natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Similarly, concomitant use with other medicines such as aminoglycoside antibiotics, nonsteroidal anti-inflammatory agents (NSAIDs, e.g., ibuprofen) or amphotericin B (medicine for fungal infection) can increase the risk of kidney damage and therefore more frequent blood and renal test may be necessary.
Myös samanaikainen käyttö muiden lääkeaineiden, kuten aminoglykosidiantibioottien, steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (NSAID-lääkkeet, esim. ibuprofeeni) tai amfoterisiini B:n (lääkeaine sieni-infektioiden hoitoon) kanssa voivat suurentaa munuaisvaurion riskiä, minkä vuoksi säännölliset veri- ja munuaiskokeet saattavat olla tarpeen.
Resistant > 2 mg/L 1 The breakpoints are based on epidemiological cut-off values (ECOFFs), which distinguish wild-type isolates from those with reduced susceptibility.
1 Rajat perustuvat epidemiologisiin raja-arvoihin (epidemiological cut-off values, ECOFF), jotka erottelevat villityyppiset isolaatit niistä, joiden herkkyys on heikentynyt.
Continuous infusion: loading dose of 30 mg/kg followed by a maintenance dose of 1.5 mg/kg/bag in all exchanges.
Jatkuva infuusio: 30 mg/kg:n kyllästysannos, jota seuraa ylläpitoannos 1,5 mg/kg/pussi kaikissa vaihdoissa.
Anti-motility agents should be avoided and proton pump inhibitor use should be reconsidered.
Suoliston motiliteettia vähentäviä aineita tulee välttää, ja protonipumpun estäjien käyttö vaatii harkintaa.
There is no cross-resistance between vancomycin and other classes of antibiotics.
Vankomysiinillä ei ole ristiresistenssiä muihin luokkiin kuuluvien antibioottien kanssa.
The usual starting dose for adult patients is 15 to 20 mg/kg that could be administered every 24 hours in patients with creatinine clearance between 20 to 49 ml/min.
Annos voidaan antaa 24 tunnin välein potilaille, joiden kreatiniinipuhdistuma on 20-49 ml/min.
Appropriate consideration should be given to the concomitant administration of medicinal products that may reduce vancomycin clearance and/or potentiate its undesirable effects (see section 4.4).
Samanaikaisesti annettavat lääkevalmisteet, jotka saattavat pienentää vankomysiinin puhdistumaa ja/tai voimistaa sen haittavaikutuksia, on otettava huomioon asianmukaisesti (ks. kohta 4.4).
In patients with severe renal impairment (creatinine clearance below 20 ml/min) or those on renal replacement therapy, the appropriate timing and amount of subsequent doses largely depend on the modality of RRT and should be based on serum vancomycin trough levels and on residual renal function (see section 4.4).
Potilailla, joilla on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma alle 20 ml/min) tai jotka saavat munuaiskorvaushoitoa, myöhempien annosten sopiva ajoitus ja määrä riippuvat suurelta osin munuaiskorvaushoidon tyypistä, ja niiden on perustuttava seerumin pienimpiin vankomysiinipitoisuuksiin ja jäljellä olevaan munuaisten toimintaan (ks. kohta 4.4).
For the intraperitoneal treatment of peritoneal dialysis-associated peritonitis (PDP) in children with residual renal function, intermittent therapy should only be indicated provided that vancomycin serum levels can be monitored in a timely manner.
Peritoneaaliseen dialyysiin liittyvän peritoniitin (PDP) intraperitoneaaliseen hoitoon lapsilla, joilla on munuaisten jäännöstoimintaa, voidaan antaa jaksottaista hoitoa vain jos seerumin vankomysiinipitoisuuksia voidaan seurata oikea-aikaisesti.
During anaesthesia, doses must be well diluted and administered slowly with close cardiac monitoring.
Anestesian aikana annosten on oltava hyvin laimennettuja, ja ne on annettava hitaasti.
Transient or permanent loss of hearing
Melko harvinainen Ohimenevä tai pysyvä kuulonmenetys Harvinainen
In patients with multiple recurrences, consideration may be given to treat the current episode of CDI with vancomycin, 125 mg four times daily for 10 days followed by either tapering the dose, i.e., gradually decreasing it until 125 mg per day or a pulse regimen, i.e., 125-500 mg/day every 2-3 days for at least 3 weeks.
