natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following intravenous and oral administration of 14C-labelled tacrolimus, most of the radioactivity was eliminated in the faeces.
Kun 14C-leimattua takrolimuusia annettiin laskimoon tai suun kautta, valtaosa radioaktiivisuudesta erittyi ulosteeseen.
How to take Tacforius
Miten Tacforius-valmistetta otetaan
Weaker interactions have been observed with clotrimazole, clarithromycin, josamycin, nifedipine, nicardipine, diltiazem, verapamil, amiodarone, danazol, ethinylestradiol, omeprazole, nefazodone and (Chinese) herbal remedies containing extracts of Schisandra sphenanthera.
Lievempiä yhteisvaikutuksia on todettu klotrimatsolin, klaritromysiinin, josamysiinin, nifedipiinin, nikardipiinin, diltiatseemin, verapamiilin, amiodaronin, danatsolin, etinyyliestradiolin, omepratsolin, nefatsodonin ja Schisandra sphenanthera -uutteita sisältävien (kiinalaisten) rohdosten kanssa.
confusion and disorientation, depression, anxiety symptoms, hallucination, mental disorders, depressed mood, mood disorders and disturbances, nightmare uncommon:
sekavuus ja desorientaatio, masennus, ahdistusoireet, hallusinaatiot, mielenterveyshäiriöt, masentuneisuus, mielialahäiriöt, painajaiset melko harvinainen: psykoottinen häiriö
Cases of pure red cell aplasia (a very severe reduction in red blood cell counts), agranulocytosis (a severely lowered number of white blood cells) and haemolytic anaemia (decreased number of red blood cells due to abnormal breakdown) have been reported.
agranulosytoosia (veren valkosolujen määrän voimakasta vähenemistä) sekä hemolyyttistä anemiaa (epänormaalista hajoamisesta johtuvaa punasolujen määrän vähenemistä) on ilmoitettu.
Shellac, propylene glycol, black iron oxide (E172), potassium hydroxide.
Shellakka, propyleeniglykoli, musta rautaoksidi (E 172), kaliumhydroksidi.
During the initial post-transplant period, monitoring of the following parameters should be undertaken on a routine basis: blood pressure, ECG, neurological and visual status, fasting blood glucose levels, electrolytes (particularly potassium), liver and renal function tests, haematology parameters, coagulation values, and plasma protein determinations.
Seuraavia seikkoja tulee seurata rutiininomaisesti heti siirtoleikkauksen jälkeen: verenpaine, EKG, neurologinen status ja näkö, paastoglukoosiarvot, elektrolyytit (etenkin kalium), maksan ja munuaisten toimintakokeet, veriarvot, hyytymisarvot ja plasman proteiinit.
Conversion of tacrolimus immediate release capsules-treated patients to Tacforius
Siirtyminen välittömästi takrolimuusia vapauttavien kapseleiden käytöstä Tacforius-hoitoon
In stable patients converted from tacrolimus immediate release capsules (twice daily) to tacrolimus prolonged-release capsules (once daily) on a 1:1 (mg:mg) total daily dose basis, the systemic exposure to tacrolimus (AUC0-24) for tacrolimus prolonged-release capsules was approximately 10% lower than that for tacrolimus immediate release capsules.
Kliinisesti vakaiden potilaiden, jotka siirtyivät välittömästi takrolimuusia vapauttavista kapseleista (kahdesti vuorokaudessa) depotkapseleihin (kerran vuorokaudessa) ja joiden kokonaisvuorokausiannos oli suhteessa 1:1 (mg:mg), systeeminen altistus takrolimuusille (AUC0-24) depotkapseleita käytettäessä oli n. 10 % alempi kuin välittömästi takrolimuusia vapauttavia kapseleita käytettäessä.
Treatment of allograft rejection after kidney or liver transplantation For conversion from other immunosuppressants to once daily Tacforius, treatment should begin with the initial oral dose recommended in kidney and liver transplantation respectively for prophylaxis of transplant rejection.
