natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For instance, territorial restraints in an agreement between non-competitors may fall outside Article 53(1) for a certain duration if the restraints are objectively necessary for a licensee to penetrate a new market.
Esimerkiksi keskenään kilpailemattomien sopimuspuolten väliseen sopimukseen sisältyvät alueelliset kilpailunrajoitukset voivat jäädä tietyksi ajaksi 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, jos ne ovat objektiivisesti arvioituna tarpeen lisenssinsaajan pääsemiseksi uusille markkinoille.
Similarly, a prohibition imposed on all licensees to sell to certain categories of end users may not be restrictive of competition if such a restraint is objectively necessary for reasons of safety or health related to the dangerous nature of the product in question.
Samoin rajoituksella, jolla kaikkia lisenssinsaajia kielletään myymästä tuotteitaan tietyille loppukäyttäjäryhmille, ei välttämättä rajoiteta kilpailua, jos kyseinen rajoitus on objektiivisesti arvioituna tarpeen tuotteen vaarallisuuteen liittyvistä turvallisuus- ja terveyssyistä.
Claims that in the absence of a restraint the supplier would have resorted to vertical integration are not sufficient.
Väitteet, joiden mukaan toimittaja olisi rajoitusten puuttuessa turvautunut vertikaaliseen integraatioon, eivät riitä tähän.
Decisions on whether or not to vertically integrate depend on a broad range of complex economic factors, a number of which are internal to the undertaking concerned.
Päätös vertikaalisesta integroitumisesta riippuu useista monitahoisista taloudellisista tekijöistä, joista monet liittyvät kyseisen yrityksen sisäisiin asioihin.
In the application of the analytical framework set out in the previous paragraph it must be taken into account that Article 53(1) distinguishes between those agreements that have a restriction of competition as their object and those agreements that have a restriction of competition as their effect.
Edellisessä kohdassa määriteltyjä analyyttisia puitteita sovellettaessa on otettava huomioon, että 53 artiklan 1 kohdassa erotetaan toisistaan sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, ja sopimukset, joista seuraa kilpailun rajoittuminen.
An agreement or contractual restraint is only prohibited by Article 53(1) if its object or effect is to restrict inter-technology competition and/or intra-technology competition.
Sopimus tai sopimukseen perustuva rajoitus on 53 artiklan 1 kohdan nojalla kielletty vain, jos sen tavoitteena tai seurauksena on kilpailun rajoittaminen teknologioiden välillä ja/tai sisällä.
Restrictions of competition by object are those that by their very nature restrict competition.
Kun tavoitteena on kilpailun rajoittaminen, rajoitus on sellaisenaan kilpailua rajoittava.
These are restrictions which in light of the objectives pursued by the EEA competition rules have such a high potential for negative effects on competition that it is not necessary for the purposes of applying Article 53(1) to demonstrate any actual effects on the market [17].
Mahdollisuus, että tällaiset rajoitukset vaikuttavat kielteisesti kilpailuun, on ETAn kilpailusääntöjen tavoitteiden perusteella arvioituna niin suuri, ettei niiden osalta tarvitse osoittaa todellisia vaikutuksia markkinoihin sovellettaessa 53 artiklan 1 kohtaa [17].
Moreover, the conditions of Article 53(3) are unlikely to be fulfilled in the case of restrictions by object.
Myöskään 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät todennäköisesti täyty, kun kyseessä on rajoittava tarkoitus.
The assessment of whether or not an agreement has as its object a restriction of competition is based on a number of factors.
Sen arvioiminen, onko sopimuksen tarkoituksena rajoittaa kilpailua, perustuu tiettyihin tekijöihin.
These factors include, in particular, the content of the agreement and the objective aims pursued by it.
Tekijöihin kuuluvat etenkin sopimuksen sisältö ja sen tavoitteet.
It may also be necessary to consider the context in which it is (to be) applied or the actual conduct and behaviour of the parties on the market [18].