Jos potilaan tauti uusiutuu useita kertoja, voidaan harkita nykyisen CDI-jakson hoitamista 125 mg:lla vankomysiiniä neljä kertaa päivässä 10 päivän ajan, jonka jälkeen annosta voidaan joko vähitellen pienentää 125 mg:aan päivässä, tai antaa pulssihoitona 125-500 mg/vrk 2-3 päivän välein vähintään 3 viikon ajan.
Concomitant administration of vancomycin and anaesthetic agents has been associated with erythema and histamine-like flushing in children.
Vankomysiinin ja anestesia-aineiden samanaikainen anto on yhdistetty eryteemaan ja histamiinin kaltaiseen punastumiseen lapsilla.
Vancomycin displays concentration-independent activity with the area under the concentration curve (AUC) divided by the minimum inhibitory concentration (MIC) of the target organism as the primary predictive parameter for efficacy.
Vankomysiinillä on pitoisuudesta riippumaton vaikutus aika-pitoisuuskäyrän alle jäävään pinta-alaan (AUC), joka ensimmäisenä tehoa ennustavana parametrina jaetaan pienimmällä kohdeorganismin kasvua estävällä pitoisuudella (MIC).
Vancomycin should be used with caution in patients with allergic reactions to teicoplanin, since cross hypersensitivity, including fatal anaphylactic shock, may occur.
Vankomysiiniä on käytettävä varoen potilailla, jotka ovat saaneet allergisia reaktioita teikoplaniinista, sillä ristiyliherkkyyttä ja myös kuolemaan johtavaa anafylaktista sokkia voi esiintyä.
The frequency of infusion-related reactions (hypotension, flushing, erythema, urticaria and pruritus) increases with the concomitant administration of anaesthetic agents (see section 4.5).
Infuusioon liittyvien reaktioiden (hypotensio, punastuminen, punoitus, nokkosihottuma ja kutina) yleisyys kasvaa, jos samanaikaisesti annetaan anestesia-aineita (ks. kohta 4.5).
Vancomycin capsules are not appropriate for children under 12 years or for adolescents unable to swallow them.
Vankomysiinikapselit eivät sovi alle 12-vuotiaille lapsille tai nuorille, jotka eivät pysty nielemään kapseleita.
Intravenous vancomycin should be infused slowly.
Laskimoon annettava vankomysiini on infusoitava hitaasti.
Preterm and term newborn infants (from 0 to 27 days) The dosage will be calculated according to post-menstrual age (time elapsed between the first day of the last menstrual period and birth (gestational age) plus the time elapsed after birth (post-natal age).
Keskoset ja täysiaikaiset vastasyntyneet (0-27 päivää) Annostus lasketaan postmenstruaalisen iän perusteella (aika, joka on kulunut viimeisimmän kuukautiskierron ensimmäisestä päivästä syntymään (sikiöikä) sekä aika, joka on kulunut syntymän jälkeen (syntymänjälkeinen ikä)).
The duration of the therapy may be different depending on the individual response to treatment for every patient.
Hoidon kesto saattaa vaihdella riippuen potilaan yksilöllisestä hoitovasteesta.
In patients with normal renal function, the serum concentration of vancomycin should be monitored on the second day of treatment immediately prior to the next dose.
Potilailla, joiden munuaiset toimivat normaalisti, seerumin vankomysiinipitoisuus on tarkistettava toisena hoitopäivänä välittömästi ennen seuraavaa annosta.
Hospital-acquired pneumonia, including ventilator-associated pneumonia
Sairaalakeuhkokuume, mukaan lukien hengityslaitehoitoon liittyvä keuhkokuume
Vancomycin powder is made into a <solution for infusion> <or> <oral solution>.
Vankomysiinikuiva-aine valmistetaan <infuusionesteeksi> <tai> <oraaliliuokseksi>.