Kun siirrytään muusta immunosuppressiivisesta lääkityksestä kerran vuorokaudessa otettavaan Tacforius-lääkitykseen, hoito tulee aloittaa munuais- ja maksansiirrossa suositellulla oraalisella aloitusannoksella siirteen hyljinnän ehkäisemiseksi.
Animal data have shown that tacrolimus could potentially decrease the clearance and increase the halflife of pentobarbital and antipyrine.
Eläintutkimusten perusteella takrolimuusi voi mahdollisesti pienentää pentobarbitaalin ja antipyriinin (eli fenatsonin) puhdistumaa ja pidentää niiden puoliintumisaikaa.
Active substances which interfere with mycophenolic acid's enterohepatic cycle have potential to reduce the plasma level and efficacy of mycophenolic acid.
Mykofenolihapon enterohepaattista kiertoa häiritsevät vaikuttavat aineet voivat pienentää mykofenolihapon pitoisuutta plasmassa ja heikentää sen tehoa.
Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including tacrolimus prolonged-release capsules.
BK-virusinfektioon liittyvää nefropatiaa sekä JC-virusinfektioon liittyvää etenevää multifokaalista leukoenkefalopatiaa (PML) on raportoitu esiintyneen potilailla, joita on hoidettu immunosuppressiivisilla lääkkeillä, takrolimuusi mukaan lukien.
Allograft transplant patients maintained on twice daily immediate release capsules dosing requiring conversion to once daily Tacforius should be converted on a 1:1 (mg:mg) total daily dose basis.
Allogeenisen siirteen saaneilla potilailla, jotka ovat saaneet kahdesti vuorokaudessa otettavia, välittömästi takrolimuusia vapauttavia kapseleita ja joiden lääkitys täytyy vaihtaa kerran vuorokaudessa otettaviin Tacforius-depotkapseleihin, kokonaisvuorokausiannoksen on oltava suhteessa 1:1 (mg:mg).
Tacforius dosing should primarily be based on clinical assessments of rejection and tolerability in each patient individually aided by blood level monitoring (see below under “Therapeutic drug monitoring”).
Tacforius-annostuksen tulee perustua ensisijaisesti potilaskohtaiseen hyljinnän ja siedettävyyden kliiniseen arviointiin, jonka tukena käytetään veren lääkepitoisuuksien seurantaa (ks. ”Lääkepitoisuuksien seuranta” jäljempänä).
The incidence of efficacy failure at 12 months (defined as death, graft loss, biopsy-confirmed acute rejection, or lost to followup) was 14.0% in the tacrolimus prolonged-release capsules group (N=214), 15.1% in the tacrolimus immediate release capsules group (N=212) and 17.0% in the ciclosporin group (N=212).
Hoidon tehon puutteen ilmaantuvuus 12 kuukauden jälkeen (määritelminä kuolema, siirteen irtoaminen, biopsialla vahvistettu akuutti hyljintä, tai potilaan seurannasta poisjääminen) oli 14,0 % (n = 214) takrolimuusia depotkapseleina käyttäneiden ryhmässä, 15,1 % (n = 212) takrolimuusia välittömästi vapauttavia kapseleita käyttäneiden ryhmässä ja 17,0 % (n = 212) siklosporiinia saaneiden ryhmässä.
Another randomised study included 66 patients on tacrolimus versus 67 patients on ciclosporin.
Toisessa satunnaistetussa tutkimuksessa 66 potilasta saivat takrolimuusia ja 67 potilasta siklosporiinia.
toxic epidermal necrolysis (Lyell's syndrome)
toksinen epidermaalinen nekrolyysi (Lyellin oireyhtymä) hyvin harvinainen: Stevens-Johnsonin oireyhtymä
Ventricular hypertrophy or hypertrophy of the septum, reported as cardiomyopathies, have been observed in patients treated with immediate release tacrolimus on rare occasions and may also occur with prolonged-release tacrolimus.
