natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The problems in the Icelandic financial sector unfolded more clearly on 29 September 2008, when the Icelandic Government announced that it had reached an agreement with Glitnir Bank whereby it would inject 600 million euros of equity into the bank in return for 75 % of its shareholdings.
Jäljempänä käsitellään lyhyesti pankkien toimintaan liittyviä epäonnistumisen syitä.
However, the Government's planned take-over of Glitnir Bank failed to reassure markets and was subsequently abandoned.
Liiallinen ja kestämätön laajentuminen
The share prices of the three commercial banks plummeted and credit ratings were downgraded.
Tutkintakomitea totesi, että romahdusta edeltäneinä vuosina pankit olivat kasvattaneet taseitaan ja luottosalkkujaan niin voimakkaasti, ettei niiden toiminta- ja hallintokapasiteetti enää riittänyt.
However, the loan agreements and debt securities of Kaupthing Bank generally contained a clause stating that in the event of one of the bank's large subsidiaries defaulting, this would constitute a default by Kaupthing Bank which could lead to the bank's loans becoming due.
Islannin pankit ottivat vuonna 2005 14 miljardia euroa lainaa ulkomaisilla vieraan pääoman ehtoisten arvopaperien markkinoilla varsin suotuisin ehdoin.
In their notification of the aid granted to Arion Bank, the Icelandic authorities explained that the reasons for the collapse of the Icelandic banking sector and their need to intervene were set out in considerable detail in a report prepared by a Special Investigation Commission (‘SIC’) established by the Icelandic Parliament [6], whose remit was to investigate and analyse the processes leading to the collapse of the three main banks.
Kaikkien Islannin suurimpien pankkien pääasialliset omistajat olivat suurimpien velallisten joukossa [9].
The Authority summarises below the conclusions of the Commission concerning the causes of failure most relevant to the demise of Kaupthing Bank.
Tutkintakomitea katsoi, että tiettyjen osakkeenomistajien oli poikkeuksellisen helppo saada omistajina lainaa pankeilta.
The information is drawn from Chapters 2 (Executive Summary) and 21 (Causes of the Collapse of the Icelandic Banks — Responsibility, Mistakes and Negligence) of the SIC report.
Kaupthing Bankin suurin osakas oli Exista hf., jolla oli hallussaan hieman yli 20 prosenttia pankin osakkeista.
The global reduction in liquidity in financial markets that began in 2007 eventually led to the collapse of the three main Icelandic banks, whose business operations had become increasingly dependent on raising funding through international markets.
Exista oli myös pankin suurimpia velallisia.
The reasons for the demise of the Icelandic banks were however complex and numerous.
Vuosina 2005–2008 Kaupthingin Existalle ja siihen etuyhteydessä olleille osapuolille [10] myöntämän lainan kokonaismäärä lisääntyi tasaisesti 400–500 miljoonasta eurosta 1400–1700 miljoonaan euroon, ja vuosina 2007–2008 tällaisen lainan määrä oli lähes samansuuruinen kuin pankin pääomapohja.
The SIC investigated the reasons which led to the collapse of the main banks, and it is notable that the majority of the conclusions applied to all three banks and many are inter-related.
Suurimmille osakkeenomistajille myönnetyn lainan määrä lisääntyi, vaikka Kaupthingilla alkoi olla maksuvalmius- ja jälleenrahoitusongelmia.
Excessive and unsustainable expansion
Kaupthingin rahamarkkinarahasto oli Kaupthing-pankin omaisuudenhoitoyhtiön suurin rahasto, ja se teki vuonna 2007 huomattavia sijoituksia Existan liikkeeseen laskemiin joukkovelkakirjoihin.
The SIC concluded that in the years leading up to the collapse the banks had expanded their balance sheets and lending portfolios beyond their own operational and managerial capacity.
Vuoden lopussa se omisti arvopapereita noin 14 miljardin Islannin kruunun arvosta.
The combined assets of the three banks had increased exponentially from 1,4 trillion ISK [7] in 2003 to 14,4 trillion ISK at the end of the second quarter of 2008.
Tämä osuus oli noin 20 prosenttia rahaston tuolloisista kokonaisvaroista.
Significantly, a large proportion of the growth of the three banks was in lending to foreign parties, which increased substantially during 2007 [8], most notably after the beginning of the international liquidity crisis.
