natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Looking at recent trends and forecasts , current outturns for consumer price inflation ( measured as a percentage change over the corresponding month a year earlier ) have been decreasing to below 2 % but there are some signs of immediate upward pressure on the basis of the measures shown in Table 3a .
Viimeaikaiset kehityssuunnat ja ennusteet osoittavat , että kuluttajahintainflaation viime kuukausien kehitys ( mitattuna prosenttimuutoksena edellisen vuoden vastaavasta kuukaudesta ) on hidastunut alle 2 prosentin . Taulukossa 3a esitettyjen lukujen perusteella on joitakin merkkejä hintojen lyhyen aikavälin nousupaineista .
Forecasts of inflation suggest rates of around 2‰ % for 1998 and 1999 ( see Table 3b ) .
Inflaatioennusteiden mukaan inflaatiovauhti vuosina 1998 ja 1999 olisi 2,5 prosentin paikkeilla ( taulukko 3b ) .
The risks for price stability over this period are associated with tight labour market conditions and a narrowing of the output gap .
Tänä ajanjaksona hintojen vakauteen kohdistuvia riskitekijöitä ovat työmarkkinatilanteen kiristyminen ja tuotantokuilun supistuminen .
Looking further ahead , maintaining an environment conducive to price stability relates in the Netherlands to , inter alia , the conduct of fiscal policies over the medium to long term ;
Pitkän aikavälin tarkastelussa voidaan todeta , että hintavakautta tukevan ympäristön ylläpitäminen riippuu Alankomaissa mm . siitä , miten finanssipolitiikkaa harjoitetaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä .
it will be equally important to maintain national policies aimed at enhancing competition in product markets and improving the functioning of labour markets .
Hyödykemarkkinoiden kilpailun edistämiseen ja työmarkkinoiden toiminnan parantamiseen tähtäävän kansallisen politiikan tehostaminen tulee olemaan yhtä tärkeää .
Fiscal developments In the reference year 1997 the general government deficit ratio was 1.4% , i.e. well below the 3 % reference value , and the debt ratio was 72.1% , i.e. above the 60 % reference value .
Julkisen talouden kehitys Tarkasteluvuonna 1997 julkisen talouden alijäämän suhde BKT : hen oli 1,4 % eli selvästi alle 3 prosentin viitearvon ja julkisen velan suhde BKT : hen oli 72,1 % eli yli 60 prosentin viitearvon .
Compared with the previous year , the deficit ratio has been reduced by 0.9 percentage point and the debt ratio has decreased by 5.1 percentage points .
Verrattuna vuoden 1996 lukuihin alijäämäsuhde oli pienentynyt 0,9 ja velkasuhde 5,1 prosenttiyksikköä .
In 1998 the deficit ratio is forecast to increase to 1.6% of GDP , while the debt ratio is projected to decline to 70.0% .
Vuonna 1998 alijäämäsuhteen odotetaan pienenevän 1,6 prosenttiin ja velkasuhteen 70,0 prosenttiin .
In 1996 and 1997 the deficit ratio did not exceed the ratio of public investment expenditure to GDP ( see Table 4 ) .
Vuosina 1996 ja 1997 alijäämäsuhde ei ollut suurempi kuin julkisten investointimenojen suhde BKT : hen ( taulukko 4 ) .
Looking back over the years 1990 to 1997 , the Dutch debt-to-GDP ratio declined by 7.1 percentage points .
Vuosina 1990 - 1997 Alankomaiden velkasuhde pieneni 7,1 prosenttiyksikköä .
Whereas the debt ratio increased from 79.2% in 1990 to 81.2% in 1993 , a downward movement was discernible thereafter , and in 1997 the debt ratio stood at 72.1% ( see Chart 2a ) , i.e. a decline of 9.1 percentage points over four years .
Vuodesta 1990 velkasuhde suureni ensin 79,2 prosentista 81,2 prosenttiin vuonna 1993 , mikä jälkeen se alkoi pienetä ja oli 72,1 % vuonna 1997 ( kuvio 2a ) , joten velkasuhde pieneni neljän vuoden aikana 9,1 prosenttiyksikköä .
As is shown in greater detail in Chart 2b , the primary surplus was not sufficiently high for most of the period up to 1995 to outweigh the debt-increasing effects of a negative growth / interest rate differential .
