natgillin/translations-raw huggingface dataset:
third , a list of eligible instruments and operations ; and , fourth , limits for credit risk exposures .
EKP käyttää poikkeamarajojen ja limiittien sallimaa liikkumavaraa maksimoidakseen omista varoistaan saatavan tuoton .
The ECB then uses the scope provided by the deviation bands and risk limits to maximise the return on the own funds portfolio . In view of the purpose of the ECB 's own funds and the key parameters outlined above , the own funds are mainly invested in euro area government bonds and some other highly rated collateralised bonds .
EKP : n omien varojen tarkoituksen ja edellä mainittujen keskeisten parametrien vuoksi omia varoja sijoitetaan pääasiassa euroalueen valtion joukkolainoihin ja joihinkin muihin hyvätasoisiin vakuudellisiin joukkolainoihin .
Certain euro area bond derivatives and direct securities lending transactions have also been eligible instruments since 1999 . As part of
Tietyt euroalueen joukkolainajohdannaiset ja suora arvopapereiden lainaus ovat myös olleet hyväksyttyjä vuodesta 1999 lähtien . Sijoitusinstrumenttien valikoimaa laajennettiin
Chapter III
setelipainossa Ateenassa Luku III
The risk management function of the ECB manages and monitors financial risks incurred by the ECB directly or by the 12 NCBs of the Eurosystem on behalf of the ECB .
EKP : n riskienhallinnan tehtävänä on hallita ja seurata rahoitusriskejä , jotka kohdistuvat joko suoraan EKP : hen tai EKP : n puolesta toimiviin eurojärjestelmän kahteentoista kansalliseen keskuspankkiin .
Risk management at the ECB has two main areas , namely policy operations and investment operations .
EKP : n riskienhallinnan kaksi pääaluetta ovat politiikkaoperaatiot ja sijoitusoperaatiot .
The former focuses on the risk issues associated with the Eurosystem 's monetary policy operations , including payment system operations ( principally through the provision of intraday liquidity via the TARGET system ) .
Ensimmäinen alue käsittää riskit , jotka liittyvät eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin ja maksujärjestelmäoperaatioihin ( lähinnä TARGET-järjestelmän päivänsisäiseen luottoon liittyvät riskit ) .
The latter focuses on foreign reserve assets and the management of the ECB 's own capital .
Toinen alue käsittää valuuttavarantoon ja EKP : n oman pääoman hoitoon liittyvät riskit .
Policy operations Eurosystem credit operations , except that tier two assets are not normally used by the Eurosystem in outright transactions .
Politiikkaoperaatiot yleensä käytä kakkoslistan arvopapereita suorissa kaupoissa .
In the conduct of its monetary policy and payment system credit operations , the Eurosystem incurs a risk when entering into a transaction with a counterparty that may be unable to meet its credit obligations .
Eurojärjestelmälle syntyy riski silloin , kun sen rahapoliittisen operaation tai päivänsisäisen luotonannon vastapuoli ei mahdollisesti pystykään täyttämään luottoon liittyviä velvoitteitaan .
This credit risk is mitigated by the use of collateral . The use of adequate collateral .
Tämä luottoriski saadaan mahdollisimman pieneksi käyttämällä vakuuksia .
The use of adequate collateral is required in all Eurosystem credit operations by Article 18.1 of the Statute of the ESCB .
EKPJ : n perussäännön artiklan 18.1 mukaan kaiken eurojärjestelmän luotonannon on perustuttava riittäviin vakuuksiin .
To protect the Eurosystem from incurring losses as well as to ensure the equal treatment of counterparties and enhance operational efficiency , assets have to fulfil certain common criteria in order to be eligible as collateral for Eurosystem credit operations .
Jotta eurojärjestelmää suojattaisiin tappioilta rahapoliittisissa operaatioissa , turvattaisiin vastapuolien tasavertainen kohtelu ja tehostettaisiin toimintaa , eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden vakuudeksi voidaan hyväksyä vain yhteiset kelpoisuusvaatimukset täyttäviä arvopapereita .
The criteria are laid down in the collateral framework .
Nämä vaatimukset on määritelty eurojärjestelmän vakuuskäytännössä .