Kammion ja septumin hypertrofiaa, joita on raportoitu sydänlihassairauksina, on todettu harvoissa tapauksissa takrolimuusihoitoa välittömästi lääkeainetta vapauttavilla valmisteilla saaneilla potilailla, ja niitä saattaa esiintyä myös depotmuotoista takrolimuusia saavilla.
Treatment of allograft rejection after transplantation of other allografts Although there is no clinical experience with tacrolimus prolonged-release capsules in lung-, pancreas- or intestine-transplanted patients, tacrolimus immediate release capsules have been used in lung-transplanted patients at an initial oral dose of 0.10 - 0.15 mg/kg/day, in pancreas-transplanted patients at an initial oral dose of 0.2 mg/kg/day and in intestinal transplantation at an initial oral dose of 0.3 mg/kg/day.
Vaikka takrolimuusia sisältävien depotkapseleiden käytöstä keuhko-, haima- tai ohutsuolisiirrepotilailla ei ole kliinistä kokemusta, takrolimuusia välittömästi vapauttavia kapseleita on käytetty keuhkosiirrepotilailla oraalisella aloitusannoksella 0,10-0,15 mg/kg/vrk, haimasiirrepotilailla oraalisella aloitusannoksella 0,2 mg/kg/vrk ja ohutsuolisiirrepotilailla oraalisella aloitusannoksella 0,3 mg/kg/vrk.
The treatment difference was -3.0% (tacrolimus prolonged-release capsules - ciclosporin) (95.2% confidence interval [-9.9%, 4.0%]) for tacrolimus prolonged-release capsules vs. ciclosporin and1.9% (tacrolimus immediate release capsules - ciclosporin) (95.2% confidence interval [-8.9%, 5.2%]) for tacrolimus immediate release capsules vs. ciclosporin.
Hoitojen välinen ero (takrolimuusia sisältävät depotkapselit-siklosporiini) oli -3,0 % (95,2 % luottamusväli [9,9 %-4,0 %]) verrattaessa takrolimuusia sisältävien depotkapseleiden käyttöä siklosporiiniin ja1,9 % (takrolimuusia välittömästi vapauttavat kapselit-siklosporiini) (95,2 % luottamusväli [-8,9 %5,2 %]) verrattaessa takrolimuusia välittömästi vapauttavia kapseleita siklosporiiniin.
The use of live attenuated vaccines should be avoided (see section
Elävien, heikennettyjen rokotteiden käyttöä tulee välttää (ks. kohta 4.4).
Certain combinations of tacrolimus with substances known to have nephrotoxic or neurotoxic effects may increase the risk of these effects (see section 4.5).
Takrolimuusin ja tiettyjen munuais- tai neurotoksisten lääkkeiden yhteiskäyttö saattaa suurentaa munuaistoksisten tai neurotoksisten vaikutusten riskiä (ks. kohta 4.5).
Clinically the following substances have been shown to decrease tacrolimus blood levels: Strong interactions have been observed with rifampicin, phenytoin, St. John's Wort (Hypericum perforatum) which may require increased tacrolimus doses in almost all patients.
Rifampisiinin, fenytoiinin ja mäkikuisman (Hypericum perforatum) kanssa on havaittu voimakkaita yhteisvaikutuksia, jotka voivat vaatia takrolimuusiannoksen suurentamista melkein kaikilla potilailla.
30 prolonged-release hard capsules 30x1 prolonged-release hard capsules 50 prolonged-release hard capsules 50x1 prolonged-release hard capsules 60 prolonged-release hard capsules 60x1 prolonged-release hard capsules 100 prolonged-release hard capsules 100x1 prolonged-release hard capsules
30 depotkapselia 30x1 kovaa depotkapselia 50 kovaa depotkapselia 50x1 kovaa depotkapselia 60 kovaa depotkapselia 60x1 kovaa depotkapselia 100 kovaa depotkapselia 100x1 kovaa depotkapselia
CYP3A4 inducers potentially leading to decreased tacrolimus blood levels
CYP3A4:n induktorit, jotka saattavat johtaa veren takrolimuusipitoisuuksien pienenemiseen
Each capsule contains 322.35 mg lactose.
