natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These include cases of Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis.
Näitä reaktioita ovat mm. Stevens-Johnsonin oireyhtymä sekä toksinen epidermaalinen nekrolyysi.
People taking anti-retroviral medicines may find that their body shape changes.
Retroviruslääkkeitä käyttävät potilaat saattavat havaita muutoksia vartalossaan.
Most viruses isolated from patients failing raltegravir had high-level raltegravir resistance resulting from the appearance of two or more mutations.
Useimmat virukset, jotka eristettiin potilailta sen jälkeen kun raltegraviirihoito oli osoittautunut tehottomaksi, olivat huomattavan resistenttejä raltegraviirille, mikä johtui kahden tai useamman mutaation ilmaantumisesta.
In vitro studies indicate that raltegravir is not a substrate of cytochrome P450 (CYP) enzymes, does not inhibit CYP1A2, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6 or CYP3A, does not induce CYP3A4 and does not inhibit P-glycoprotein-mediated transport.
In vitro -tutkimukset osoittavat, että raltegraviiri ei ole sytokromi P450 (CYP) -entsyymien substraatti, se ei estä CYP1A2-, CYP2B6-, CYP2C8-, CYP2C9-, CYP2C19-, CYP2D6- eikä CYP3A-entsyymin toimintaa, ei indusoi CYP3A4-entsyymiä eikä estä P-glykoproteiinin välityksellä tapahtuvaa kuljetusta.
Following oral administration, the mean time (tmax) to maximal serum concentrations (Cmax) is about an hour.
Oraalisen annon jälkeen keskimääräinen aika (tmax) maksimipitoisuuden saavuttamiseen seerumissa (Cmax) on noin 1 tunti.
These results indicate that raltegravir is not an inducer or inhibitor of CYP3A4, and raltegravir is thus not anticipated to affect the pharmacokinetics of medicinal products which are CYP3A4 substrates.
Nämä tulokset osoittavat, että raltegraviiri ei ole CYP3A4:n induktori eikä estäjä, eikä sen siis odoteta vaikuttavan niiden lääkkeiden farmakokinetiikkaan, jotka ovat CYP3A4:n substraatteja.
However, raltegravir is secreted in the milk of lactating rats.
Raltegraviiri erittyy kuitenkin imettävien rottien maitoon.
IMPAACT P1066 is a Phase I/II open label multicentre study to evaluate the pharmacokinetic profile, safety, tolerability, and efficacy of raltegravir in HIV infected children.
IMPAACT P1066 on vaiheen I/II avoin monikeskustutkimus, jonka tarkoituksena oli arvioida raltegraviirin farmakokineettistä profiilia, turvallisuutta, siedettävyyttä ja tehoa lasten HIV-infektion hoidossa.
Results 48 week and 96 week analyses
Viikon 48 ja viikon 96 analyysien tulokset
What you need to know before you take DUTREBIS
Mitä sinun on tiedettävä, ennen kuin otat DUTREBIS-tabletteja
Dose adjustment is not considered necessary in subjects with reduced UGT1A1 activity due to genetic polymorphism.
Annoksen muuttamista ei pidetä tarpeellisena hoidettaessa potilaita, joilla UGT1A1entsyymin toiminta on heikentynyt geneettisen polymorfismin vuoksi.
In addition, tenofovir may increase plasma levels of raltegravir, however, the mechanism for this effect is unknown (see Table 1).
Myös tenofoviiri voi suurentaa raltegraviirin pitoisuutta plasmassa, mutta tämän vaikutuksen mekanismia ei tunneta (ks. taulukko 1).
• Women with HIV should not breast-feed their infants because babies can be infected with HIV
• HIV-infektiota sairastavien naisten ei tulisi imettää, koska vauvat voivat saada HIV-infektion rintamaidon välityksellä.
DUTREBIS also helps stop the production of an enzyme called “HIV integrase”.
DUTREBIS auttaa myös pysäyttämään HIV-integraasiksi kutsutun entsyymin tuotannon.
In two studies of HIV-1 infected patients who received raltegravir 400 mg twice daily, raltegravir was readily detected in the cerebrospinal fluid.
Kahdessa tutkimuksessa, joissa HIV-1-infektoituneet potilaat saivat raltegraviiria 400 mg kahdesti vuorokaudessa, raltegraviiri oli helposti havaittavissa aivo-selkäydinnesteessä.
