natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They claim that the tax measures only became aid as a result of the evolution of EEA law since at the time they entered into force, 1 January 1998 [53], there were no rules or precedents indicating any relationship between the grant of State aid and the tax measures [54].
Ne väittävät, että verotoimenpiteestä tuli tukea vasta ETA-oikeuden muuttumisen myötä, sillä toimenpiteiden tullessa voimaan 1 päivänä tammikuuta 1998 [53] sellaisia sääntöjä tai ennakkotapauksia ei ollut, joiden perustella verotoimenpiteisiin saattaisi liittyä valtiontukea [54].
Article l(b)(v) of Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement states that aid is deemed to be an existing aid if it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, but subsequently became aid due to the evolution of the EEA; and if the measure has not been subsequently amended by the EFTA State.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohdan v alakohdan mukaan tuen katsotaan olevan voimassa olevaa tukea, jos voidaan osoittaa, ettei se ollut tukea käyttöönottohetkellään, mutta on muuttunut myöhemmin tueksi ETA:n muuttumisen vuoksi ilman, että EFTA-valtio olisi muuttanut sitä myöhemmin.
The Authority is of the view, however, that the European Court of Justice had made it clear as far back as the 1970s that tax exemptions of the nature of those under assessment could be State aid.
Valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin teki selväksi jo 1970-luvulla, että nyt arvioitavana olevien verovapautusten luonteiset toimenpiteet voivat olla valtiontukea.
The Court held in 1974 [55] that any measures intended to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of a tax system (without there being any justification for this exemption on the basis of the nature or general scheme of this system) constituted State aid.
Tuomioistuin totesi vuonna 1974 [55], että toimenpiteet, joilla on tarkoitus vapauttaa tietyn alan yritykset verojärjestelmän tavanomaisen soveltamisen mukaisista maksuista, ovat valtiontukea (ellei poikkeusta voida perustella järjestelmän luonteen tai rakenteen nojalla).
In 1987 [56] the Court explicitly stated that a loss of tax revenue was equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal expenditure.This approach is also reflected in decisions of the Authority prior to the implementation of the Liechtenstein Tax Act, where it concluded that exemptions from the tax payable by undertakings was (incompatible) State aid in Finland in 1994 [57] and in Norway in 1995 [58] and 1997 [59].
Vuonna 1987 [56] tuomioistuin totesi nimenomaisesti, että verotulojen menetys vastaa verotustukiin käytettyjen valtion varojen määrää. Tällainen näkemys on esitetty myös ennen Liechtensteinin verolain täytäntöönpanoa tehdyissä valvontaviranomaisen päätöksissä, joissa valvontaviranomainen totesi yritysten vapauttamisen verojen maksamisesta olevan (ETA-sopimuksen toimintaan soveltumatonta) valtiontukea Suomessa vuonna 1994 [57] ja Norjassa vuosina 1995 [58] ja 1997 [59].
Furthermore, on 1 December 1997, following a wide-ranging discussion on the need for coordinated action at Community level to tackle harmful tax competition, the European Council of Ministers adopted a series of conclusions and agreed a resolution on a code of conduct for business taxation [60].
Lisäksi Ecofin-neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 1997 päätelmät ja päätöslauselman yritysverotukseen sovellettavista menettelysäännöistä [60] käytyään laajaa keskustelua yhteisössä esiintyvää haitallista verokilpailua estävän toiminnan yhteensovittamisesta yhteisön tasolla.
The Authority does not accept that the arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties show that the criteria for establishing selectivity applied by the Commission (or the Authority) in its assessment of tax issues has changed since the adoption of the tax measures under investigation.
Valvontaviranomainen on toista mieltä Liechtensteinin viranomaisten ja kolmansien osapuolten esittämistä väitteistä, joiden mukaan valikoivuuden määrittämistä koskevat kriteerit, joita komissio (tai valvontaviranomainen) on soveltanut verotukseen liittyviä asioita arvioidessaan, olisivat muuttuneet sen jälkeen, kun tutkinnan kohteena olevista verotoimenpiteistä on säädetty.
The Commission’s notice on business taxation, and the Authority’s corresponding guidelines, are based on the long-established case-law of the Court of Justice and of the Court of First Instance, and confirm that Articles 107 and 108 TFEU and Article 61(1) EEA (respectively) apply to tax measures.
