natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, the Authority had doubts as to whether the increased compensation provided for by the renegotiation and the Supplementary Agreement could be considered as covered by the contract signed following the tender procedure carried out in 2004.
Erityisesti valvontaviranomainen epäili sitä, voitaisiinko uudelleenneuvotteluissa ja lisäsopimuksessa sovitun korotetun korvauksen katsoa kuuluvan vuonna 2004 järjestetyn tarjouskilpailun tuloksena allekirjoitetun sopimuksen soveltamisalaan.
The Authority harboured further doubts as to whether the measures adopted by the Norwegian authorities complied with the requirements of Article 59(2) of the EEA Agreement in the sense that they only correspond to the compensation for the provision of the public service.
Valvontaviranomainen epäili myös sitä, olivatko Norjan viranomaisten hyväksymät toimenpiteet ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukaisia siinä mielessä, että ne vastaavat vain korvausta julkisen palvelun tuottamisesta.
Moreover, the Authority expressed doubts as to whether the interventions could be considered compatible with the functioning of the EEA Agreement, especially on the basis of Article 61(3) of the EEA Agreement in conjunction with the Authority’s Guidelines on Rescuing and Restructuring Firms in Difficulty (‘the Rescue and Restructuring Guidelines’) [15].5.
Lisäksi valvontaviranomainen esitti epäilyjä siitä, voitaisiinko toimenpiteiden katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, erityisesti ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan perusteella yhdessä vaikeuksissa olevien yritysten pelastamista ja rakenneuudistusta koskevien valvontaviranomaisen suuntaviivojen, jäljempänä ’pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevat suuntaviivat’ [15], kanssa.5.
The additional payments do not constitute state aid or are a necessary compensation for the provision of a public service under Article 59(2) EEA
Lisämaksut eivät ole valtiontukea tai ovat välttämätön korvaus ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun julkisen palvelun tuottamisesta
The Norwegian authorities have argued that the three measures do not constitute state aid.
Norjan viranomaiset väittävät, että kyseessä olevat kolme toimenpidettä eivät ole valtiontukea.
They have submitted that by confining the additional payments to what was strictly necessary to ensure a continuation of the public service, the additional payments did not represent an economic advantage within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and the Altmark case law.
Niiden mukaan lisämaksut rajoitettiin määrään, joka oli ehdottoman välttämätön julkisen palvelun jatkumisen varmistamiseksi, minkä vuoksi lisämaksut eivät merkinneet ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa ja Altmark-oikeuskäytännössä tarkoitettua taloudellista etua.
The Norwegian authorities maintain that the measures taken in October 2008 were emergency measures adopted to remedy the acute difficult economic situation of Hurtigruten in 2008, to ensure continuous service in the interim period until a new tendering procedure could be finalised, and in doing so, they acted like a rational market operator.
Norjan viranomaiset väittävät, että lokakuussa 2008 toteutetut toimenpiteet olivat kiireellisiä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena oli korjata Hurtigrutenin äkillinen vaikea taloudellinen tilanne vuonna 2008 palvelun jatkumisen varmistamiseksi siihen asti kunnes uusi tarjouskilpailumenettely voitaisiin saattaa päätökseen. Ne toimivat näin ollen järkevän markkinatoimijan tavoin.
To support this argument, the Norwegian authorities refer to the Linde judgment [16] of the Court of First Instance.Further, the Norwegian authorities argue that the compensation for NOx tax and NOx tax Fund contributions fail to satisfy the requirement of selectivity as the same reimbursement applies to all maritime passenger transport services carrying out public service obligations.
Tämän väitteen tueksi Norjan viranomaiset viittaavat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Linde antamaan tuomioon [16].Lisäksi Norjan viranomaiset väittävät, että NOx-verosta ja NOx-rahastoon suoritetuista maksuista maksettava korvaus ei täytä valikoivuutta koskevaa arviointiperustetta, koska samaa korvausta sovelletaan kaikkiin matkustajameriliikennepalvelujen tarjoajiin, joilla on julkisen palvelun velvoitteita.