Clinical status including liver aminotransferases should be monitored and appropriate therapy initiated.
Kliinistä tilaa sekä maksan aminotransferaasiarvoja on tarkkailtava ja aloitettava asianmukainen hoito.
Lamivudine is also available as an oral solution for children over three months of age and who weigh less than 14 kg or for patients who are unable to swallow tablets.
Lamivudiinia on saatavana myös oraaliliuoksena yli kolmen kuukauden ikäisille lapsille, jotka painavat alle 14 kg, tai potilaille, jotka eivät pysty nielemään tabletteja.
Lamivudine is well absorbed from the gastrointestinal tract, and the bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80 and 85 %.
Lamivudiini imeytyy hyvin ruoansulatuskanavasta, ja suun kautta annetun lamivudiinin hyötyosuus aikuisilla on normaalisti 80-85 %.
As the in vitro mutagenic activity of lamivudine could not be confirmed in in vivo tests, it is concluded that lamivudine should not represent a genotoxic hazard to patients undergoing
Koska lamivudiinin mutageenista vaikutusta in vitro ei voitu vahvistaa in vivo -testeissä, on päätelty, että lamivudiiniin ei pitäisi liittyä genotoksisuuden vaaraa hoitoa saavilla potilailla.
Talk to your doctor about other medicines you can take.
Keskustele lääkärin kanssa antasideista, joita voit käyttää.
DUTREBIS should not be used during pregnancy.
DUTREBIS-valmistetta ei pidä käyttää raskauden aikana.
Based on modelling and simulation using raltegravir pharmacokinetic data in adults, the pharmacokinetics of raltegravir in DUTREBIS in children was projected to result in exposures that have been previously shown to be safe and efficacious in adults.
Aikuisilta saaduista raltegraviirin farmakokineettisistä tiedoista tehdyn mallinnuksen ja simulaation perusteella DUTREBIS-valmisteen raltegraviiriosan farmakokinetiikan ennustettiin johtavan lapsilla altistuksiin, jotka on aikaisemmin todettu turvallisiksi ja tehokkaiksi aikuisilla.
Tell your doctor if you notice any of the following signs of osteonecrosis:
Kerro lääkärille, jos havaitset mitä tahansa seuraavista osteonekroosin oireista:
Lamivudine was not genotoxic in vivo at doses that gave plasma concentrations around 40-50 times higher than the anticipated clinical plasma levels.
Lamivudiini ei ollut genotoksinen in vivo annoksina, joiden aikaansaamat pitoisuudet plasmassa olivat 40-50 kertaa suuremmat kuin ennakoidut kliiniset pitoisuudet plasmassa.
In the event of an overdose, it is reasonable to employ the standard supportive measures, e.g., remove unabsorbed material from the gastrointestinal tract, employ clinical monitoring (including obtaining an electrocardiogram), and institute supportive therapy if required.
Yliannostustapauksissa on suositeltavaa käynnistää tavanomaiset tukitoimenpiteet, esim. poistaa imeytymätön aine ruoansulatuskanavasta, käynnistää kliininen valvonta (myös sydänsähkökäyrä otettava) ja aloittaa tarvittaessa tukihoito.
In addition, higher C12h levels (20 % for raltegravir and 53 % for lamivudine) were observed.
Lisäksi C12 h-arvot olivat suuremmat (raltegraviirin osalta 20 % ja lamivudiinin 53 %).
Week 24
Viikolla 24
Patients had prior exposure to a median of 12 anti-retrovirals for a median of 10 years.
Potilaat olivat saaneet aikaisemmin keskimäärin 12 retroviruslääkettä (mediaani) keskimäärin 10 vuoden ajan (mediaani).
240 Weeks
Viikko 240
Baseline Characteristics and Efficacy Outcomes at Weeks 24 and 48 from IMPAACT P1066
Ominaisuudet lähtötilanteessa ja tehoa mittaavat tulokset viikoilla 24 ja 48 IMPAACT P1066
DUTREBIS can cause some side effects that you need to talk to your doctor, pharmacist or nurse about.
DUTREBIS voi aiheuttaa haittavaikutuksia, joista sinun on keskusteltava lääkärin, apteekkihenkilökunnan tai sairaanhoitajan kanssa.
The effect of severe hepatic insufficiency on the pharmacokinetics of raltegravir has not been studied (see sections 4.2 and 4.4).