Komission tiedonanto yritysverotuksesta ja valvontaviranomaisen vastaavat suuntaviivat perustuvat yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön, ja niissä vahvistetaan, että SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklaa ja (vastaavasti) ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohtaa sovelletaan verotoimenpiteisiin.
Further, in line with case-law, even if it could be established that there had been such a change of practice, the argument that the tax measures are existing aid still could not be accepted, for it fails to show that any change in the criteria for ascertaining selectivity applied by either the Commission or the Authority is attributable to the ‘evolution of the European Economic Area’ within the meaning of Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3 [65].The Authority does not accept, therefore, that the measures can be defined as existing aid implemented prior to an evolution of the EEA Agreement.
Lisäksi vaikka voitaisiin todeta, että tällainen muutos käytännöissä on tapahtunut, oikeuskäytännön perusteella ei voitaisi edelleenkään hyväksyä väitettä, jonka mukaan verotoimenpiteet ovat voimassa olevaa tukea, sillä komission tai valvontaviranomaisen soveltamien valikoivuutta koskevien kriteerien ei voida osoittaa muuttuneen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohdan v alakohdassa tarkoitetun ”Euroopan talousalueen kehityksen” johdosta [65]. Näin ollen toimenpiteitä ei voida valvontaviranomaisen mielestä määritellä voimassa olevaksi tueksi, joka on toteutettu ennen ETA-sopimuksen muuttumista.
The measure is therefore new aid which was not notified to the Authority.
Toimenpide on siis uutta tukea, josta ei ilmoitettu valvontaviranomaiselle.
The Liechtenstein authorities did not, therefore, comply with their obligations under Article 1(3) of Part I of Protocol 3.
Liechtensteinin viranomaiset eivät näin ollen ole noudattaneet pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
Support measures designated as State aid under Article 61(1) of the EEA Agreement are generally incompatible with the functioning of the EEA Agreement, unless one of the exemptions in Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement applies.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi katsotut toimenpiteet eivät yleensä sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, ellei jotakin ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdan poikkeuksista voida soveltaa.
The derogation of Article 61(2) is not applicable to the aid in question, which is not designed to achieve any of the aims listed in this provision.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 kohdan poikkeus ei ole sovellettavissa kyseessä olevaan tukeen, koska sillä ei ole tarkoitus saavuttaa mitään säännöksessä luetelluista tavoitteista.
Nor do Article 61(3)(a) or Article 61(3)(b) of the EEA Agreement apply.
Myöskään ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a tai b alakohtaa ei voida soveltaa.
The aid in question is not linked to any investment in production capital.
Kyseinen tuki ei liity tuotantopääomaan sijoittamiseen.
It merely reduces the costs which companies would normally have to bear in the course of pursuing their day-to-day business activities, and is consequently to be classified as operating aid.
Sillä vain vähennetään kuluja, joista yhtiöiden olisi tavallisesti vastattava osana jokapäiväistä liiketoimintaansa, joten se voidaan luokitella toimintatueksi.
Operating aid is normally not considered suitable to facilitate the development of certain economic activities or of certain regions as provided for in Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Toimintatuen ei tavallisesti katsota sopivan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen.
Operating aid is only allowed under special circumstances (for example for certain types of environmental or regional aid), when the Authority’s Guidelines provide for such an exemption.
Toimintatuki on sallittua vain erityisissä olosuhteissa (esimerkiksi tietyntyyppisessä ympäristö- tai aluetuessa), jos tällainen poikkeus sallitaan valvontaviranomaisen suuntaviivoissa.
None of these Guidelines apply to the aid in question.
Mikään suuntaviivoista ei kuitenkaan sovellu kyseessä olevaan tukeen.
The Authority therefore concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies are not compatible with the EEA Agreement.
Näin ollen valvontaviranomainen toteaa, että vakuutusalan kytkösyhtiöihin sovellettavat erityiset verosäännöt eivät sovellu ETA-sopimuksen toimintaan.
LEGITIMATE EXPECTATIONS AND LEGAL CERTAINTY
LUOTTAMUKSENSUOJA JA OIKEUSVARMUUS
The fundamental legal principles of legitimate expectations and legal certainty can be invoked by beneficiaries of aid to challenge an order for recovery of unlawfully granted State aid.
Tuensaajat voivat vedota luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden oikeusperiaatteisiin kyseenalaistaakseen sääntöjenvastaisesti myönnetyn valtiontuen takaisinperintää koskevan määräyksen.
The Authority is also conscious of the approach taken by the European Commission in the early 2000s on the issue of legitimate expectations when disallowing similar tax measures [78].