Yksi depotkapseli sisältää 322,35 mg laktoosia.
It is recommended that the oral daily dose of Tacforius be administered once daily in the morning.
Oraalinen vuorokausiannos suositellaan annettavaksi kerran vuorokaudessa aamuisin.
Blood trough levels of tacrolimus should also be closely monitored following conversion from tacrolimus immediate release capsules to Tacforius, dose adjustments, changes in the immunosuppressive regimen, or co-administration of substances which may alter tacrolimus whole blood concentrations (see section 4.5).
Takrolimuusin vähimmäispitoisuuksia tulee seurata tarkasti myös siirryttäessä välittömästi takrolimuusia vapauttavasta valmisteesta Tacforius-lääkkeen käyttöön, annosmuutosten tai immunosuppressiivisen hoidon muutosten jälkeen tai käytettäessä samanaikaisesti lääkeaineita, jotka saattavat muuttaa kokoveren takrolimuusipitoisuuksia (ks. kohta 4.5).
Tacforius is taken orally once daily in the morning.
Tacforius otetaan suun kautta kerran vuorokaudessa aamuisin.
The event rate for biopsy-confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 18.6% in the tacrolimus prolonged-release capsules group (N=331) and 14.9% in the tacrolimus immediate release capsules group (N=336).
Biopsialla vahvistettujen akuuttien hyljintäepisodien ilmaantuvuusaste ensimmäisen 24 viikon aikana siirrosta oli 18,6 % (n = 331) takrolimuusia sisältäviä depotkapseleita saaneiden ryhmässä ja 14,9 % (n = 336) välittömästi takrolimuusia vapauttavia kapseleita saaneiden ryhmässä.
Tacforius therapy should commence at a dose of 0.20 - 0.30 mg/kg/day administered once daily in the morning.
Tacforius-hoito tulee aloittaa annoksella 0,20-0,30 mg/kg/vrk, joka annetaan kerran vuorokaudessa aamuisin.
Each capsule contains 107.45 mg lactose.
Yksi depotkapseli sisältää 107,45 mg laktoosia.
Tacforius doses are usually reduced in the post-transplant period.
Elinsiirtoleikkauksen jälkeen Tacforius-annoksia yleensä pienennetään.
hypoacusis rare:
hypertensio yleinen:
These effects are more frequent if you also drink alcohol.
Näitä vaikutuksia esiintyy tavallista useammin, jos Tacforius-hoidon aikana käytetään alkoholia.
If you stop taking Tacforius
Jos lopetat Tacforius-valmisteen oton
Tacforius therapy should commence at a dose of 0.10 - 0.20 mg/kg/day administered once daily in the morning.
Tacforius-hoito tulee aloittaa annoksella 0,10-0,20 mg/kg/vrk, joka annetaan kerran vuorokaudessa aamuisin.
In rats and rabbits, tacrolimus caused embryofoetal toxicity at doses which demonstrated maternal toxicity (see section 5.3).
Takrolimuusi aiheutti alkio-/sikiötoksisuutta rotilla ja kaneilla, kun annokset olivat emoille toksisia (ks. kohta 5.3).
The 1 - year survival rates were 73.1% in the tacrolimus versus 79.2% in the ciclosporin group.
Yhden vuoden elossaololuku takrolimuusiryhmässä oli 73,1 % ja siklosporiiniryhmässä 79,2 %.
Each capsule contains 53.725 mg lactose.
Yksi depotkapseli sisältää 53,725 mg laktoosia.
Embryofoetal toxicity was observed in rats and rabbits and was limited to doses that caused significant toxicity in maternal animals.
Rotilla ja kaneilla todettiin alkio- ja sikiötoksisuutta, mutta vain annoksilla, jotka aiheuttivat emoille merkitsevää toksisuutta.