Owing to the differences in financial structure across Member States and for purposes internal to the Eurosystem , a distinction is made between two categories of assets eligible for Eurosystem credit operations . These two categories are referred to as « tier one » and « tier two » .
Eurojärjestelmän luotto-operaatioiden vakuudeksi kelpaavat arvopaperit jaotellaan kahteen ryhmään , ykköslistan ja kakkoslistan arvopapereiksi , jäsenvaltioiden rahoitusrakenteiden välisten erojen ja eurojärjestelmän sisäisen tarkoituksenmukaisuuden vuoksi .
Tier one consists of marketable debt instruments which fulfil uniform euro area-wide eligibility criteria specified by the ECB .
Ykköslistan arvopapereita ovat jälkimarkkinakelpoiset velkakirjat , jotka täyttävät EKP : n vahvistamat yhdenmukaiset , euroalueen laajuiset kelpoisuusvaatimukset .
Tier two consists of additional assets ( marketable and nonmarketable ) which are of particular importance to national financial markets and banking systems ..
Kakkoslista koostuu sellaisista muista jälkimarkkinakelpoisista tai ei-jälkimarkkinakelpoisista arvopapereista , joilla on erityistä merkitystä kansallisten rahoitusmarkkinoiden ja pankkijärjestelmien kannalta .
The eligibility criteria applied to these assets by the respective NCBs are subject to approval by the ECB .
Kansallisten keskuspankkien soveltamat erityiset kakkoslistan arvopapereiden kelpoisuusvaatimukset edellyttävät EKP : n hyväksyntää .
No distinction is made between the two tiers with regard to the quality of the assets or their eligibility for the various types of
Ykkös - ja kakkoslistan arvopaperit kelpaavat yhtäläisesti kaikkiin eurojärjestelmän luottooperaatioihin , paitsi että eurojärjestelmä ei
1.1 Risk control framework Tier one and tier two assets are both subject to risk control measures .
1.1 Riskienhallintajärjestelmä Eurojärjestelmän luotto-operaatioissa käytettäviin ykkös - ja kakkoslistan arvopapereihin sovelletaan riskienhallintamenetelmiä .
These are applied to the assets underlying Eurosystem credit operations in order to protect the Eurosystem against the risk of financial loss if underlying assets have to be realised owing to the default of a counterparty .
Niiden tarkoituksena on suojata eurojärjestelmää taloudellisilta tappioilta siinä tapauksessa , että arvopaperit joudutaan realisoimaan vastapuolen laiminlyönnin takia .
This means that the Eurosystem uses the collateral to recover the liquidity provided .
Tämä tarkoittaa sitä , että eurojärjestelmä käyttää vakuuksia saataviensa perimiseksi takaisin .
It is in such a situation that it incurs market and liquidity risks associated with the collateral .
Tällaisessa tilanteessa eurojärjestelmälle syntyy vakuuteen liittyvä markkinariski ja likvidiysriski .
The risk control measures at the disposal of the Eurosystem in 2001 were initial margins , valuation haircuts , variation margins , limits in relation to issuers / debtors or guarantors , and additional guarantees .
Vuonna 2001 eurojärjestelmällä oli käytössään seuraavat riskienhallintamenetelmät : alkumarginaali , markkina-arvon aliarvostus , vaihtelumarginaali , liikkeeseenlaskija -/ velallis - tai takaajakohtaiset limiitit ja lisätakaukset .
Risk controls To obtain an adequate level of risk control , the Eurosystem evaluates in line with best market practices parameters such as current and potential price developments and related price volatilities .
Riskienhallintamenetelmät Varmistaakseen riittävän riskienhallinnan eurojärjestelmä arvioi parhaiden markkinakäytäntöjen mukaisesti mm . arvopaperien vallitsevaa ja potentiaalista hintakehitystä ja hintojen volatiliteettia .
Value at Risk ( VaR ) measures are used to estimate the valuation haircuts needed to reflect the maximum loss of market value which , assuming historical conditions , could be generated by the collateral with a given level of statistical confidence over a given period of time .