Robert Tchenguiz omisti Kaupthing Bankin ja Existan osakkeita ja oli myös Existan hallituksen jäsen.
This led the SIC to conclude that much of this increase in lending resulted from loans made to undertakings that had been refused credit elsewhere.
Hän sai myös suuria lainoja Islannin Kaupthing Bankilta, Luxemburgin Kaupthing Bankilta ja Kaupthing Singer & Friedlanderilta (KSF).
The report also concluded that inherently riskier investment banking had become an ever increasing feature of the banks' activities and growth had contributed to the problems.
Robert Tchenguizin ja etuyhteydessä olevien osapuolten Kaupthing Bankin emoyhtiöltä saamat lainat olivat pankin romahtaessa yhteensä noin 2 miljardia euroa [12].
The reduction in finance available on the international markets
Riskin keskittyminen
Much of the banks' growth was facilitated by access to international financial markets, capitalising upon good credit ratings and access to European markets through the EEA Agreement.
Riskien epänormaalista keskittymisestä suurimpiin osakkeenomistajiin tutkintakomitea totesi, etteivät pankin arvopaperisalkut olleet riittävän monipuolisia.
The Icelandic banks borrowed 14 billion euros on foreign debt securities markets in 2005 on relatively favourable terms.
Tutkintakomitea katsoi, että suuria riskikeskittymiä koskevia eurooppalaisia sääntöjä tulkittiin suppeasti erityisesti osakkeenomistajien tapauksessa ja että pankit olivat pyrkineet kiertämään sääntöjä.
When access to European debt securities markets became more limited, the banks financed their activities on US markets, with Icelandic debt securities packaged into collateralised debt obligations.
Heikko oma pääoma
In the period before the collapse, the banks were increasingly reliant on short-term borrowing, leading to major and, according to the SIC, foreseeable re-financing risks.
Kaupthingin ja kahden muun Islannin suurimman pankin vakavaraisuussuhde oli raporttien mukaan aina hieman lakisääteistä vähimmäismäärää suurempi, mutta tutkintakomitea totesi, etteivät vakavaraisuussuhteet vastanneet tarkalleen pankkien rahoituksellista vahvuutta.
The gearing of the banks' owners
Tämä johtui pankkien omien osakkeiden altistumisesta riskeille ensisijaisten vakuuksien ja osakkeita koskevien termiinisopimusten kautta.
In the case of each major Icelandic bank, the principal owners were among the biggest debtors [9].
Vuonna 2001 kolmen suurimman pankin taseet olivat (yhdessä) hieman Islannin vuotuista bruttokansantuotetta (BKT) suuremmat.
The SIC was of the view that certain shareholders had abnormally easy access to borrowing from the banks in their capacity as owners.
Vuoden 2007 loppuun mennessä pankeista oli tullut kansainvälisiä, ja niiden varat olivat yhdeksänkertaiset Islannin BKT:hen nähden.
The biggest shareholder in Kaupthing Bank was Exista hf., with just over a 20 % share in the bank.
Tutkintakomitean raportin mukaan vuoteen 2006 mennessä tarkkailijat totesivat, että pankkijärjestelmä oli laajentunut Islannin keskuspankin kapasiteetin ulkopuolelle, ja epäilivät, pystyykö se täyttämään tehtävänsä viimesijaisena lainaajana.
Exista was also one of the bank's biggest debtors.
Vuoden 2007 loppuun mennessä Islannin lyhytaikaiset lainat (jotka johtuivat lähinnä pankkien rahoituksesta) olivat 15 kertaa suuremmat kuin valuuttavarannot, ja myös kyseisiin kolmeen pankkiin tehtyjen ulkomaisten talletusten määrä oli 8 kertaa valuuttavarantoja suurempi.
During the period from 2005 to 2008, Kaupthing's total lending to Exista and related parties [10] increased steadily from 400-500 million euros to 1400-1700 million euros and during 2007 and 2008 such lending was nearly equal to the bank's capital base.
Tallettajien ja sijoittajien takuurahaston varat olivat erittäin vähäiset verrattuna pankkitalletuksiin, jotka sillä oli tarkoitus taata.
This increase in lending to major shareholders occurred despite the fact that Kaupthing was starting to face liquidity and refinancing problems.
