natgillin/translations-raw huggingface dataset:
( b ) Annual changes and underlying factors Cyclical factors 2.0 1.5 1.0 0.5 0.0 - 0.5 - 1.0 - 1.5 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Non-cyclical factors Total change
( b ) Vuosimuutokset ja taustatekijät Suhdannetekijät 2.0 1.5 1.0 0.5 0.0 - 0.5 - 1.0 - 1.5 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Ei-suhdannetekijät Kokonaismuutos
Denmark : General government expenditure and receipts ( as a percentage of GDP ) Total expenditure 64 62 60 58 56 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Total current receipts
Tanska : Julkisen talouden menot ja tulot ( prosentteina BKT : stä ) Menot Tulot 64 62 60 58 56 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997
Source : European Commission ( spring 1998 forecasts ) .
Lähde : Euroopan komissio ( kevään 1998 ennusteet ) . 66
67 Table 6
Taulukko 6 .
Denmark : General government budgetary position ( as a percentage of GDP )
Tanska : Julkisen talouden tulot ja menot ( prosentteina BKT : stä )
( a ) A negative sign indicates that the government deficit is higher than investment expenditure .
( a ) Negatiivinen luku tarkoittaa , että julkisen talouden alijäämä on suurempi kuin investointimenot .
Denmark : Projections of elderly dependency ratio 1990 Elderly dependency ratio ( population aged 65 and over as a proportion of the population aged 15-64 ) 22.7 2000 21.6 2010 24.9 2020 31.7 2030 37.7
Tanska : Ennusteet huoltosuhteesta 1990 Huoltosuhde ( 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat prosentteina 15 - 64-vuotiaista ) 22,7 2000 21,6 2010 24,9 2020 2030 31,7 37,7
III Exchange rate developments Table 8
III Valuuttakurssikehitys Taulukko 8 .
( a ) Denmark : Exchange rate stability ( 1 March 1996 - 27 February 1998 )
( a ) Tanska : Valuuttakurssin vakaus ( 1.3.1996 - 27.2.1998 )
Membership of the Exchange Rate Mechanism ( ERM ) Membership since Devaluation of bilateral central rate on country 's own initiative Maximum upward (+) and downward (-) deviations from central rates in the ERM grid (%) against ( a ) Belgian franc Deutsche Mark Spanish peseta French franc Irish pound Italian lira Dutch guilder Austrian schilling Portuguese escudo Finnish markka
Valuuttakurssimekanismi ERMin jäsen Jäsenyys alkanut Kahdenvälinen keskuskurssi devalvoitu maan omasta aloitteesta Suurimmat poikkeamat ylöspäin (+) ja alaspäin (-) ERMin keskuskursseista (%) suhteessa ( a ) Belgian frangiin Saksan markkaan Espanjan pesetaan Ranskan frangiin Irlannin puntaan Italian liiraan Alankomaiden guldeniin Itävallan šillinkiin Portugalin escudoon Suomen markkaan
( b ) Key indicators of exchange rate pressure for the Danish krone Average of 3 months ending : Exchange rate volatility ( a ) Short-term interest rate differentials ( b ) May 96 Aug 96 Nov 96 Feb 97 May 97 Aug 97 Nov 97 Feb 98 0.5 0.4 0.6 0.3 0.8 0.4 0.9 0.3 0.5 0.3 0.4 0.3 0.2 0.2 0.2 0.3
( b ) Tanskan kruunun valuuttakurssipaineita kuvaavat keskeiset indikaattorit 3 kk : n keskiarvo päättyen : Valuuttakurssin vaihtelu ( a ) Lyhyiden korkojen erot ( b ) 5/96 0,5 0,4 8/96 11/96 0,6 0,8 0,3 0,4 2/97 0,9 0,3 5/97 0,5 0,3 8/97 11/97 2/98 0,4 0,2 0,2 0,3 0,2 0,3
( b ) Differential of three-month interbank interest rates against a weighted average of interest rates in Belgium , Germany , France , the Netherlands and Austria , in percentage points .