Vaikean maksan vajaatoiminnan vaikutusta raltegraviirin farmakokinetiikkaan ei ole tutkittu (ks. kohdat 4.2 ja 4.4).
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, with predominantly renal clearance (> 70 %) via the organic cationic transport system.
Lamivudiinin systeemisen puhdistuman keskiarvo on noin 0,32 l/h/kg, ja erittyminen tapahtuu pääasiassa munuaisten kautta (> 70 %) orgaanisten kationien
In vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine.
In vitro -tutkimukset osoittavat, että tsidovudiinille resistentit virusisolaatit voivat muuttua herkiksi tsidovudiinille samanaikaisesti, kun ne muuttuvat resistenteiksi lamivudiinille.
It should be taken into account that raltegravir is presented for clinical use as the potassium salt.
On otettava huomioon, että raltegraviiri toimitetaan kliiniseen käyttöön kaliumsuolana.
The likelihood of metabolic interactions of lamivudine with other medicinal products is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10 %) and low plasma protein binding.
Lamivudiinin ja muiden lääkevalmisteiden metabolisten yhteisvaikutusten todennäköisyys on pieni, mikä johtuu maksassa tapahtuvan metabolian pienestä osuudesta (5-10 %) ja vähäisestä sitoutumisesta proteiiniin.
A modest increase in Cmax (28 %) was observed for zidovudine when administered with lamivudine, however overall exposure (AUC) is not significantly altered.
Tsidovudiinin Cmax-arvo suureni jonkin verran (28 %), kun sitä annettiin yhdessä lamivudiinin kanssa, mutta kokonaisaltistus (AUC) ei muuttunut merkittävästi.
When concomitant administration of DUTREBIS is warranted, patients should be monitored clinically.
Jos samanaikainen DUTREBIS-hoito on aiheellista, potilaiden tilaa on seurattava kliinisesti.
• increase your CD4-cell count (a type of white blood cell that plays an important role in maintaining a healthy immune system to help fight infection).
• lisätä CD4-solujen määrää (nämä ovat veren valkosoluja, jotka ylläpitävät immuunijärjestelmän normaalia toimintaa ja auttavat taistelussa infektioita vastaan).
However, the magnitude of the effect seems unlikely to result in clinically important drug-drug interactions.
Vaikutuksen voimakkuuden perusteella näyttää kuitenkin epätodennäköiseltä, että se voisi johtaa kliinisesti merkittäviin yhteisvaikutuksiin muiden lääkkeiden kanssa.
Raltegravir and efavirenz were administered with emtricitabine (+) tenofovir.
Raltegraviiri ja efavirentsi annettiin yhdessä emtrisitabiinin (+) tenofoviirin kanssa.
Adults, adolescents, and children (6 through 11 years of age weighing at least 30 kg) The recommended dosage is one tablet (150 mg lamivudine/300 mg raltegravir) twice daily.
Aikuiset, nuoret ja lapset (6-11-vuotiaat, jotka painavat vähintään 30 kg) Suositeltu annostus on yksi tabletti (150 mg lamivudiinia / 300 mg raltegraviiria) kaksi kertaa
Some patients experienced viral rebound between Week 16 and Week 96.
Joidenkin potilaiden virusmäärä lisääntyi uudelleen (rebound-ilmiö) viikon 16 ja viikon 96 välillä.
Dose selection was based upon achieving similar raltegravir plasma exposure and trough concentration as seen in adults, and acceptable short term safety.
Annoksen valinta perustui saman raltegraviiripitoisuuden ja jäännöspitoisuuden saavuttamiseen plasmassa kuin aikuisilla sekä hyväksyttävään lyhytaikaiseen turvallisuuteen.
The mean (CV) AUC over a dosing interval of 12 hours is 4.7 μg•h/ml (18 %).
Keskimääräinen (CV) AUC 12 tunnin annosvälillä on 4,7 µg•h/ml (18 %).
No human data on the effect of DUTREBIS on fertility are available.
Käytettävissä ei ole tietoja DUTREBIS-valmisteen vaikutuksesta ihmisen hedelmällisyyteen.
The most frequently reported adverse reactions during treatment with raltegravir were headache and nausea.
Yleisimmät raltegraviirihoidon aikana raportoidut haittavaikutukset olivat päänsärky ja pahoinvointi.
Therefore DUTREBIS should be used with caution in this population.
Siksi DUTREBIS-valmisteen käytössä on noudatettava varovaisuutta tässä ikäryhmässä.
