natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Severe, potentially life-threatening, and fatal skin reactions have been reported in patients taking raltegravir, in most cases concomitantly with other medicinal products associated with these reactions.
Vaikeita, mahdollisesti hengenvaarallisia ja kuolemaan johtaneita ihoreaktioita on raportoitu potilailla, jotka ovat käyttäneet raltegraviiria, useimmissa tapauksissa samanaikaisesti muiden näihin reaktioihin yhdistettyjen lääkevalmisteiden kanssa.
156 cells/mm
156 solua/mm
zidovudine Cmax  28 % zidovudine AUC ↔
tsidovudiinin Cmax  28 % tsidovudiinin AUC ↔
• feeling anxious; feeling of confusion; depressed mood; mood changes; panic attack
• ahdistuneisuuden tunne, sekavuuden tunne, masentunut mieliala, mielialan muutokset,
DUTREBIS must not be used with the following medicines.
DUTREBIS-tabletteja ei saa käyttää yhtaikaa seuraavien lääkkeiden kanssa.
In interaction studies, raltegravir did not have a clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of etravirine, maraviroc, tenofovir, hormonal contraceptives, methadone, midazolam, or boceprevir.
Yhteisvaikutustutkimuksissa raltegraviirilla ei ollut kliinisesti merkittävää vaikutusta etraviriinin, maravirokin, tenofoviirin, hormonaalisten ehkäisyvalmisteiden, metadonin, midatsolaamin eikä
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this
Potilaiden, joilla on harvinainen perinnöllinen galaktoosi-intoleranssi, saamelaisilla esiintyvä laktaasinpuutos tai glukoosi-galaktoosiimeytymishäiriö, ei tule käyttää tätä lääkevalmistetta.
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to CART.
Osteonekroositapauksia on raportoitu, erityisesti potilailla, joilla on yleisesti tunnustettuja riskitekijöitä, pitkälle edennyt HIV-tauti tai pitkään jatkunut retroviruslääkkeiden yhdistelmähoito .
The risk of developing cancer in these studies was similar in the groups receiving raltegravir and in the groups receiving comparators.
Näissä tutkimuksissa syövän kehittymisen riski oli raltegraviiriryhmissä samanlainen kuin vertailuvalmisteita saaneissa ryhmissä.
Raltegravir readily crossed the placenta in rats, but did not penetrate the brain to any appreciable extent.
Raltegraviiri läpäisi helposti rotan istukan, mutta ei kulkeutunut merkittävässä määrin aivoihin.
• increased levels of lactic acid in the blood, which on rare occasions can lead to lactic acidosis; increased levels of sugar and fats (triglycerides and cholesterol) in the blood; resistance to insulin (so if you are diabetic, you may have to change your insulin dose to control your blood sugar).
• veren maitohappoarvon kohoaminen, joka voi harvoin johtaa maitohappoasidoosin kehittymiseen, verensokerin ja veren rasva-arvojen (triglyseridi- ja kolesteroliarvojen) kohoaminen, insuliiniresistenssi (jos sairastat diabetesta, voit joutua muuttamaan insuliiniannostasi, jotta verensokeriarvosi pysyvät tasapainossa).
The rashes observed in clinical studies were mild to moderate in severity and did not result in discontinuation of therapy (see section 4.4).
Kliinisissä tutkimuksissa havaitut ihottumat olivat lieviä tai kohtalaisia eivätkä vaatineet hoidon keskeyttämistä (ks. kohta 4.4).
For observed C12 hr in BENCHMRK 1 and 2 the coefficient of variation (CV) for inter-subject variability = 212 % and the CV for intra-subject variability = 122 %.
BENCHMRK 1 ja 2 -tutkimuksissa todettujen C12 h-arvojen variaatiokerroin (CV) yksilöiden välisille vaihteluille = 212 % ja yksilökohtaisille vaihteluille = 122 %.
Patients receiving lamivudine or any other ART may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV infection, and therefore should remain under close clinical observation by physicians experienced in the treatment of patients with associated HIV diseases.
Lamivudiinia tai muita retroviruslääkkeitä saaville potilaille voi kehittyä edelleen opportunistisia infektioita ja muita HIV-infektion komplikaatioita, ja siksi heidän on oltava jatkuvasti HIV:n liitännäissairauksien hoitoon perehtyneiden lääkäreiden tarkassa kliinisessä seurannassa.
The NRTIs (e.g. didanosine, zidovudine) are not eliminated by this mechanism and are unlikely to interact with lamivudine.