( b ) Kolmen kuukauden rahamarkkinakorkojen ero Belgian , Saksan , Ranskan , Alankomaiden ja Itävallan korkojen painotettuun keskiarvoon prosenttiyksikköinä . 68
69 Chart 5
Kuvio 5 .
1 March 1996 to 27 February 1998 ) DKR / BEF 15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2 1996 Q3 Q4 Q1 Q2 1997 Q3 Q4 Q1 DKR / DEM
Tanskan kruunu : Poikkeamat ERMin keskuskursseista ( päivittäisiä tietoja , prosentteina , 1.3.1996 - 27.2.1998 ) DKK / BEF 15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2 1996 Q3 Q4 Q1 Q2 1997 Q3 Q4 Q1 DKK / DEM DKK / ESP DKK / FRF DKK / IEP
DKR / IEP DKR / ITL
DKK / ITL 15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2
DKR / NLG
DKK / NLG
DKR / ATS
DKK / ATS
DKR / PTE
DKK / PTE
DKR / FIM
DKK / FIM
15 10 5 0 - 5 - 10 - 15 Q2 1996 Q3 Q4 Q1 Q2 1997 Q3 Q4 Q1
Q3 1996 Q4
Source : European Commission .
Q1 Lähde : Euroopan komissio .
Note : Deviations against the Finnish markka refer to the period from 14 October 1996 onwards , while deviations against the Italian lira refer to the period from 25 November 1996 onwards .
Huom . Poikkeamat suhteessa Suomen markkaan on mitattu 14.10.1996 lähtien ja suhteessa Italian liiraan 25.11.1996 lähtien .
Danish krone : Measures of the real effective exchange rate vis - - vis ERM Member States ( monthly data ; percentage deviations ;
Tanskan kruunu : Reaalinen efektiivinen valuuttakurssi ERM-jäsenvaltioita vastaan ( kuukausittaiset tiedot , poikkeamat prosentteina , helmikuu 1998 eri esimerkkikausiin verrattuna )
February 1998 compared with different benchmark periods ) Average Apr 73-Feb 98 Real effective exchange rates : CPI-based PPI / WPI-based Memo item : Nominal effective exchange rate Source : BIS and EMI calculations .
Keskiarvo Keskiarvo 4/1973 - 2/1998 1/1987 - 2/1998 Reaaliset efektiiviset valuuttakurssit : Kuluttajahintaindeksiin perustuva Tuottajahintaindeksiin / tukkuhintaindeksiin perustuva Lisätieto : Nimellinen efektiivinen valuuttakurssi 3,3 3,5 0,3 1,0 4,5 3,9
Note : A positive ( negative ) sign indicates an appreciation ( depreciation ) . Average Jan 87-Feb 98 1.0 4.5 3.9
Huom . Positiivinen luku tarkoittaa valuutan vahvistumista , negatiivinen sen heikkenemistä .
Denmark : External developments ( as a percentage of GDP )
Tanska : Ulkoinen kehitys ( prosentteina BKT : stä )
Current account plus new capital account Net foreign assets (+) or liabilities (-) ( c ) Exports ( goods and services )( d ) Imports ( goods and services ) ( e ) ( b )
1990 Vaihtotase ja uusi pääomatase 1,0 Ulkomainen nettovelka (+) tai nettosaatava (-)( c ) - 41,9 Vienti ( tavarat ja palvelut )( d ) 35,5 30,1 Tuonti ( tavarat ja palvelut )( e ) ( b )
1996 1997 ( a ) 1.7 0.6 - 23.7 - 23.9 38.8 39.4 33.5 35.2
19961997 ( a ) 1,7 0,6 - 23,7 - 23,9 38,8 39,4 33,5 35,2
( b ) According to the 5th edition of the IMF Balance of Payments Manual , which is conceptually the equivalent of the current account in previous editions of the Manual .
( b ) Kuten IMF : n maksutasekäsikirjan 5 .