Valvontaviranomainen tuntee myös Euroopan komission 2000-luvun alussa omaksuman lähestymistavan luottamuksensuojaa koskevassa kysymyksessä, kun se on kieltänyt vastaavia verotoimenpiteitä [78].
In view of the Commission’s practice, therefore, and in order to ensure a uniform approach to this issue across the EEA, the Authority concludes that beneficiaries may have had legitimate expectations that the tax measures did not constitute State aid when they were introduced.Any such expectations could not, however, have continued indefinitely given the developments in the State aid assessment of tax measures during this period.
Asiaan sovellettavan lähestymistavan yhtenäisyyden varmistamiseksi koko Euroopan talousalueella valvontaviranomainen toteaa näin ollen komission käytännön huomioon ottaen, että tuensaajat saattoivat perustellusti luottaa siihen, etteivät verotoimenpiteet olleet valtiontukea, kun ne otettiin käyttöön.Tällainen luottamus ei ole kuitenkaan voinut jatkua loputtomiin, kun otetaan huomioon kyseisenä aikana tapahtunut kehitys verotoimenpiteiden arvioinnissa valtiontukisääntöjen mukaisesti.
The Commission opened the formal investigation procedure into tax exemptions in favour of captive insurance companies in Åland, Finland, on 11 July 2001 [79], communicating its doubts that the measures could be compatible with the State aid rules.
Komissio käynnisti muodollisen tutkintamenettelyn Ahvenanmaalla toimivien captive-vakuutusyhtiöiden hyväksi Suomessa myönnetyistä verovapauksista 11 päivänä heinäkuuta 2001 [79], ja ilmoitti epäilevänsä, etteivät toimenpiteet ole yhdenmukaisia valtiontukisääntöjen kanssa.
This investigation resulted from the notification of the measure by the Finnish authorities on 15 July 1998 — seven months after the implementation of the Liechtenstein measures.
Tutkinta aloitettiin Suomen viranomaisten ilmoitettua toimenpiteistä 15 päivänä heinäkuuta 1998, seitsemän kuukautta Liechtensteinin toimenpiteen käyttöönoton jälkeen.
The Finnish authorities put the introduction of the tax measures on hold pending the Commission’s decision.
Suomen viranomaiset siirsivät verotoimenpiteen käyttöönottoa siihen saakka, kunnes komissio olisi tehnyt päätöksen.
A decision specifically concluding that tax exemptions to captive insurance companies were incompatible State aid followed on 10 July 2002.
Päätös, jossa todettiin nimenomaisesti, että captive-vakuutusyhtiöille myönnetyt verovapaudet olivat yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, tehtiin 10 päivänä heinäkuuta 2002.
Given that the Liechtenstein tax measures are substantively the same as those proposed for captive insurance companies based in the Åland Islands, Finland, the Authority considers that all beneficiaries [80] should have been aware by the date of publication of the decision to open a formal investigation into the similar tax measures in Åland on 6 November 2001 at the latest, that the measures were likely to involve incompatible State aid.
Koska Liechtensteinin verotoimenpiteet ovat sisällöltään samat kuin Ahvenanmaalla toimiville captive-vakuutusyhtiöille ehdotetut toimenpiteet Suomessa, valvontaviranomainen katsoo, että kaikkien tuensaajien [80] olisi pitänyt olla tietoisia viimeistään 6 päivänä marraskuuta 2001, jolloin samankaltaisia verotoimenpiteitä Ahvenanmaalla koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös julkaistiin, että toimenpiteisiin liittyi todennäköisesti ETA-sopimuksen toimintaan soveltumatonta valtiontukea.
The clear doubts expressed by the Commission as to the compatibility of specific tax exemptions in favour of captive insurance companies negated any legitimate expectations captive insurance companies benefiting from the Liechtenstein tax exemptions may have entertained.
Komission esittämät selkeät epäilyt vakuutusalan kytkösyhtiöiden hyväksi toteutettavien erityisten verovapauksien soveltumisesta yhteismarkkinoille mitätöivät kaiken mahdollisen perustellun luottamuksen, jota Liechtensteinin verovapauksista hyötyneillä vakuutusalan kytkösyhtiöillä oli mahdollisesti ollut.
The Authority concludes, therefore, that beneficiaries may have held legitimate expectations that the tax exemptions applicable to captive insurance companies in Liechtenstein did not constitute State aid from their introduction on 1 January 1998 until the date of publication in the Official Journal of the Commission Decision opening the formal investigation into the Åland captive insurance scheme on 6 November 2001, but not thereafter.