- Kidney problems which may be detected primarily by blood tests - Redness of upper body and face, inflammation of a vein Uncommon side effects (may affect up to 1 in 100 people): - Temporary or permanent loss of hearing
- Munuaisongelmat, jotka havaitaan ensisijaisesti verikokeilla - Ylävartalon ja kasvojen punoitus, laskimotulehdus Melko harvinaiset haittavaikutukset (esiintyy enintään yhdellä potilaalla sadasta): - Tilapäinen tai pysyvä kuulonmenetys
[The below should be introduced in section 4.2 for all vancomycin products powder for concentrate]
[Seuraavaa tekstiä tulisi käyttää kohdassa 4.2 kaikkien niiden vankomysiinivalmisteiden kohdalla, jotka ovat kuiva-aineita välikonsentraattia varten]
5.1 Pharmacodynamic properties [This section should read as follows:] [the following paragraphs should be reflected in this section:]
5.1 Farmakodynamiikka [Tämä kohta tulisi muotoilla seuraavasti:] [Seuraavia kappaleita tulisi käyttää tässä kohdassa:]
Rare side effects (may affect up to 1 in 1,000 people): - Decrease in white blood cells, red blood cells and platelets (blood cells responsible for blood clotting)
Harvinaiset haittavaikutukset (esiintyy enintään yhdellä potilaalla tuhannesta): - Veren valkosolujen, punasolujen ja verihiutaleiden (vastaavat veren hyytymisestä) määrän lasku
Vancomycin PK has shown wide inter-individual variability in preterm and term neonates.
Vankomysiinin farmakokinetiikassa on todettu laajaa yksilönsisäistä vaihtelua keskosilla ja täysiaikaisilla vastasyntyneillä.
Similarly, concomitant use with nephrotoxic agents such as aminoglycoside antibiotics, NSAIDs (e.g., ibuprofen for closure of patent ductus arteriosus) or amphotericin B is associated with an increased risk of nephrotoxicity (see section 4.5) and therefore more frequent monitoring of vancomycin serum levels and renal function is indicated.
Samanaikainen käyttö nefrotoksisten aineiden kuten aminoglykosidiantibioottien, NSAID-lääkkeiden (esim. ibuprofeeni avoimen valtimotiehyen sulkemiseen) tai amfoterisiini B:n kanssa on myös yhdistetty suurempaan nefrotoksisuuden riskiin (ks. kohta 4.5), ja siksi seerumin vankomysiinipitoisuuksia ja munuaisten toimintaa on tarpeen seurata useammin.
Cross-resistance with other glycopeptide antibiotics, such as teicoplanin, does occur.
Muiden glykopeptidiantibioottien, kuten teikoplaniinin, kanssa esiintyy ristiresistenssiä.
To achieve this target when MICs are ≥ 1.0 mg/l, dosing in the upper range and high trough serum concentrations (15-20 mg/l) are required (see section 4.2).
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi MIC-arvojen ollessa >1,0 mg/l vaaditaan annostusta ylärajalla ja suuria alimpia seerumipitoisuuksia (15−20 mg/l) (ks. kohta
Vancomycin can cause allergic reactions, although serious allergic reactions (anaphylactic shock) are rare.
Vakavat allergiset reaktiot (anafylaktinen shokki) ovat kuitenkin harvinaisia.
Vancomycin capsules are not appropriate for the treatment of children under the age of 12 years or for adolescents unable to swallow them.
Vankomysiinikapselit eivät sovi alle 12-vuotiaiden lasten hoitoon eivätkä sellaisten nuorten hoitoon, jotka eivät pysty nielemään kapseleita.
If a bullous disorder is suspected, the drug should be discontinued and specialised dermatological assessment should be carried out.
Jos potilaalla epäillään rakkulaista oireyhtymää, lääkkeen anto on keskeytettävä ja ihotautien erikoislääkärin on arvioitava potilaan tila.
- Necrotizing
- Nekrotisoiva
In neonates, after intravenous administration, vancomycin volume of distribution varies between 0.38 and 0.97 L/kg, similar to adult values, while clearance varies between 0.63 and 1.4 ml/kg/min.
Vastasyntyneillä vankomysiinin jakautumistilavuus laskimonsisäisen annon jälkeen vaihtelee välillä 0,38-0,97 l/kg, samoin kuin aikuisten arvot, ja puhdistuma vaihtelee välillä 0,63-1,4 ml/kg/min.
- You are receiving vancomycin by infusion for the treatment of the diarrhoea associated to Clostridium difficile infection instead of orally.
- saat vankomysiiniä infuusiona Clostridium difficile -infektioon liittyvän ripulin hoitoon suun kautta annettavan lääkkeen sijasta.
In these subpopulations vancomycin serum concentration were found higher than expected in male healthy adults (see section 4.2).
Näissä alaryhmissä terveiden aikuisten miesten seerumin vankomysiinipitoisuudet olivat odotettua korkeampia (ks. kohta 4.2).
In obese patients, the initial dose should be individually adapted according to total body weight as in non-obese patients.
Ylipainoiset potilaat Ylipainoisten potilaiden aloitusannos mukautetaan yksilöllisesti kokonaispainon mukaan, kuten normaalipainoisillakin potilailla.