Lisäksi voi olla tarpeen harkita yhteyttä, jossa sitä sovelletaan (tai aiotaan soveltaa), sekä sopimuspuolten käytännön menettelytapoja ja käyttäytymistä markkinoilla [18].
In other words, an examination of the facts underlying the agreement and the specific circumstances in which it operates may be required before it can be concluded whether a particular restriction constitutes a hardcore restriction of competition.
Toisin sanoen saattaa olla tarpeen tutkia sopimuksen taustalla olevat seikat ja ne olosuhteet, joissa sopimusta sovelletaan, ennen kuin voidaan todeta, onko kyseessä vakavimpiin kilpailunrajoituksiin kuuluva rajoitus.
The way in which an agreement is actually implemented may reveal a restriction by object even where the formal agreement does not contain an express provision to that effect.
Tapa, jolla sopimus pannaan tosiasiallisesti täytäntöön, saattaa paljastaa, että sen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, vaikka virallisessa sopimuksessa ei olisikaan siitä yksiselitteistä määräystä.
Evidence of subjective intent on the part of the parties to restrict competition is a relevant factor but not a necessary condition.
Näyttö sopimuspuolten subjektiivisesta aikomuksesta rajoittaa kilpailua on merkittävä tekijä, muttei välttämätön edellytys.
For licence agreements, the EFTA Surveillance Authority considers that the restrictions covered by the list of hardcore restrictions of competition contained in Article 4 of the TTBER are restrictive by their very object.
Lisenssisopimusten osalta EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että TSRPA:n 4 artiklaan sisältyvän vakavimpien kilpailunrajoitusten luettelon kattamat rajoitukset ovat nimenomaan tarkoitukseltaan rajoittavia.
If an agreement is not restrictive of competition by object it is necessary to examine whether it has restrictive effects on competition.
Jos sopimuksen tavoitteena ei ole kilpailun rajoittaminen, on tarpeen tutkia, onko sillä kilpailua rajoittavia vaikutuksia.
Account must be taken of both actual and potential effects [19].
Tällöin on otettava huomioon sekä tosiasialliset että mahdolliset vaikutukset [19].
In other words the agreement must have likely anti-competitive effects.
Toisin sanoen on oltava todennäköistä, että sopimus vaikuttaa kilpailua rajoittavasti.
For licence agreements to be restrictive of competition by effect they must affect actual or potential competition to such an extent that on the relevant market negative effects on prices, output, innovation or the variety or quality of goods and services can be expected with a reasonable degree of probability.
Jotta lisenssisopimuksia voitaisiin pitää vaikutukseltaan kilpailua rajoittavina, niiden on vaikutettava tosiasialliseen tai potentiaaliseen kilpailuun siinä määrin, että asianomaisilla markkinoilla vallitseviin hintoihin, tuotantoon, innovaatiotoimintaan tai tuotteiden ja palvelujen valikoimaan tai laatuun voidaan olettaa melko todennäköisesti kohdistuvan kielteisiä vaikutuksia.
The likely negative effects on competition must be appreciable [20].
Kilpailuun kohdistuvien todennäköisten kielteisten vaikutusten on oltava tuntuvia [20].
Appreciable anti-competitive effects are likely to occur when at least one of the parties has or obtains some degree of market power and the agreement contributes to the creation, maintenance or strengthening of that market power or allows the parties to exploit such market power.
Kilpailua rajoittavia tuntuvia vaikutuksia esiintyy todennäköisesti, kun vähintään yhdellä sopimuspuolella on ennestään tai se saa jonkinasteista markkinavoimaa ja kun sopimuksella edistetään tämän markkinavoiman syntymistä, ylläpitämistä tai vahvistumista tai mahdollistetaan tilanne, jossa sopimuspuolet voivat hyödyntää tällaista markkinavoimaa.
Market power is the ability to maintain prices above competitive levels or to maintain output in terms of product quantities, product quality and variety or innovation below competitive levels for a not insignificant period of time.
Markkinavoimalla tarkoitetaan kykyä pitää hinnat kilpailukykyisen tason yläpuolella tai tuotanto kilpailukykyisen tason alapuolella tuotannon määrän, tuotteiden laadun tai valikoiman taikka innovaatiotoiminnan osalta kohtuullisen pituisen ajan.
The degree of market power normally required for a finding of an infringement under Article 53(1) is less than the degree of market power required for a finding of dominance under Article 54 of the EEA Agreement.
ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaan perustuvan rikkomisen toteamiseksi riittää yleensä vähäisempi markkinavoima kuin 54 artiklan mukaisen määräävän aseman toteamiseksi.
For the purposes of analysing restrictions of competition by effect it is normally necessary to define the relevant market and to examine and assess, inter alia, the nature of the products and technologies concerned, the market position of the parties, the market position of competitors, the market position of buyers, the existence of potential competitors and the level of entry barriers.
Arvioitaessa rajoituksia, joista on seurauksena kilpailun rajoittuminen, on yleensä määriteltävä merkitykselliset markkinat sekä tarkasteltava ja arvioitava muun muassa asianomaisten tuotteiden ja teknologioiden luonnetta, sopimuspuolten, kilpailijoiden ja ostajien markkina-asemaa, potentiaalisten kilpailijoiden olemassaoloa ja markkinoillepääsyn esteitä.
In some cases, however, it may be possible to show anti-competitive effects directly by analysing the conduct of the parties to the agreement on the market.
Joissakin tapauksissa kilpailunvastaiset vaikutukset voidaan kuitenkin osoittaa suoraan analysoimalla sopimuspuolien toimintaa markkinoilla.
It may for example be possible to ascertain that an agreement has led to price increases.
On esimerkiksi mahdollista osoittaa, että sopimus on johtanut hinnankorotuksiin.
Licence agreements may promote innovation by allowing innovators to earn returns to cover at least part of their research and development costs.
Lisenssisopimukset voivat edistää innovaatiotoimintaa, koska innovaation kehittäjät voivat saada keksinnöstään voittoa, jolla katetaan ainakin osa tutkimus- ja kehityskustannuksista.
Licence agreements also lead to a dissemination of technologies, which may create value by reducing the production costs of the licensee or by enabling him to produce new or improved products.
Lisenssisopimukset johtavat myös teknologian levitykseen, minkä ansiosta lisenssinsaajan tuotantokustannukset saattavat pienentyä tai uusien tai parannettujen tuotteiden valmistaminen voi tulla mahdolliseksi.
Efficiencies at the level of the licensee often stem from a combination of the licensor's technology with the assets and technologies of the licensee.
Lisenssinsaajan saamat tehokkuusedut syntyvät usein siitä, että lisenssinantajan teknologia yhdistetään lisenssinsaajan resursseihin ja teknologiaan.
Such integration of complementary assets and technologies may lead to a cost/output configuration that would not otherwise be possible.
Tällainen toisiaan täydentävien resurssien ja teknologioiden yhdistäminen voi johtaa sellaiseen kustannus- tai tuotantokokoonpanoon, joka ei muuten olisi mahdollinen.
For instance, the combination of an improved technology of the licensor with more efficient production or distribution assets of the licensee may reduce production costs or lead to the production of a higher quality product.
Esimerkiksi lisenssinantajan tarjoaman paremman teknologian yhdistäminen lisenssinsaajan tehokkaampiin tuotanto- tai jakeluresursseihin voi vähentää tuotantokustannuksia tai johtaa korkealaatuisemman tuotteen valmistamiseen.
Licensing may also serve the pro-competitive purpose of removing obstacles to the development and exploitation of the licensee's own technology.
Lisensointi voi edistää kilpailua myös poistamalla esteitä, jotka haittaavat lisenssinsaajan oman teknologian kehittämistä ja hyödyntämistä.