NRTIryhmän lääkkeet (esim. didanosiini, tsidovudiini) eivät eliminoidu tämän mekanismin välityksellä eikä niillä siis todennäköisesti ole yhteisvaikutuksia lamivudiinin kanssa.
Although the aetiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/or long-term exposure to CART.
Vaikka osteonekroosin katsotaan johtuvan useista eri tekijöistä (joita ovat esimerkiksi kortikosteroidien käyttö, alkoholinkäyttö, vaikea immuunivasteen heikkeneminen, suuri painoindeksi), osteonekroosia on raportoitu erityisesti pitkälle edennyttä HIV-tautia sairastavilla ja/tai retroviruslääkkeitä pitkään käyttäneillä potilailla.
Frequency Lamivudine and/or Raltegravir (alone or in combination with other ART)*
Elinjärjestelmä Yleisyys Lamivudiini ja/tai raltegraviiri (yksinään tai yhdessä muiden retroviruslääkkeiden kanssa)*
Raltegravir400 mg twice daily + OBT (N = 462)
Raltegraviiri 400 mg kahdesti vuorokaudessa + OBT (N = 462)
The treatment difference (raltegravir- efavirenz) was 4.2 % with an associated 95 % CI of (-1.9, 10.3) establishing that raltegravir is non-inferior to efavirenz (p-value for non-inferiority < 0.001).
Hoitojen välinen ero (raltegraviiri - efavirentsi) oli 4,2 % ja siihen liittyvä 95 %:n luottamusväli (-1,9; 10,3), mikä osoittaa, että raltegraviiri on yhdenvertainen (non-inferior) efavirentsin kanssa (yhdenvertaisuuden p-arvo < 0,001).
Tell your doctor, pharmacist or nurse immediately if you notice any symptoms of infection or other symptoms such as:
Kerro heti lääkärille, apteekkihenkilökunnalle tai sairaanhoitajalle, jos huomaat mitä tahansa infektion merkkejä tai muita oireita, kuten:
Viruses harbouring a mutation at amino acid 148, along with one or more other raltegravir resistance mutations, may also have clinically
Virukset, joissa on mutaatio aminohapossa 148 ja lisäksi yksi tai useampia muita raltegraviiriresistenssiin liittyviä mutaatioita, voivat olla kliinisesti merkittävässä määrin resistenttejä myös dolutegraviirille.
Lamivudine is eliminated mainly by active renal secretion via the organic cationic transport system.
Lamivudiini eliminoituu pääasiassa erittymällä aktiivisesti munuaisten kautta orgaanisten kationien kuljetusjärjestelmän välityksellä.
If DUTREBIS is missed within 6 hours of the time it is usually taken, patients should be instructed to take the prescribed dose of DUTREBIS as soon as possible.
Jos DUTREBIS-annoksen unohtuminen huomataan 6 tunnin kuluessa lääkkeen tavanomaisesta ottoajankohdasta, potilasta neuvotaan ottamaan normaali DUTREBIS-annos mahdollisimman pian.
Studies with raltegravir in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Raltegraviirilla tehdyissä eläinkokeissa on havaittu lisääntymistoksisuutta (ks. kohta 5.3).
In addition, raltegravir inhibited viral replication in cultures of mitogen-activated human peripheral blood mononuclear cells infected with diverse, primary clinical isolates of HIV-1, including isolates from 5 non-B subtypes, and isolates resistant to reverse transcriptase inhibitors and protease inhibitors.
Lisäksi raltegraviiri esti viruksen replikaation mitogeeneilla aktivoitujen ihmisen perifeerisen veren mononukleaaristen solujen viljelmissä, jotka oli infektoitu HIV-1:n erilaisilla primaarisilla kliinisillä isolaateilla, joihin kuului myös viiden muun alatyypin kuin B-alatyypin isolaatteja ja käänteiskopioijaentsyymin estäjille ja proteaasinestäjille resistenttejä isolaatteja.
Lactic acidosis, usually associated with hepatomegaly and hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs), such as lamivudine.
Maitohappoasidoosia, johon yleensä liittyy hepatomegalia ja rasvamaksa, on raportoitu nukleosidirakenteisten käänteiskopioijaentsyymin estäjien (NRTI), kuten lamivudiinin, käytön yhteydessä.
DUTREBIS is used in combination with other medicines to treat adults, adolescents, and children 6 years of age and older and weighing at least 30 kg who are infected by HIV.
DUTREBIS on tarkoitettu yhdessä muiden lääkkeiden kanssa HIV-infektion hoitoon aikuisille, nuorille ja yli 6-vuotiaille ja vähintään 30 kg painaville lapsille.
Given that raltegravir is metabolised primarily via UGT1A1, caution should also be used when co-administering DUTREBIS with other strong inducers of UGT1A1.
Raltegraviiri metaboloituu pääasiassa UGT1A1:n välityksellä, joten varovaisuutta on noudatettava myös, kun DUTREBIS-valmistetta annetaan yhdessä muiden voimakkaiden UGT1A1:n induktoreiden kanssa.
Patients with HIV are at higher risk of developing cancer than patients without the disease.
HIV-potilailla on suurempi syöpäriski kuin ihmisillä, joilla ei ole HIV-infektiota.
Raltegravir is eliminated primarily by glucuronidation in the liver.
Raltegraviiri eliminoituu pääasiassa maksassa tapahtuvan glukuronidaation välityksellä.
• If you are allergic to lamivudine, raltegravir or any of the other ingredients in this medicine listed in section 6.
• jos olet allerginen lamivudiinille, raltegraviirille tai tämän lääkkeen jollekin muulle aineelle
Abacavir maintains its antiretroviral activities against lamivudine resistant HIV-1 harbouring only the M184V mutation.
Abakaviiri säilyttää antiretroviraalisen tehonsa niitä lamivudiinille resistenttejä HIV-1viruksia vastaan, joissa on vain M184-mutaatio.
If this is noticed later than 6 hours of the time it is usually taken, the missed dose should not be taken and the patient should resume the usual dosing schedule.
Jos annoksen unohtuminen huomataan yli 6 tunnin kuluttua normaalista lääkkeenottoajankohdasta, potilaan on jätettävä unohtunut annos väliin ja palattava sen jälkeen normaaliin annostusohjelmaan.
When used with other medicines, DUTREBIS may:
Yhdessä muiden lääkkeiden kanssa käytettynä DUTREBIS voi:
Although in vitro studies indicated that raltegravir is not an inhibitor of the UDP glucuronosyltransferases (UGTs) 1A1 and 2B7, one clinical study has suggested that some inhibition of UGT1A1 may occur in vivo based on effects observed on bilirubin glucuronidation.
Vaikka in vitro -tutkimukset osoittivat, että raltegraviiri ei ole UDP-glukuronosyylitransferaasien (UGT) 1A1 ja 2B7 estäjä, yhdessä kliinisessä tutkimuksessa havaitut bilirubiinin glukuronidaatioon kohdistuneet vaikutukset viittaavat siihen, että jonkinasteista UGT1A1:n estymistä voi esiintyä in vivo.
The clinical relevance of these findings is not established.
Näiden löydösten kliinistä merkitystä ei ole kuitenkaan vielä määritelty.
Raltegravir at concentrations of 31  20 nM resulted in 95 % inhibition (IC95) of HIV-1 replication (relative to an untreated virus-infected culture) in human T-lymphoid cell cultures infected with the cell-line adapted HIV-1 variant H9IIIB.
Raltegraviiri esti 31  20 nM:n pitoisuuksina HIV-1-viruksen replikaation 95-prosenttisesti (IC95) (verrattuna lääkitsemättömään viruksella infektoituun viljelmään) ihmisen T-lymfosyyttien viljelmissä, jotka oli infektoitu solulinjaan adaptoidulla HIV-1-viruksen H9IIIB-variantilla.
CART has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Retroviruslääkkeiden yhdistelmähoitoon on liittynyt kehon rasvakudoksen uudelleenjakautumista (lipodystrofiaa) HIV-potilailla.
trimethoprim /sulfamethoxazole /lamivudine lamivudine AUC 40 %
trimetopriimi/sulfametoksatsoli/lamivudiini lamivudiinin AUC 40 %
Cancers were reported in treatment-experienced and treatment-naïve patients who initiated raltegravir in conjunction with other antiretroviral agents.
Syöpäsairauksia raportoitiin aikaisemmin hoidetuilla ja hoitamattomilla potilailla, joille aloitettiin raltegraviirihoito yhdessä muiden retroviruslääkkeiden kanssa.
• liver failure (the liver stops working , which may cause heavy bleeding, swelling, and
• maksan vajaatoiminta (maksa lakkaa toimimasta, mikä voi aiheuttaa runsasta verenvuotoa, turvotusta ja hengitysvaikeuksia)
In the first study (n=18), the median cerebrospinal fluid concentration was 5.8 % (range 1 to 53.5 %) of the corresponding plasma concentration.
