natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most straightforward cases are those where unlawful aid has not yet been disbursed, but where there is a risk that such payments will be made during the course of national court proceedings.
Suoraviivaisimpia tapauksia ovat ne, joissa sääntöjenvastaista tukea ei ole vielä maksettu, mutta joihin liittyy riski siitä, että maksuja suoritetaan kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan oikeudenkäynnin aikana.
In such cases, the national court’s obligation to prevent violations of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [79] can require it to issue an interim order preventing the illegal disbursement until the substance of the matter is resolved.
Tällöin kansallisten tuomioistuinten velvollisuus estää valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan rikkominen [79] voi edellyttää, että ne määräävät välitoimia, joilla estetään sääntöjenvastaisen tuen maksaminen, kunnes tapauksen pääasia on ratkaistu.
Where the illegal payment has already been made, the role of national courts under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement usually requires them to order full recovery (including illegality interest).
Jos sääntöjenvastainen tuki on jo maksettu, kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on yleensä määrätä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuki perittäväksi kokonaisuudessaan takaisin tuensaajalta (mukaan lukien korko sääntöjenvastaisuuden ajalta).
Because of the principle of effectiveness [80], the national court may not postpone this by unduly delaying proceedings.
Tehokkuusperiaatteen [80] vuoksi kansallinen tuomioistuin ei saa lykätä takaisinperintää viivästyttämällä oikeudenkäyntiä kohtuuttomasti.
Such delays would not only affect the individual rights which Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement protects, but also directly increase the competitive harm which stems from the unlawfulness of the aid.
Sen lisäksi, että oikeudenkäynnin viivästyttäminen vahingoittaisi yksityisten oikeuksia, joita valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti pyritään suojaamaan, se pitkittäisi suoraan tuen sääntöjenvastaisuudesta aiheutuvia kilpailuongelmia.
However, in spite of this general obligation, there may nevertheless be circumstances in which the final judgment for the national court is delayed.
Tästä yleisestä velvollisuudesta huolimatta kansallisen tuomioistuimen lopullisen tuomion antaminen voi kuitenkin viivästyä tietyissä olosuhteissa.
In such cases, the obligation to protect the individual rights under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement requires the national court to use all interim measures available to it under the applicable national procedural framework to at least terminate the anti-competitive effects of the aid on a provisional basis (“interim recovery”) [81].
Tällaisissa tilanteissa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukainen velvollisuus suojella yksityisten oikeuksia edellyttää, että kansallinen tuomioistuin käyttää kaikkia välitoimia, joita sillä on käytettävissään sovellettavien kansallisten menettelysääntöjen mukaisesti, jotta tuen kilpailunvastaiset vaikutukset saadaan lopetettua ainakin väliaikaisesti (nk. väliaikainen takaisinperintä) [81].
The application of national procedural rules in this context is subject to the requirements of equivalence and effectiveness [82].
Kansallisten menettelysääntöjen soveltamisessa on tällöin noudatettava vastaavuus- ja tehokkuusvaatimuksia [82].
Where, based on the case law of the EFTA Court and the European Community courts and the practice of the Authority, the national judge has reached a reasonable prima facie conviction that the measure at stake involves unlawful state aid, the most expedient remedy will, in the view of the Authority and subject to national procedural law, be to order the unlawful aid and the illegality interest to be put on a blocked account until the substance of the matter is resolved.
Jos kansallinen tuomioistuin on EFTAn tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön ja valvontaviranomaisen käytännön perusteella ensi näkemältä kohtuullisen vakuuttunut siitä, että kyseessä oleva toimenpide sisältää sääntöjenvastaista valtiontukea, nopein oikeussuojakeino on valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan ja kansallisen prosessioikeuden edellytysten mukaisesti määrätä sääntöjenvastainen tuki ja korko sääntöjenvastaisuuden ajalta talletettavaksi suljetulle tilille, kunnes tapauksen pääasia on ratkaistu.
In its final judgment, the national court would then either order the funds on the blocked account to be returned to the state aid granting authority, if the unlawfulness is confirmed, or order the funds to be released to the beneficiary.
Lopullisessa tuomiossaan kansallinen tuomioistuin määräisi sen jälkeen suljetulla tilillä olevat varat joko palautettaviksi valtiontuen myöntämisestä vastaavalle viranomaiselle, jos tuen sääntöjenvastaisuus vahvistetaan, tai vapautettaviksi tuensaajalle.