The combination of vancomycin with a cephalosporin has a synergistic effect against some oxacillin-resistant Staphylococcus epidermidis strains, and the combination of vancomycin with rifampicin has a synergistic effect against Staphylococcus epidermidis and a partial synergistic effect against some Staphylococcus aureus strains.
Vankomysiinin ja kefalosporiinin yhdistelmällä on synergistinen vaikutus joitakin oksasilliinille resistenttejä Staphylococcus epidermidis -kantoja vastaan, ja vankomysiinin ja rifampisiinin yhdistelmällä on synergistinen vaikutus Staphylococcus epidermidisbakteeria vastaan ja osittain synergistinen vaikutus joitakin Staphylococcus aureus -kantoja vastaan.
As vancomycin in combination with a cephalosporin may also have an antagonistic effect against some Staphylococcus epidermidis strains and in combination with rifampicin against some Staphylococcus aureus strains, preceding synergism testing is useful.
Koska vankomysiinin ja kefalosporiinin yhdistelmällä saattaa myös olla antagonistinen vaikutus joitakin Staphylococcus epidermidis -kantoja vastaan ja vankomysiinin ja rifampisiinin yhdistelmällä joitakin Staphylococcus aureus -kantoja vastaan, edeltävä synergismin testaus on hyödyllistä.
Each vial contains 500 mg vancomycin hydrochloride equivalent to 500,000 IU vancomycin.
Yksi injektiopullo sisältää 500 mg vankomysiinihydrokloridia, joka vastaa 500 000 IU:ta vankomysiiniä.
Men: [Weight (kg) x 140 - age (years)]/ 72 x serum creatinine (mg/dl) Women: 0.85 x value calculated by the above formula.
Miehet: [Paino (kg) x 140 - ikä (vuotta)]/ 72 x seerumin kreatiniinipitoisuus (mg/dl)
Very rare side effects (may affect up to 1 in 10,000 people): - Sudden onset of severe allergic skin reaction with skin flaking blistering or peeling skin.
Erittäin harvinaiset haittavaikutukset (esiintyy enintään yhdellä potilaalla 10 000:sta): - Äkillinen, vaikea allerginen ihoreaktio, joka aiheuttaa ihon hilseilyä, rakkuloita tai kuoriutumista.
24 hourly
24 tunnin välein
Staphylococcus aureus Methicillin-resistant Staphylococcus aureus coagulase-negative Staphylococci Streptococcus spp.
Metisilliinille resistentti Staphylococcus aureus Koagulaasinegatiiviset stafylokokit Streptococcus spp.
[For parenteral formulations authorised for intraperitoneal use:] If given for the treatment of of infections related to peritoneal dialysis, vancomycin will be added to the dialysate solution in the long-dwell exchange.
[Parenteraaliset muodot, jotka on hyväksytty intraperitoneaaliseen käyttöön:] Jos vankomysiiniä annetaan peritoneaalidialyysiin liittyvien infektioiden hoitoon, sitä lisätään dialysaattiliuokseen pitkän aikavälin vaihdossa.
You will be given Vancomycin by medical staff while you are in hospital.
Miten [valmisteen nimi]-valmistetta käytetään Sairaalan henkilökunta antaa sinulle vankomysiiniä sairaalassa.
The drug is slowly bactericidal for dividing microorganisms.
Lääke on hitaasti bakterisidinen jakautuville mikro-organismeille.
Vancomycin is administered intravenously for the treatment of systemic infections.
Vankomysiiniä annetaan laskimonsisäisesti systeemisten infektioiden hoitoon.
[For parenteral formulations authorised for oral use:] If given for treatment of gastric disorders (so called Pseudomembranous colitis), the medicinal product must be administrated as a solution for oral use (you will take the medicine by mouth).
[Parenteraaliset muodot, jotka on hyväksytty oraaliseen käyttöön:] Jos vankomysiiniä annetaan maha-suolikanavan häiriöiden (ns. pseudomembranoottisen koliitin) hoitoon, lääkeaine on annettava oraaliliuoksena (otat lääkettä suun kautta).
The adverse reactions listed below are defined using the following MedDRA convention and system organ class database:
Seuraavat haittavaikutukset on esitetty MedDRA-elinjärjestelmän ja yleisyysluokituksen mukaisesti:
[For parenteral formulations authorised for intraperitoneal use:] - In patients receiving peritoneal dialysis, vancomycin is used in adults and children for the treatment of infections related to peritoneal dialysis.