Näin ollen valvontaviranomainen toteaa, että tuensaajat ovat saattaneet perustellusti luottaa siihen, etteivät vakuutusalan kytkösyhtiöihin Liechtensteinissa sovellettavat verovapaudet olleet valtiontukea silloin, kun ne tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 1998, siihen asti, kunnes Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistiin 6 päivänä marraskuuta 2001 komission päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta Ahvenanmaalla toimivien captive-vakuutusyhtiöiden tukiohjelmasta, mutta ne eivät voineet tehdä näin enää tämän jälkeen.
Finally, the Authority does not accept that any arguments relating to legal certainty can be valid in this case given the jurisprudence of the court and the wide ranging applicability of Article 61 (of the EEA Agreement) and Article 107 (TFEU).
Valvontaviranomaisen mielestä myöskään oikeusvarmuuteen liittyvät perustelut eivät päde tässä asiassa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön sekä (ETA-sopimuksen) 61 artiklan ja (SEUT-sopimuksen) 107 artiklan laajan sovellettavuuden vuoksi.
A conclusion that the tax measures under investigation could involve State aid was clearly foreseeable at all times.
Kaikkina aikoina oli selvästi ennakoitavissa, että tutkinnan kohteena oleviin verotoimenpiteisiin saattaa liittyä valtiontukea.
The Authority considers that the special tax rules applicable to captive insurance companies under Articles 82a and 88d(3) of the Liechtenstein Tax Act implemented on 18 December 1998 constitute aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Valvontaviranomainen katsoo, että 18 päivänä joulukuuta 1998 voimaan tulleen Liechtensteinin verolain 82a §:n ja 88d §:n 3 momentin mukaisesti vakuutusalan kytkösyhtiöihin sovellettavat erityiset verosäännöt ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
For the abovementioned reasons, these measures cannot be considered compatible with the State aid rules of the EEA Agreement.
Edellä mainituista syistä näiden toimenpiteiden ei voida katsoa olevan yhteensopivia ETA-sopimuksen valtiontukea koskevien sääntöjen kanssa.
The Authority also considers that the contested aid measures have been implemented in breach of Article 1(3) of Part I of Protocol 3 and therefore constitute unlawful aid.
Valvontaviranomainen katsoo myös, että kiistanalaiset tukitoimenpiteet on pantu täytäntöön vastoin pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohtaa, joten ne ovat sääntöjenvastaista tukea.
In accordance with Article 14 of Protocol 3, where negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the Authority shall decide that the EFTA State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiaries.
Pöytäkirjassa 3 olevan 14 artiklan mukaan sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä valvontaviranomainen päättää, että asianomaisen EFTA-valtion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta.
The Authority shall not require recovery if it would be contrary to a general principle of EEA law.
Valvontaviranomainen ei saa vaatia tuen takaisinperimistä, jos tämä olisi jonkin ETA-oikeuden yleisen periaatteen vastaista.
Given the uncertainty regarding the State aid assessment of intra-group tax measures, the Authority accepts that undertakings could have entertained certain expectations that the tax measures in Liechtenstein may not entail aid.
Koska yritysryhmän sisäisen verotoimenpiteen arviointiin valtiontukisääntöjen mukaisesti liittyy jonkin verran epävarmuutta, valvontaviranomainen myöntää, että yrityksillä on voinut olla jonkinlainen perusteltu luottamus siihen, ettei Liechtensteinin verotoimenpiteisiin sisälly tukea.
These expectations could no longer be maintained after the Commission opened the formal investigation procedure regarding the tax measures in favour of captive insurance companies in Åland.
Tällaista luottamusta ei voinut olla enää sen jälkeen, kun komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn Ahvenanmaalla toimivien captive-vakuutusyhtiöiden hyväksi toteutettavista verotoimenpiteistä.
For this reason, the Authority only requires recovery from the date of publication of the Commission’s decision in the Official Journal on 6 November 2001.