Alternatively, in case the Authority were to find that the three measures do constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, the Norwegian authorities put forward that the measures constitute necessary compensation for a public service obligation in accordance with Article 59(2) of the EEA Agreement.
Sen tilanteen varalta, että valvontaviranomainen toteaa kyseessä olevien kolmen toimenpiteen olevan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, Norjan viranomaiset esittävät, että toimenpiteissä on kyse ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukaisesta julkisen palvelun velvoitteesta maksettavasta tarpeellisesta korvauksesta.
In order to substantiate that Hurtigruten has not been excessively compensated for the provision of a public service under Article 59(2) of the EEA Agreement, the Norwegian authorities have provided the Authority with one report commissioned from PWC and two from BDO Noraudit.
Osoittaakseen, että Hurtigrutenille ei ole maksettu liiallisia korvauksia ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun julkisen palvelun tuottamisesta, Norjan viranomaiset ovat toimittaneet valvontaviranomaiselle kolme tilaamansa raporttia, joista PWC on tehnyt yhden ja BDO Noraudit kaksi.
The reports note that Hurtigruten has not implemented a proper separation of accounts for the public service activities and other activities outside the public service remit [17].
Raporteissa todetaan, että Hurtigruten ei ole pitänyt asianmukaisella tavalla erillistä kirjanpitoa julkisen palvelun toiminnoista ja muista toiminnoista, jotka eivät kuulu julkisen palvelun tehtävän piiriin [17].
PWC Report of 14 October 2008
PWC:n raportti 14 päivältä lokakuuta 2008
The PWC Report of 14 October 2008 with its underlying material (‘the PWC Report’) [18] provides three alternative methods for demonstrating the extent to which Hurtigruten has been undercompensated for the provision of the public service.The first two methods used are production cost models where an attempt is made at separating the costs and revenues connected with both the public service activities and the commercial activities.
PWC:n raportissa 14 päivältä lokakuuta 2008 ja siihen liittyvässä aineistossa, jäljempänä ’PWC:n raportti’ [18], esitetään kolme vaihtoehtoista menetelmää sen osoittamiseksi, missä määrin Hurtigruten sai liian vähän korvausta julkisen palvelun tuottamisesta.Kaksi ensimmäistä käytetyistä menetelmistä ovat tuotantokustannuksiin perustuvia malleja, jossa yritetään erottaa toisistaan julkisen palvelun toimintaan ja kaupalliseen toimintaan liittyvät kustannukset ja tulot.
The first method involves using the costs and revenues of one ship ‘MS Narvik’ for the year 2006 to demonstrate how Hurtigruten has been undercompensated for the provision of the public service.
Ensimmäisessä menetelmässä käytetään yhden aluksen (MS Narvik) kustannuksia ja tuloja vuonna 2006 osoittamaan, että Hurtigrutenille on maksettu liian pientä korvausta julkisen palvelun tuottamisesta.
The second method is similar to the first, but instead of restricting the assessment to MS Narvik, the costs and revenues of the whole Hurtigruten fleet for 2006 is used as a basis for the calculations.
Toinen menetelmä on samankaltainen, mutta laskelmien perustana käytetään kaikkien Hurtigrutenin alusten kustannuksia ja tuloja vuonna 2006 eikä pelkästään MS Narvikin.
The third method involves not distinguishing between the public service and the commercial activities.
Kolmannessa menetelmässä ei tehdä eroa julkisen palvelun ja kaupallisen toiminnan välillä.
Its calculations are based on the 2006 accounts for the whole Hurtigruten fleet.
Sen laskelmat perustuvat vuoden 2006 tilinpäätökseen kaikkien Hurtigrutenin alusten osalta.
The idea is that the Norwegian authorities, with the aid, can ensure that the combined operation of the public service and the commercial activities is profitable for Hurtigruten, in the sense that all costs are covered and that Hurtigruten gets a return on capital within the range of 3-5 % on income before tax or 10 % on EBITDA [19].
