärjestelmässä .
In a longer-term context , when measured in terms of real effective exchange rates , current exchange rate levels of the Swedish krona against other EU currencies are somewhat weaker than historical average values and 1987 average values ( see Table 10 ) .
Tarkastelujakson aikana Ruotsin kruunu on ollut aluksi heikompi kuin sen keskimääräiset kahdenväliset valuuttakurssit olivat suhteessa useimpiin muihin EU-valuuttoihin huhtikuussa 1998 . Keskuskurssien puuttuessa näitä kursseja on käytetty vertailukohtina ( kuvio 6 ja taulukko 9a ) .
As regards other external developments , Sweden has maintained a sizeable current account surplus since 1994 against the background of a relatively large net external liability position ( see Table 11 ) . It may also be recalled that Sweden is a small open economy with , according to the most recent data available for 1999 , a ratio of foreign trade to GDP of 43.7% for exports and 38 % for imports , and a share of intra-EU trade of 56 % for exports and 67.8% for imports in 1998 .
Vuoden 1998 jälkipuoliskolla kruunu heikkeni huomattavasti eli noin 8 % muihin ERM-valuuttoihin nähden päivittäisten valuuttakurssien perusteella mitattuna , kun kehittyvien talouksien kriisit elokuussa 1998 aiheuttivat globaaleja markkinahäiriöitä . Euron tammikuussa 1999 tapahtuneen käyttöönoton jälkeen kruunu vahvistui noin 14,4 % euroon nähden vuoden 1999 ja tammimaaliskuun 2000 aikana .
2.3 Exchange rate developments During the reference period from April 1998 to March 2000 the Swedish krona did not participate in either the ERM or ERM II ( see Table 9a ) . Swedish monetary policy is oriented towards the primary objective of price stability by means of an explicit inflation target of 2 % of the CPI under a flexible exchange rate regime .
Kruunun vahvistuminen kuvasti tilanteen normalisoitumista syksyyn 1998 ajoittuneen globaalin rahoitusmarkkinakriisin jälkeen sekä Ruotsin odotettua voimakkaampaa talouskasvua . Ruotsin kruunun kurssin vaihtelu ERM-valuuttoihin nähden ( mitattuna valuuttakurssien päivittäisten prosenttimuutosten keskihajontana vuositasolla ) pysytteli noin 5 prosentissa suurimman osan vuotta 1998 , mutta vuoden viimeisellä neljänneksellä vaihtelu kasvoi neljännesvuositasolla yli 12 prosenttiin ja pysytteli voimakkaana vuoden 1999 ensimmäisen neljänneksen loppuun .
During the reference period the krona initially traded at a weaker level than its April 1998 average bilateral exchange rates against most other EU currencies , which are used as a benchmark for illustrative purposes in the absence of central rates ( see Chart 6 and Table 9a ) .
Sen jälkeen kruunun eurokurssin vaihtelu on pysynyt enimmäkseen 3 ja 6 prosentin välillä , ja vuoden 2000 ensimmäisellä neljänneksellä vaihtelu oli tarkastelujakson keskiarvoa vähäisempää ( taulukko 9b ) .
In the second half of 1998 the krona depreciated significantly , by around 8 % as measured by daily exchange rates , against most ERM currencies amid the global market turbulence caused by the emerging market crisis in August 1998 .
Lyhyiden korkojen ero euroalueen pankkien välisten talletusten ostonoteerauksien painotettuun keskiarvoon nähden supistui huomattavasti vuoden 1998 sekä vuoden 1999 ensimmäisen neljänneksen aikana , mutta suureni jälleen hieman vuoden 1999 puolivälissä .
After the launch of the euro in January 1999 , the krona appreciated by 14.4% against the euro throughout 1999 and until the end of March 2000 .
Vuoden 2000 ensimmäisenä neljänneksenä lyhyet korot olivat noin 0,5 prosenttiyksikköä korkeammat kuin euroalueen keskiarvo ( taulukko 9b ) .
This strengthening reflects a normalisation of the situation after the global crisis in autumn 1998 and Sweden 's stronger than expected economic performance .
Pitkän aikavälin tarkastelussa havaitaan , että Ruotsin kruunun nykyiset reaaliset efektiiviset valuuttakurssit muihin EU-valuuttoihin nähden ovat jonkin verran pitkän aikavälin keskiarvojaan ja vuoden 1987 keskiarvojaan heikommat ( taulukko 10 ) .
For most of 1998 the volatility of the Swedish krona 's exchange rate against the ERM currencies , measured by annualised standard deviations of daily percentage changes , remained around 5 %, but increased to over 12 % on a quarterly basis in the last quarter of 1998 and remained high until the end of the first quarter of 1999 . Since then , the volatility of the krona against the euro has mostly fluctuated between 3 % and 6 %, and in the first quarter of 2000 it was below the average for the current reference period ( see Table 9b ) .
Muusta ulkoisesta kehityksestä voidaan todeta , että Ruotsilla on vuodesta 1994 lähtien ollut suurehko vaihtotaseen ylijäämä ja suhteellisen suuri nettovelka ulkomaille ( taulukko 11 ) . Ruotsi on pieni avoin talous , jossa tuoreimpien saatavissa olleiden , vuotta 1999 koskevien tilastotietojen mukaan viennin suhde BKT : hen on 43,7 % ja tuonnin 38 %;
Short-term interest rate
vuonna 1998 EU-maiden osuus Ruotsin koko viennistä oli 56 % ja tuonnista 67,8 %.
2.4 Long-term interest rate developments Over the reference period from April 1999 to March 2000 long-term interest rates in Sweden were 5.4% on average , and thus stood well below the reference value for the interest rate criterion of 7.2% , defined as the average long-term interest rate of the three best-performing Member States in terms of price stability plus 2 percentage points .
2.4 Pitkien korkojen kehitys Huhtikuusta 1999 maaliskuuhun 2000 ulottuneena tarkastelujaksona Ruotsin pitkät korot olivat keskimäärin 5,4 % ja näin ollen selvästi alemmat kuin korkokriteerinä oleva 7,2 prosentin viitearvo , joka on määritelty kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion pitkien korkojen keskiarvon perusteella , johon on lisätty 2 prosenttiyksikköä .
Swedish long-term interest rates were also well below the reference value in 1998 as well as in 1999 as a whole ( see Table 12 ) .
Ruotsin pitkät korot olivat selvästi alle viitearvon sekä vuonna 1998 että koko vuonna 1999 ( taulukko 12 ) .
With the exception of 1994 , long-term interest rates were on a declining trend between the early 1990s and the beginning of 1999 , when euro area bond yields reached the lowest levels observed in 50 years ( see Chart 7a ) .
Vuotta 1994 lukuun ottamatta pitkät korot Ruotsissa laskivat 1990-luvun alusta vuoden 1999 alkuun saakka , jolloin euroalueen joukkolainojen tuotot olivat alimmillaan 50 vuoteen ( kuvio 7a ) .
Subsequently , Swedish bond yields began to increase broadly in line with longterm interest rates in the euro area . This
Sen jälkeen joukkolainojen tuotot Ruotsissa alkoivat kasvaa suurin piirtein samaa vauhtia kuin euroalueen pitkät korot .
increase in long-term Swedish yields reflected influences from rising international yields as well as a gradual improvement in the economic outlook in Sweden .
Ruotsin pitkien korkojen nousuun vaikuttivat tuottojen kasvu kansainvälisillä joukkolainamarkkinoilla sekä Ruotsin talousnäkymien asteittainen koheneminen .