Tutkintakomitean mukaan nämä tekijät altistivat Islannin pankit rahojen pois nostamiselle.
Loans to related parties were also often granted without any specific collateral [11].
Pankkien äkillinen kasvu verrattuna sääntely- ja rahoitusrakenteisiin
Kaupthing's Money Market Fund was the biggest fund of the Kaupthing Bank Asset Management Company and in 2007 the fund invested significantly in bonds issued by Exista.
Tutkintakomitea totesi, ettei asiasta vastaavilla Islannin valvontaelimillä ollut uskottavuutta, jota olisi tarvittu, kun viimesijaisella lainaajalla ei ollut riittävästi varoja.
At year end it owned securities to the value of around 14 billion ISK.
Raportin mukaan FME:llä ja Islannin keskuspankilla ei ollut asiantuntemusta eikä kokemusta pankkien sääntelystä vaikeina taloudellisina aikoina, mutta ne olisivat voineet toteuttaa toimia pankkien riskitason alentamiseksi.
This represented approximately 20 % of the fund's total assets at that time.
Esimerkiksi FME ei kasvanut samassa suhteessa kuin pankit, eivätkä lainsäätäjän käytännöt pysyneet pankkitoiminnan nopean kehityksen tahdissa.
Robert Tchenguiz owned shares in Kaupthing Bank and Exista and also sat on the board of Exista.
Raportissa suhtaudutaan kriittisesti myös hallitukseen ja todetaan, että viranomaisten olisi pitänyt toteuttaa toimia pankeista talouteen aiheutuvan mahdollisen vaikutuksen vähentämiseksi pienentämällä niiden kokoa tai velvoittamalla yksi tai useampi pankki siirtämään pääkonttorinsa ulkomaille [14].
He also received major loan facilities from Kaupthing Bank in Iceland, Kaupthing Bank Luxembourg and Kaupthing Singer & Friedlander (KSF).
Koko Islannin talouden epätasapaino ja liiallinen laajentuminen
In total, the loan facilities Robert Tchenguiz and related parties had received from Kaupthing Bank's parent company at the collapse of the bank amounted to around 2 billion euros [12].
Tutkintakomitean raportissa viitataan laajemmin taloutta koskeviin tapahtumiin, jotka vaikuttivat myös pankkien nopeaan kasvuun ja saattoivat osaltaan rahoituspalvelualan ja muun talouden koon ja vaikutuksen epätasapainoon.
Concentration of risk
Raportissa todettiin, että hallituksen politiikka (erityisesti finanssipolitiikka) erittäin todennäköisesti myötävaikutti liialliseen laajentumiseen ja epätasapainoon ja ettei Islannin keskuspankin rahapolitiikka ollut riittävän rajoittavaa.
Related to the issue of the abnormal exposure to major shareholders was the conclusion of the SIC that the banks' portfolios of assets were insufficiently diversified.
Islannin kruunu, ulkoinen epätasapaino ja luottoriskinvaihtosopimusten korkoerot
The SIC was of the opinion that the extent of financing of shareholders' equity by borrowing from the system itself was such that the system's stability was threatened.
Hallitus ilmoitti, että Islannissa sijaitseviin kotimaisiin liike- ja säästöpankkeihin sekä niiden sivukonttoreihin tehdyt talletukset suojataan täysin.
The banks held a substantial amount of their own shares as collateral for their lending and therefore as share prices fell the quality of their loan portfolios declined.
Politiikan painopisteissä keskityttiin aluksi kotimaisten pankki-, maksu- ja selvitysjärjestelmien perustoimintojen turvaamiseen.
This affected the banks' performance and put further downward pressure on their share prices; in response to which (the SIC assumed from the information in their possession), the banks attempted to artificially create abnormal demand for their own shares.
IMF:n ohjelma oli laajapohjainen vakautusohjelma, jossa keskityttiin kolmeen päätavoitteeseen.
The size of the banks
Tavoitteena oli ensinnäkin vakauttaa ja palauttaa luottamus kruunuun, jotta voitiin hillitä kriisin kielteistä vaikutusta talouteen.
In 2001 the balance sheets of the three main banks (collectively) amounted to just over a year of the gross domestic product (GDP) of Iceland.
Toimenpiteisiin sisältyi pääomaliikkeiden rajoitusten käyttöönotto pääomapaon estämiseksi.