Interim recovery can also be a very effective instrument in cases where national court proceedings run parallel to an investigation by the Authority [83].
Väliaikainen takaisinperintä voi olla tehokas keino myös silloin, kun oikeudenkäynti on vireillä kansallisessa tuomioistuimessa samaan aikaan valvontaviranomaisen tutkinnan kanssa [83].
An ongoing investigation by the Authority does not release the national court from its obligation to protect individual rights under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [84].
Valvontaviranomaisen meneillään oleva tutkinta ei vapauta kansallista tuomioistuinta valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesta velvollisuudesta suojella yksityisten oikeuksia [84].
The national court may therefore not simply suspend its own proceedings until the Authority has decided and leave the rights of the claimant under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement unprotected in the meantime.
Kansallinen tuomioistuin ei sen vuoksi voi yksinkertaisesti keskeyttää oikeudenkäyntiä, kunnes valvontaviranomainen on tehnyt asiasta päätöksen, ja jättää valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut kantajan oikeudet sillä välin ilman suojaa.
Where the national court wishes to await the outcome of the Authority’s compatibility assessment before adopting a final and irreversible recovery order, it should therefore adopt appropriate interim measures.
Jos kansallinen tuomioistuin ei halua antaa lopullista ja peruuttamatonta takaisinperintää koskevaa määräystä ennen kuin valvontaviranomainen on arvioinut, soveltuuko tuki ETA-sopimuksen toimintaan, sen olisi määrättävä aiheellisia välitoimia.
the Authority declares the aid incompatible, the national court would order the funds on the blocked account to be returned to the state aid granting authority (aid plus illegality interest).
Jos valvontaviranomainen toteaa tuen ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi, kansallinen tuomioistuin määrää suljetulla tilillä olevat varat (tuki ja korko sääntöjenvastaisuuden ajalta) palautettaviksi valtiontuen myöntämisestä vastaavalle viranomaiselle.
the Authority declares the aid compatible, this would release the national court from its EEA law obligation to order full recovery [85].
Jos valvontaviranomainen toteaa tuen soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, kansallinen tuomioistuin vapautuu Euroopan talousalueen oikeuden mukaisesta velvollisuudestaan määrätä tuki perittäväksi kokonaisuudessaan takaisin [85].
The court may therefore, subject to national law [86], order the actual aid amount to be released to the beneficiary.
Tuomioistuin voi sen vuoksi määrätä kansallisen oikeuden mukaan [86] todellisen tukimäärän vapautettavaksi tuensaajalle.
However, as described in section 1.2.3 of this Chapter, the national court remains under the obligation to give effect to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement by ordering the recovery of illegality interest [87].
Kuten tämän luvun 1.2.3 jaksossa todettiin, kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan täytäntöön panemiseksi määrättävä korko sääntöjenvastaisuuden ajalta perittäväksi takaisin [87].
This illegality interest will therefore have to be paid to the state aid granting authority.
Kyseinen korko sääntöjenvastaisuuden ajalta on sen vuoksi maksettava valtiontuen myöntämisestä vastaavalle viranomaiselle.
Role of national courts in the implementation of negative decisions by the EFTA Surveillance Authority ordering recovery
Kansallisten tuomioistuinten tehtävät sellaisten EFTAn valvontaviranomaisen kielteisten päätösten täytäntöönpanossa, joissa määrätään takaisinperinnästä
National courts can also face state aid issues in cases where the Authority has already ordered recovery.
Kansalliset tuomioistuimet voivat joutua käsittelemään valtiontukikysymyksiä myös tilanteissa, joissa valvontaviranomainen on jo määrännyt takaisinperinnästä.
Although most cases will be actions for the annulment of a national recovery order, third parties can also claim damages from national authorities for failure to implement a recovery decision by the Authority.
Vaikka useimmissa tapauksissa on kyse kansallista takaisinperintää koskevaa määräystä vastaan nostetusta kumoamiskanteesta, kolmannet voivat myös vaatia kansallisilta viranomaisilta vahingonkorvauksia valvontaviranomaisen tekemän takaisinperintää koskevan päätöksen täytäntöönpanon laiminlyönneistä.
