natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Authority summarises below the conclusions of the SIC concerning the causes of failure most relevant to the demise of Landsbanki.
Raportissa todettiin lisäksi, että riskialttiimmasta sijoituspankkitoiminnasta oli tullut yhä suurempi osa pankkien toimintaa ja että kasvu myötävaikutti ongelmien syntymiseen.
The information is drawn from Chapters 2 (Executive Summary) and 21 (Causes of the Collapse of the Icelandic Banks — Responsibility, Mistakes and Negligence) of the SIC report.
Kansainvälisillä markkinoilla saatavilla olevan rahoituksen vähentyminen
The global reduction in liquidity in financial markets that began in 2007 eventually led to the collapse of the three main Icelandic banks, whose business operations had become increasingly dependent on raising funding through international markets.
Pankkien kasvua helpottivat huomattavasti pääsy kansainvälisille rahoitusmarkkinoille, hyvät luottoluokitukset ja pääsy Euroopan markkinoille ETA-sopimuksen perusteella.
The SIC investigated the reasons which led to the collapse of the main banks, and it is notable that the majority of the conclusions applied to all three banks and many are inter-related.
Kun Euroopan vieraan pääoman ehtoisten arvopaperien markkinoille pääsy vaikeutui, pankit rahoittivat toimintansa Yhdysvaltojen markkinoilla, ja islantilaiset vieraan pääoman ehtoiset arvopaperit liitettiin vakuudellisiin velkasitoumuksiin.
Causes of failure related to the banks' activities are briefly summarised below.
Romahdusta edeltäneenä aikana pankit olivat yhä riippuvaisempia lyhytaikaisista lainoista, mikä johti suuriin ja tutkintakomitean mukaan ennakoitavissa olleisiin jälleenrahoitusriskeihin.
Excessive and unsustainable expansion
Pankkien omistajien velkaantumisaste
The SIC concluded that in the years leading up to the collapse the banks had expanded their balance sheets and lending portfolios beyond their own operational and managerial capacity.
Kaikkien Islannin suurimpien pankkien pääasialliset omistajat olivat suurimpien velallisten joukossa [8].
The combined assets of the three banks had increased exponentially from 1,4 trillion ISK [6] in 2003 to 14,4 trillion ISK at the end of the second quarter of 2008.
Samson Holding Company (’Samson’) oli Landsbankin suurin osakkeenomistaja pankin yksityistämisestä lähtien.
Significantly, a large proportion of the growth of the three banks was in lending to foreign parties, which increased substantially during 2007 [7], most notably after the beginning of the international liquidity crisis.
Kun Landsbanki kaatui, Samsonin osaomistaja Björgólfur Thor Björgólfsson ja hänelle kuuluvat yritykset olivat pankin suurimpia velkojia.
This led the SIC to conclude that much of this increase in lending resulted from loans made to undertakings that had been refused credit elsewhere.
Hänen isänsä ja Samsonin osaomistaja Björgólfur Guðmundsson oli pankin kolmanneksi suurin velkoja.
The report also concluded that inherently riskier investment banking had become an ever increasing feature of the banks' activities and growth had contributed to the problems.
Heidän saatavansa pankilta olivat yhteensä yli 200 miljardia Islannin kruunua, joka oli enemmän kuin pankin oma pääoma.
The reduction in finance available on the international markets
Tutkintakomitea katsoi, että tiettyjen osakkeenomistajien oli poikkeuksellisen helppo saada omistajina lainaa pankeilta.
Much of the banks' growth was facilitated by access to international financial markets, capitalising upon good credit ratings and access to European markets through the EEA Agreement.
Landsbankin tapauksessa tämän todistaa se, että vielä 30 päivänä syyskuuta 2008, jolloin oli selvää, ettei Landsbankilla ollut riittävästi ulkomaista valuuttaa täyttääkseen sitoumuksensa ulkomailla, pankki myönsi Björgólfur Thor Björgólfssonin omistamalle yritykselle 153 miljoonan euron lainan.
The Icelandic banks borrowed 14 billion Euros on foreign debt securities markets in 2005 on relatively favourable terms.
Se totesi myös, että tutkimuksessa saatiin selviä viitteitä siitä, että jokaisessa pankissa suurimpien osakkeenomistajien etujen ja pankin etujen väliset rajat hämärtyivät.