By the end of 2007 the banks had become international and held assets worth nine times the Icelandic GDP.
Toiseksi ohjelmaan sisältyi kattava pankkien rakenneuudistusstrategia, jonka tavoitteena oli viime kädessä rakentaa Islantiin jälleen elinvoimainen rahoitusjärjestelmä sekä turvata valtion kasainväliset rahoitussuhteet.
The SIC report notes that by 2006, observers were commenting that the banking system had outgrown the capacity of the CBI and doubted whether it could fulfil the role of lender of last resort.
Toissijaisina tavoitteina oli muun muassa varmistaa pankkien varojen oikeudenmukainen arviointi, maksimoida varallisuuden takaisin saaminen ja tehostaa valvontakäytäntöjä.
By the end of 2007 Iceland's short-term debts (mainly incurred due to financing of the banks) were 15 times larger than the foreign exchange reserves, and the foreign deposits in the three banks were also 8 times larger than the foreign exchange reserves.
Kolmanneksi ohjelmalla pyrittiin varmistamaan julkisen talouden kestävyys rajoittamalla romahtaneiden pankkien tappioiden sosialisointia ja toteuttamalla julkisen talouden vakauttamista koskeva keskipitkän aikavälin ohjelma.
The Depositors and Investors Guarantee Fund held minimal resources in comparison with the bank deposits that it was meant to guarantee.
Islannin viranomaiset ovat korostaneet, että niillä oli käytettävissään vähän poliittisia vaihtoehtoja, kun otetaan huomioon poikkeukselliset olosuhteet, jotka liittyivät pankkijärjestelmän suureen kokoon verrattuna valtionkassan rahoitusvalmiuksiin.
These factors, the SIC concludes, made Iceland susceptible to a run on its banks.
Käytetyt ratkaisut poikkesivat näin ollen monin tavoin muiden sellaisten valtioiden hallitusten toteuttamista toimista, joiden rahoitusjärjestelmän vakaus oli uhattuna.
The sudden growth of the banks in comparison with the regulatory and financial infrastructure
Kolmen uuden pankin 14 päivänä marraskuuta 2008 laadituissa alustavissa avaavissa taseissa arvioitiin, että pankkien yhdistetyt kokonaisvarat ovat 2886 miljardia Islannin kruunua ja että valtio myöntää 385 miljardin Islannin kruunun pääoman.
The SIC concluded that the relevant supervisory bodies in Iceland lacked the credibility that was necessary in the absence of a sufficiently resourced lender of last resort.
Joukkovelkakirjojen, jotka uudet pankit laskivat liikkeeseen vanhojen pankkien hyväksi maksuna velat ylittävien siirrettyjen varojen arvosta, kokonaismääräksi arvioitiin 1153 miljardia Islannin kruunua.
The report concludes that the FME and CBI lacked the expertise and experience to regulate the banks in difficult economic times, but that they could have taken action to reduce the level of risk that the banks were incurring.
FME nimitti Deloitte LLP:n arvioimaan siirrettyjen varojen ja velkojen arvon.
The FME, for example, did not grow in the same proportion as the banks and the regulator's practices did not keep up with the rapid developments in the banks' operations.
Tässä prosessissa ilmeni, ettei riippumattoman arvioinnin tuloksena saada siirretyn nettovarallisuuden vahvistettuja arvoja vaan tietyn vaihteluvälin kattavia arvioita.
The SIC report makes reference to events concerning the wider economy that also impacted upon the banks' rapid growth and contributed to the imbalance in size and influence between the financial services sector and the remainder of the economy.
Oli selvää, että osapuolten oli vaikea päästä sopimukseen arvioista, koska ne perustuivat epäilemättä lukuisiin oletuksiin, joista osapuolet olivat todennäköisesti eri mieltä.
The report concluded that government policies (in particular fiscal policy) most likely contributed to the overexpansion and imbalance and that the CBI's monetary policy was not sufficiently restrictive.
Valtio pyrki tekemään sopimuksia perusarvioista, jotka tarjosivat vankan perustan uusien pankkien alkupääoman muodostukseen.
The report also refers to relaxing the Icelandic Housing Financing Fund's lending rules as ‘one of the biggest mistakes in monetary and fiscal management made in the period leading up to the banks' collapse’ [15].