Tästä syystä valvontaviranomainen vaatii perimään tuen takaisin ainoastaan 6 päivästä marraskuuta 2001 lähtien, jolloin komission päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
The amount of aid to be recovered should be calculated by assessing the income, capital and coupon tax liabilities of captive insurance companies had specific rules not applied to them, less the amounts of capital tax already paid by the beneficiaries,
Takaisin perittävän tuen määrä on laskettava arvioimalla vakuutusalan kytkösyhtiöiden tulo-, pääoma- ja kuponkiverot, jotka olisi kannettu kytkösyhtiöiltä, ellei niihin olisi sovellettu erityisiä sääntöjä, ja vähentämällä niistä tuensaajien jo maksamien pääomaverojen määrä,
ADOPTS THIS DECISION:
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
The aid measures which the Liechtenstein authorities have implemented in favour of captive insurance companies under Articles 82a and 88d(3) of the Tax Act implemented on 18 December 1998 constitute unlawful State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement which is not compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Tukitoimenpiteet, jotka Liechtensteinin viranomaiset ovat toteuttaneet vakuutusalan kytkösyhtiöiden hyväksi 18 päivänä joulukuuta 1998 voimaan tulleen verolain 82a §:n ja 88d §:n 3 momentin mukaisesti, ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea, joka ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan.
Liechtenstein shall repeal the measures referred to in Article 1 such that they do not apply from the fiscal year 2010 (inclusive) onwards.
Liechtensteinin on kumottava edellä olevassa 1 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet niin, ettei niitä sovelleta verovuoden 2010 jälkeen (vuosi 2010 mukaan luettuna).
The Liechtenstein authorities shall inform the Authority of the legislative steps which will be taken to abolish the measure by 30 June 2010.
Liechtensteinin viranomaisten on ilmoitettava valvontaviranomaiselle lainsäädäntötoimista, joita se toteuttaa toimenpiteen poistamiseksi 30 päivään kesäkuuta 2010 mennessä.
The Liechtenstein authorities shall take all necessary measures to recover from the beneficiaries the aid referred to in Article 1 and unlawfully made available to them, from 6 November 2001 to 31 December 2009.
Liechtensteinin viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja 6 päivästä marraskuuta 200131 päivään joulukuuta 2009 sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen perimiseksi takaisin tuensaajilta.
The amount of aid to be recovered should be calculated by assessing the income, capital and coupon tax liabilities of captive insurance companies had specific rules not applied to them, less the amounts of capital tax already paid by the beneficiaries.
Takaisin perittävän tuen määrä lasketaan arvioimalla tulo-, pääoma- ja kuponkiverot, jotka olisi kannettu vakuutusalan kytkösyhtiöiltä, ellei niihin olisi sovellettu erityisiä sääntöjä, ja vähentämällä niistä tuensaajien jo maksamien pääomaverojen määrä.
The sums to be recovered shall bear interest from the date on which the tax reductions were applied to the given undertaking until their actual recovery.
Takaisin perittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä päivästä, jona verohuojennukset on otettu yrityksen kohdalla käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintäpäivään saakka.
The interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Article 9 in the EFTA Surveillance Authority Decision No 195/04/COL, as amended by Authority’s Decision No 789/08/COL of 17 December 2008, on the implementing provisions referred to under Article 27 of Part II of Protocol 3.
Korolle lasketaan korkoa pöytäkirjassa 3 olevan II osan 27 artiklassa tarkoitetuista täytäntöönpanosäännöksistä annetun ja 17 päivänä joulukuuta 2008 tehdyllä EFTAn valvontaviranomaisen päätöksellä N:o 789/08/KOL muutetun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL 9 artiklan mukaisesti.
Recovery of the aid referred to in Article 1 shall be effected without delay, and in any event by 30 September 2010, and in accordance with the procedures of national law, provided that they allow the immediate and effective execution of the decision.
Edellä olevassa 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin viipymättä viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2010 kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti, jos päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano on niiden mukaan mahdollista.
This Decision is addressed to the Principality of Liechtenstein.
Tämä päätös on osoitettu Liechtensteinin ruhtinaskunnalle.
Only the English language version of this decision is authentic.
Tämä päätös on todistusvoimainen ainoastaan englannin kielellä.
Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement and Article 1 of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, adopted and issued by the Authority on 19 January 1994 (OJ L 231, 3.9.1994, p. 1, and EEA Supplement No 32, 3.9.1994, p. 1).
Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan tulkinnasta ja soveltamisesta, jotka valvontaviranomainen hyväksyi ja antoi 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1) ja ETA-täydennysosassa (N:o 32, 3.9.1994, s. 1).
The updated version is available at: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines
Ajantasaistettu versio on saatavissa osoitteessa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/
Consolidated version available at: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf
Konsolidoitu versio on saatavissa osoitteessa: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf