natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter dated 5 June 2003, the Ministry of Finance submitted additional comments.
Valtiovarainministeriö toimitti lisähuomautuksensa 5 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä.
The Ministry stated that without a transitional period, the increase in the social security tax corresponded to an immediate increase in the firms’ labour costs of 8,6 and 7,2 % in zones 4 and 3, respectively (as soon as the de minimis threshold is reached).
Ministeriö totesi, että ilman siirtymäaikaa sosiaaliturvaveron korotus lisäisi yritysten työvoimakustannuksia heti 8,6 prosenttia alueella 4 ja 7,2 prosenttia alueella 3 (de minimis -raja-arvon ylityttyä).
Assuming general wage increases as forecast by the authorities, no transition period would imply an increase in labour costs for enterprises in zones 3 and 4 in 2004 almost three times higher than the normally expected increase in such costs (de minimis effect not taken into consideration).
Jos viranomaisten ennustamat yleiset palkankorotukset toteutuvat, siirtymäajan puuttuminen johtaisi alueiden 3 ja 4 yrityksissä tavanomaiseen nähden miltei kolminkertaiseen työvoimakustannusten kasvuun vuonna 2004 (ilman de minimis -vaikutusta).
It was maintained that, due to documented rigidities in nominal wages, a possible regional wage response to a significant reduction in firms' profitability can safely be considered very limited in the short run.
Valtiovarainministeriö katsoi sopimuksiin kirjattujen nimellispalkkarajojen perusteella olevan aiheellista otaksua, että palkkojen alueellinen sopeuttaminen yritysten kannattavuuden merkittävään heikkenemiseen jäisi lyhyellä aikavälillä hyvin rajalliseksi.
It was pointed out that, without any transition period, a full carry-over of the higher wage costs would imply a significant reduction in nominal wages which is considered to be unrealistic.
Ministeriö myös huomautti, että palkkakustannusten lisääminen ilman asteittaista siirtymäaikaa merkitsisi tuntuvaa nimellispalkkojen alennusta, mitä ei kuitenkaan pidetä todennäköisenä.
In relation to the low profitability margins in zones 3 and 4, it was observed that a full tax increase would have constituted a significant part of current operating profits.
Alueiden 3 ja 4 yritysten pienestä kannattavuusmarginaalista ministeriö huomautti, että verojen täysimääräinen korotus veisi huomattavan osan nykyisistä liikevoitoista.
A transitional period of three years would, according to the Ministry, allow for a higher degree of wage adjustment to take place before the full rate is applied, postpone the rise in costs to firms and reduce the number of closures and jobs lost as a consequence of the increase in the tax rate.
Kolmen vuoden siirtymäaika antaisi ministeriön mukaan entistä paremmat mahdollisuudet mukauttaa palkkoja ennen täysimääräisen veron voimaantuloa, lykätä yritysten kustannusten kasvua ja vähentää veronkorotusten takia toimintansa lopettavien yritysten määrää ja työpaikkojen katoamista.
As to why enterprises in zone 3 need the same transitional period as enterprises in zone 4, the Ministry stated that three years is a very short period in both zones, that the relative differences in the increases between the zones are very small and that it would be unfortunate with a differentiation in the transitional period.
Alueiden 3 ja 4 yrityksiä varten tarvittavasta yhtä pitkästä siirtymäajasta ministeriö totesi, että kolme vuotta on erittäin lyhyt aika kummallakin alueella, että alueilla toteutettavien korotusten ero on suhteessa hyvin pieni ja ettei siirtymäajan eriyttäminen olisi soveliasta.
Eligible sectors/activities
Tukikelpoiset alat ja tukikelpoinen toiminta
The notified aid applies to all undertakings having employees resident in zones 3 and 4, with two main exceptions.
Ilmoitettua tukea sovelletaan kahta olennaista poikkeusta lukuun ottamatta kaikkiin yrityksiin, joilla on alueilla 3 ja 4 asuvia työntekijöitä.
The first exception is undertakings falling outside the scope of the EEA Agreement, while the other exception is undertakings in certain sectors where the full rate applies irrespective of location.
Ensimmäisen poikkeuksen muodostavat ETA-sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät yritykset ja toisen poikkeuksen puolestaan sellaiset yritykset, joihin sovelletaan täysimääräistä veroa niiden sijainnista riippumatta.
Employers’ contributions for employees in the central government administration are also subject to 14,1 % tax, irrespective of where the employee is living.
Myös työnantajien valtion keskushallinnolle suorittamiin työntekijämaksuihin sovelletaan 14,1 prosentin veroa työntekijän asuinpaikasta riippumatta.
Salaries more than 16 times the basic amount of the National Insurance Scheme are subject to an additional contribution of 12,5 % on the excess amount.
Jos palkka on yli 16 kertaa niin suuri kuin kansallisen sosiaalivakuutusjärjestelmän mukainen perusmäärä, sen yli menevästä osasta peritään ylimääräinen 12,5 prosentin maksu.
This additional contribution applies irrespective of where the employee lives or type of business.
Ylimääräistä maksua sovelletaan työntekijän asuinpaikasta ja liiketoiminnan laadusta riippumatta.
Sectors falling outside the scope of the State aid provisions of the EEA Agreement
ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten soveltamisalan ulkopuolelle jäävät alat
The major part of the primary industries (agriculture/forestry and fisheries sectors) falls outside the scope of the EEA Agreement or outside the scope of the Authority’s competence to review State aid, cf. Article 8(3) and Protocols 3 and 9 to the EEA Agreement.
Alkuteollisuuden alat jäävät suurelta osin (maatalous, metsänhoito ja kalastus) ETA-sopimuksen soveltamisalan tai valtiontuen arvioimiseen liittyvän valvontaviranomaisen toimivallan soveltamisalan ulkopuolelle (ks. ETA-sopimuksen 8 artiklan 3 kohta sekä pöytäkirjat 3 ja 9).
The Norwegian Government has decided to maintain the current system of differentiated rates of social security contributions in these sectors.
Norjan hallitus on päättänyt säilyttää nykyisen alueellisesti eriytetyn sosiaaliturvamaksujärjestelmän näillä aloilla.
The Norwegian authorities have stated in the notification that they will ensure full compliance with the EEA Agreement, in order to avoid that undertakings not belonging to these sectors, would benefit from the current system.
Lisäksi Norjan viranomaiset toteavat ilmoituksessaan takaavansa ETA-sopimuksen täydellisen noudattamisen, jotta näiden alojen ulkopuoliset yritykset eivät hyötyisi nykyisestä järjestelmästä.
Sectors subject to full rate irrespective of location
Sijainnista riippumatta täysimääräisen veron alaiset alat
The highest tax rate of 14,1 % shall apply to the following enterprises, irrespective of the municipality in which the employee lives:
Korkeinta 14,1 prosentin verokantaa sovelletaan seuraaviin yrityksiin riippumatta siitä, missä kunnassa työntekijä asuu:
enterprises producing electricity from hydropower,
vesivoimaa hyödyntävät sähköntuotantoyritykset,
enterprises involved in extraction of crude oil or natural gas,
raakaöljyn tai maakaasun tuotantoa harjoittavat yritykset,
enterprises providing one of more of the following services associated with oil or gas exploitation:
yritykset, jotka tarjoavat yhtä tai useampaa seuraavista öljyn tai kaasun hyödyntämiseen liittyvistä palveluista:
test or production drilling on contract,
sopimuksesta tehtävät koe- tai tuotantoporaukset,
service activities in connection with oil and gas exploitation,
öljyn ja kaasun hyödyntämiseen liittyvä palvelutoiminta,
drilling or well service on contract.
sopimuksesta tehtävä poraus- tai porauskaivopalvelu,
enterprises excavating metal ore, except iron ore and iron ore containing manganese,
metallimalmeja lukuun ottamatta rautamalmia ja mangaania sisältävää rautamalmia louhivat yritykset,
enterprises excavating the industrial minerals nepheline cyenite and olivine,
nefeliinisyeniitti- ja oliviini-teollisuusmineraaleja louhivat yritykset,
vessels of at least 100 GRT for transporting passengers or cargo,
vähintään 100 bruttorekisteritonnin matkustaja- tai tavara-alukset,
vessels of at least 100 GRT for special purposes,
vähintään 100 bruttorekisteritonnin erikoisalukset,
tugs of at least 365 kW,
vähintään 365 kW:n hinausalukset,
fishing vessels of at least 100 GRT intended for export to countries outside the EEA area,
vähintään 100 bruttorekisteritonnin kalastusalukset, jotka viedään ETA-alueen ulkopuolisiin valtioihin,
floating and movable unfinished hulls of the above vessels.
edellä lueteltujen alusten kelluvat ja liikuteltavat keskeneräiset rungot,
enterprises that carry out major alterations to vessels such as those referred to above, if the vessel is above 1000 GRT,
yritykset, jotka tekevät merkittäviä muutoksia muun muassa edellä mainittuihin, vähintään 1000 bruttorekisteritonnin aluksiin,
enterprises producing ECSC steel,
EHTY:n terästuotteita tuottavat yritykset,
financial enterprises (as mentioned in section 1-4 of the Financial Institutions Act or section 7-1, see section 1-2, first paragraph, of the Securities Trading Act) if the enterprise has branches, is involved in cross-border activities or has established subsidiaries carrying out similar activities in other states within the EEA area,
rahoitusyritykset (ks. rahoituslaitoslain (Financial Institutions Act) 1–4 jakso tai 7–1 jakso, vrt. arvopaperikauppalain (Securities Trading Act) 1–2 jakson ensimmäinen kohta), joilla on sivuliikkeitä tai jotka harjoittavat rajat ylittävää toimintaa tai ovat perustaneet ETA:n alueen muissa valtioissa samanlaista toimintaa harjoittavia tytäryhtiöitä,
enterprises providing goods transport by road, and employing more than what correspond to 50 man-years,
yritykset, jotka tarjoavat tavaroiden maantiekuljetuksia ja joiden työvoima vastaa yli 50:tä miestyövuotta,
enterprises producing telecommunications services.
televiestintäpalveluja tuottavat yritykset.
The enterprises described above that cannot benefit from the regionally differentiated social security tax, may receive de minimis aid as described below.
Ne yritykset, jotka eivät voi hyötyä alueellisesti eriytetystä sosiaaliturvaverosta, voivat saada de minimis -tukea seuraavassa kuvatun järjestelyn mukaisesti.
De minimis arrangement
De minimis -järjestely
The increased rates in zones 2 to 4 from 2004 onwards described in table 2 above will apply only to aid exceeding the de minimis amount.
Edellä taulukossa 2 ilmoitettuja tukialueiden 2–4 korotettuja verokantoja sovelletaan vuodesta 2004 vain de minimis -tuen ylittävään määrään.
Employers’ social security contributions will be based on the existing rates for zones 2, 3 and 4 in 2003, as long as the difference between the social security contributions based on the highest rate (14,1 %) and the social security contributions based on the existing lower rates, do not exceed NOK 270000 for one year (EUR 100000 over a three-year period).
Työnantajien suorittamat sosiaaliturvamaksut perustuvat alueilla 2, 3 ja 4 vuonna 2003 sovellettuihin verokantoihin, jos korkeimpaan verokantaan (14,1 prosenttia) perustuvien sosiaaliturvamaksujen ja nykyisiin, alempiin verokantoihin perustuvien sosiaaliturvamaksujen ero on enintään 270000 Norjan kruunua yhdessä vuodessa (tai 100000 euroa kolmessa vuodessa).
When this limit is exceeded, the social security contributions will have to be based on the rates otherwise applicable, see table 2 above.
Jos raja ylittyy, sosiaaliturvamaksut perustuvat yleensä sovellettaviin verokantoihin (ks. edellä oleva taulukko 2).
This provision does not apply to undertakings in the transport sector.
Tämä määräys ei koske kuljetusalan yrityksiä.
Enterprises subject to the full rate irrespective of location will also benefit from the de minimis scheme.
Myös sijainnista riippumatta täysimääräisen veron alaisena olevat yritykset hyötyvät de minimis -järjestelmästä.
Other de minimis aid can be granted together with de minimis aid under the social security tax system only as long as total de minimis aid does not exceed NOK 270000 on an annual basis.
Muuta de minimis -tukea voidaan myöntää sosiaaliturvaverojärjestelmän mukaisen de minimis -tuen ohella vain, jos de minimis -kokonaistuki on enintään 270000 Norjan kruunua vuodessa.