Results from clinical trials performed with once-daily tacrolimus prolonged-release capsules
Tulokset kliinisistä tutkimuksista, joissa käytettiin kerran päivässä annosteltavaa, depotkapselimuotoista takrolimuusia
12-month graft survival was 85.3% for tacrolimus prolonged-release capsules and 85.6% for tacrolimus immediate release capsules.
Siirteen 12 kuukauden eloonjäämisluku oli 85,3 % takrolimuusia sisältäviä depotkapseleita käyttäneiden ryhmässä ja 85,6 % takrolimuusia välittömästi vapauttavia kapseleita käyttäneiden ryhmässä.
Tacrolimus immediate release capsules (e.g, Tacni) and Tacforius prolonged-release capsules both contain the active substance, tacrolimus.
Takrolimuusia välittömästi vapauttavat kapselit (esim. Tacni) ja Tacforius-depotkapselit sisältävät molemmat takrolimuusia vaikuttavana aineenaan.
The efficacy and safety of tacrolimus immediate release capsules, ciclosporin and tacrolimus prolonged-release capsules, all in combination with basiliximab antibody induction, MMF and corticosteroids, was compared in 638 de novo kidney transplant recipients.
Takrolimuusia sisältävien, välittömästi lääkeainetta vapauttavien sekä depotvalmisteiden ja siklosporiinin tehoa ja turvallisuutta (kaikki yhdessä basiliksimabi-induktion, MMF:n ja kortikosteroidien kanssa) verrattiin 638:llä munuaissiirteen de novo saaneella potilaalla.
Concurrent use of tacrolimus with medicinal products known to have nephrotoxic or neurotoxic effects may increase these effects (e.g., aminoglycosides, gyrase inhibitors, vancomycin, cotrimoxazole, NSAIDs, ganciclovir or aciclovir).
Takrolimuusin samanaikainen käyttö sellaisten lääkevalmisteiden kanssa, joilla tiedetään olevan nefrotoksisia tai neurotoksisia vaikutuksia (esim. aminoglykosidit, gyraasin estäjät, vankomysiini, kotrimoksatsoli, tulehduskipulääkkeet, gansikloviiri tai asikloviiri) saattaa lisätä ko. toksisuutta.
metabolic acidoses, other electrolyte abnormalities, hyponatraemia, fluid overload, hyperuricaemia, hypomagnesaemia, hypokalaemia, hypocalcaemia, appetite decreased, hypercholesterolaemia, hyperlipidaemia, hypertriglyceridaemia, hypophosphataemia uncommon:
metabolinen asidoosi, muut elektrolyyttihäiriöt, hyponatremia, nestekuormitus, hyperurikemia, hypomagnesemia, hypokalemia, hypokalsemia, ruokahalun heikkeneminen, hyperkolesterolemia, hyperlipidemia, hypertriglyseridemia, hypofosfatemia melko harvinainen: dehydraatio, hypoglykemia, hypoproteinemia, hyperfosfatemia
A variety of innovations, such as techniques for early detection of Epstein-Barr (EBV) and CMV infections, bone marrow augmentation, the adjunct use of the interleukin - 2 antagonist daclizumab, lower initial tacrolimus doses with target trough levels of 10 to 15 ng/ml, and most recently allograft irradiation were considered to have contributed to improved results in this indication over time.
Ohutsuolensiirron tulosten jatkuvan paranemisen syiksi on esitetty moninaisia innovaatioita, esimerkiksi Epstein-Barr- (EBV) ja CMV-infektioiden varhaisen toteamisen mahdollistavat tekniikat, luuydinaugmentaatio, rinnakkaishoito interleukiini-2 antagonisti daklitsumabilla, pienemmät takrolimuusin aloitusannokset vähimmäistavoitteeksi asetetun pitoisuuden ollessa 10-15 ng/ml sekä tuorein innovaatio eli allograftin sädetys.
The oral bioavailability of tacrolimus prolonged-release capsules was reduced when it was administered after a meal.