When access to European debt securities markets became more limited, the banks financed their activities on US markets, with Icelandic debt securities packaged into collateralised debt obligations.
Suurten osakkeenomistajien merkittävästä asemasta oli siten haittaa muille osakkeenomistajille ja velkojille.
In the period before the collapse, the banks were increasingly reliant on short-term borrowing, leading to major and, according to the SIC, foreseeable re-financing risks.
Riskin keskittyminen
The gearing of the banks' owners
Riskien epänormaalista keskittymisestä suurimpiin osakkeenomistajiin tutkintakomitea totesi, etteivät pankin omaisuuseräsalkut olleet riittävän monipuolisia.
In the case of each major Icelandic bank, the principal owners were among the biggest debtors [8].
Tutkintakomitea katsoi, että suuria riskikeskittymiä koskevia eurooppalaisia sääntöjä tulkittiin suppeasti erityisesti osakkeenomistajien tapauksessa ja että pankit olivat pyrkineet kiertämään sääntöjä.
Samson Holding Company (‘Samson’) was the biggest shareholder in the Landsbanki since its privatisation.
Heikko oma pääoma
When Landsbanki collapsed Samson's co-owner Björgólfur Thor Björgólfsson and companies affiliated to him were the bank's largest debtors, while his father and co-owner of Samson, Björgólfur Guðmundsson was the bank's third largest debtor.
Landsbankin (ja kahden muun suurimman pankin) vakavaraisuussuhde oli raporttien mukaan aina hieman lakisääteistä vähimmäismäärää suurempi, mutta tutkintakomitea totesi, etteivät vakavaraisuussuhteet vastanneet tarkalleen pankkien rahoituksellista vahvuutta.
In total their obligations to the bank exceeded 200 billion ISK, which was greater than the bank's equity.
Tämä johtui pankkien omien osakkeiden altistumisesta riskeille ensisijaisten vakuuksien ja osakkeita koskevien termiinisopimusten kautta.
The SIC was of the view that certain shareholders had abnormally easy access to borrowing from the banks in their capacity as owners.
Vuonna 2001 kolmen suurimman pankin taseet olivat (yhdessä) hieman Islannin vuotuista bruttokansantuotetta (BKT) suuremmat.
This was notable in the case of Landsbanki from the fact that as late as 30 September 2008, when it was clear that Landsbanki did not have sufficient foreign currency to honour its obligations abroad, the bank provided a loan of 153 million Euros to a company owned by Björgólfur Thor Björgólfsson.
Vuoden 2007 loppuun mennessä pankeista oli tullut kansainvälisiä, ja niiden varat olivat yhdeksänkertaiset Islannin BKT:hen nähden.
It also concluded that that there were strong indications that in the case of each bank the boundaries between the interests of the largest shareholders and the interest of the bank were blurred.
Tutkintakomitean raportin mukaan vuoteen 2006 mennessä tarkkailijat totesivat, että pankkijärjestelmä oli laajentunut Islannin keskuspankin kapasiteetin ulkopuolelle, ja epäilivät, pystyykö se täyttämään tehtävänsä viimesijaisena lainaajana.
The emphasis on the major shareholders was therefore to the detriment of other shareholders and creditors.
Vuoden 2007 loppuun mennessä Islannin lyhytaikaiset lainat (jotka johtuivat lähinnä pankkien rahoituksesta) olivat 15 kertaa suuremmat kuin valuuttavarannot, ja myös kyseisiin kolmeen pankkiin tehtyjen ulkomaisten talletusten määrä oli 8 kertaa valuuttavarantoja suurempi.
Added to this were problems caused by the risk the banks were exposed to by holding each other's shares.
Koko Islannin talouden epätasapaino ja liiallinen laajentuminen
By the middle of 2008 direct financing by the banks of their own shares, as well as cross-financing of the other two banks' shares, amounted to approximately 400 billion ISK, around 70 % of the core component of capital.
Tutkintakomitean raportissa viitataan koko taloutta koskeviin tapahtumiin, jotka edistivät pankkien nopeaa kasvua ja lisäsivät rahoituspalvelualan ja muun talouden koon ja vaikutuksen välistä epätasapainoa.