Value at risk ( VaR ) - menetelmää käytetään arvioitaessa , miten suuria markkina-arvon aliarvostusten tulee olla , jotta ne vastaisivat suurinta mahdollista vakuuden markkina-arvon laskua tietyn ajanjakson aikana ja tietyn tilastollisen todennäköisyyden rajoissa , kun olosuhteiden oletetaan pysyvän samanlaisina kuin pitkällä aikavälillä keskimäärin .
Additional measures used to calibrate the valuation haircuts include back testing and stress testing .
arvioita verrataan toteutuneisiin arvioihin ( back testing ) sekä tehdään stressitestejä .
In addition to the initial margins applied to the credit amount , the Eurosystem applies the valuation haircuts according to asset type , residual maturity and coupon structure .
Luoton määrän perusteella laskettavien alkumarginaalien lisäksi eurojärjestelmä soveltaa arvopaperityypin , jäljellä olevan maturiteetin ja korkorakenteen mukaan määräytyviä markkina-arvon aliarvostuksia .
The haircuts are applied by deducting a certain percentage from the market value of the asset .
Arvopaperi aliarvostetaan vähentämällä tietty prosenttiosuus sen markkina-arvosta .
Three haircut groups were used in 2001 for tier one assets : fixed rate , floating rate and inverse floating rate instruments .
Vuonna 2001 ykköslistan arvopaperit oli jaettu markkina-arvon aliarvostusta varten kolmeen ryhmään : kiinteäkorkoiset , vaihtuvakorkoiset ja käänteisesti vaihtuvakorkoiset instrumentit .
The valuation haircuts applied to tier two assets reflect the specific risks associated with these assets and are at least as stringent as the haircuts applied to tier one assets .
Kakkoslistan arvopapereihin sovellettava markkina-arvon aliarvostus kuvastaa niitä erityisiä riskejä , joita näihin arvopapereihin liittyy , ja on vähintään yhtä tiukka kuin ykköslistan arvopapereiden aliarvostus .
Initial margins and margin calls are applied to tier two assets in a similar fashion as to tier one assets .
Kakkoslistan arvopapereihin sovelletaan alkumarginaaleja ja vakuuksien muutospyyntöjä samalla tavalla kuin ykköslistan arvopapereihin .
Four different haircut groups were used in 2001 for tier two assets , reflecting differences in their intrinsic characteristics and liquidity : equities , marketable debt instruments with limited liquidity , debt instruments with restricted liquidity and special features , and non-marketable debt instruments .
Vuonna 2001 kakkoslistan arvopaperit oli jaettu markkinaarvon aliarvostusta varten neljään eri ryhmään ominaisuuksiensa ja likvidiytensä perusteella : 1 ) osakkeet , 2 ) jälkimarkkinakelpoiset likvidiydeltään rajalliset velkainstrumentit , 3 ) epälikvidit velkainstrumentit , joilla on erityispiirteitä , sekä 4 ) ei-jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit .
The assets are subject to a daily valuation and NCBs calculate on a daily basis the required value of underlying assets taking into account the valuation principles outlined by the Eurosystem .
Arvopaperit arvostetaan päivittäin , ja kansalliset keskuspankit laskevat niin ikään päivittäin vakuutena käytettävien arvopapereiden vaaditun arvon ottaen huomioon eurojärjestelmän määrittelemät arvostusperiaatteet .
Symmetric margin calls are made whenever the underlying assets do not match the collateral requirements .
Jos arvopaperit eivät vastaa vakuusvaatimuksia , aiheuttaa tämä pyynnön muuttaa vakuuksia tilanteen tasapainottamiseksi .
Margin calls can be met either by supplying additional assets or by means of cash payments .
Vakuuksien muutospyyntöihin voidaan vastata joko arvopapereiden lisätoimituksilla tai maksusuorituksilla .
approach .
jestelmä yksilöi kullekin jälkimarkkinakelpoiselle ykkös - tai kakkoslistan kelpoisuusvaatimukset täyttävälle arvopaperille yhden viitemarkkinapaikan hinnan määrittämiseksi .
It defines the most representative price on the reference market , which is then used for the calculation of market values .
Eurojärjestelmä määrittää viitemarkkinapaikan edustavimman hinnan , jota käytetään markkina-arvojen laskemiseen .
If more than one price is quoted , the lowest of these prices ( normally the bid price ) is used .