Perusarvion ylittävä varojen hintataso voidaan lukea velkojien hyväksi ehdollisten joukkovelkakirjojen tai pankkien osakepääoman arvon lisääntymisen muodossa, sillä neuvotteluissa oli käynyt ilmi, että Glitnirin ja Kaupthingin hallintoneuvostot sekä valtaosa niiden velkojista voisivat olla kiinnostuneita hankkimaan arvopapereita uusista pankeista, jolloin ne voisivat hyötyä siirretyn varallisuuden mahdollisesta arvonnoususta.
The report is also critical of the ease with which the banks were able to borrow from the CBI, with the stock of CBI short-term collateral loans increasing from 30 billion ISK in the autumn of 2005 to 500 billion ISK by the beginning of October 2008.
Kolmen uuden pankin täysimääräinen pääomittaminen ja vanhojen pankkien velkojien kanssa tehtyjen sopimusten perusta ilmoitettiin 20 päivänä heinäkuuta 2009.
The Icelandic króna, external imbalances and CDS spreads
Kolmen uuden pankin ainoana omistajana hallitus sai sovittua vanhojen pankkien hallintoneuvostojen kanssa pääkohdittain siitä, miten nettovarallisuuden siirtäminen uusille pankeille voitaisiin hyvittää ja miten hyvitys voitaisiin maksaa.
The report notes that in 2006, the value of the Icelandic króna was unsustainably high, the Icelandic current account deficit was over 16 % of GDP, and liabilities in foreign currencies less assets neared total annual GDP.
Kahden uuden pankin — Íslandsbankin ja Arion Bankin — osalta tähän sisältyi ehdollisia sopimuksia, joiden mukaan vanhat pankit voivat merkitä oman pääoman ehtoisia enemmistöosuuksia uusista pankeista.
By the end of 2007 the value of the króna was depreciating and credit default swap spreads (CDS) on Iceland and the banks rose exponentially.
Hallitus ilmoitti 18 päivänä joulukuuta 2009, että pankkien uudelleen rakentaminen oli saatettu päätökseen ja että Islannin viranomaiset ja uudet pankit sekä Glitnir Bankin, Landsbanki Íslandsin ja Kaupthing Bankin hallintoneuvostot velkojiensa puolesta olivat tehneet sopimuksia vanhoista pankeista uusille pankeille siirrettyjen varojen selvityksestä ja että uudet pankit oli siten rahoitettu kokonaan.
Measures taken to reconstruct the banking sector
Kävi ilmi, että valtionkassan maksuosuus uusien pankkien pääomasta oli vähentynyt huomattavasti alun perin suunnitelluista 385 miljardista Islannin kruunusta siten, että se oli 135 miljardia Islannin kruunua osakepääoman muodossa ja kolmesta pankista kahden — Íslandsbankin ja Arion Bankin — tapauksessa noin 55 miljardia Islannin kruunua toissijaisia omia varoja (tier 2 -pääoma) pääomalainojen muodossa eli yhteensä 190 miljardia Islannin kruunua.
Following the collapse of the three biggest commercial banks in October 2008 (including Kaupthing) the Icelandic authorities were faced with the unprecedented challenge of safeguarding continued banking operations in Iceland [16].
Valtionkassa tarjosi Íslandsbankille ja Arion Bankille myös likviditeettisopimuksia.
The policy followed by the Icelandic Government is primarily laid down in the Emergency Act [17] adopted by the Icelandic Parliament on 6 October 2008.
Vanhojen pankkien uusille pankeille tarjoama osakepääoma oli yhteensä noin 156 miljardia Islannin kruunua.
The Government declared that deposits in domestic commercial and savings banks and their branches in Iceland would be fully protected.
Syksystä 2009 lähtien pankit ovat keskittyneet pääasiassa sisäisiin asioihin, toimintansa kokonaisstrategian määrittämiseen ja erityisesti sellaisten lainasalkkujensa rakenneuudistukseen, jotka ovat suurin uhka niiden toiminnalle ja pitkän aikavälin elinkelpoisuudelle.
Policy priorities focused initially on securing the basic functioning of the domestic banking, payment and settlement systems.