[Parenteraaliset muodot, jotka on hyväksytty intraperitoneaaliseen käyttöön:] - Potilailla, jotka saavat peritoneaalidialyysihoitoa, vankomysiiniä käytetään aikuisten ja lasten peritoneaalidialyysiin liittyvien infektioiden hoitoon.
Oral administration [This section must include instructions for preparation and administration of the oral solution.
Anto suun kautta [Tässä osiossa on oltava ohjeet oraaliliuoksen valmisteluun ja antoon.
Regular monitoring of the blood levels of vancomycin is indicated in high dose therapy and longer-term use, particularly in patients with renal dysfunction or impaired faculty of hearing as well as in concurrent administration of nephrotoxic or ototoxic substances, respectively (see section 4.2).
Veren vankomysiinipitoisuuksien säännöllinen seuranta on tarpeen suuria annoksia käytettäessä ja pitkäaikaisessa käytössä, erityisesti potilailla, joilla on munuaisten toimintahäiriö tai heikentynyt kuulo ja jotka saavat samanaikaisesti nefrotoksisia tai ototoksisia aineita (ks. kohta 4.2).
One possible way of dosing vancomycin in neonates is illustrated in the following table: (see section 4.4)
Seuraavassa taulukossa on kuvattu yksi mahdollinen tapa antaa vankomysiiniä vastasyntyneille: (ks. kohta 4.4)
The combination of vancomycin with an aminoglycoside antibiotic has a synergistic effect against many strains of Staphylococcus aureus, non-enterococcal group D-streptococci, enterococci and streptococci of the Viridans group.
Vankomysiinillä ja aminoglykosidiantibiooteilla on yhdessä synergistinen vaikutus monia Staphylococcus aureus -kantoja, ei-enterokokkista streptokokki D -ryhmää, enterokokkeja ja Viridansryhmän streptokokkeja vastaan.
Ototoxicity has primarily been reported in patients given high doses, or in those on concomitant treatment with other ototoxic medicinal product like aminoglycoside, or in those who had a preexisting reduction in kidney function or hearing.
Ototoksisuutta on raportoitu ensisijaisesti potilailla, joille on annettu suuria annoksia tai jotka ovat saaneet samanaikaisesti muuta ototoksista lääkevalmistetta kuten aminoglykosidia tai joilla on jo ollut munuaisten vajaatoimintaa tai heikentynyt kuulo.
Vancomycin is primarily cleared by glomerular filtration.
Vankomysiini poistuu elimistöstä ensisijaisesti glomerulaarisen suodattumisen kautta.
[for vancomycin powder for concentrate for infusion authorised for oral use] Vancomycin can be given orally in adults and children for the treament of infection of the mucosa of the small and the large intestines with damage to the mucosae (pseudomembranous colitis), caused by the Clostridium difficile bacterium.
[vankomysiinikuiva-aine välikonsentraatiksi infuusionestettä varten, hyväksytty oraaliseen käyttöön] Vankomysiiniä voidaan antaa suun kautta aikuisille ja lapsille ohut- ja paksusuolen limakalvon infektion (pseudomembranoottinen koliitti) hoitoon, kun aiheuttajana on Clostridium difficile -bakteeri.
However, if you have an inflammatory disorder of the digestive tract, especially if you also have a kidney disorder, similar side effects as those that occur when vancomycin is given by infusion may appear.
Jos sinulla kuitenkin on suoliston tulehdushäiriö ja etenkin, jos sinulla on myös munuaisten toimintahäiriö, sinulla saattaa esiintyä samankaltaisia haittavaikutuksia kuin silloin, kun vankomysiiniä annetaan infuusiona.
Each vial contains 1000 mg contains vancomycin hydrochloride equivalent to 1,000,000 IU vancomycin.
Yksi injektiopullo sisältää 1000 mg vankomysiinihydrokloridia, joka vastaa 1 000 000 IU:ta vankomysiiniä.
Therefore, the below mentioned adverse reactions and frequencies related to parenteral vancomycin administration are included.
Tämän vuoksi alla mainitut vankomysiinin parenteraaliseen käyttöön liittyvät haittavaikutukset ja niiden esiintymistiheydet on otettu mukaan.
4 to 6 weeks*
4-6 viikkoa*
Peri-operative prophylaxis of bacterial endocarditis in all age groups The recommended dose is an initial dose of 15 mg/kg prior to induction of anaesthesia.Depending on the duration of surgery, a second vancomycin dose may be required.