In particular in sectors where large numbers of patents are prevalent licensing often occurs in order to create design freedom by removing the risk of infringement claims by the licensor.
Etenkin aloilla, joilla on runsaasti patentteja, lisensointia käytetään usein suunnitteluvapauden varmistamiseksi, sillä lisensoinnilla voidaan poistaa riski siitä, että lisenssinantaja vetoaa oikeudenloukkaukseen.
When the licensor agrees not to invoke his intellectual property rights to prevent the sale of the licensee’s products, the agreement removes an obstacle to the sale of the licensee's product and thus generally promotes competition.
Kun lisenssinantaja sitoutuu olemaan vetoamatta immateriaalioikeuksiinsa estääkseen lisenssinsaajan tuotteen myynnin, sopimuksella poistetaan lisenssinsaajan tuotteen myynnin estävä rajoitus ja edistetään näin samalla kilpailua.
In cases where a licence agreement is caught by Article 53(1) the pro-competitive effects of the agreement must be balanced against its restrictive effects in the context of Article 53(3).
Kun lisenssisopimus kuuluu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sen kilpailua edistävät vaikutukset on suhteutettava kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin 53 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
When all four conditions of Article 53(3) are satisfied, the restrictive licence agreement in question is valid and enforceable, no prior decision to that effect being required [21].
Kun kaikki 53 artiklan 3 kohdan neljä edellytystä täyttyvät, kilpailua rajoittava lisenssisopimus on pätevä ja täytäntöönpanokelpoinen, eikä tämä edellytä ennakolta tehtyä päätöstä [21].
Hardcore restrictions of competition only fulfil the conditions of Article 53(3) in exceptional circumstances.
Vakavimmat kilpailunrajoitukset täyttävät 53 artiklan 3 kohdan edellytykset vain poikkeusolosuhteissa.
Such agreements generally fail (at least) one of the first two conditions of Article 53(3).
Yleensä (ainakin) toinen 53 artiklan 3 kohdan kahdesta ensimmäisestä edellytyksestä jää toteutumatta tällaisissa sopimuksissa.
They generally do not create objective economic benefits or benefits for consumers.
Ne eivät yleensä tarjoa objektiivista taloudellista hyötyä tai hyötyä kuluttajille.
Moreover, these types of agreements generally also fail the indispensability test under the third condition.
Tämäntyyppiset sopimukset eivät myöskään yleensä läpäise kolmannen edellytyksen mukaista välttämättömyystestiä.
For example, if the parties fix the price at which the products produced under the licence must be sold, this will generally lead to a lower output and a misallocation of resources and higher prices for consumers.
Jos esimerkiksi sopimuspuolet sopivat hinnasta, johon lisenssillä valmistetut tuotteet on myytävä, seurauksena on yleensä tuotannon väheneminen, voimavarojen epätarkoituksenmukainen kohdentaminen ja korkeammat kuluttajahinnat.
The price restriction is also not indispensable to achieve the possible efficiencies resulting from the availability to both competitors of the two technologies.
Hintarajoitus ei myöskään ole välttämätön, jotta saavutettaisiin mahdolliset tehokkuusedut siitä, että kummankin kilpailijan käytettävissä on kaksi teknologiaa.
The EFTA Surveillance Authority’s approach to defining the relevant market is laid down in its market definition guidelines [22].
EFTAn valvontaviranomaisen lähestymistapa merkityksellisten markkinoiden määrittelyyn on vahvistettu sen antamissa markkinoiden määritelmää koskevissa suuntaviivoissa [22].
The present guidelines only address aspects of market definition that are of particular importance in the field of technology licensing.
Näissä suuntaviivoissa käsitellään vain niitä markkinoiden määrittelyyn liittyviä seikkoja, joilla on erityistä merkitystä teknologian lisensoinnin kannalta.
Technology is an input, which is integrated either into a product or a production process.