The SIC was of the opinion that the extent of financing of shareholders' equity by borrowing from the system itself was such that the system's stability was threatened.
Raportissa todettiin, että hallituksen politiikka (erityisesti finanssipolitiikka) erittäin todennäköisesti myötävaikutti liialliseen laajentumiseen ja epätasapainoon ja ettei Islannin keskuspankin rahapolitiikka ollut riittävän rajoittavaa.
The banks held a substantial amount of their own shares as collateral for their lending and therefore as share prices fell the quality of their loan portfolio declined.
Islannin kruunu, ulkoinen epätasapaino ja luottoriskinvaihtosopimusten hintaerot
This affected the banks' performance and put further downward pressure on their share prices; in response to which (the SIC assumed from the information in their possession), the banks attempted to artificially create abnormal demand for their own shares.
Raportissa todetaan, että vuonna 2006 Islannin kruunun arvo oli kestämättömän korkea, että Islannin vaihtotaseen alijäämä oli yli 16 prosenttia BKT:stä ja että ulkomaanrahan määräiset velat, joista on vähennetty varat, olivat lähellä vuotuisen BKT:n kokonaismäärää.
The size of the banks
Finanssikriisille oli kaikki edellytykset.
In 2001 the balance sheets of the three main banks (collectively) amounted to just over a year of the gross domestic product (‘GDP’) of Iceland.
Vuoden 2007 loppuun mennessä kruunun arvo alentui, ja Islannin ja pankkien luottoriskinvaihtosopimusten hintaerot lisääntyivät eksponentiaalisesti.
By the end of 2007 the banks had become international and held assets worth nine times the Icelandic GDP.
Pankkialan jälleenrakentamiseksi toteutetut toimet
The SIC report notes that by 2006, observers were commenting that the banking system had outgrown the capacity of the Central Bank of Iceland (‘CBI’) and doubted whether it could fulfil the role of lender of last resort.
Kolmen suurimman liikepankin (myös Landsbankin) romahdettua lokakuussa 2008 Islannin viranomaisilla oli ennennäkemätön haaste taata pankkitoiminnan jatkuminen Islannissa [11].
By the end of 2007 Iceland's short-term debts (mainly incurred due to financing of the banks) were 15 times larger than the foreign exchange reserves, and the foreign deposits in the three banks were also 8 times larger than the foreign exchange reserves.
Valtiovarainministeri valtuutettiin valtionkassan puolesta jakamaan varoja, jotta voitaisiin perustaa uusia rahoitusalan yrityksiä.
The Depositors and Investors Guarantee Fund held minimal resources in comparison with the bank deposits it was meant to guarantee.
Lisäksi rahoitusalan yritysten konkurssimenettelyissä talletuksille annetaan etusija muihin vaateisiin nähden.
These factors, the SIC concludes, made Iceland susceptible to a run on its banks.
Hallitus ilmoitti, että Islannissa sijaitseviin kotimaisiin liike- ja säästöpankkeihin sekä niiden sivukonttoreihin tehdyt talletukset suojataan täysin.
The sudden growth of the banks in comparison with the regulatory and financial infrastructure
Politiikan painopisteissä keskityttiin aluksi kotimaisten pankki-, maksu- ja selvitysjärjestelmien perustoimintojen turvaamiseen.
The SIC concluded that the relevant supervisory bodies in Iceland lacked the credibility that was necessary in the absence of a sufficiently resourced lender of last resort.
Ensimmäisinä romahduksen jälkeisinä viikkoina Islannin hallitus laati myös talousohjelman yhteistyössä Kansainvälisen valuuttarahaston (jäljempänä ’IMF’) kanssa, minkä seurauksena 20 päivänä marraskuuta 2008 hyväksyttiin Islannin pyytämä rahaston kaksivuotinen valmiusluottojärjestely, johon sisältyi rahastosta Islannin valuuttavarantojen vahvistamiseksi myönnetty 2,1 miljardin Yhdysvaltain dollarin laina.
The report is also critical of the government, concluding that the authorities should have taken action to reduce the potential impact of the banks on the economy by reducing their size or requiring one or more banks to move their headquarters abroad [9].
IMF:n ohjelma oli laajapohjainen vakautusohjelma, jossa keskityttiin kolmeen päätavoitteeseen.