Jos arvopaperille noteerataan useita eri hintoja , käytetään alinta hintaa ( normaalisti ostohinta ) .
For non-marketable tier two assets or for those marketable assets that do not normally trade , so that mark to market is not possible , the Eurosystem generally applies a mark-tomodel strategy based on present-value discounting of future cash flows .
Eurojärjestelmä soveltaa yleensä malliin pohjautuvaa menettelyä kakkoslistan ei-jälkimarkkinakelpoisten arvopapereiden arvostamiseksi sekä sellaisten jälkimarkkinakelpoisten arvopapereiden arvostamiseksi , joiden markkina-arvoa ei pystytä määrittelemään siksi , että niillä ei käydä kauppaa tavanomaiseen tapaan . Malliin pohjautuva arvostus perustuu arvopaperien tulevien kassavirtojen diskontattuun nykyarvoon .
The discounting is based on an appropriate zero-coupon curve , and differences in credit risk between issuers are explicitly taken into account through credit spreads .
Diskonttauksessa käytetään tarkoitukseen soveltuvaa nollakuponkilainojen tuottokäyrää , ja liikkeeseenlaskijakohtaisten luottoriskien erot otetaan huomioon riskilisien avulla .
The level of the applicable credit spread strongly depends on national market characteristics and is therefore proposed by the NCB after analysing the available market data .
Riskilisien suuruus riippuu suureksi osaksi kunkin maan markkinoiden ominaispiirteistä , ja siksi kansalliset keskuspankit tekevät niistä esityksiä analysoituaan ensin saatavissa olevaa markkinatietoa .
The credit spreads are ultimately subject to approval by the ECB .
Riskilisät edellyttävät EKP : n hyväksyntää .
1.2 Credit risk assessment Assets used as collateral in Eurosystem credit operations must meet high credit standards .
1.2 Luottoriskiarviointi Eurojärjestelmän luotto-operaatioiden vakuutena käytettävien arvopaperien on täytettävä tiukat luottokelpoisuusvaatimukset .
In the assessment of the standard of debt instruments , the ECB takes into account , inter alia , available market agency ratings and the NCBs » own credit assessment systems , as well as certain institutional criteria which would ensure particularly high protection of the holders , including guarantees . The Eurosystem does not accept as underlying assets debt instruments issued or guaranteed by the counterparty , or by any other entity with which the counterparty has close links .
Velkainstrumenttien luottokelpoisuutta arvioidessaan EKP ottaa huomioon mm . saatavissa olevat luokituslaitosten luottoluokitukset , kansallisten keskuspankkien omat luotonarviointijärjestelmät ja tietyt institutionaaliset kriteerit , jotka varmistavat erityisen hyvän suojan arvopaperinhaltijoille ( näitä ovat mm .
The credit quality of the eligible assets is constantly monitored to check that it is equivalent to at least the minimum level of financial soundness specified by the Eurosystem .
takaukset ) .
The ECB monitors the assessment provided by NCBs » credit assessment systems and from time to time by national rating companies which rate national tier two assets .
Eurojärjestelmä ei hyväksy vakuudeksi vastapuolen itsensä tai vastapuolen kanssa läheisesti sidoksissa olevan yhteisön liikkeeseen laskemia tai takaamia velkainstrumentteja .
Valuation principles A set of principles is employed to determine the value of underlying assets in Eurosystem credit operations . For marketable tier one or tier two assets , the Eurosystem specifies a single reference market to be used as the price source , following a marked-to-market
Vakuuskelpoisten arvopapereiden luottokelpoisuutta seurataan jatkuvasti , jotta varmistuttaisiin siitä , että luottokelpoisuus on vähintään eurojärjestelmän määrittelemällä Arvostusperiaatteet Eurojärjestelmän luotto-operaatioissa käytettävien arvopapereiden arvostukseen sovelletaan seuraavanlaisia periaatteita .
ECB -* Annual Report -* 2001 79
Markkina-arvopohjaista arvostustapaa soveltaen eurojär - EKP : n vuosikertomus -* 2001
Investment operations Asset allocation This process determines the optimal currency distribution for the foreign currency reserves and the optimal asset allocation for each currency portfolio .