Challenging the validity of a national recovery order
Kansallisen takaisinperintää koskevan määräyksen pätevyyden riitauttaminen
According to Article 14(3) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, EFTA States have to implement recovery decisions without delay.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti EFTA-valtioiden on pantava takaisinperintää koskevat päätökset täytäntöön viipymättä.
Recovery takes place according to the procedures available under national law, provided they allow for immediate and effective execution of the recovery decision.
Takaisinperintä tapahtuu kansallisen lainsäädännön menettelyjen mukaisesti, jos ne mahdollistavat takaisinperintää koskevan päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon.
Where a national procedural rule prevents immediate and/or effective recovery, the national court must leave this provision unapplied [88].
Jos kansallinen menettelysääntö estää välittömän ja/tai tehokkaan takaisinperinnän, kansallinen tuomioistuin ei saa soveltaa kyseistä sääntöä [88].
The validity of recovery orders issued by national authorities to implement a recovery decision by the Authority may be challenged before a national court.
Takaisinperintää koskevien määräysten, joita kansalliset viranomaiset antavat pannakseen täytäntöön valvontaviranomaisen tekemän takaisinperintää koskevan päätöksen, pätevyys voidaan riitauttaa kansallisessa tuomioistuimessa.
The rules governing such actions are set out in detail in the Chapter of the EFTA Surveillance Authority State Aid Guidelines on recovery of unlawful and incompatible state aid [89], the main principles of which are summarised below.
Tämäntyyppisiä kanteita koskevia sääntöjä käsitellään yksityiskohtaisesti EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen luvussa, joka koskee sääntöjenvastaisen ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää [89] ja jonka pääperiaatteita kuvaillaan lyhyesti tässä jaksossa.
In particular, national court actions cannot challenge the validity of the underlying decision of the Authority where the claimant could have challenged this decision directly before the EFTA Court [90].
Toimenpiteiden perustana olleen valvontaviranomaisen päätöksen pätevyyttä ei voida enää riitauttaa nostamalla kanne kansallisessa tuomioistuimessa, jos kantaja olisi voinut vaatia kyseisen päätöksen kumoamista suoraan EFTAn tuomioistuimessa [90].
This also means that, where a challenge under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement would have been possible, the national court may not suspend the execution of the recovery decision on grounds linked to the validity of the decision of the Authority [91].
Tästä seuraa myös, että jos päätös olisi voitu riitauttaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 36 artiklan nojalla, kansallinen tuomioistuin ei voi lykätä valvontaviranomaisen päätöksen pätevyyteen liittyvillä perusteilla takaisinperintää koskevan päätöksen täytäntöönpanoa [91].
Where it is not clear that the claimant can bring an annulment action under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement (e.g. because the measure was an aid scheme with a wide coverage for which the claimant may not be able to demonstrate an individual concern), the national court must in principle offer legal protection.
Jos ei ole selvää, että kantaja voi nostaa kumoamiskanteen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 36 artiklan nojalla (esimerkiksi siksi, että toimenpide oli laaja-alainen tukiohjelma, jonka osalta kantaja ei välttämättä kykene osoittamaan, että asia koskee häntä), kansallisen tuomioistuimen on lähtökohtaisesti tarjottava riittävä oikeudellinen suoja.
In those circumstances where the legal action concerns the validity and lawfulness of the Authority’s decision, the national judge should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement.
Tilanteissa, joissa kanne koskee valvontaviranomaisen päätöksen pätevyyttä ja laillisuutta, kansallisen tuomarin olisi tukeuduttava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 34 artiklan mukaiseen menettelyyn.
Granting interim relief in such circumstances is subject to the very strict legal requirements defined by the European Court of Justice in the “Zuckerfabrik” [92] and “Atlanta” [93] case law: a national court may only suspend recovery orders under the following conditions (i) the court has serious doubts as regards the validity of the act.
Välitoimien määräämiselle tällaisissa olosuhteissa on asetettu erittäin tiukkoja oikeudellisia vaatimuksia, jotka määritellään asioissa Zuckerfabrik [92] ja Atlanta [93] vahvistetussa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä. Kansallinen tuomioistuin voi lykätä takaisinperintämääräysten täytäntöönpanoa vain seuraavin edellytyksin: i) tuomioistuimella on vakavia epäilyjä yhteisön säädöksen pätevyydestä.