The Norwegian authorities have calculated that the reduction in social security contributions due to the reduced rates in 2004 is NOK 997 million in zones 3 and 4 (NOK 896 million in zone 4 and NOK 101 million in zone 3), NOK 674 million in 2005 (NOK 606 million in zone 4 and NOK 68 million in zone 3) and NOK 352 million in 2006 (NOK 317 million in zone 4 and NOK 35 million in zone 3), i.e. NOK 2022 million (some EUR 247 million) for the whole three-year period.
Norjan viranomaiset ovat laskeneet, että alennetut verokannat vähentävät sosiaaliturvamaksuja 997 miljoonaa Norjan kruunua alueilla 3 ja 4 (896 miljoonaa Norjan kruunua alueella 4 ja 101 miljoonaa Norjan kruunua alueella 3) vuonna 2004, 674 miljoonaa Norjan kruunua (606 miljoonaa Norjan kruunua alueella 4 ja 68 miljoonaa Norjan kruunua alueella 3) vuonna 2005 ja 352 miljoonaa Norjan kruunua (317 miljoonaa Norjan kruunua alueella 4 ja 35 miljoonaa Norjan kruunua alueella 3) vuonna 2006 eli yhteensä 2022 miljoonaa Norjan kruunua (noin 247 miljoonaa euroa) koko kolmen vuoden ajalla.
The decision to open an investigation
Päätös aloittaa tutkintamenettely
In its decision to open an investigation, the Authority expressed two doubts in respect of the three-year transition period in zones 3 and 4 for the regionally differentiated social security contributions.
Valvontaviranomainen esitti päätöksessään aloittaa tutkintamenettely kaksi epäilyä, jotka koskivat kolmen vuoden siirtymäaikaa alueiden 3 ja 4 alueellisesti eriytettyjä sosiaaliturvamaksuja varten.
The main consideration expressed by the Authority was that the Norwegian authorities had not submitted calculations demonstrating the effects of transition periods of one and two years, respectively, for each of the zones, and compared to the notified three-year period.
Valvontaviranomaisen merkittävin huomautus koski sitä, että Norjan viranomaiset eivät olleet toimittaneet laskelmia, joista olisi käynyt ilmi yhden ja kahden vuoden siirtymäajan vaikutukset kullakin alueella sekä suhteessa ilmoitettuun kolmen vuoden siirtymäaikaan.
The Norwegian authorities had only submitted comparisons between a transition period of three years and no transition period at all while stating that: ‘a transition period of less than three years would be too short’.
Norjan viranomaiset olivat sen sijaan vain esittäneet vertailun kolmen vuoden siirtymäajan ja koko siirtymäajan puuttumisen välillä sekä todenneet, että ”alle kolmen vuoden siirtymäaika olisi liian lyhyt”.
The Authority also requested arguments as to why enterprises in zone 3 needed the same transition period as those in zone 4, in spite of facing a smaller increase in the tax burden.
Valvontaviranomainen pyysi myös perustelemaan, miksi alueen 3 yritykset tarvitsevat saman siirtymäajan kuin alueen 4 yritykset, vaikka niiden verotaakka kasvaa vähemmän.
Secondly, the Authority disputed the relevance of the argument from the Norwegian authorities that they received ‘no clear signals’ until late autumn 2002 that the system as such had to be abolished, as a Government could not claim a misunderstanding of EEA rules as an excuse for not fulfilling its obligations under the Agreement.
Lisäksi valvontaviranomainen piti epäasianmukaisena Norjan viranomaisten väitettä, jonka mukaan ne eivät saaneet ennen loppusyksyä 2002 ”selvää tietoa” siitä, että koko järjestelmä on kumottava, koska mikään hallitus ei voi esittää ETA:n sääntöjen väärinymmärrystä verukkeeksi ETA-sopimuksen mukaisten velvoitteiden laiminlyönnille.
The comments from Norway
Norjan viranomaisten esittämät huomautukset
By letter dated 17 September 2003 from the Ministry of Finance, the Norwegian authorities submitted comments on the Authority’s decision to open an investigation.
Norjan viranomaiset esittivät huomautuksensa valvontaviranomaisen päätöksestä aloittaa tutkintamenettely 17 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä kauppa- ja teollisuusministeriön kirjeellä.