Takrolimuusia sisältävien depotkapseleiden oraalinen biologinen hyötyosuus laski annettaessa valmistetta aterian jälkeen.
Tacforius capsules contain lactose.
Tacforius-depotkapselit sisältävät laktoosia.
Treatment of allograft rejection after heart transplantation In adult patients converted to Tacforius, an initial oral dose of 0.15 mg/kg/day should be administered once daily in the morning.
Aikuisilla Tacforius-hoitoon siirtyvillä potilailla kerran vuorokaudessa aamuisin annettava oraalinen aloitusannos on 0,15 mg/kg/vrk.
Medication errors, including inadvertent, unintentional or unsupervised substitution of immediate- or prolonged-release tacrolimus formulations, have been observed.
Lääkitysvirheitä, mm. välittömästi lääkeainetta vapauttavien ja depotmuotoisten takrolimuusivalmisteiden vaihtumista keskenään epähuomiossa, tahattomasti tai ilman valvontaa, on havaittu.
Contents of the pack and other information
Tacforius-valmisteen säilyttäminen Pakkauksen sisältö ja muuta tietoa
Metabolism and nutrition disorders very common: diabetes mellitus, hyperglycaemic conditions, hyperkalaemia common:
diabetes mellitus, hyperglykemia, hyperkalemia yleinen:
Benign as well as malignant neoplasms including EBV-associated lymphoproliferative disorders and skin malignancies have been reported in association with tacrolimus treatment.
Hyvän- ja pahanlaatuisia kasvaimia, mukaan lukien EBV:hen liittyviä lymfoproliferatiivisia häiriöitä ja pahanlaatuisia ihokasvaimia, on raportoitu takrolimuusihoitoon liittyen.
The event rate of biopsy confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 32.6% in the tacrolimus prolonged-release capsules group (N=237) and 29.3% in the tacrolimus immediate release capsules group (N=234).
Biopsialla vahvistettujen akuuttien hyljintäepisodien ilmaantuvuusaste ensimmäisen 24 viikon aikana siirrosta oli 32,6 % (n = 237) takrolimuusia sisältäviä depotkapseleita saaneiden ryhmässä ja 29,3 % (n = 234) välittömästi takrolimuusia vapauttavia kapseleita saaneiden ryhmässä.
Tacforius prolonged-release capsules and tacrolimus immediate release capsules are not interchangeable.
Tacforius-depotkapseleita ja takrolimuusia välittömästi vapauttavia kapseleita ei voida käyttää toisiaan korvaavina valmisteina.
CYP3A4 inhibitors potentially leading to increased tacrolimus blood levels
CYP3A4:n estäjät, jotka saattavat johtaa veren takrolimuusipitoisuuksien suurenemiseen
The efficacy and safety of tacrolimus prolonged-release capsules and tacrolimus immediate release capsules, both in combination with mycophenolate mofetil (MMF) and corticosteroids, was compared in 667 de novo kidney transplant recipients.
Takrolimuusia sisältävien, välittömästi lääkeainetta vapauttavien sekä depotvalmisteiden tehoa ja turvallisuutta (molemmat yhdessä mykofenolaattimofetiilin, eli MMF:n, ja kortikosteroidien kanssa), verrattiin 667:llä munuaissiirteen de novo saaneella potilaalla.
Clinically the following substances have been shown to increase tacrolimus blood levels: Strong interactions have been observed with antifungal agents such as ketoconazole, fluconazole, itraconazole, voriconazole and isavuconazole, the macrolide antibiotic erythromycin, HIV protease inhibitors (e.g. ritonavir, nelfinavir, saquinavir) or HCV protease inhibitors (e.g. telaprevir, boceprevir, and the combination of ombitasvir and paritaprevir with ritonavir, when used with and without dasabuvir), the pharmacokinetic enhancer cobicistat, and the tyrosine kinase inhibitors nilotinib and imatinib.