Ensimmäisessä tutkimuksessa (n = 18) aivo-selkäydinnesteestä mitattujen pitoisuuksien mediaani oli 5,8 % (vaihteluväli 1-53,5 %) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
DUTREBIS should not be given in patients with a creatinine clearance of <50 ml/min.
DUTREBIS-valmistetta ei pidä antaa potilaille, joiden kreatiniinipuhdistuma on < 50 ml/min.
Sources of variability within the BENCHMRK study may include differences in co-administration with food and concomitant medicines.
BENCHMRK-tutkimuksessa vaihteluun vaikuttavia tekijöitä voivat olla erot aterian yhteydessä tapahtuvassa annostelussa ja muut samanaikaiset lääkkeet.
In some patients with advanced HIV infection and a history of opportunistic infection, signs and symptoms of inflammation from previous infections may occur soon after HIV treatment is started.
Joillakin potilailla, joiden HIV-infektio on edennyt ja joilla on aikaisemmin ollut opportunistisia infektioita, voi esiintyä aikaisempaan infektioon liittyviä tulehduksen merkkejä tai oireita pian HIV-hoidon aloittamisen jälkeen.
DUTREBIS should not be used when co-administered with rifampicin.
DUTREBIS-valmistetta ei tulisi käyttää yhdessä rifampisiinin kanssa.
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide reverse transcriptase inhibitors, even HIV-negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Kaikkien ennen syntymää nukleosidi- ja nukleotidirakenteisille käänteiskopioijaentsyymin estäjille altistuneiden, myös HIV-negatiivisten, lasten tilaa on seurattava kliinisesti ja laboratoriotutkimusten avulla, ja heille on tehtävä perusteelliset tutkimukset mahdollisen mitokondrioiden toimintahäiriön toteamiseksi, jos siihen viittaavia oireita tai löydöksiä havaitaan.
Caution should be exercised when administering NRTIs to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
Varovaisuutta on noudatettava, kun nukleosidirakenteisia käänteiskopioijaentsyymin estäjiä määrätään potilaille (erityisesti ylipainoisille naisille), joilla on hepatomegalia, maksatulehdus tai muita maksasairauden ja rasvamaksan tunnettuja riskitekijöitä (näihin kuuluvat myös tietyt lääkevalmisteet ja alkoholi).
96 Weeks
Viikko 96
Zidovudine and stavudine maintain their antiretroviral activities against lamivudine-resistant HIV-1.
Tsidovudiini ja stavudiini säilyttävät antiretroviraalisen aktiivisuutensa lamivudiinille resistenttiä HIV1:tä kohtaan.
Mutations conferring resistance to raltegravir generally also confer resistance to the integrase strand transfer inhibitor elvitegravir.
Raltegraviiriresistenssiin liittyvät mutaatiot aiheuttavat yleensä resistenssiä myös integraasientsyymin estäjää elvitegraviiria vastaan.
At Week 240, the treatment difference (raltegravir - efavirenz) was 9.5 % with an associated 95 % CI of (1.7, 17.3).
Viikolla 240 hoitojen välinen ero (raltegraviiri - efavirentsi) oli 9,5 % ja siihen liittyvä 95 %:n luottamusväli (1,7; 17,3).
Raltegravir 400 mg twice daily (N = 281)
Raltegraviiri 400 mg kahdesti vuorokaudessa (N = 281)
Patients co-infected with hepatitis B and/or hepatitis C virus In Phase III studies with raltegravir, treatment-experienced patients (N = 114/699 or 16 %; HBV=6 %, HCV=9 %, HBV+HCV=1 %) and treatment-naïve patients (N = 34/563 or 6 %; HBV=4 %, HCV=2 %, HBV+HCV=0.2 %) with chronic (but not acute) active hepatitis B and/or hepatitis C co-infection were permitted to enrol provided that baseline liver function tests did not exceed 5 times the upper limit of normal.
Potilaat, joilla on samanaikainen hepatiitti B ja/tai C -infektio Vaiheen III raltegraviiritutkimuksiin sai ottaa mukaan aikaisemmin hoitoa saaneita potilaita (N = 114/699 eli 16 %; HBV = 6 %, HCV = 9 %, HBV+HCV = 1 %) ja aikaisemmin hoitamattomia potilaita (N = 34/563 eli 6 %, HBV = 4 %, HCV = 2 %, HBV+HCV = 0,2 %), joilla oli samanaikainen krooninen (mutta ei akuutti) aktiivinen hepatiitti B ja/tai C -virusinfektio, mikäli maksan toimintakokeiden lähtöarvot olivat alle viisinkertaiset normaalialueen ylärajaan verrattuina.