No dosage adjustment is necessary when these agents are given together.
Annostuksen muuttaminen ei ole tarpeen, kun näitä lääkeaineita annetaan samanaikaisesti.
Exposure (AUC∞), Cmax, and half-life increased with diminishing renal function (as expressed by creatinine clearance).
Lääkeainealtistus (AUC∞), Cmax ja puoliintumisaika suurenivat munuaistoiminnan heikkenemisen myötä (määritetty kreatiniinipuhdistuman perusteella).
If there is evidence of worsening liver disease in such patients, interruption or discontinuation of treatment should be considered.
Jos näillä potilailla havaitaan maksasairauden pahenemiseen viittaavia merkkejä, on harkittava hoidon keskeyttämistä tai
Do not take DUTREBIS:
Älä ota DUTREBIS-tabletteja:
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Seerumin lipidien ja verensokerin paastoarvojen mittaamista on syytä harkita.
This means that you may keep getting infections or other illnesses associated with HIV, if you don't take DUTREBIS as your doctor has instructed you.
Tämä tarkoittaa sitä, että voit edelleen saada infektioita tai muita sairauksia, jotka liittyvät HIV-infektioon, ellet käytä DUTREBIS-tabletteja niin
The initial dose finding stage included intensive pharmacokinetic evaluation.
Alussa oli annoksenmääritysvaihe, johon kuului tehostettu farmakokineettinen arviointi.
The safety profile observed in patients who used atazanavir and / or tenofovir was generally similar to the safety profile of patients who did not use these agents.
Turvallisuusprofiili oli atatsanaviiria ja/tai tenofoviiria saaneilla potilailla yleisesti samanlainen kuin potilailla, jotka eivät saaneet näitä lääkeaineita.
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin (< 16 % - 36 % to serum albumin in in vitro studies).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisella annosalueella, ja se sitoutuu tärkeimpään plasman proteiiniin, albumiiniin, vain rajoitetusti (< 16-36 % seerumin albumiiniin in vitro
Lamivudine is a nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NRTI) which has activity against human immunodeficiency virus (HIV) and hepatitis B virus (HBV).
Lamivudiini on nukleosidirakenteinen käänteiskopioijaentsyymin estäjä (NRTI), joka tehoaa ihmisen immuunikatovirukseen (HIV) ja hepatiitti B -virukseen (HBV).
The apparent terminal half-life of raltegravir is approximately 9 hours, with a shorter α-phase half-life (~1 hour) accounting for much of the AUC.
Raltegraviirin laskettu terminaalinen puoliintumisaika on noin 9 tuntia lyhyemmän alfa-vaiheen puoliintumisajan (~1 tunti) selittäessä suureksi osaksi AUC-arvon.
Hypromellose, 2910 Croscarmellose sodium
Hypromelloosi 2910
This is slightly faster than the raltegravir poloxamer formulation, which has a Tmax of approximately 3 hours.
Imeytyminen on hieman nopeampaa kuin käytettäessä raltegraviirin poloksameeriformulaatiota, jonka tmax on noin 3 tuntia.
• taking drug in quantities greater than recommended These are rare (may affect up to 1 in 1,000 people)
• suositeltua suuremman lääkeannoksen ottaminen Nämä ovat harvinaisia (niitä voi esiintyä enintään yhdellä potilaalla tuhannesta):
Standard genotoxicity studies to evaluate mutagenicity and clastogenicity were negative.
Mutageenisuutta ja klastogeenisuutta arvioivien tavanomaisten genotoksisuustutkimusten tulokset olivat negatiivisia.
Delay in stopping DUTREBIS treatment or other suspect agents after the onset of severe rash may result in a life-threatening reaction.
DUTREBIS-valmisteen tai muiden epäilyksenalaisten lääkeaineiden lopettamisen viivästyminen vaikean ihottuman ilmaantumisen jälkeen voi johtaa hengenvaaralliseen reaktioon.
Mutations at amino acid 143 confer greater resistance to raltegravir than to elvitegravir, and the E92Q mutation confers greater resistance to elvitegravir than to raltegravir.
Mutaatiot aminohapossa 143 aiheuttavat voimakkaampaa resistenssiä raltegraviiria kuin elvitegraviiria vastaan, ja E92Q-mutaatioon liittyy voimakkaampi resistenssi elvitegraviiria kuin raltegraviiria vastaan.