Seuraavien aineiden on kliinisesti todettu lisäävän veren takrolimuusipitoisuuksia: Voimakkaita yhteisvaikutuksia on havaittu sienilääkkeiden, kuten ketokonatsolin, flukonatsolin, itrakonatsolin, vorikonatsolin ja isavukonatsolin, makrolidiantibiootti erytromysiinin, HIV-proteaasin estäjien (esim. ritonaviiri, nelfinaviiri, sakinaviiri) sekä HCV-proteaasin estäjien (esim. telapreviiri, bosepreviiri sekä ombitasviiri ja paritapreviiri yhdessä ritonaviirin kanssa kun samanaikaisesti käytetään tai ei käytetä dasabuviiria), farmakokineettisen tehosteen kobisistaatin ja tyrosiinikinaasin inhibiittorien nilotinibin ja imatinibin, kanssa.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic exposure (AUC0-24) is similar between the two formulations of tacrolimus prolonged-release capsules and tacrolimus immediate release capsules.
Takrolimuusin vähimmäispitoisuuksien (C24) ja systeemisen altistuksen (AUC0-24) välinen suhde on välittömästi takrolimuusia vapauttavilla kapseleilla ja depotkapseleilla samanlainen.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic exposure (AUC0-24) for tacrolimus prolonged-release capsules is similar to that of tacrolimus immediate release capsules.
Takrolimuusin vähimmäispitoisuuksien (C24) ja systeemisen altistuksen (AUC0-24) välinen suhde oli depotkapseleita käytettäessä sama kuin välittömästi takrolimuusia vapauttavia kapseleita käytettävessä.
Your doctor also needs to know if you are taking potassium supplements or certain diuretics used for heart failure, hypertension and kidney disease, (e.g. amiloride, triamterene, or spironolactone), nonsteroidal anti-inflammatory medicines (NSAIDs, e.g. ibuprofen) used for fever, inflammation and pain, anticoagulants (blood thinners), or oral medicines for diabetes, while you take Tacforius.
Lääkärin tulee myös tietää, jos käytät kaliumlisiä tai tiettyjä nesteenpoistolääkkeitä, joita käytetään sydämen vajaatoiminnan, kohonneen verenpaineen tai munuaissairauden hoitoon (esim. amiloridi, triamtereeni tai spironolaktoni); kuumeen, tulehduksen tai kivun hoitoon käytettäviä, steroideihin kuulumattomia tulehduskipulääkkeitä (NSAID-lääkkeet, esim. ibuprofeeni); antikoagulantteja (verenohennuslääkkeitä); tai suun kautta otettavia diabeteslääkkeitä Tacforius-hoidon aikana.
Dosing should primarily be based on clinical assessments of rejection and tolerability in each individual patient aided by whole blood tacrolimus trough level monitoring.
Annostuksen tulee perustua ensisijaisesti potilaskohtaiseen hyljinnän ja siedettävyyden kliiniseen arviointiin, jonka tukena käytetään kokoveren takrolimuusin vähimmäispitoisuuksien seurantaa.
As tacrolimus is a substance with low clearance, following adjustments to the Tacforius dose regimen it may take several days before the targeted steady state is achieved.
Koska takrolimuusin puhdistuma on alhainen, saattaa kestää useita päiviä ennen kuin vakaa tila saavutetaan Tacforius-annoksen muuttamisen jälkeen.
Tacforius is a prolonged-release formulation of tacrolimus resulting in an extended oral absorption profile with an average time to maximum blood concentration (Cmax) of approximately 2 hours (tmax).
Huippupitoisuudet (Cmax) veressä todetaan keskimäärin noin 2 tunnissa (tmax).
Liver transplantation
Keuhkonsiirto
Clinical efficacy and safety of tacrolimus immediate release capsules bid in primary organ transplantation
Kahdesti vuorokaudessa otettavien, välittömästi takrolimuusia vapauttavien kapseleiden kliininen teho ja turvallisuus elinten primaarisiirroissa