Ajatuksena on, että tuen avulla Norjan viranomaiset voivat varmistaa, että julkisen palvelun ja kaupallisen toiminnan yhdistäminen on Hurtigrutenille kannattavaa siinä mielessä, että kaikki kustannukset saadaan katetuiksi ja Hurtigruten saa pääomalle tuottoa, joka on 3–5 prosenttia tuloksesta ennen veroja tai 10 prosenttia käyttökatteesta (EBITDA) [19].
With the third method of the PWC Report, the Norwegian authorities appear to argue that no distinction between the public service and the commercial activities needs to be made, and that aid can be granted in order to ensure the profitability of the contract (taking account of the costs and revenues of both the public service activities and the commercial activities).
PWC:n raportin kolmannella menetelmällä Norjan viranomaiset näyttävät väittävän, että julkisen palvelun ja kaupallisen toiminnan välillä ei tarvitse tehdä eroa ja että tukea voidaan myöntää sopimuksen kannattavuuden varmistamiseksi (ottaen huomioon sekä julkisen palvelun toiminnan että kaupallisen toiminnan kustannukset ja tulot).
BDO Noraudit Report of 23 March 2009
BDO Norauditin raportti 23 päivältä maaliskuuta 2009
BDO Noraudit Report of 27 September 2010
BDO Norauditin raportti 27 päivältä syyskuuta 2010
The second BDO Noraudit Report of 27 September 2010 (‘the second BDO Report’) provides an alternative explanation as to how the three measures [21] did not involve any over-compensation.
Toisessa BDO Norauditin raportissa 27 päivältä syyskuuta 2010, jäljempänä ’toinen BDO:n raportti’, esitetään vaihtoehtoinen selitys sille, miksi kyseessä oleviin kolmeen toimenpiteeseen [21] ei sisältynyt liiallista korvausta.
Two substantial differences from the first report being that (i) instead of examining the verifiable cost of operating the entire Hurtigruten fleet, the actual costs related to the operation of the ship which, of those subject to the NOx tax, is closest to the minimum requirements of the public service obligation [22] (MS Vesterålen) is used to calculate the cost of providing the public service, and (ii) the compensation is linked to the total 2007 and 2008 deficits of what is classified as Hurtigruten’s public service operations instead of the increased fuel prices in 2008.
Kaksi huomattavaa eroa ensimmäiseen raporttiin verrattuna ovat seuraavat: i) kaikkien Hurtigrutenin alusten liikennöinnistä aiheutuvien todennettavissa olevien kustannusten tarkastelun sijaan käytetään sen aluksen liikennöintiin, joka on NOx-veron alaisista aluksista lähimpänä julkisen palvelun velvoitteen vähimmäisvaatimuksia [22] (MS Vesterålen), liittyviä todellisia kustannuksia laskettaessa julkisen palvelun tuottamisesta aiheutuvia kustannuksia, ja ii) korvaus liittyy vuosien 2007 ja 2008 kokonaisalijäämiin Hurtigrutenin julkisen palvelun toiminnoissa eikä polttoaineen hinnan nousuun vuonna 2008.
Regarding the method of cost allocation followed in the reports, the first two methods of the PWC Report and the two BDO Reports tend to classify only the extra incremental cost connected to the commercial activities (i.a. the extra fuel and NOx cost incurred by the cruise in the Geirangerfjord), as commercial costs.
Raporteissa noudatetuista kustannusten jakomenetelmistä voidaan todeta, että PWC:n raportin kahdessa ensimmäisessä menetelmässä ja BDO:n kahdessa raportissa luokitellaan kaupallisiksi kustannuksiksi yleensä ainoastaan ylimääräiset lisäkustannukset, jotka liittyvät kaupallisiin toimintoihin (muun muassa Geirangerinvuonon risteilystä aiheutuvat ylimääräiset polttoaine- ja NOx-kustannukset).