The Ministry maintained the previous considerations expressed in the letters dated 25 March 2003 and 5 June 2003, and submitted additional comments regarding the effects of transitional periods of one and two years, respectively, for each of the zones and compared with the notified three-year period.
Ministeriö toisti 25 päivänä maaliskuuta 2003 ja 5 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyissä kirjeissä esittämänsä näkemykset ja esitti lisähuomautuksia yhden ja kahden vuoden siirtymäaikojen vaikutuksista kullakin alueella sekä suhteessa ilmoitettuun kolmen vuoden siirtymäaikaan.
The Ministry also submitted additional comments as to why enterprises in zone 3 needed the same transitional period as those in zone 4.
Ministeriö esitti lisähuomautuksia myös siitä, miksi alueen 3 yritykset tarvitsevat saman siirtymäajan kuin alueen 4 yritykset.
Economic effects of transitional periods of one and two years
Yhden ja kahden vuoden siirtymäajan taloudelliset vaikutukset
The Ministry of Finance submitted the following table showing the effects of the annual increase in labour costs and tax burden, depending on the duration of the transitional period.
Valtiovarainministeriö toimitti seuraavan taulukon, josta käyvät ilmi työvoimakustannusten ja verotaakan vuotuisen kasvun vaikutukset siirtymäajan pituuden mukaan:
‘Annual changes in labour costs and tax burden due to increase in tax rates, taking into account the duration of the transitional period’
Verokantojen korotuksesta johtuvat työvoimakustannusten ja verotaakan vuosittaiset muutokset siirtymäajan pituuden mukaan
No transitional period
Ei siirtymäaikaa
One year transitional period
Yhden vuoden siirtymäaika
Two year transitional period
Kahden vuoden siirtymäaika
Three year transitional period
Kolmen vuoden siirtymäaika
Increases in tax rates
Verokantojen korotus
zone 4
alue 4
9,0 percentage points
9,0 p-yksikköä
4,5 percentage points
4,5 p-yksikköä
3,0 percentage points
3,0 p-yksikköä
2,25 percentage points
2,25 p-yksikköä
zone 3
alue 3
7,7 percentage points
7,7 p-yksikköä
3,85 percentage points
3,85 p-yksikköä
2,6 percentage points
2,6 p-yksikköä
1,93 percentage points
1,93 p-yksikköä
Increase in nominal labour costs due only to the rise in tax rates (wage growth not included)
Pelkästään verokantojen korotuksesta johtuva nimellisten työvoimakustannusten kasvu (ei sisällä palkkojen kasvua)
Increase in total tax burden due to the rise in tax rates (effect of wage growth not included)
Verokantojen korotuksesta johtuva kokonaisverotaakan kasvu (ei sisällä palkkojen kasvun vaikutusta)
NOK 1186 million
1186 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 593 million
593 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 395 million
395 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 296 million
296 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 134 million
134 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 67 million
67 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 45 million
45 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 34 million
34 miljoonaa Norjan kruunua
Increase in nominal total labour costs when normal wage growth is included
Nimellisten kokonaistyövoimakustannusten kasvu tavanomainen palkkojen nousu huomioon otettuna
Increase in total labour costs (wage growth and tax increase) compared to normal wage growth
Kokonaistyövoimakustannusten kasvu (palkkojen kasvu ja veronkorotus) suhteessa tavanomaiseen palkkojen kasvuun
The Ministry comments upon the figures presented in table 3 above, and points out that with no transitional period, the immediate increase in the social security contributions would be 9 and 7,7 percentage points in zones 4 and 3, respectively, which corresponds to an immediate increase in the firms’ labour costs of 8,6 and 7,2 % (as soon as the de minimis threshold is reached) reflecting an increase in total tax burden in zones 4 and 3 of NOK 1186 million and NOK 134 million.
Ministeriö huomautti taulukossa 3 esitetyistä luvuista, että ilman siirtymäaikaa sosiaaliturvamaksujen korotus olisi 9 prosenttiyksikköä alueella 4 ja 7,7 prosenttiyksikköä alueella 3, mikä kasvattaisi yritysten työvoimakustannuksia heti 8,6 prosenttia alueella 4 ja 7,2 prosenttia alueella 3 (de minimis -raja-arvon ylityttyä) sekä kokonaisverotaakkaa 1186 miljoonaa Norjan kruunua alueella 4 ja 134 miljoonaa Norjan kruunua alueella 3.