Rakenneuudistusprosessia ovat monimutkaistaneet erilaiset hankaloittavat tekijät, muun muassa korkeimman oikeuden tuomiot Islannin kruunuissa myönnettyjen mutta ulkomaisiksi valuutoiksi indeksoitujen lainojen lainvastaisuudesta.
In the first weeks after the crash, the Icelandic Government also prepared an economic program in collaboration with the International Monetary Fund (‘IMF’), leading to the approval on 20 November 2008 of Iceland's request for a two year stand-by-arrangement from the Fund, which included a 2,1 billion USD loan from the IMF aimed at strengthening Iceland's currency reserves.
Arion Bankin osalta näitä asioita käsitellään tarkemmin jäljempänä siltä osin kuin ne ovat merkityksellisiä sen rakenneuudistuksen kannalta.
Additional loans of up to 3 billion USD were secured from other Nordic countries as well as certain other trading partners.
Makrotaloudellinen ympäristö
Of the IMF loan, 827 million USD was made available immediately, while the remaining amount was disbursed in eight equal instalments, subject to quarterly reviews of the program.
Talous oli suuressa myllerryksessä pankkijärjestelmän romahdettua lokakuussa 2008.
The IMF Program was a broad-based stabilisation program focusing on three key objectives.
Islannin rahoitusjärjestelmän vaikeuksien lisäksi luottamus sen valuuttaan romahti.
Firstly, to stabilise and restore confidence in the króna so as to contain the negative impact of the crisis on the economy.
Kruunun arvo laski jyrkästi vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä sekä jälleen syksyllä ennen kolmen liikepankin romahdusta ja sen jälkeen.
The measures included the introduction of capital controls aimed at stemming capital flight.
Syksyllä 2008 määrätyistä pääomaliikkeiden rajoituksista huolimatta valuutan arvo heilahteli edelleen vuonna 2009.
The solutions relied upon were therefore in many ways different to the measures taken by the governments of other countries facing threats to financial stability.
Syvän taantuman jälkeen Islannin tilastolaitoksen alustavien tietojen mukaan vuoden 2011 jälkimmäisellä puoliskolla tapahtui suunnanmuutos ja BKT kasvoi koko vuonna 3,1 prosenttia edellisvuoteen verrattuna.
On the basis of the Emergency Act, the three large commercial banks, Glitnir Bank, Landsbanki Íslands and Kaupthing Bank, were split into ‘old’ and ‘new’ banks.
Vuoden 2011 talouskasvu johtui pääasiassa kotimaisen kysynnän lisääntymisestä, erityisesti siitä, että kotitalouksien kulutus lisääntyi 4 prosenttia.
The Minister of Finance founded three limited liability companies to take over the domestic operations of the old banks and appointed them boards of directors.
Tätä kehitystä tukivat palkkojen ja sosiaalietuuksien parantuminen sekä tietyt poliittiset aloitteet, joilla pyrittiin helpottamaan kotitalouksien velkojen maksutaakkaa, muun muassa tilapäinen korkotuki, lainamaksujen jäädyttäminen ja yksityisten eläkesäästöjen takaisinmaksun aikaistaminen.
The FME took control of the old banks, allocated essentially their domestic assets and liabilities (deposits) to the new banks which continued banking operations in Iceland, while the old banks were placed under the supervision of their respective resolution committees [18].
Vuotta 2011 koskevien alustavien tietojen perusteella myös sijoitukset lisääntyivät hitaasti, mutta lähtötaso oli erityisen alhainen [21].
Foreign assets and liabilities were in the main placed in the old banks, which were later submitted to winding-up procedures and the eventual closure of all foreign operations [19].
Julkinen kulutus on pysynyt vähäisenä viimeisten kolmen vuoden aikana.
In the provisional opening balance sheets of the three new banks of 14 November 2008 it was estimated that the banks' combined total assets would amount to 2886 billion ISK, with an equity to be provided by the State of 385 billion ISK.
Yleiset makrotaloutta koskevat tiedot kätkevät sisälleen selkeämpiä alakohtaisia eroja.
The total amount of bonds to be issued by the new banks in favour of the old banks as payment for the value of the assets transferred in excess of liabilities was estimated at 1153 billion ISK.
Rahoitusalan romahduksen lisäksi rakentaminen sekä monet muut kotimaiset tuotanto- ja palvelutoiminnot ovat vähentyneet huomattavasti.