The rest of the costs tend to be allocated to the public service side.
Loput kustannukset kohdennetaan yleensä julkisen palvelun puolelle.
In other words, fixed costs common to the public service and the commercial activities tend to be allocated to the public service side.
Toisin sanoen julkiselle palvelulle ja kaupalliselle toiminnalle yhteiset kiinteät kustannukset kohdennetaan yleensä julkisen palvelun puolelle.
On the other hand, the income generated by the public service activities is allocated to the public service side, whilst the revenue stemming from the activities outside the public service remit is allocated to the commercial side.
Toisaalta julkisen palvelun toimintojen tuottamat tulot kohdennetaan julkisen palvelun puolelle, kun taas julkisen palvelun tehtävän ulkopuolisista toiminnoista saatavat tulot kohdennetaan kaupalliselle puolelle. Tätä jakomenetelmää voidaan havainnollistaa PWC:n raportissa esitetyllä esimerkillä.
This method of allocation can be illustrated by the example provided in the PWC Report which provides an overview of the allocation cost (Figure 1) and income (Figure 2) of the ship MS Narvik (the ship closest to meeting the minimum requirements of the public service obligation, but not subject to the NOx tax) [23]:Figure 1
Siinä esitetään MS Narvikin (alus, joka on lähimpänä julkisen palvelun velvoitteen vähimmäisvaatimuksia, mutta johon ei sovelleta NOx-veroa) kustannusten (Kuva 1) ja tulojen (Kuva 2) jakautuminen [23]:Kuva 1
The above figures show that whilst all the common fixed costs for i.a. fuel (less the consumption stemming from the cruise in the Geirangerfjord), harbour charges and maintenance (at a total of NOK 27,6 million) is allocated to the public service (tjenestekjøp), only the revenue from the transport of certain passengers, all goods and cars as well as a portion of the revenue stemming from food, catering and other activities (at a total of NOK 28,2 million) is allocated to the public service.
Edellä olevista luvuista käy ilmi, että vaikka kaikki yhteiset kiinteät kustannukset, joita aiheutuu muun muassa polttoaineesta (ilman Geirangerinvuonon risteilyjen polttoainekulutusta), satamamaksuista ja huoltotöistä (yhteensä 27,6 miljoonaa Norjan kruunua), kohdennetaan julkiselle palvelulle (tjenestekjøp), ainoastaan tiettyjen matkustajien sekä kaikkien tavaroiden ja ajoneuvojen kuljettamisesta saatavat tulot ja osa elintarvikkeista, ateriapalveluista ja muista toiminnoista saatavista tuloista (yhteensä 28,2 miljoonaa Norjan kruunua) kohdennetaan julkiselle palvelulle.
The revenue generated by its cruise activities (see i.a. Rundtursinntekter at NOK 18,8 million) however, is allocated to the activities outside the public service remit.
Sitä vastoin risteilytulot (ks. muun muassa Rundtursinntekter, 18,8 miljoonaa Norjan kruunua) kohdennetaan julkisen palvelun tehtävän ulkopuolisille toiminnoille.
The additional payments must be considered compatible on the basis of Article 61(3)(c) EEA
Lisämaksuja on pidettävä ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvina ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla
As a second alternative, if the Authority is to find that the three measures do constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and that the exception set out in Article 59(2) is not applicable, the Norwegian authorities argue that at the time of the renegotiation of the Hurtigruten Agreement in October 2008, Hurtigruten was a firm in difficulty, therefore the compensation should be regarded as compatible restructuring aid under Article 61(3) of the EEA Agreement and the Rescue and Restructuring Guidelines.
Toisena vaihtoehtona siltä varalta, että viranomainen katsoo kyseessä olevien kolmen toimenpiteen olevan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja että 59 artiklan 2 kohdassa vahvistettua poikkeusta ei voida soveltaa, Norjan viranomaiset väittävät, että neuvoteltaessa uudelleen Hurtigruten-sopimuksesta lokakuussa 2008 Hurtigruten oli vaikeuksissa oleva yritys, joten korvaus olisi katsottava ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi rakenneuudistustueksi ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan ja pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen nojalla.