Kuten käy ilmi kuviosta 2b , suurimman osan ajasta vuoteen 1995 asti perusylijäämä ei ollut riittävä kompensoidakseen BKT : n kasvuvauhdin ja koron negatiivisen erotuksen aiheuttamaa velan kasvua .
Various financial operations , summarised under the heading of stockflow adjustments , occasionally affected the debt dynamics .
Erilaiset rahoitusoperaatiot , jotka on koottu otsikon « velkakannan korjauserät » alle , vaikuttivat ajoittain negatiivisesti velkadynamiikkaan .
These exceptional factors were mostly rather small , but two exceptional items exerted a major downward influence .
Nämä erikoistekijät olivat enimmäkseen vähäisiä , mutta kaksi poikkeuksellista operaatiota lisäsi velkaa merkittävästi .
The first , in 1994 , related to a financial reform in the social housing sector , and the second , in 1997 , occurred when the Treasury moved to a nearly balanced position at De Nederlandsche Bank and used the earlier surplus to pay off debt .
Ensimmäinen , joka tehtiin vuonna 1994 , liittyi sosiaalisen asumistuen uudistukseen . Toisen operaation valtio teki vuonna 1997 maksamalla aiemmasta ylijäämästä miltei koko velkansa Alankomaiden keskuspankille .
In 1996 and 1997 the macroeconomic environment became more favourable : GDP growth strengthened , average interest rates declined marginally , and primary surpluses increased , thereby contributing to a falling debt ratio .
Vuosina 1996 ja 1997 kokonaistalouden kehitys muuttui suotuisammaksi : BKT : n kasvu voimistui , keskikorot laskivat hivenen ja perusylijäämät kasvoivat , mikä pienensi osaltaan velkasuhdetta .
The patterns observed in the early 1990s may be seen as indicative of the upward pressure on the debt ratio which can arise when the primary surplus is not sufficiently high to offset the effects of adverse economic conditions .
1990-luvun kehitys kuvastaa velankasvupaineita , joita voi ilmetä , jos perusylijäämä ei ole tarpeeksi suuri kompensoidakseen epäsuotuisan talouskehityksen vaikutuksia .
In this context , it may be noted that the share of debt with a short-term residual maturity has been low ( though increasing ) during the 1990s , and the average maturity has remained broadly stable in the period considered ( see Table 5 ) .
Alankomaiden kokonaisvelasta lyhytmaturiteettisen velan osuus on ollut 1990-luvulla pieni ( joskin kasvava ) , ja velan keskimääräinen maturiteetti on ollut jokseenkin muuttumaton tarkastelujakson aikana ( taulukko 5 ) .
Also taking into account the current level of the debt ratio , fiscal balances are relatively insensitive to changes in interest rates .
Kun velkasuhteen nykyinen koko otetaan huomioon , korkojen muutoksilla on suhteellisen vähän vaikutusta julkisen talouden rahoitusasemaan .
In addition , the proportion of foreign currency debt is negligible , rendering fiscal balances insensitive to changes in exchange rates .
Lisäksi valuuttamääräisen velan osuus on erittäin pieni , joten valuuttakurssimuutoksilla ei ole vaikutusta julkisen talouden rahoitusasemaan .
During the 1990s a broadly flat trend up to 1995 and subsequently improving outturns can be observed in the deficit-to-GDP ratio .
Alijäämäsuhde oli 1990-luvulla ensin miltei muuttumaton ja alkoi myöhemmin kohentua .
Starting from a ratio of 5.1% in 1990 , the deficit fluctuated between 2.9% and 4.0% during the period up to 1995 ;
Alijäämäsuhde , joka oli 5,1 % vuonna 1990 , vaihteli vuoteen 1995 asti 2,9 ja 4,0 prosentin välillä ;
thereafter the deficit fell to 2.3% in 1996 and 1.4% in 1997 ( see Chart 3a ) .
sen jälkeen se pieneni 2,3 prosenttiin vuonna 1996 , ja vuonna 1997 se oli 1,4 % ( kuvio 3a ) .
The improvement in the deficit ratio has been modest taking into account the favourable macroeconomic environment .
Alijäämäsuhteen koheneminen on ollut hitaahkoa , kun otetaan huomioon suotuisa kokonaistaloudellinen tilanne .
As is shown in greater detail in Chart 3b , which focuses on changes in deficits , cyclical factors did not play a large role ( with the exception of 1993 ) .