If the validity of the contested act is not already in issue before the EFTA Court, it should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement; (ii) there must be urgency in the sense that the interim relief is necessary to avoid serious and irreparable damage to the party seeking relief; and (iii) the court has to take due account of the EEA interest.
Jos kiistanalaisen säädöksen pätevyyttä ei vielä käsitellä EFTAn tuomioistuimessa, kansallisen tuomioistuimen olisi tukeuduttava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 34 artiklassa vahvistettuun menettelyyn; ii) kyseessä on kiireellinen tapaus, jossa välitoimet ovat tarpeen, jotta voidaan estää vakavien ja peruuttamattomien vahinkojen aiheutuminen välitoimia hakevalle osapuolelle; ja iii) tuomioistuimen on otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan talousalueen etu.
In its assessment of all those conditions, the national court must respect any ruling of the EFTA Court on the lawfulness of the decision of the Authority or on an application for interim relief at EEA level [94].
Arvioidessaan näitä edellytyksiä kansallisen tuomioistuimen on noudatettava EFTAn tuomioistuinten ratkaisuja, jotka koskevat valvontaviranomaisen päätöksen laillisuutta tai hakemusta välitoimien toteuttamiseksi Euroopan talousalueen tasolla [94].
Damages for failure to implement a recovery decision
Vahingonkorvaukset takaisinperintää koskevan päätöksen täytäntöönpanon laiminlyönneistä
Like violations of the standstill obligation, failure by the EFTA State authorities to comply with a recovery decision of the Authority under Article 14 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement can, in the view of the Authority, give rise to damages claims under the EFTA Court’s case law [95].
Kuten toimenpiteistä pidättäytymistä koskevan velvollisuuden rikkomisten seurauksena, myös tilanteissa, joissa EFTA-valtion viranomaiset laiminlyövät valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan mukaisesti tehdyn takaisinperintää koskevan valvontaviranomaisen päätöksen täytäntöönpanon, voidaan valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan nostaa vahingonkorvauskanteita EFTAn tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella [95].
In the Authority’s view, the treatment of such damages claims mirrors the principles set out above as regards violations of the standstill obligation [96].
Valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan tällaisten vahingonkorvauskanteiden käsittelyssä noudatetaan samoja edellä esitettyjä periaatteita kuin toimenpiteistä pidättäytymistä koskevan velvollisuuden rikkomisten [96] tapauksessa.
This is because, (i) the EFTA State’s recovery obligation is aimed at protecting the same individual rights as the standstill obligation, and (ii) the Authority’s recovery decisions do not leave national authorities any discretion; breaches of the recovery obligation are thus in principle to be regarded as sufficiently serious.
Tämä johtuu siitä, että i) EFTA-valtioille asetetulla takaisinperintää koskevalla velvollisuudella pyritään suojelemaan samoja yksityisten oikeuksia kuin velvollisuudella pidättäytyä toimenpiteistä ja ii) takaisinperintää koskevissa valvontaviranomaisen päätöksissä ei jätetä harkintavaltaa kansallisille viranomaisille. Takaisinperintää koskevan velvollisuuden laiminlyönnit on sen vuoksi katsottava lähtökohtaisesti riittävän vakaviksi rikkomisiksi.
Consequently, the success of a damages claim for non-implementation of the Authority’s recovery decision will again depend on whether the claimant can demonstrate that he suffered loss directly as a result of the delayed recovery [97].
Se, menestyvätkö takaisinperintää koskevan valvontaviranomaisen päätöksen täytäntöönpanon laiminlyöntiin liittyvät vahingonkorvauskanteet, riippuu sen vuoksi myös tässä tapauksessa siitä, voiko kantaja osoittaa kärsineensä välitöntä vahinkoa takaisinperinnän viivästymisen vuoksi [97].
Procedural rules and legal standing before national courts
Menettelysäännöt ja asiavaltuus kansallisissa tuomioistuimissa
National courts are obliged to give effect to the standstill obligation and protect the rights of individuals against unlawful state aid.
Kansallisten tuomioistuinten on noudatettava toimenpiteistä pidättäytymistä koskevaa velvollisuutta ja suojeltava yksityisten oikeuksia sääntöjenvastaisen valtiontuen vaikutuksilta.
In principle, national procedural rules apply to such proceedings [98].
Tällaisiin oikeudenkäynteihin sovelletaan lähtökohtaisesti kansallisia menettelysääntöjä [98].