( d ) In 1996 the share of intra-EU exports of goods in total national exports of goods was 64.4% ;
( d ) Vuonna 1996 EU-maiden osuus koko kansallisesta tavaranviennistä oli 64,4 %;
( e ) In 1996 the share of intra-EU imports of goods in total national imports of goods was 68.9% ;
( e ) Vuonna 1996 EU-maiden osuus koko kansallisesta tavarantuonnista oli 68,9 %;
IV Long-term interest rate developments Table 11
IV Pitkien korkojen kehitys Taulukko 11 .
Denmark : Long-term interest rates ( percentages )
Tanska : Pitkät korot ( prosentteina )
1996 Long-term interest rate Reference value Source : European Commission .
Pitkä korko Viitearvo Lähde : Euroopan komissio . 1996 7,2 9,1
Nov 97 6.1 -
11/97 6,1 -
Dec 97 5.7 -
12/97 5,7 -
Jan 98 Feb 97 - Jan 98 5.4 6.2 7.8
1/98 5,4 -
( a ) Denmark : Long-term interest rate ( monthly averages ;
( a ) Tanska : Pitkä korko ( kuukausikeskiarvoja , prosentteina ) 12
( b ) Denmark : Long-term interest rate and CPI inflation differentials against EU countries with lowest long-term interest rates * ( monthly averages ; in percentage points ) Long-term interest rate differential 3 2 1 0 - 1 - 2 - 3 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997
( b ) Tanska : Pitkien korkojen ja kuluttajahintainflaation erot niiden EU-maiden suhteen , joissa pitkät korot ovat matalimmat * ( kuukausikeskiarvoja , prosenttiyksikköinä ) Pitkien korkojen ero 3 2 1 0 - 1 - 2 - 3 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Kuluttajahintainflaation ero
CPI inflation differential Source : Interest rates : European Commission ( where these are not available the most comparable data have been used ) ;
Lähde : Korot , Euroopan komissio ( jos tietoja ei ole ollut saatavissa , on käytetty kaikkein vertailukelpoisimpia tietoja ) ;
* Weighted average of data for Belgium , Germany , France , the Netherlands and Austria . 72
* Belgian , Saksan , Ranskan , Alankomaiden ja Itävallan tietojen painotettu keskiarvo .
GERMANY Price developments Over the reference period from February 1997 to January 1998 the average rate of HICP inflation in Germany was 1.4% , i.e. well below the reference value of 2.7% .
SAKSA Hintakehitys Helmikuusta 1997 tammikuuhun 1998 ulottuneena tarkastelujaksona keskimääräinen YKHI-inflaatiovauhti Saksassa oli 1,4 % eli selvästi 2,7 prosentin viitearvoa hitaampi .
In 1996 average HICP inflation was 1.2% ( see Table 1 ) .
Vuonna 1996 keskimääräinen YKHI-inflaatiovauhti oli 1,2 % ( taulukko 1 ) .
Seen over the past two years , HICP inflation in Germany has been at levels which are generally considered to be consistent with price stability .
Kahden viime vuoden aikana YKHI-inflaatiovauhti Saksassa on pysytellyt tasolla , jonka yleensä katsotaan vastaavan hintavakautta .
Looking back , consumer price developments in Germany , as measured on the basis of the CPI , were adversely affected by the economic consequences of unification in the early 1990s .
Taaksepäin katsoen Saksojen yhdistymisestä 1990-luvun alussa aiheutuneet taloudelliset seuraukset vaikuttivat negatiivisesti Saksan kuluttajahintaindeksillä mitattuun kuluttajahintojen kehitykseen .
Consumer price inflation reached a peak of 5.1% in 1992 ( the first year for which CPI statistics for unified Germany are available ) .
Kuluttajahintainflaatio oli nopeimmillaan 5,1 % vuonna 1992 ( ensimmäisenä vuotena , jolta on saatavissa yhdistynyttä Saksaa koskevat kuluttajahintaindeksitiedot ) .