Imbalance and overexpansion of the Icelandic economy as a whole
Tavoitteena oli ensinnäkin vakauttaa ja palauttaa luottamus kruunuun, jotta voitiin hillitä kriisin kielteistä vaikutusta talouteen.
The SIC report makes reference to events concerning the wider economy that also impacted upon the banks' rapid growth and contributed to the imbalance in size and influence between the financial services sector and the remainder of the economy.
Toimenpiteisiin sisältyi pääomaliikkeiden rajoitusten käyttöönotto pääomapaon estämiseksi.
The report concluded that government policies (in particular fiscal policy) most likely contributed to the overexpansion and imbalance and that the CBI's monetary policy was not sufficiently restrictive.
Toiseksi ohjelmaan sisältyi kattava pankkien rakenneuudistusstrategia, jonka tavoitteena oli viime kädessä rakentaa Islantiin jälleen elinvoimainen rahoitusjärjestelmä sekä turvata valtion kansainväliset rahoitussuhteet.
The report also refers to relaxing the Icelandic Housing Financing Fund's lending rules as ‘one of the biggest mistakes in monetary and fiscal management made in the period leading up to the banks' collapse’ [10].
Toissijaisina tavoitteina oli muun muassa varmistaa pankkien varojen arvostaminen käypään arvoon, maksimoida varallisuuden takaisin periminen ja tehostaa valvontakäytäntöjä.
The report is also critical of the ease with which the banks were able to borrow from the CBI, with the stock of CBI short-term collateral loans increasing from 30 billion ISK in the autumn of 2005 to 500 billion ISK by the beginning of October 2008.
Kolmanneksi ohjelmalla pyrittiin varmistamaan julkisen talouden kestävyys rajoittamalla romahtaneiden pankkien tappioiden sosialisointia ja toteuttamalla julkisen talouden vakauttamista koskeva keskipitkän aikavälin ohjelma.
The report notes that in 2006, the value of the Icelandic króna was unsustainably high, the Icelandic current account deficit was over 16 % of GDP, and liabilities in foreign currencies less assets neared total annual GDP.
Käytetyt ratkaisut poikkesivat näin ollen monin tavoin muiden sellaisten valtioiden hallitusten toteuttamista toimista, joiden rahoitusjärjestelmän vakaus oli uhattuna.
The prerequisites for a financial crisis were in place.
Kolmen uuden pankin 14 päivänä marraskuuta 2008 laadituissa alustavissa avaavissa taseissa arvioitiin, että pankkien yhdistetyt kokonaisvarat ovat 2886 miljardia ISK ja että valtio myöntää 385 miljardin ISK:n pääoman.
By the end of 2007 the value of the króna was depreciating and credit default swap spreads on Iceland and the banks rose exponentially.
Niiden joukkovelkakirjojen kokonaisarvoksi, jotka uudet pankit laskevat liikkeeseen vanhojen pankkien hyväksi maksuna velat ylittävien siirrettyjen varojen arvosta, arvioitiin 1153 miljardia ISK.
Measures taken to reconstruct the banking sector
FME nimitti Deloitte LLP:n arvioimaan siirrettyjen varojen ja velkojen arvon.
Following the collapse of the three biggest commercial banks in October 2008 (including Landsbanki) the Icelandic authorities were faced with the unprecedented challenge of safeguarding continued banking operations in Iceland [11].
Tässä prosessissa ilmeni, ettei riippumattoman arvioinnin tuloksena saada siirretyn nettovarallisuuden vahvistettuja arvoja vaan tietyn vaihteluvälin kattavia arvioita.
The policy followed by the Icelandic Government is primarily laid down in the Emergency Act [12] adopted by the Icelandic Parliament on 6 October 2008.
Lisäksi kävi ilmi, etteivät pankkien velkojat hyväksyneet arviointiprosessia, koska se ei ollut niiden mielestä puolueeton, ja ne valittivat, etteivät ne voineet suojella etujaan.
The law grants extraordinary powers to the FME to take control of financial undertakings and to dispose of their assets and liabilities as required.
Näiden valitusten vuoksi vanhojen ja uusien pankkien välistä tilien selvittelymenettelyä muutettiin.
The Minister of Finance was authorised, on behalf of the Treasury, to disburse funds in order to establish new financial undertakings.