However the application of national law in these circumstances is subject to two essential conditions:
Kansallisen oikeuden soveltamiselle tällaisissa tilanteissa on asetettu kaksi tärkeää edellytystä:
national procedural rules applying to claims under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement may not be less favourable than those governing claims under domestic law (principle of equivalence) [99]; and
valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohtaan perustuviin kanteisiin sovellettavat kansalliset menettelysäännöt eivät saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia oikeuksia (vastaavuusperiaate) [99];
national procedural rules may not render excessively difficult or practically impossible the exercise of the rights conferred by EEA law (principle of effectiveness) [100].
kansalliset menettelysäännöt eivät saa olla sellaisia, että Euroopan talousalueen oikeudessa vahvistettujen oikeuksien käyttäminen on kohtuuttoman vaikeaa tai käytännössä mahdotonta (tehokkuusperiaate) [100].
More generally, national courts must leave national procedural rules unapplied if doing otherwise would violate the principles set out in paragraph 67.
Yleisemmällä tasolla kansalliset tuomioistuimet eivät saa soveltaa kansallisia menettelysääntöjä, jos sääntöjen soveltaminen rikkoisi 67 kohdassa esitettyjä periaatteita.
Legal standing
Asiavaltuus
The principle of effectiveness has a direct impact on the standing of possible claimants before national courts under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Tehokkuusperiaatteella on välitön vaikutus mahdollisten kantajien asiavaltuuteen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisissa kansallisissa tuomioistuinmenettelyissä.
In this respect, EEA law requires that national rules on legal standing do not undermine the right to effective judicial protection [101].
Euroopan talousalueen oikeudessa edellytetään tältä osin, että asiavaltuutta koskevat kansalliset säännöt eivät saa loukata oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan [101].
National rules cannot therefore limit legal standing only to the competitors of the beneficiary [102].
Asiavaltuutta ei sen vuoksi voida rajata kansallisissa säännöissä vain tuensaajan kilpailijoihin [102].
Third parties who are not affected by the distortion of competition resulting from the aid measure can also have a sufficient legal interest of a different character (as has been recognised in tax cases) in bringing proceedings before a national court [103].
Myös kolmansilla, joihin tukitoimenpiteestä aiheutuvalla kilpailun vääristymisellä ei ole vaikutusta, voi olla erityyppinen riittävän suuri oikeudellinen intressi (kuten on myönnetty veroasioissa) oikeudenkäyntiin kansallisessa tuomioistuimessa [103].
Standing issues in tax cases
Veroasioissa usein esiintyvät kysymykset
The case law cited above is particularly relevant for state aid granted in the form of exemptions from taxes and other financial liabilities.
Edellä tarkoitetulla oikeuskäytännöllä on erityisen suuri merkitys, kun valtiontuki myönnetään vapautuksina veroista ja muista rahoitusveloista.
In such cases, persons who do not benefit from the same exemption may challenge their own tax burden based on Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [104].
Tällaisten tukien tapauksessa henkilöt, jotka eivät hyödy vastaavasta vapautuksesta, saattavat riitauttaa oman verotuksensa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan nojalla [104].
If exemptions have been granted from general taxes, the above criteria are usually not met.
Jos vapautukset on myönnetty yleisistä veroista, edellä mainitut perusteet eivät yleensä täyty.
An undertaking liable to pay such taxes therefore cannot generally claim that someone else’s tax exemption is unlawful under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [107].
Yritys, jolla on velvollisuus suorittaa yleisiä veroja, ei sen vuoksi yleensä voi vedota siihen, että jollekulle toiselle myönnetty verovapautus on lainvastainen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan nojalla [107].
It also results from settled case law of the European Court of Justice that extending an illegal tax exemption to the claimant is no appropriate remedy for breaches of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä vahvistetaan myös, että sääntöjenvastaisen verovapautuksen laajentaminen kantajaan ei ole tarkoituksenmukainen korjaustoimenpide valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan rikkomistapauksissa.
Such a measure would not eliminate the anticompetitive effects of unlawful aid, but on the contrary, strengthen them [108].
Kyseisellä toimenpiteellä ei poistettaisi sääntöjenvastaisen tuen kilpailunvastaisia vaikutuksia vaan ennemminkin vahvistettaisiin niitä [108].
Gathering evidence
Todisteiden keruu