Kuten käy ilmi kuviosta 3b , jossa kuvataan alijäämän muutoksia , suhdannetekijöillä ei ollut merkittävää vaikutusta ( paitsi vuonna 1993 ) .
Evidence available suggests that measures with a temporary effect played a deficit-reducing role in 1996 , amounting to 0.6% of GDP , but did not play a role in 1997 .
Käytettävissä olevat taustatiedot viittaavat siihen , että tällaisilla tilapäisillä toimilla oli vuonna 1996 alijäämää supistava vaikutus eli 0,6 % BKT : stä , mutta vuonna 1997 niillä ei ollut vaikutusta .
Moving on to examine trends in other fiscal indicators , it can be seen from Chart 4 that the general government total expenditure ratio rose steadily between 1990 and 1993 , mainly reflecting an increase in current transfers ( see Table 6 ) in the context of the slowdown in the economy and higher unemployment .
Tarkasteltaessa muita julkisen talouden indikaattoreita voidaan kuvion 4 avulla todeta , että julkisen talouden menojen suhde BKT : hen suureni tasaisesti vuosina 1990 1993 , mikä johtui pääasiassa tulonsiirtojen kasvusta ( taulukko 6 ) talouskasvun hidastuessa ja työttömyyden lisääntyessä .
After 1993 the ratio declined .
Vuoden 1993 jälkeen menojen suhde BKT : hen pieneni .
Against the background of the economic recovery and falling unemployment , current transfers declined substantially as a percentage of GDP , as did all other categories of expenditure .
Talouden elvyttyä ja työttömyyden vähennyttyä tulonsiirrot suhteessa BKT : hen supistuivat huomattavasti ja kaikki muutkin menoluokat pienenivät .
On balance , the expenditure ratio in 1997 was nearly 5 percentage points lower than in 1990 , reflecting a downward movement in all major items of government spending .
Vuonna 1997 menojen suhde BKT : hen oli vajaat 5 prosenttiyksikköä pienempi kuin 1990-luvun alussa , sillä kaikki tärkeimmät menoerät olivat pienentyneet .
The continuation of such a downward trend would seem to require the main emphasis to be placed on current transfers and public consumption .
Tällaisen supistumissuuntauksen jatkuminen näyttäisi edellyttävän sitä , että päähuomio kohdistetaan tulonsiirtoihin ja julkiseen kulutukseen .
Government revenue in relation to GDP also tended to increase sharply until 1993 , but thereafter declined to levels below those observed at the beginning of the 1990s before experiencing a small increase in 1997 .
Julkisen talouden tulot suhteessa BKT : hen kasvoivat myös nopeasti vuoteen 1993 asti , minkä jälkeen ne vähenivät pienemmiksi kuin 1990-luvun alussa .
It may be at a level which is detrimental to economic growth .
Vuonna 1997 ne taas kasvoivat hieman .
According to the Dutch medium-term fiscal policy strategy , as presented in the Convergence Programme for 1995-98 updated in December 1996 , a declining or stabilising trend in the deficit ratio and a declining trend in the debt ratio are projected for 1998 .
Tulot saattavat olla tasolla , joka on kasvun kannalta haitallinen . Joulukuussa 1996 päivitettyyn lähentymisohjelmaan vuosiksi 1995 - 1998 sisältyvän Alankomaiden finanssipolitiikan
The outcome for the debt ratio in 1997 reflects a better performance than was envisaged in the original programme for 1998 . Against the background of stronger economic growth than foreseen , the budget for 1998 shows a larger reduction in the deficit ratio than planned in the programme .
keskipitkän aikavälin strategian mukaan alijäämäsuhteen odotetaan vuonna 1998 pienenevän tai pysyvän ennallaan ja velkasuhteen odotetaan pienenevän . Velkasuhteen vuoden 1997 toteutuma oli parempi kuin alkuperäisessä lähentymisohjelmassa vuodeksi 1998 ennustettu .
Currently , there is no evidence of significant measures with a temporary effect in the 1998 budget .
Koska talouskasvu on ollut ennakoitua nopeampaa , velan suhteessa BKT : hen ennakoidaan vuoden 1998 budjetissa pienenevän enemmän kuin lähentymisohjelmassa .
While the current programme does not contain projections beyond 1998 , the Dutch authorities have committed themselves to complying with the medium-term objective of the Stability and Growth Pact , effective from 1999 onwards , of having a budgetary position that is close to balance or in surplus , which entails a need for further substantial fiscal consolidation compared with projections for 1998 .
Tällä hetkellä ei ole merkkejä siitä , että vuoden 1998 budjettiin sisältyisi merkittäviä tilapäisesti vaikuttavia toimia . Vaikka nykyisessä lähentymisohjelmassa ei ole pitemmälle kuin vuoteen 1998 ulottuvia ennusteita , Alankomaiden finanssipolitiikasta vastaavat viranomaiset ovat sitoutuneet täyttämään vakaus - ja kasvusopimuksen vuodesta 1999 eteenpäin voimassa olevan keskipitkän aikavälin tavoitteen , jonka mukaan julkisen talouden rahoitusaseman tulisi olla lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen .
With regard to the future horizon for reducing the debt ratio to the 60 % reference value for countries with a debt ratio of clearly above 60 % but below 80 % of GDP , the EMI presents calculations , as detailed in Chart 5 .
Vuotta 1998 koskeviin ennusteisiin verrattuna tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttäisi vielä huomattavia julkisen talouden vakauttamistoimia . Sen arvioimiseksi , miten pian velkasuhde pienenisi 60 prosentin viitearvoon niissä maissa , joissa se on selvästi yli 60 % mutta alle 80 %, esitetään kuviossa 5 EMIn laatimia laskelmia .
On the assumption that overall fiscal positions and debt ratios as projected by the European Commission for 1998 are achieved , realising a balanced budget from 1999 onwards would reduce the debt ratio to below 60 % of GDP in 2002 .
Jos oletetaan , että Euroopan komission vuodeksi 1998 ennustamat julkisen talouden yli - tai alijäämät ja velkasuhteet saavutetaan , tasapainoisen budjetin toteuttaminen vuodesta 1999 lähtien pienentäisi velkasuhteen alle 60 prosenttiin vuonna 2002 .
This would also be achieved by maintaining the 1998 primary surplus of 3.3% of GDP but debt reduction would be slower .
Sama tulos saavutettaisiin pitämällä vuoden 1998 perusjäämä , 3,3 % BKT : stä , muuttumattomana , mutta velka pienenisi hitaammin .
Instead , maintaining the 1998 overall deficit of 1.6% of GDP would prolong the process to 2005 .
Jos sen sijaan vuoden 1998 rahoitusjäämä , - 1,6 % BKT : stä , pysyisi muuttumattomana , velan pieneneminen pitkittyisi vuoteen 2005 saakka .
Such calculations are based on the normative assumption of a constant nominal rate of interest of 6 % ( average real cost of public debt outstanding of 4 % and 2 % inflation ) and the assumption of a constant real GDP growth rate of 3.1% , as estimated by the Commission for
Näissä laskelmissa oletetaan , että nimelliskorko pysyy muuttumattomana 6 prosenttina ( julkisen velan keskimääräiset reaaliset kustannukset olisivat 4 % ja inflaatio 2 %) ja että BKT : n määrän kasvuvauhti
real trend GDP growth in 1998 .
pysyy 3,1 prosenttina , joka on komission arvioima BKT : n määrän trendikasvu vuonna 1998 .
While such calculations are purely illustrative , and can by no means be regarded as forecasts , they provide an illustration of the need for further substantial progress in consolidation in order to bring the debt ratio in the Netherlands down to 60 % of GDP or below within an appropriate period of time .
Vaikka laskelmat on esitetty vain valaisevina esimerkkeinä , eikä niitä voi missään tapauksessa pitää ennusteina , ne kuitenkin osoittavat , että julkisen talouden vakauttamisen tulee vielä edistyä huomattavasti , jotta velkasuhde Alankomaissa saataisiin kohtuullisessa ajassa pienennettyä 60 prosenttiin tai sitä pienemmäksi .
Stressing the need for considerable improvement in the deficit ratio and to sustain consolidation over time is indeed appropriate in the case of the Netherlands .
Alankomaiden tapauksessa onkin syytä korostaa , että alijäämäsuhteen olisi kohennuttava merkittävästi ja että vakauttamistoimia olisi vielä jatkettava .
As has been seen in the past , less favourable economic conditions than those currently prevailing tend to imply an increase in the debt ratio .
Kuten aiemmin on nähty , velkasuhde saattaa kasvaa , jos taloudelliset olot muuttuvat nykyisiä epäsuotuisammiksi .