Riippumattoman asiantuntijan arviointien sijaan osapuolet pyrkivät neuvottelemalla sopimaan siirretyn nettovarallisuuden arvosta.
Moreover, in bankruptcy proceedings of financial undertakings, deposits would be given priority over other claims.
Oli selvää, että osapuolten oli vaikea päästä sopimukseen arvioista, koska ne perustuivat epäilemättä lukuisiin oletuksiin, joista osapuolet olivat todennäköisesti eri mieltä.
The Government declared that deposits in domestic commercial and savings banks and their branches in Iceland would be fully protected.
Valtio pyrki tekemään sopimuksia perusarvioista, jotka tarjosivat vankan perustan uusien pankkien alkupääoman muodostukseen.
Policy priorities focused initially on securing the basic functioning of the domestic banking, payment and settlement systems.
Perusarvion ylittävä varojen hintataso voidaan lukea velkojien hyväksi ehdollisten joukkovelkakirjojen tai pankkien osakepääoman arvon lisääntymisen muodossa, sillä neuvotteluissa oli käynyt ilmi, että Glitnirin ja Kaupthingin hallintoneuvostot sekä valtaosa niiden velkojista voisivat olla kiinnostuneita hankkimaan arvopapereita uusista pankeista, jolloin ne voisivat hyötyä siirretyn varallisuuden mahdollisesta arvonnoususta.
In the first weeks after the crash, the Icelandic Government also prepared an economic program in collaboration with the International Monetary Fund (the IMF), leading to the approval on 20 November 2008 of Iceland's request for a two year stand-by-arrangement from the Fund, which included a 2,1 billion USD loan from the IMF aimed at strengthening Iceland's currency reserves.
Kolmen uuden pankin täydellisestä pääomittamisesta ja vanhojen pankkien velkojien kanssa tehdyistä sopimuksista, jotka koskivat sitä, miten nettovarallisuuden siirtäminen uusille pankeille voitaisiin hyvittää, ilmoitettiin 20 päivänä heinäkuuta 2009.
Additional loans of up to 3 billion USD were secured from other Nordic countries as well as certain other trading partners.
Kahden uuden pankin — New Glitnirin (nyttemmin Íslandsbanki) ja New Kaupthingin (nyttemmin Arion Bank) — osalta tähän sisältyi ehdollisia sopimuksia, joiden mukaan vanhat pankit voivat merkitä oman pääoman ehtoisia enemmistöosuuksia uusista pankeista.
Of the IMF loan, 827 million USD was made available immediately, while the remaining amount was disbursed in eight equal instalments, subject to quarterly reviews of the program.
Edellä mainittujen alustavien sopimusten pääkohtien perusteella vanhojen pankkien hallintoneuvostot päättivät lokakuussa 2009 (Glitnir) ja joulukuussa 2009 (Kaupthing Bank ja Landsbanki Islands) merkitä uusien pankkien osakkeita.
The IMF Program was a broad-based stabilisation program focusing on three key objectives.
Hallitus ilmoitti 18 päivänä joulukuuta 2009, että pankkien uudelleen rakentaminen oli saatettu päätökseen ja että Islannin viranomaiset ja uudet pankit sekä Glitnir Bankin, Landsbanki Íslandsin ja Kaupthing Bankin hallintoneuvostot velkojiensa puolesta olivat päässeet sopimukseen.
Thirdly, the program aimed at ensuring sustainable public finances, by limiting the socialisation of losses in the failed banks and implementing a medium-term fiscal consolidation program.
Uusien pankkien kokonaispääoma oli näin ollen noin 346 miljardia ISK.
The Icelandic authorities have underlined that due to the exceptional circumstances linked to the large size of the banking system in relation to the financial capacity of the Treasury, the policy options available to the authorities were limited.
Kyseisten kolmen pankin täyden omistusoikeuden sijaan valtion omistusosuudet pienentyivät sopimusten perusteella näin ollen noin 5 prosenttiin Íslandsbankin tapauksessa, 13 prosenttiin Arion Bankin tapauksessa ja 81 prosenttiin Landsbankinnin tapauksessa.
The solutions relied upon were therefore in many ways different to the measures taken by the governments of other countries facing threats to financial stability.