In subsequent years inflation in Germany has followed a downward trend , falling to just below 2 % in 1995 and thereafter ( see Chart 1 ) .
Myöhempinä vuosina inflaatio on hidastunut ja saavutti vuonna 1995 hieman alle 2 prosentin tason , jossa se on sen jälkeen pysytellyt ( kuvio 1 ) .
This experience of successful stabilisation following an inflationary shock to the economy reflects the continued pursuit of stability-oriented policies .
Talouden onnistuneeseen tasapainottumiseen inflaatiosokin jälkeen on vaikuttanut jatkuva vakauteen tähtäävän politiikan harjoittaminen .
Notably , monetary policy has been consistently geared towards price stability through the pursuit of an intermediate target for monetary growth .
Erityisesti rahapolitiikassa on jatkuvasti pyritty hintavakauden tavoitteeseen rahan määrän välitavoitetta noudattaen .
Some attempts have also been made to increase the flexibility of the economy , including the labour markets .
Talouden ja työmarkkinoiden joustavuutta on myös pyritty lisäämään .
In addition , the macroeconomic environment has contributed to containing upward pressure on prices .
Kokonaistaloudellinen ympäristö on lisäksi osaltaan hillinnyt hintojen nousupaineita .
Following the slowdown in the economy in 1993 , when output declined by over 1 %, economic growth recovered , but not sufficiently to prevent the emergence of a negative output gap ( see Table 2 ) .
Sen jälkeen , kun talouden kasvu vuonna 1993 oli hidastunut tuotannon kasvun laskiessa yli prosentilla , talous alkoi uudelleen elpyä , muttei tarpeeksi nopeasti , jotta olisi vältytty negatiivisen tuotantokuilun muodostumiselta ( taulukko 2 ) .
Against this background , since the mid-1990s wage moderation and consistent productivity growth have helped to contain the rise in unit labour costs , which had increased sharply in the early 1990s .
Näin ollen maltilliset palkankorotukset ja tuottavuuden jatkuva kasvu ovat 1990-luvun puolivälin jälkeen osaltaan hillinneet nousua yksikkötyökustannuksissa , jotka olivat kasvaneet jyrkästi 1990-luvun alkuvuosina .
Until 1996 control over inflation also benefited from broadly stable import prices , whereas a marked acceleration was seen in 1997 .
Vuoteen 1996 asti inflaation hillintää tukivat myös yleisesti ottaen vakaat tuontihinnat , joiden nousuvauhti kuitenkin kiihtyi selvästi vuonna 1997 .
Low rates of inflation are also apparent when it is measured in terms of other relevant price indices ( see Table 2 ) .
Myös muilla indikaattoreilla arvioiden inflaatio on ollut alhainen ( taulukko 2 ) .
Looking at recent trends and forecasts , current outturns for consumer price inflation ( measured as a percentage change over the corresponding month a year earlier ) have been decreasing to around 1 % and there are no signs of immediate upward pressure on the basis of the measures shown in Table 3a .
Viimeaikaiset kehityssuunnat ja ennusteet osoittavat , että kuluttajahintainflaation viime kuukausien kehitys ( mitattuna prosenttimuutoksena edellisen vuoden vastaavasta kuukaudesta ) on hidastunut 1 prosentin paikkeille , eikä taulukossa 3a esitettyjen lukujen perusteella ole merkkejä välittömistä hintojen nousupaineista .
Forecasts of inflation suggest a rate of around 2 % for 1998 and 1999 ( see Table 3b ) .
Inflaatioennusteiden mukaan inflaatio vuosina 1998 ja 1999 olisi 2 prosentin paikkeilla ( taulukko 3b ) .
Risks for price stability over this period are associated with higher administered prices and an increase in value added taxes .
Tänä ajanjaksona hintojen vakauteen kohdistuvia riskitekijöitä ovat hallinnollisten korkojen ja arvonlisäveron korotus .