To substantiate this argument, the Norwegian authorities have submitted information on a four-point improvement programme introduced at Hurtigruten’s annual general assembly on 15 May 2008 [24].This plan contained the following points:
Väitteensä tueksi Norjan viranomaiset ovat toimittaneet tietoja nelikohtaisesta parannusohjelmasta, joka otettiin käyttöön Hurtigrutenin vuotuisessa yleiskokouksessa 15 päivänä toukokuuta 2008 [24].Tämä suunnitelma sisälsi seuraavat seikat:
Increase in revenue – the improvement programme ‘Black Belt’;
tulojen lisääminen – parannusohjelma ”Musta vyö”;
Reduction of debt – sale of business outside core activities;
velan vähentäminen – ydinliiketoiminnan ulkopuolisten toimintojen myyminen;
Cost reduction programme – cost reduced annually by NOK 150 million with full effect from 2010; and
kustannusten vähennysohjelma – kustannusten vähentäminen vuosittain 150 miljoonalla Norjan kruunulla vuodesta 2010 alkaen; ja
Hurtigruten Agreement – new and higher payments for the public service.
Hurtigruten-sopimus – uudet ja suuremmat maksut julkisesta palvelusta.
Subsequently, in February 2009, this improvement programme was expanded by adding:
Tämän jälkeen helmikuussa 2009 parannusohjelmaa laajennettiin lisäämällä siihen
a. new equity from the largest shareholders NOK 314 million with the possibility of an additional NOK 170 million from other shareholders/employers;
a. suurimmilta osakkailta uutta pääomaa 314 miljoonaa Norjan kruunua ja mahdollisuus saada lisäksi 170 miljoonaa Norjan kruunua muilta osakkailta/työnantajilta;
b. a short term loan of NOK 300 million due end 2009;
b. lyhytaikainen 300 miljoonan Norjan kruunun laina, joka erääntyy vuoden 2009 lopussa;
c. refinancing by three years instalment deferral of NOK 3,3 billion, albeit with a possible down payment through a ‘cash sweep’ solution;
c. jälleenrahoitus lykkäämällä 3,3 miljardin Norjan kruunun maksuerää kolme vuotta, vaikkakin mahdollisuus maksuun ”cash sweep” -ratkaisulla;
d. three years instalment deferral in the bareboat-rent to Kystruten KS/KirBerg Shipping KS, albeit both may participate in the mentioned ‘cash sweep’ solution; and
d. kolmen vuoden lykkäys bareboat-vuokran maksamiseen Kystruten KS:lle/Kirberg Shipping KS:lle, vaikkakin molemmat voivat osallistua edellä mainittuun ”cash sweep” -ratkaisuun; ja
e. three years deferral on a convertible bond loan of NOK 150 million due June 2009, and one year exemption from the payment of interest.
e. kesäkuussa 2009 erääntyvän 150 miljoonan Norjan kruunun suuruisen vaihtovelkakirjalainan maksamisen lykkääminen kolmella vuodella ja yhden vuoden vapautus korkojen maksamista.
The Norwegian authorities submit that the above restructuring plan is in line with the material conditions of the Rescue and Restructuring Guidelines.
Norjan viranomaiset toteavat, että edellä esitetty rakenneuudistussuunnitelma on pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen keskeisten vaatimusten mukainen.
The Norwegian authorities put forward that the Authority should consider the Norwegian authorities’ letter dated 4 March 2010 as a formal notification of the aid as restructuring aid.
Norjan viranomaisen mukaan valvontaviranomaisen olisi katsottava Norjan viranomaisten 4 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyn kirjeen olevan rakenneuudistustukea koskeva muodollinen ilmoitus.