Sijoitusoperaatiot Vaadejakauman määritteleminen Tässä prosessissa määritellään valuuttavarannon optimaalinen valuuttajakauma ja kunkin valuuttasalkun optimaalinen vaadejakauma .
In assessing the currency distribution , the two major considerations are liquidity and diversification .
Likvidiys ja riskien hajauttaminen ovat kaksi keskeistä näkökohtaa valuuttajakaumaa arvioitaessa .
The actual asset allocation for each portfolio results in the establishment of the strategic investment benchmarks for each portfolio .
Kun kunkin valuuttasalkun vaadejakauma on määritelty , kullekin salkulle muodostetaan strateginen normisalkku .
The strategic benchmarks are designed to indicate and implement the long term riskreturn preferences of the ECB .
Normisalkut ilmaisevat EKP : n pitkän aikavälin riski - ja tuottopreferenssit .
They give portfolio managers in the Eurosystem clear indications of the levels of market , credit and liquidity risk that the ECB desires .
Ne antavat eurojärjestelmässä toimiville salkunhoitajille selvät viitteet siitä , minkä suuruisia markkina -, luotto - ja likvidiysriskejä EKP haluaa .
The benchmarks are crucial to the performance of the ECB as they are the main determinants of the returns earned .
Normisalkut ovat ensiarvoisen tärkeät EKP : n tuloksen kannalta , sillä niiden perusteella pääasiassa määräytyy , kuinka paljon tuottoja EKP saa .
The goal of asset allocation is to achieve maximum returns under the constraints within which the ECB operates .
Vaadejakauman määrittelyllä pyritään saavuttamaan mahdollisimman suuri tuotto ottaen huomioon rajoitteet , joiden puitteissa EKP toimii .
The strategic benchmarks are reviewed on an annual basis .
Strategiset normisalkut tarkistetaan vuosittain .
For the 2001 review , new methodologies were developed for estimating expected returns for each asset class and these scenarios of expected returns were incorporated into the various optimisation exercises conducted prior to the benchmark construction .
Vuonna 2001 tehtyä tarkistusta varten kehitettiin uusia menettelyjä kunkin arvopaperiluokan odotettujen tuottojen arvioimiseksi . Nämä tuotto-odotusskenaariot otettiin huomioon normisalkkujen optimoinnissa .
In addition , the yield curve for each asset class was stress-tested to assess the resilience of possible future asset allocations to external shocks .
Lisäksi kunkin vaadeluokan tuottokäyrä stressitestattiin , jotta pystyttäisiin arvioimaan , miten mahdolliset uudet vaadejakaumat kestävät ulkoisia sokkeja .
This approach to asset allocation is indicative of the proactive approach to the management of risk at the ECB .
Tämä vaadejakauman määrittelyssä käytettävä menettely ilmentää EKP : n riskienhallinnassa noudatettua aktiivista lähestymistapaa .
At the end of 2001 , the ECB had a reserve portfolio totalling Euros 46.8 billion , which comprised foreign currency reserves , gold and special drawing rights ( SDRs ) .
Vuoden 2001 lopussa EKP : llä oli 46,8 miljardin euron suuruinen varantosalkku , joka koostui valuuttavarannosta , kullasta ja erityisistä nosto-oikeuksista .
The foreign currency reserves are denominated in US dollars and Japanese yen and are managed on behalf of the ECB by the NCBs .
Valuuttavarantoon kuuluvat varat ovat Yhdysvaltain dollarin ja Japanin jenin määräisiä , ja kansalliset keskuspankit hoitavat niitä EKP : n puolesta .
This reserve portfolio is first and foremost an intervention portfolio .
Tätä varantosalkkua käytetään ennen kaikkea interventioihin .
In addition to the actively managed investments , the ECB also holds gold .
Aktiivisesti hoidettujen sijoitusten lisäksi EKP : llä on myös kultavaranto .
The ECB 's own capital is denominated in euro and managed by a separate portfolio management team at the ECB .
EKP : n oma pääoma on euromääräinen , ja sen hoidosta vastaa erityinen salkunhoitajien ryhmä EKP : ssä .
These investments , known as the ECB 's « own funds » , are designated for generating a return to fund the running costs of the ECB .