The Norwegian authorities also referred to a research report by Møreforskning [13] that presents slightly higher figures (NOK 1,3 billion and NOK 177 million, respectively).The Norwegian authorities pointed out that if no transitional period was granted and provided there are no immediate carry-over effect in wages in response to the tax increases, the increase in labour costs of the firms in question in 2004 (when de minimis aid is not taken into consideration) would be about 300 % of the normal annual increase in labour costs (growth rates of 13,9 and 12,6 % in zone 4 and zone 3, respectively), compared with the estimated annual wage growth rate of 4,5 % .
Lisäksi Norjan viranomaiset viittasivat Møreforskningin [13] laatimaan tutkimuskertomukseen, jossa esitetään hieman mainittuja suuremmat luvut ( 1300 miljoonaa Norjan kruunua alueella 4 ja 177 miljoonaa Norjan kruunua alueella 3). Norjan viranomaiset huomauttivat, että jos siirtymäaikaa ei myönnetä ja jos veronkorotukset eivät heti suoraan vaikuta palkkoihin, yritysten työvoimakustannukset ilman de minimis -tuen vaikutusta kasvavat vuonna 2004 noin 300 prosenttia työvoimakustannusten tavanomaiseen vuosikasvuun nähden (13,9 prosenttia alueella 4 ja 12,6 prosenttia alueella 3), kun taas palkat kasvavat arviolta 4,5 prosenttia vuodessa.
With a transitional period of one year, the increase in the social security tax would be 4,5 and 3.9 percentage points in zones 4 and 3, respectively, which corresponds to an annual increase in the firms’ labour costs of 4,3 and 3,6 % (as soon as the allowed de minimis threshold is reached), reflecting an increase in the total tax burden in zones 4 and 3 of NOK 593 million and NOK 67 million respectively.
Jos siirtymäaika olisi yksi vuosi, sosiaaliturvaveron korotus olisi 4,5 prosenttiyksikköä alueella 4 ja 3,9 prosenttiyksikköä alueella 3, mikä kasvattaisi yritysten vuosittaisia työvoimakustannuksia 4,3 prosenttia alueella 4 ja 3,6 prosenttia alueella 3 (de minimis -raja-arvon ylityttyä) sekä kokonaisverotaakkaa 593 miljoonaa Norjan kruunua alueella 4 ja 67 miljoonaa Norjan kruunua alueella 3.
Provided that there is no carry-over effect in wages in response to the tax increases, the annual increase in labour costs (when de minimis aid is not taken into consideration) would be about twice of the normal annual increase in labour costs (205 % and 189 % in zone 4 and zone 3, respectively).
Jos veronkorotukset eivät suoraan vaikuta palkkoihin, työvoimakustannukset ilman de minimis -tuen vaikutusta kasvavat noin kaksinkertaisesti (205 prosenttia alueella 4 ja 189 prosenttia alueella 3) työvoimakustannusten tavanomaiseen vuosikasvuun nähden.
With a transitional period of two years, the ensuing increase in the social security tax rates would correspond to an isolated annual increase in the firms’ labour costs of 2,9 and 2,4 % (as soon as the de minimis threshold is reached), reflecting an increase in total tax burden in zones 4 and 3 of NOK 395 million and NOK 45 million each year.
Jos siirtymäaika olisi kaksi vuotta, sosiaaliturvaveron korotus kasvattaisi yritysten työvoimakustannuksia 2,9 ja 2,4 prosenttia vuodessa (de minimis -raja-arvon ylityttyä) sekä vuosittaista kokonaisverotaakkaa 395 miljoonaa Norjan kruunua alueella 4 ja 45 miljoonaa Norjan kruunua alueella 3.
Provided there is no carry-over effect in wages in response to the tax increases, the annual growth in labour costs of the firms in question (when de minimis aid is not taken into consideration) would be about 170 % and 160 % of the normal annual increase in labour costs in zones 4 and 3, respectively.
Jos veronkorotukset eivät suoraan vaikuta palkkoihin, yritysten työvoimakustannukset ilman de minimis -tuen vaikutusta kasvavat vuodessa noin 170 prosenttia alueella 4 ja 160 prosenttia alueella 3 työvoimakustannusten tavanomaiseen vuosikasvuun nähden.