• abnormal dreams; nightmare; abnormal behaviour; feelings of deep sadness and
• poikkeavat unet, painajaisunet, poikkeava käyttäytyminen, syvä surullisuuden ja
Non-clinical toxicology studies, including conventional studies of safety pharmacology, repeated-dose toxicity, genotoxicity, developmental toxicity and juvenile toxicity, have been conducted with raltegravir, in mice, rats, dogs and rabbits.
Raltegraviirin prekliiniset toksisuustutkimukset, joihin kuuluu farmakologista turvallisuutta, toistuvan altistuksen aiheuttamaa toksisuutta, geenitoksisuutta, kehitystoksisuutta ja nuoriin eläimiin kohdistuvaa toksisuutta koskevia konventionaalisia tutkimuksia, on tehty hiirillä, rotilla, koirilla ja kaniineilla.
The active moiety, intracellular lamivudine triphosphate, has a prolonged terminal half-life in the cell (16 to 19 hours) compared to the plasma lamivudine half-life (5 to 7 hours).
Aktiivisen muodon, solunsisäisen lamivudiinitrifosfaatin, terminaalinen puoliintumisaika solussa on pitempi (16-19 tuntia) kuin lamivudiinin puoliintumisaika plasmassa (5-7 tuntia).
Ask your doctor, pharmacist or nurse for advice before taking any medicine if you are pregnant or
Kysy lääkäriltä, apteekista tai sairaanhoitajalta neuvoa ennen minkään lääkkeen käyttöä raskauden tai
This is because DUTREBIS might interact with other medicines.
Tämä johtuu siitä, että DUTREBIS-tableteilla saattaa olla yhteisvaikutuksia muiden lääkkeiden kanssa.
It also lowers the chance that your medicines will stop being able to fight HIV (also called "drug resistance").
Tämä vähentää myös sitä mahdollisuutta, että HI-virus tulisi vastustuskykyiseksi lääkkeillesi (ns. lääkeresistenssi).
Some patients taking combination treatment for HIV may develop a bone disease called osteonecrosis (death of bone tissue caused by loss of blood supply to the bone).
Joillekin HIV-lääkkeiden yhdistelmähoitoa saaville potilaille voi kehittyä luusairaus, josta käytetään nimeä osteonekroosi (luukudoksen kuolio, joka johtuu luun heikentyneestä verenkierrosta).
Dizziness has been reported in some patients during treatment with regimens containing raltegravir, which may influence some patients' ability to drive and use machines (see section 4.8).
Raltegraviiria sisältävien hoito-ohjelmien aikana joillakin potilailla on esiintynyt huimausta, joka voi vaikuttaa joidenkin potilaiden ajokykyyn ja koneiden käyttökykyyn (ks. kohta 4.8).
However, the effect of raltegravir on darunavir plasma concentrations does not appear to be clinically meaningful.
Raltegraviirin vaikutus darunaviirin pitoisuuksiin plasmassa ei kuitenkaan näytä olevan kliinisesti merkittävä.
One patient experienced drug related clinical adverse reactions of Grade 3 psychomotor hyperactivity, abnormal behaviour and insomnia; one patient experienced a Grade 2 serious drug related allergic
Yhdellä potilaalla todettiin lääkityksestä johtuneina kliinisinä haittavaikutuksina 3. asteen psykomotorista hyperaktiivisuutta, poikkeavaa käytöstä ja unettomuutta, ja yhdelle potilaalle ilmaantui lääkityksestä johtuva 2. asteen vakava allerginen ihottuma.
Some clinical findings also support a possible interaction between lamivudine and cladribine.
Jotkin kliiniset löydökset viittaavat myös lamivudiinin ja kladribiinin mahdolliseen yhteisvaikutukseen.
DUTREBIS film-coated tablets contain lactose.
DUTREBIS kalvopäällysteiset tabletit sisältävät laktoosia.
In clinical studies, lamivudine in combination with zidovudine has been shown to reduce HIV-1 viral load and increase CD4 cell count.
Kliinisissä tutkimuksissa lamivudiinin yhdessä tsidovudiinin kanssa on osoitettu vähentävän HIV-1virusten määrää ja lisäävän CD4-solujen määrää.
DUTREBIS contains two medicines: lamivudine and raltegravir.
DUTREBIS-tabletit sisältävät kahta lääkeainetta: lamivudiinia ja raltegraviiria.
Some late-onset neurological disorders have been reported (hypertonia, convulsion, abnormal behaviour).