Looking further ahead , maintaining an environment conducive to price stability relates in Germany to , inter alia , the conduct of fiscal policies over the medium to long term ;
Pitkän aikavälin tarkastelussa voidaan todeta , että hintavakautta tukevan ympäristön ylläpitäminen riippuu Saksassa mm . siitä , miten finanssipolitiikkaa harjoitetaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä .
it will be equally important to strengthen national policies aimed at enhancing competition in product markets and improving the functioning of labour markets against the background of the current high rate of unemployment in Germany .
Hyödykemarkkinoiden kilpailun edistämiseen ja työmarkkinoiden toiminnan parantamiseen tähtäävän kansallisen politiikan tehostaminen tulee olemaan yhtä tärkeää ottaen huomioon Saksan nykyinen korkea työttömyysaste .
Fiscal developments In the reference year 1997 the general government deficit ratio was 2.7% , i.e. below the 3 % reference value , and the debt ratio was 61.3% , i.e. just above the 60 % reference value .
Julkisen talouden kehitys Tarkasteluvuonna 1997 julkisen talouden alijäämän suhde BKT : hen oli 2,7 %, eli alle 3 prosentin viitearvon tasolla , ja julkisen velan suhde BKT : hen oli 61,3 % eli hieman yli 60 prosentin viitearvon .
Compared with the previous year , the deficit ratio has been reduced by 0.7 percentage point and the debt ratio increased by 0.9 percentage point .
Verrattuna vuoden 1996 lukuihin alijäämäsuhde pieneni 0,7 ja velkasuhde kasvoi 0,9 prosenttiyksikköä .
In 1998 the deficit ratio is forecast to decrease to 2.5% of GDP , while the debt 73 ratio is projected to decline marginally to 61.2% .
Vuonna 1998 alijäämäsuhteen odotetaan pienenevän 2,5 prosenttiin ja velkasuhteen arvioidaan pienenevän hieman eli 61,2 prosenttiin .
In 1996 and 1997 the deficit ratio exceeded the ratio of public investment expenditure to GDP ( see Table 4 ) .
Vuosina 1996 ja 1997 alijäämäsuhde oli suurempi kuin julkisten investointimenojen suhde BKT : hen ( taulukko 4 ) .
Looking back over the years 1991 ( the first year for which fiscal data for unified Germany are available ) to 1997 , the German debt-to-GDP ratio increased by 19.8 percentage points .
Vuodesta 1991 ( ensimmäinen vuosi , jolta on saatavissa yhdistynyttä Saksaa koskevia julkisen talouden tilastotietoja ) vuoteen 1997 Saksan velkasuhde suureni 19,8 prosenttiyksikköä .
During the first years considered the ratio increased steadily , from 41.5% of GDP in 1991 to 50.2% in 1994 , while in 1995 it jumped to 58.0% .
Ensimmäisinä vuosina se suureni tasaisesti vuodesta 1991 vuoteen 1994 , jolloin se kasvoi 41,5 prosentista 50,2 prosenttiin , mutta vuonna 1995 velkasuhde hypähti 58,0 prosenttiin .
In 1996 the ratio exceeded the 60 % reference value for the first time and in 1997 it increased further to reach 61.3% of GDP ( see Chart 2a ) .
Vuonna 1996 se oli ensimmäisen kerran 60 prosentin viitearvoa suurempi , ja vuonna 1997 se suureni edelleen 61,3 prosenttiin ( kuvio 2a ) .
As is shown in greater detail in Chart 2b , primary surpluses were generally small and thus not sufficient to outweigh the debt-increasing effects of a negative growth / interest rate differential .
Kuten käy ilmi kuviosta 2b , perusylijäämät olivat yleensä pieniä , eivätkä siten riittäviä kompensoidakseen BKT : n kasvuvauhdin ja koron negatiivisen erotuksen aiheuttamaa velan kasvua .
However , until 1995 , the most important underlying factors were stock-flow adjustment items , including in particular unification-related debt assumptions by the Federal Government .
Vuoteen 1995 saakka « velkakannan korjauserät » olivat kuitenkin merkittävimpiä velan kasvuun vaikuttavia tekijöitä , erityisesti liittovaltion Saksojen yhdistymisen yhteydessä vastattavakseen ottamat velat .