In the following, the Authority assesses whether the three measures (being (i) the NOx tax/NOx Fund reimbursements, (ii) the ‘general compensation’, and (iii) the reduction of the requirement relating to the number of ships operated during the winter season under the public service contract) constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Seuraavassa valvontaviranomainen arvioi, ovatko kyseessä olevat kolme toimenpidettä (nimittäin i) NOx-veron/NOx-rahastoon suoritettujen maksujen palautukset, ii) yleinen korvaus, ja iii) julkisen palvelun sopimuksen nojalla talvikaudella liikennöitävien alusten lukumäärää koskevan vaatimuksen lieventäminen) ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
The Authority considers that the three measures must be assessed collectively as a scheme [25] as they entail an additional remuneration mechanism in favour of Hurtigruten that extends its application from 2007 until the expiry of the contract, originally foreseen for 31 December 2012.
Valvontaviranomainen katsoo, että kyseessä olevia kolmea toimenpidettä on arvioitava yhdessä tukiohjelmana [25], koska ne muodostavat Hurtigrutenin hyväksi ylimääräisen korvausjärjestelmän, jota sovelletaan vuodesta 2007 sopimuksen voimassaolon päättymiseen. Alun perin sopimuksen oli tarkoitus päättyä 31 päivänä joulukuuta 2012.
The payments under the first two measures involve state resources within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as they are financed through budgetary allocations from the national budget [26].
Kahden ensimmäisen toimenpiteen yhteydessä suoritettuihin maksuihin sisältyy ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja, koska ne rahoitetaan kansallisesta talousarviosta peräisin olevista budjettimäärärahoista [26].
As concerns the third measure, the reduction from 11 to 10 vessels during the winter season without a corresponding decrease in compensation implies that the service is reduced but not the payment.
Kolmannen toimenpiteen osalta voidaan todeta, että yhdentoista aluksen vähentäminen kymmeneen talvikaudella ilman vastaavaa korvauksen alentamista merkitsee sitä, että palvelua on supistettu maksun pysyessä samana.
Consequently, state resources within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement are involved.
Näin ollen toimenpiteisiin sisältyy ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja.
The concept of undertaking
Yrityksen käsite
In order to constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, a measure must confer a selective economic advantage on an undertaking.
Jotta toimenpide voitaisiin luokitella ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, sen on tuotettava valikoivaa taloudellista etua yritykselle.
An undertaking is any entity engaged in economic activity [27].
Yritys on mikä tahansa taloudellista toimintaa harjoittava yksikkö [27].
Economic activities consist of offering goods and services on a given market [28].
Taloudellinen toiminta muodostuu tavaroiden ja palvelujen tarjoamisesta tietyillä markkinoilla [28].
Hurtigruten offers transport and cruise services (NACE Codes 50.1 and 50.2).
Hurtigruten tarjoaa kuljetus- ja risteilypalveluja (NACE-koodit 50.1 ja 50.2).
Consequently, Hurtigruten is an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.1.3.
Näin ollen Hurtigruten on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yritys.1.3 Edun olemassaolo
The State as a private market operator – the relevance of the Linde case
Valtio yksityisenä markkinatoimijana – Linde-asian merkityksellisyys
The Norwegian authorities have argued that they acted in a manner similar to a rational market operator during the renegotiation process, holding that they simply enabled Hurtigruten to overcome serious financial difficulties so that it could continue to provide the important public services that no other undertaking could provide in the short or medium term.
Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että ne ovat toimineet uudelleenneuvottelujen aikana järkevän markkinatoimijan tavoin. Viranomaisten mukaan ne pelkästään antoivat Hurtigrutenille mahdollisuuden päästä yli vakavista taloudellisista vaikeuksista, jotta se voisi jatkaa tärkeiden julkisten palvelujen tuottamista, joita yksikään muu yritys ei voisi tarjota lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä.
In light of this, they have alleged that the three measures did not confer an advantage on Hurtigruten.
Tämän perusteella ne ovat väittäneet, että kyseessä olevat kolme toimenpidettä eivät antaneet etua Hurtigrutenille.