Joitakin myöhään ilmaantuneita neurologisia häiriöitä on raportoitu (hypertonia, kouristuskohtaus, poikkeava käyttäytyminen).
In a comparison of 30 subjects receiving raltegravir with *28/*28 genotype to 27 subjects with wild-type genotype, the geometric mean ratio (90 % CI) of AUC was 1.41 (0.96, 2.09) and the geometric mean ratio of C12 hr was 1.91 (1.43, 2.55).
Verrattaessa raltegraviiria saaneita 30 tutkimushenkilöä, joilla oli *28/*28-genotyyppi, 27 tutkimushenkilöön, joilla oli villin tyypin genotyyppi, AUC-arvojen välisen suhteen geometrinen keskiarvo (90 % CI) oli 1,41 (0,96, 2,09) ja C12 h-arvojen välisen suhteen geometrinen keskiarvo oli 1,91 (1,43, 2,55).
126 treatment experienced children and adolescents 2 to 18 years of age.
Tutkimukseen otettiin mukaan 126 aikaisemmin hoitoa saanutta 2-18-vuotiasta lasta ja nuorta.
In intravenous studies with lamivudine, the mean volume of distribution is 1.3 l/kg.
Tutkimuksissa, joissa lamivudiinia annettiin laskimoon, jakautumistilavuuden keskiarvo oli 1,3 l/kg.
Lamivudine was not mutagenic in bacterial tests but, like many nucleoside analogues, showed activity in an in vitro cytogenetic assay and the mouse lymphoma assay.
Lamivudiini ei ollut mutageeninen bakteeritesteissä, mutta kuten monet nukleosidianalogit, se oli aktiivinen in vitro sytogeneettisessä testissä ja hiiren lymfoomatestissä.
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion via the organic cationic transport system e.g. trimethoprim.
Yhteisvaikutusten mahdollisuus muiden samanaikaisesti käytettävien lääkevalmisteiden kanssa on otettava huomioon, varsinkin jos ne eliminoituvat pääasiassa erittymällä aktiivisesti munuaisten kautta orgaanisten kationien kuljetusjärjestelmän välityksellä, kuten trimetopriimi.
An open-label, single-dose, randomized, two-period crossover study assessed the effect of a high fat meal on DUTREBIS administered to 20 healthy male and female subjects.
Kerta-annoksilla tehdyssä avoimessa, satunnaistetussa kahden jakson vaihtovuoroisessa tutkimuksessa arvioitiin rasvaisen aterian vaikutusta DUTREBIS-valmisteeseen, jota annettiin 20 terveelle miehelle ja naiselle.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer also to the relevant product information for these medicinal products.
Jos B- tai C-hepatiitin hoitoon annetaan samanaikaisesti muita viruslääkkeitä, on syytä tutustua myös näiden valmisteiden valmisteyhteenvetoihin.
The adverse reactions seen in clinical studies and in post-marketing experience are listed below by body system, organ class and absolute frequency.
Haittavaikutukset, joita on havaittu kliinisissä tutkimuksissa ja lääkkeen markkinoille tulon jälkeen, luetellaan alla elinjärjestelmän ja absoluuttisen esiintymistiheyden mukaan.
Once absorbed the lamivudine and raltegravir distribution, metabolism, and excretion are similar to those of the reference components administered individually as described in the following paragraphs.
Imeytymisen jälkeen lamivudiinin ja raltegraviirin jakautuminen, metabolia ja erittyminen ovat samanlaiset kuin erikseen annettujen lääkeaineiden vastaavat ominaisuudet, kuten seuraavissa kappaleissa kuvataan.
Other medicinal products (e.g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine.
Muut lääkevalmisteet (esim. ranitidiini, simetidiini) eliminoituvat vain osittain tämän mekanismin välityksellä, eikä niillä ole todettu olevan yhteisvaikutuksia lamivudiinin kanssa.
In vitro data tend to suggest that the continuation of lamivudine in anti-retroviral regimen despite the development of M184V might provide residual anti-retroviral activity (likely through impaired viral fitness).
In vitro -tiedot näyttäisivät viittaavan siihen, että lamivudiinia sisältävän retroviruslääkityksen jatkamisella M184V-mutaation kehittymisestä huolimatta voi olla edelleen antiretroviraalista vaikutusta (todennäköisesti virusten heikentyneen lisääntymiskyvyn vuoksi).