Kun vanhojen pankkien velkojat ottivat hallintaansa kaksi kyseisistä kolmesta pankista, rahoitusalan uudelleen rakentamisessa onnistuttiin ratkaisemaan merkittäviä ongelmia ja uudet pankit saivat vankemman pääomapohjan, mutta edelleen oli paljon heikkouksia, joihin oli puututtava.
On the basis of the Emergency Act, the three large commercial banks, Glitnir Bank, Landsbanki Íslands and Kaupthing Bank, were split into ‘old’ and ‘new’ banks.
Syksystä 2009 lähtien pankit ovat keskittyneet pääasiassa sisäisiin asioihin, toimintansa kokonaisstrategian määrittämiseen ja erityisesti sellaisten lainasalkkujensa rakenneuudistukseen, jotka ovat suurin uhka niiden toiminnalle ja pitkän aikavälin elinkelpoisuudelle.
The Minister of Finance founded three limited liability companies to take over the domestic operations of the old banks and appointed them boards of directors.
Rakenneuudistusprosessia ovat monimutkaistaneet erilaiset hankaloittavat tekijät, muun muassa korkeimman oikeuden tuomiot Islannin kruunuissa myönnettyjen mutta ulkomaisiksi valuutoiksi indeksoitujen lainojen lainvastaisuudesta.
The FME took control of the old banks, allocated essentially their domestic assets and liabilities (deposits) to the new banks which continued banking operations in Iceland.
Landsbankinnin osalta näitä asioita käsitellään tarkemmin jäljempänä siltä osin kuin ne ovat merkityksellisiä sen rakenneuudistuksen kannalta.
The old banks were placed under the supervision of their respective resolution committees.
Makrotaloudellinen ympäristö
Foreign assets and liabilities were in the main placed in the old banks, which were later submitted to winding-up procedures and the eventual closure of all foreign operations.
Talous oli suuressa myllerryksessä pankkijärjestelmän romahdettua lokakuussa 2008.
[14]
Islannin rahoitusjärjestelmän vaikeuksien lisäksi luottamus sen valuuttaan romahti.
In the provisional opening balance sheets of the three new banks of 14 November 2008 it was estimated that the banks' combined total assets would amount to 2886 billion ISK, with an equity to be provided by the State of 385 billion ISK.
Kruunun arvo laski jyrkästi vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä sekä jälleen syksyllä ennen kolmen liikepankin romahdusta ja sen jälkeen.
The total amount of bonds to be issued by the new banks in favour of the old banks as payment for the value of the assets transferred in excess of liabilities was estimated at 1153 billion ISK.
Talouskriisin seurauksena muun muassa työttömyys lisääntyi vuosien 2008 ja 2009 välisenä aikana yhtäkkiä 1,6 prosentista 8 prosenttiin, inflaatio kiihtyi ja reaalipalkat pienentyivät.
The FME appointed Deloitte LLP to perform assessments of the value of transferred assets and liabilities.
Myös yritysten ja kotitalouksien velat sekä järjestämättömien lainojen osuus pankkien lainasalkuissa lisääntyivät voimakkaasti, ja uudet pankit ottivat taloudellisissa vaikeuksissa olleet yritykset laajalti hallintaansa.
In this process it transpired that the independent assessment would not result in fixed values of net assets transferred but valuations within certain ranges.
Koska pankkijärjestelmän rakenneuudistuksesta aiheutui julkiselle taloudelle suuret kustannukset, julkisen talouden vaje lisääntyi samaan aikaan jyrkästi ja julkisella sektorilla syntyi velka-aalto.
It also emerged that the banks' creditors raised disagreements concerning the valuation process, which they considered not to be impartial, and complained that they were unable to protect their interests.
Syvän taantuman jälkeen Islannin tilastolaitoksen alustavien tietojen mukaan vuoden 2011 jälkimmäisellä puoliskolla tapahtui suunnanmuutos ja BKT kasvoi koko vuonna 3,1 prosenttia edellisvuoteen verrattuna.
These complications resulted in a change of policy for settling the accounts between the old and the new banks.
Viime vuoden talouskasvu johtui pääasiassa kotimaisen kysynnän lisääntymisestä, erityisesti siitä, että kotitalouksien kulutus lisääntyi 4 prosenttia.