• medicines containing lamivudine - used to treat HIV or hepatitis B.
• lääkkeitä, jotka sisältävät lamivudiinia - käytetään HIV-infektion tai B-hepatiitin hoitoon
Studies using isoform-selective chemical inhibitors and cDNA-expressed UDP-glucuronosyltransferases (UGT) show that UGT1A1 is the main enzyme responsible for the formation of raltegravir-glucuronide.
Tutkimukset, joissa käytetään isoentsyymiselektiivisiä kemiallisia estäjiä ja cDNA:ta ilmentäviä UDP-glukuronosyylitransferaaseja (UGT), osoittavat, että UGT1A1 on tärkein raltegraviiriglukuronidin muodostumisesta vastaava entsyymi.
The side effects for the two individual medicines contained in DUTREBIS are presented below.
Alla on lueteltu näiden DUTREBIS-tablettien sisältämien kahden yksittäisen lääkeaineen haittavaikutukset.
Patients with a prior history of virological failure were not excluded and the number of previous antiretroviral therapies was not limited.
Potilaita, joiden aikaisempi hoito oli todettu virologisesti tehottomaksi, ei suljettu pois tutkimuksesta eikä aikaisempien retroviruslääkkeiden lukumäärälle asetettu rajoituksia.
Zidovudine has no effect on the pharmacokinetics of lamivudine (see section 5.2).
Tsidovudiini ei vaikuta lamivudiinin farmakokinetiikkaan (ks. kohta 5.2).
Early symptoms (symptomatic hyperlactatemia) include benign digestive symptoms (nausea, vomiting and abdominal pain), non-specific malaise, loss of appetite, weight loss, respiratory symptoms (rapid and/or deep breathing) or neurological symptoms (including motor weakness).
Varhaisia oireita (oireinen hyperlaktatemia) ovat hyvänlaatuiset ruoansulatusvaivat (pahoinvointi, oksentelu ja vatsakipu), epäspesifinen huonovointisuus, ruokahaluttomuus, laihtuminen, hengitysoireet (nopea ja/tai syvä hengitys) tai neurologiset oireet (myös motorinen heikkous).
Nucleoside and nucleotide reverse transcriptase inhibitors have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
Nukleosidi- ja nukleotidirakenteisten käänteiskopioijaentsyymin estäjien on osoitettu in vitro ja in vivo aiheuttavan eriasteisia mitokondriovaurioita.
The impact of other strong inducers of drug metabolizing enzymes, such as phenytoin and phenobarbital, on UGT1A1 is unknown.
Lääkeaineita metaboloivien entsyymien muiden voimakkaiden induktoreiden, kuten fenytoiinin ja fenobarbitaalin, vaikutusta UGT1A1:een ei tunneta.
Your doctor has prescribed DUTREBIS to help control your HIV infection.
Lääkäri on määrännyt sinulle DUTREBIS-tabletteja pitämään HIV-infektiosi hallinnassa.
• The other ingredients are: hypromellose (2910), croscarmellose sodium, lactose monohydrate, silicon dioxide (colloidal), magnesium stearate, and microcrystalline cellulose.
• Muut aineet ovat: hypromelloosi (2910), kroskarmelloosinatrium, laktoosimonohydraatti, piidioksidi (kolloidinen), magnesiumstearaatti ja mikrokiteinen selluloosa.
Plasma HIV-1 RNA (log10 copies/ml), mean [range]
Plasman HIV-1-RNA-määrä (log10 kopiota/ml), keskiarvo
Hypersensitivity reactions have also been reported and were characterized by rash, constitutional findings, and sometimes, organ dysfunction, including hepatic failure.
Myös yliherkkyysreaktioita on raportoitu, ja niiden tyypillisiä piirteitä olivat ihottuma, yleislöydökset ja toisinaan sisäelinten toimintahäiriöt, mukaan lukien maksan vajaatoiminta.
The following adverse reactions have been reported during therapy for HIV disease with lamivudine and/or raltegravir (alone or in combination with other ART).
Seuraavia haittavaikutuksia on raportoitu, kun lamivudiinia ja/tai raltegraviiria on annettu HIV-taudin hoitoon (yksinään tai yhdessä muiden retroviruslääkkeiden kanssa).