Bakteeriperäisen endokardiitin perioperatiivinen estohoito kaikissa ikäryhmissä Suositeltu aloitusannos on 15 mg/kg ennen anestesian induktiota.
Drug fever, shivering, Pain and muscle spasm of the chest and back muscles
Lääkekuume, vilunväristykset, rinta- ja selkälihasten kipu ja kouristukset
In patients on intermittent haemodialysis, vancomycin levels should be usually obtained before the start of the haemodialysis session.
Potilailla, jotka saavat jaksottaista hemodialyysihoitoa, vankomysiinipitoisuudet tulisi yleensä tarkistaa ennen hemodialyysin aloittamista.
Vancomycin is a tricyclic glycopeptide antibiotic that inhibits the synthesis of the cell wall in sensitive bacteria by binding with high affinity to the D-alanyl-D-alanine terminus of cell wall precursor units.
Vankomysiini on trisyklinen glykopeptidiantibiootti, joka estää sille herkkien bakteerien soluseinämän synteesiä sitoutumalla suurella affiniteetilla soluseinämän esiasteyksikköjen D-alanyyli-Dalaniinipäähän.
[For all vancomycin 250 mg capsule] [The following wording to be reflected in this section] Each capsule contains 250mg vancomycin hydrochloride equivalent to 250,000IU vancomycin.
[Kaikki 250 mg:n vankomysiinikapselit] [Seuraavaa sanamuotoa tulisi käyttää tässä kohdassa] Yksi kapseli sisältää 250 mg vankomysiinihydrokloridia, joka vastaa 250 000 IU:ta vankomysiiniä.
Bone and joint infections
Luu- ja nivelinfektiot
Significantly increased doses may be required to achieve therapeutic serum concentrations in pregnant women (see Section 4.6).
Terapeuttisten seerumin lääkeainepitoisuuksien saavuttaminen raskaana olevilla naisilla voi vaatia merkittävästi suurempia annoksia (ks. kohta 4.6).
5.2 Pharmacokinetic properties [This section should read as follows:]
5.2 Farmakokinetiikka [Tämä kohta tulisi muotoilla seuraavasti:]
Pseudomembranous enterocolitis
Pseudomembranoottinen enterokoliitti
Serial tests of auditory function may be helpful in order to minimise the risk of ototoxicity in patients with an underlying hearing loss, or who are receiving concomitant therapy with an ototoxic agent such as an aminoglycoside.
Säännölliset kuulontutkimukset voivat auttaa minimoimaan ototoksisuuden riskin potilailla, joilla on taustalla kuulon heikkenemistä tai joita hoidetaan samanaikaisesti jollakin ototoksisella aineella kuten aminoglykosideilla.
Children Vancomycin will be used with particular care in premature infants and young infants, because their kidneys are not fully developed and they may accumulare vancomycin in the blood.
Vankomysiiniä käytetään erityisen varovaisesti keskosilla ja imeväisikäisillä, sillä heidän munuaisensa eivät ole vielä kehittyneet ja vankomysiiniä saattaa kertyä vereen.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients listed in section 6.1 (see section
Yliherkkyys vaikuttavalle aineelle tai kohdassa 6.1 mainituille apuaineille (ks. kohta 4.4).
Neonates, infants and children less than 12 years old
Vastasyntyneet ja alle 12-vuotiaat lapset
Term neonates (from birth to 27 days of post-natal age) and preterm neonates (from birth to the expected date of delivery plus 27 days)
Täysiaikaiset vastasyntyneet (syntymästä 27 päivän ikään) ja keskoset (syntymästä laskettuun aikaan plus 27 päivää)
The most common adverse reactions are phlebitis, pseudo-allergic reactions and flushing of the upper body (“red-neck syndrome”) in connection with too rapid intravenous infusion of vancomycin.
Yleisimmät haittavaikutukset, jotka liittyvät vankomysiinin parenteraaliseen antoon, ovat laskimotulehdus, pseudoallergiset reaktiot ja ylävartalon punehtuminen ("punaisen niskan oireyhtymä") liian nopean laskimonsisäisen vankomysiini-infuusion yhteydessä.
The dose given to you will depend on: - your age, - your weight, - the infection you have, - how well your kidneys are working,
Sinulle annettu annos päätetään seuraavien mukaan: - ikäsi - painosi
12 hourly
12 tunnin välein