In addition , as is highlighted in Table 7 , from around 2010 onwards a marked ageing of the population is expected .
Kuten taulukosta 7 ilmenee , väestö ikääntyy merkittävästi vuodesta 2010 alkaen .
While the Netherlands benefits from a sizable funded occupational pension system covering most private and public sector employees , unfunded social security pensions remain substantial and public pension expenditure is projected to increase in terms of GDP if policies regarding benefits continue unchanged .
Vaikka Alankomaiden etuna on melko laaja rahastoiva työeläkejärjestelmä , joka kattaa useimmat yksityisen ja julkisen sektorin työntekijät , ei-rahastoivien sosiaaliturvan eläkkeiden osuus on silti merkittävä .
In this respect , current efforts to build up a reserve fund over time should further strengthen the system .
Julkisten eläkemenojen ennustetaankin kasvavan suhteessa BKT : hen varsinkin jos eläkkeiden maksuperusteita ei muuteta .
Alleviation of the overall burden of population ageing will be facilitated if public finances have created sufficient room for manoeuvre before entering the period during which the demographic situation worsens .
Nykyiset ponnistelut eläkerahaston kartuttamiseksi pitkällä aikavälillä tullevat vahvistamaan eläkejärjestelmää . Väestön ikääntymisestä aiheutuvaa rasitetta voi helpottaa luomalla julkiselle taloudelle riittävästi liikkumavaraa ennen kuin demografinen tilanne alkaa huonontua .
Exchange rate developments The Dutch guilder has been participating in the ERM since its inception on 13 March 1979 , i.e. for much longer than two years prior to the examination ( see Table 8a ) .
Valuuttakurssikehitys Alankomaiden guldeni on osallistunut ERMiin sen alkamispäivästä 13.3.1979 asti eli paljon pitempään kuin kahden vuoden ajan ennen arviointia ( taulukko 8a ) .
As mentioned above , Dutch monetary policy has been geared towards price stability , underpinned by the objective of maintaining a stable exchange rate of the guilder to the Deutsche Mark within the framework of 185 the ERM .
Kuten edellä todettiin , Alankomaiden rahapolitiikan tavoitteena on hintavakauden saavuttaminen . Tätä tavoitetta tukee valuuttakurssitavoite , jonka mukaan guldenin kurssi Saksan markkaa vastaan pyritään pitämään vakaana ERMissä .
The Netherlands and Germany have an agreement whereby the fluctuation margin between the guilder and the Deutsche Mark is set at -- 2.25% .
sopineet , että guldenin ja Saksan markan vaihteluväli on ± 2,25 %.
Focusing on the reference period from March 1996 to February 1998 , the currency has normally traded close to its central rates against other ERM currencies and very close to those vis - - vis the Belgian franc , the Deutsche Mark and the Austrian schilling ( see Chart 6 and Table 8a ) .
Tarkastelujakson aikana maaliskuusta 1996 helmikuuhun 1998 Alankomaiden guldeni on pysytellyt lähellä keskuskurssejaan muita ERM-valuuttoja vastaan ja erittäin lähellä keskuskurssejaan Belgian frangia , Saksan markkaa ja Itävallan šillinkiä vastaan ( kuvio 6 ja taulukko 8a ) .
On occasion the Dutch guilder traded outside a range close to its central rates vis - - vis several partner currencies .
Ajoittain Alankomaiden guldenin kurssi on liikkunut keskuskurssiensa lähellä olevan välin ulkopuolella .
The maximum upward and downward deviations from central rates , on the basis of 10 business day moving averages , were 2.8% and - 2.8% respectively , abstracting from the autonomous upward trend of the Irish pound ( see Table 8a ) .
Suurimmat poikkeamat keskuskurssien ylä - ja alapuolella 10 pankkipäivän liukuvan keskiarvon perusteella ovat olleet 2,8 ja - 2,8 %, jos Irlannin punnan vahvistuvaa suuntausta ei oteta huomioon ( taulukko 8a ) .
The episodes in which such deviations occurred were temporary , the degree of exchange rate volatility vis - - vis the Deutsche Mark was continuously very low ( see Table 8b ) and short-term interest rate differentials against those EU countries with the lowest shortterm interest rates were insignificant .
Lisäksi valuuttakurssin vaihtelu Saksan markkaa vastaan on ollut jatkuvasti hyvin vähäinen ( taulukko 8b ) . Lyhyiden korkojen erot suhteessa alhaisimman koron EU-maihin ovat olleet erittäin pienet .