• trimethoprim - used to treat infections.
• trimetopriimi - käytetään infektioiden hoitoon
Raltegravir has a relatively low genetic barrier to resistance.
Geneettisesti raltegraviirin resistenssikynnys on suhteellisen matala.
A transplacental genotoxicity study conducted in monkeys compared zidovudine alone with the combination of zidovudine and lamivudine at human-equivalent exposures.
Apinoilla tehdyssä transplasentaalisessa genotoksisuustutkimuksessa yksinään annettua tsidovudiinia verrattiin tsidovudiinin ja lamivudiinin yhdistelmään ihmisen altistusta vastaavilla altistustasoilla.
Less potent inducers (e.g., efavirenz, nevirapine, etravirine, rifabutin, glucocorticoids, St. John's wort, pioglitazone) may be used with DUTREBIS.
Heikompia induktoreita (esim. efavirentsiä, nevirapiinia, etraviriinia, rifabutiinia, glukokortikoideja, mäkikuismaa, pioglitatsonia) voidaan käyttää yhdessä DUTREBIS-valmisteen kanssa.
Additionally, renal insufficiency was evaluated in the composite pharmacokinetic analysis.
Munuaisten vajaatoiminnan vaikutusta arvioitiin myös yhdistetyssä farmakokineettisessä analyysissä.
If DUTREBIS is discontinued in patients co-infected with hepatitis B virus, periodic monitoring of liver function tests and markers of HBV replication is recommended, as withdrawal of lamivudine may result in an acute exacerbation of hepatitis.
Jos samanaikaista B-hepatiittia sairastavien potilaiden DUTREBIS-hoito lopetetaan, suositellaan maksan toimintakokeiden ja hepatiitti B -viruksen replikaatiota kuvaavien merkkiaineiden säännöllistä seurantaa, sillä lamivudiinin lopettaminen voi johtaa hepatiitin äkilliseen pahenemiseen.
DUTREBIS is not recommended for use in combination with emtricitabine containing products, since both lamivudine (in DUTREBIS) and emtricitabine are cytidine analogues (i.e. risk for intracellular interactions, (see section 4.4).
DUTREBIS-valmisteen yhteiskäyttöä emtrisitabiinia sisältävien valmisteiden kanssa ei suositella, koska sekä lamivudiini (DUTREBIS-valmisteen aineosana) että emtrisitabiini ovat sytidiinianalogeja (solunsisäisten interaktioiden vaara) (ks. kohta 4.4).
In addition, the film coating contains the following inactive ingredients: hypromellose, lactose monohydrate, triacetin, yellow iron oxide, Indigo Carmine (E132) Aluminium Lake, and titanium dioxide.
Lisäksi kalvopäällyste sisältää seuraavia apuaineita: hypromelloosi, laktoosimonohydraatti, triasetiini, keltainen rautaoksidi, indigokarmiini (E132) alumiinilakka ja titaanidioksidi.
In the second study (n=16), the median cerebrospinal fluid concentration was 3 % (range 1 to 61 %) of the corresponding plasma concentration.
Toisessa tutkimuksessa (n = 16) aivoselkäydinnesteestä mitattujen pitoisuuksien mediaani oli 3 % (vaihteluväli 1-61 %) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
With respect to the primary efficacy endpoint, the proportion (%) of patients achieving HIV RNA < 50 copies/ml at Week 48 was 241/280 (86.1 %) in the group receiving raltegravir and 230/281 (81.9 %) in the group receiving efavirenz.
Ensisijainen tehoa mittaava päätetapahtuma, HIV-RNA-määrän < 50 kopiota/ml saavuttaneiden potilaiden osuus (%) viikolla 48, oli raltegraviiria saaneessa ryhmässä 241/280 (86,1 %) ja efavirentsiä saaneessa ryhmässä 230/281 (81,9 %).
Rash considered by the investigator to be drug-related occurred at similar rates.
Ihottumaa, jonka tutkija arvioi lääkkeestä johtuvaksi, esiintyi samassa määrin kaikissa ryhmissä.
In these 96 children and adolescents, frequency, type and severity of drug related adverse reactions through Week 48 were comparable to those observed in adults.
Viikolla 48 lääkityksestä johtuneiden haittavaikutusten esiintymistiheys, tyyppi ja vaikeusaste olivat näillä 96 lapsella ja nuorella verrattavissa aikuispotilailla todettuihin haittavaikutuksiin.