The strongest impact was recorded in 1995 , mainly reflecting the assumption by general government of the debt of the Treuhand agency , which will be a lasting burden on fiscal policy .
Näiden vaikutus oli voimakkain vuonna 1995 , jolloin julkinen hallinto otti vastatakseen Treuhandin velat , jotka tulevat pitkään rasittamaan julkista taloutta .
The patterns observed during the 1990s , which continue to be affected by the additional strain placed on public finances by German unification , may be seen as indicative of the need to adopt early corrective measures to deal with the budgetary consequences of adverse shocks , even when initial budgetary imbalances are not excessive .
1990-luvun kehitys , johon edelleen vaikuttaa Saksojen yhdistymisen julkiselle taloudelle tuoma lisärasitus , kuvastaa tarvetta ryhtyä ajoissa toimenpiteisiin , jotta negatiivisten sokkien vaikutukset julkiseen talouteen voitaisiin ehkäistä silloinkin , kun julkisen talouden epätasapaino ei vielä ole liiallinen .
They also reflect the need to provide a buffer of a primary surplus as a precaution against deteriorating macroeconomic conditions , even when the structure of the general government debt is relatively favourable .
Kehitys heijastaa myös tarvetta luoda perusylijäämästä puskuri varotoimenpiteeksi kokonaistalouden heikkenemisen varalta , vaikka julkisen velan rakenne olisikin suhteellisen hyvä .
In this context , it may be noted that the share of debt with a short-term residual maturity has been increasing during the 1990s , while the average maturity has remained broadly stable ( see Table 5 ) .
Lyhytmaturiteettisen velan osuus on kasvanut 1990-luvulla , joskin keskimmäinen maturiteetti on pysynyt jokseenkin ennallaan ( taulukko 5 ) .
With regard to 1996 , the proportion of debt with a short-term residual maturity is 74 noticeable , and , taking into account the current level of the debt ratio , fiscal balances are relatively sensitive to changes in interest rates .
Vuonna 1996 lyhytmaturiteettisen velan osuus oli huomattava , ja kun otetaan huomioon velan nykyinen koko , julkisen talouden rahoitusasema on suhteellisen herkkä korkojen muutoksille .
However , given the fact that the debt is refinanced at long maturities , this sensitivity relates particularly to long-term interest rates .
Koska uusi velka on pitkämaturiteettista , tämä herkkyys koskee erityisesti muutoksia pitkissä koroissa .
On the other hand , the proportion of foreign currency debt is negligible and fiscal balances are insensitive to changes in exchange rates .
Toisaalta valuuttamääräisen velan osuus on mitätön , joten valuuttakurs - simuutoksilla ei ole vaikutusta julkisen talouden rahoitusasemaan .
During the 1990s a relatively trendless pattern can be observed in the deficit-toGDP ratio , with outturns of around 3 % of GDP ( see Chart 3a ) .
Alijäämäsuhde kehittyi 1990-luvulla melko vaihtelevasti pysyen noin 3 prosentin paikkeilla ( kuvio 3a ) .
Compared with the period immediately prior to unification , this represented a deterioration in fiscal balances , which had been slightly in surplus in 1989 .
Verrattuna aikaan juuri ennen Saksojen yhdistymistä , julkisen talouden rahoitusjäämä , joka vuonna 1989 oli ollut hieman ylijäämäinen , heikkeni 1990luvulla .
As is shown in greater detail in Chart 3b , which focuses on changes in deficits , cyclical factors made a large negative contribution in 1993 following a strong boom mainly triggered by excessive demand in the wake of unification ;
Kuten käy ilmi kuviosta 3b , jossa kuvataan alijäämän muutoksia , suhdannetekijöillä oli merkittävä negatiivinen vaikutus vuonna 1993 , kun talous oli ollut voimakkaassa kasvussa , joka johtui pääasiassa yhdistymisen synnyttämästä kysynnän ylikuumenemisesta ;
a smaller negative contribution was seen in 1996 .
suhdannetekijöillä oli myös vähäisempi negatiivinen vaikutus vuonna 1996 .