During the reference period the Netherlands has not devalued its currency s bilateral central rate against any other Member State s currency .
Alankomaat ei ole devalvoinut valuuttansa kahdenvälistä keskuskurssia minkään muun jäsenvaltion valuuttaa vastaan koko tarkastelujakson aikana .
In a longer-term context , measures of the real effective exchange rate of the Dutch guilder vis - - vis the currencies of ERM participating Member States depicted in Table 9 suggest that current levels are close to historical values .
Pitkän aikavälin tarkastelussa taulukossa 9 esitetyt Alankomaiden guldenin reaaliset efektiiviset valuuttakurssit ERM-jäsenvaltioiden valuuttoja vastaan osoittavat , että nykyiset efektiiviset kurssit ovat lähellä aikaisempia arvojaan .
As regards other external developments , the Netherlands has maintained large current account surpluses and a sizable net external asset position ( see Table 10 ) .
Muusta ulkoisesta kehityksestä voidaan todeta , että Alankomaiden vaihtotase on pysynyt huomattavasti ylijäämäisenä , ja Alankomailla on suurehko nettosaatava ulkomailta ( taulukko 10 ) .
It may also be recalled that the Netherlands is a small open economy with , according to the most recent data available , a ratio of foreign trade to GDP of 63 % for exports and 56 % for imports , and a share of intra-EU trade of 78 % for exports and 60 % for imports .
Alankomaat on pieni avoin talous , jossa tuoreimpien saatavissa olleiden tilastotietojen mukaan viennin suhde BKT : hen on 63 ja tuonnin 56 %; EU-maiden osuus Alankomaiden koko viennistä on 78 ja tuonnista 60 %.
Long-term interest rate developments Over the reference period from February 1997 to January 1998 long-term interest rates in the Netherlands were 5.5% on average , and thus stood well below the reference value for the interest rate criterion of 7.8% set on the basis of the three bestperforming Member States in terms of price stability .
7,8 prosentin viitearvon , joka on määritelty kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion perusteella .
Long-term interest rates have been on a broadly declining trend since the early 1990s ( see Chart 7a ) .
Alankomaiden pitkät korot ovat olleet yleisesti ottaen laskussa 1990-luvun alusta lähtien ( kuvio 7a ) .
A close convergence of Dutch long-term interest rates with those prevailing in the EU countries with the lowest bond yields has been observed for most of the period since the beginning of the 1990s ;
Suurimman osan 1990lukua ne ovat olleen erittäin lähellä matalakorkoisimpien EU-maiden pitkiä korkoja ;
in the more recent period the ( typically negative ) differential has been close to zero ( see Chart 7b ) .
viime aikoina korkoero ( yleensä negatiivinen ) on ollut lähellä nollaa ( kuvio 7b ) .
The main factors underlying this trend were the comparatively low rate of inflation , the stability of the Dutch guilder s exchange rate , the pursuit of a similar monetary policy stance to that followed in the abovementioned countries and the improvement in the fiscal position .
Tähän kehitykseen ovat vaikuttaneet pääasiassa verrattain hidas inflaatiovauhti , Alankomaiden guldenin kurssin vakaus , sama rahapolitiikan linja kuin matalakorkoisimmissa EU-maissa sekä julkisen talouden rahoitusaseman kohentuminen .
The more recent moderate increase in inflationary pressures has apparently not had a significant influence on the financial market s general outlook on the Netherlands .
Viime aikoina havaittu lievä inflaatiopaineiden kasvu ei ilmeisesti ole juuri vaikuttanut rahoitusmarkkinoiden yleiskuvaan Alankomaista .
Concluding summary Over the reference period the Netherlands has achieved a rate of HICP inflation of 1.8% which is well below the reference value stipulated by the Treaty .
Lopputiivistelmä Tarkastelujakson aikana Alankomaat on saavuttanut 1,8 prosentin YKHI-inflaation , joka on selvästi perustamissopimuksen mukaista viitearvoa alempi .
186 ERM for much longer than two years .
Alankomaiden guldeni on osallistunut ERMiin paljon pitempään kuin kahden vuoden ajan .
The level of long-term interest rates was 5.5% , i.e. well below the respective reference value .
Alankomaiden pitkien korkojen taso oli 5,5 % eli selvästi viitearvon alapuolella .