Näistä sijoituksista eli EKP : n « omista varoista » pyritään saamaan tuottoa EKP : n juoksevien kustannusten kattamiseksi .
The ECB 's financial health and reputation are dependent on the appropriate management of the investment portfolio .
EKP : n taloudellinen tilanne ja maine ovat riippuvaisia sijoitussalkun asianmukaisesta hoidosta .
A key component in the management of these investments is the correct risk management structure .
Rakenteeltaan oikea riskienhallinta on keskeinen tekijä näiden sijoitusten hoidossa .
The risk management framework The framework for managing the risks associated with the ECB 's investment portfolio has three closely interlinked components :
Riskienhallintajärjestelmä EKP : n sijoitussalkkuun liittyvien riskien hallinnassa on kolme tiiviisti toisiinsa kytkeytyvää osaa : -*
the establishment of an analytical framework to determine the appropriate asset allocation for the foreign currency reserves and the investment reserves .
Analyysikehikko , jonka avulla määritellään valuutta - ja sijoitusvarannon sopiva vaadejakauma .
In concrete terms , this specifies the currency distribution of the reserve portfolios and the strategic benchmarks for each portfolio ;
Käytännössä tämä merkitsee sitä , että valuuttavarannolle määritellään valuuttajakauma ja kunkin valuutan määräiselle salkulle strateginen normisalkku .
the analysis of investment performance ;
Sijoitusten tuoton analysointi .
the establishment of appropriate risk management and compliance measures .
Tarkoituksenmukainen riskienhallinta ja valvontakulttuuri .
Analysis of investment performance Quarterly , semi-annual and annual analyses of investment performance and risk are presented to the Governing Council and the
Sijoitusten tuoton analysointi Sijoitustoiminnan tuotoista ja riskeistä tehdään neljännesvuosittaisia , puolivuosittaisia ja
Executive Board of the ECB , as well as portfolio managers and senior decisionmakers at the ECB and in the Eurosystem .
vuosittaisia analyysejä , jotka esitetään EKP : n neuvostolle ja johtokunnalle sekä EKP : n ja eurojärjestelmän salkunhoitajille ja ylimmille päättäville elimille .
Performance and risk are measured in compliance with the Association of Investment Management and Research ( AIMR ) recommendations .
Sijoitusten tuotot ja riskit mitataan Association of Investment Management and Research ( AIMR ) - laitoksen suositusten mukaisesti .
Investment performance is also analysed to identify the sources of performance .
Sijoitusten tuottoja analysoidaan myös tuottojen eri lähteiden tunnistamiseksi .
In 2001 special attention was paid to an examination of the liquidity constraints implied by managing an intervention portfolio .
Vuonna 2001 tutkittiin erityisesti likvidiysrajoitteita , jotka johtuvat interventiosalkun hallinnasta .
All markets or instruments in which the ECB invests must meet pre-set liquidity criteria approved by the Executive Board .
Kaikkien markkinoiden ja instrumenttien , joihin EKP sijoittaa , tulee täyttää ennalta määritellyt ja johtokunnan hyväksymät likvidiyskriteerit .
These requirements imply a definition of liquidity that should be met even in stress situations .
Niissä edellytetään , että tiettyyn likvidiystasoon ylletään myös stressitilanteissa .
Clearly , the most stringent liquidity requirements are for the foreign currency reserves . It is important for the ECB to know the impact of these demanding liquidity criteria .
Valuuttavarantoon sovelletaan kaikkein tiukimpia likvidiysvaatimuksia . EKP : n kannalta on tärkeää tietää , millainen vaikutus tällaisilla vaativilla likvidiyskriteereillä on .
Its investments are therefore compared against theoretical efficient frontiers so as to measure the cost in terms of return foregone resulting from its definition of liquidity .
Niinpä EKP : n sijoituksia verrataan teoreettisiin , riski-tuotto-suhteiltaan optimaalisiin sijoituksiin , jotta voitaisiin mitata , miten paljon tuottoja menetetään likvidiyskriteerien vuoksi .
as Value at Risk and tracking error are also monitored .
teellisia markkinariskimittareita , kuten value at risk - lukuja ja tuottoerojen keskihajontalukuja ( tracking error ) .