In general , such cyclical factors were mostly offset by other measures , thereby limiting their impact on the overall deficit .
Suhdannetekijöiden vaikutusta rahoitusjäämän kehitykseen vähensivät useimmiten muut toimet , joilla oli yleensä vastakkainen vaikutus kuin suhdannetekijöillä .
Evidence available suggests that measures with a temporary effect played a role in improving the fiscal balance in 1996 and 1997 , but that the impact did not exceed 0.2% of GDP per annum .
Käytettävissä olevat taustatiedot viittaavat siihen , että tällaisilla tilapäisillä toimilla oli vaikutusta rahoitusjäämän kohenemiseen vuosina 1996 ja 1997 , mutta tuo vaikutus ei ylittänyt 0,2 : ta prosenttia BKT : stä vuositasolla .
As these measures were mainly of a one-off nature , compensating measures already introduced in 1998 budgets will need to yield their expected results in 1998 in order to keep fiscal balances on the planned path .
Koska kyseessä olivat pääasiassa « kertaluonteiset » toimet , jo vuoden 1998 budjettiin sisältyvien kompensoivien toimien on toteuduttava odotetulla tavalla vuonna 1998 , jotta julkisen talouden rahoitusaseman tasapainottuminen saataisiin pysymään suunnitellulla uralla .
Moving on to examine trends in other fiscal indicators , it can be seen from Chart 4 that between 1991 and 1995 the total expenditure ratio rose , with all expenditure items increasing , except for net capital expenditure ( see Table 6 ) .
Tarkasteltaessa muita julkisen talouden indikaattoreita voidaan kuvion 4 avulla todeta , että julkisen talouden menojen suhde BKT : hen suureni vuosina 1991 - 1995 , jolloin kaikki menoluokat lukuun ottamatta julkisia investointeja kasvoivat ( taulukko 6 ) .
of all major expenditure items . On balance , the expenditure ratio in 1997 , at 48 %, had been brought back very close to the level seen in 1991 but it remains markedly higher than just before unification , when it had been close to 45 %.
Vuoden 1995 jälkeen menot vähenivät , mikä johtui siitä , että kaikki menoluokat suhteessa BKT : hen pienenivät . Vuonna 1997 menojen suhde BKT : hen oli 48 % ja siten palautunut hyvin lähelle vuoden 1991 tasoaan , mutta
As the burden of interest payments has increased in line with a rising debt ratio , and capital expenditure has been cut back , bringing down expenditure ratios would appear to require the fiscal authorities to focus mainly on transfer payments and public consumption .
Koska korkomenojen taakka on kasvanut velkasuhteen kasvaessa ja koska pääomamenoja on leikattu , näyttäisi menojen pienentäminen suhteessa BKT : hen edellyttävän , että finanssipolitiikan päähuomio kohdistetaan tulonsiirtoihin ja julkiseen kulutukseen .
Government revenue in relation to GDP reached a peak in 1994 before returning close to the level of 1991 .
Julkisen talouden tulot suhteessa BKT : hen olivat suurimmillaan vuonna 1994 , minkä jälkeen ne palautuivat miltei saman suuruisiksi kuin vuonna 1991 .
The current level of around 45 % of GDP is also very close to that observed before unification , but this is partly due to the erosion of the tax base .
Tulot ovat tällä hetkellä noin 45 % BKT : stä eli niin ikään miltei samansuuruiset kuin ennen yhdistymistä , mutta se johtuu osittain veropohjan rapautumisesta .
Additionally , from 1996 onwards , this ratio as well as the expenditure ratio was reduced by an amount equivalent to ‰ % of GDP owing to the new treatment of child benefits .
Vuodesta 1996 lähtien sekä tulojen että menojen suhde BKT : hen pieneni 0,5 % lapsilisäjärjestelmän muutoksen takia .