Teknologia on tekijä, joka sisällytetään joko tuotteeseen tai tuotantoprosessiin.
Technology licensing can therefore affect competition both in input markets and in output markets.
Teknologian lisensointi voi siten vaikuttaa kilpailuun sekä tuotannontekijä- että tuotemarkkinoilla.
For instance, an agreement between two parties which sell competing products and which cross license technologies relating to the production of these products may restrict competition on the product market concerned.
Esimerkiksi kilpailevia tuotteita myyvien sopimuspuolten välinen sopimus, johon sisältyy kyseisten tuotteiden valmistukseen liittyvän teknologian ristikkäinen lisensointi, voi rajoittaa kilpailua kyseisillä tuotemarkkinoilla.
It may also restrict competition on the market for technology and possibly also on other input markets.
Se voi myös rajoittaa kilpailua teknologiamarkkinoilla ja mahdollisesti myös muilla tuotannontekijämarkkinoilla.
For the purposes of assessing the competitive effects of licence agreements it may therefore be necessary to define relevant goods and service markets (product markets) as well as technology markets [23].
Jotta lisenssisopimusten vaikutukset kilpailuun voidaan arvioida, merkityksellisten tavara- ja palvelumarkkinoiden (tuotemarkkinat) sekä teknologiamarkkinoiden määrittely voi olla tarpeen [23].
The term “product market” used in Article 3 of the TTBER refers to relevant goods and service markets in both their geographic and product dimension.
TSRPA:n 3 artiklassa käytetyllä ”tuotemarkkinoiden” käsitteellä tarkoitetaan merkityksellisiä tavara- ja palvelumarkkinoita sekä niiden maantieteellisessä että tuotteeseen liittyvässä merkityksessä.
As is clear from Article 1(1)(j) of the TTBER, the term is used merely to distinguish relevant goods and service markets from relevant technology markets.
Kuten TSRPA:n 1 artiklan 1 kohdan j alakohdassa on selvästi todettu, termiä käytetään pelkästään erottamaan merkitykselliset tavara- ja palvelumarkkinat merkityksellisistä teknologiamarkkinoista.
The TTBER and these guidelines are concerned with effects both on product markets for final products and on product markets for intermediate products.
TSRPA:ssa ja näissä suuntaviivoissa käsitellään sekä lopputuotteiden että välituotteiden markkinoihin kohdistuvia vaikutuksia.
The relevant product market includes products regarded by the buyers as interchangeable with or substitutable for the contract products incorporating the licensed technology, by reason of the product characteristics, their prices and their intended use.
Merkitykselliset tuotemarkkinat kattavat tuotteet, joita ostajat pitävät lisensoitua teknologiaa sisältäviä sopimustuotteita vastaavina tai ne korvaavina tuotteiden ominaisuuksien, hinnan ja käyttötarkoituksen perusteella.
Technology markets consist of the licensed technology and its substitutes, i.e. other technologies regarded by the licensees as interchangeable with or substitutable for the licensed technology, by reason of the technologies’ characteristics, their royalties and their intended use.
Teknologiamarkkinat muodostuvat lisensoidusta teknologiasta ja sen korvikkeista eli sellaisesta muusta teknologiasta, jota lisenssinsaajat pitävät lisensoitua teknologiaa vastaavana tai sen korvaavana teknologioiden ominaisuuksien, rojaltien ja käyttötarkoituksen perusteella.
The methodology for defining technology markets follows the same principles as the definition of product markets.
Teknologiamarkkinat määritellään samoin menetelmin kuin tuotemarkkinat.
Starting from the technology marketed by the licensor, one needs to identify those other technologies to which licensees could switch in response to a small but permanent increase in relative prices, i.e. the royalties.
Lähtökohtana on lisenssinantajan markkinoima teknologia, jonka pohjalta yksilöidään muut teknologiat, joihin lisenssinsaajat voisivat vaihtaa vastauksena suhteellisten hintojen eli rojaltien pieneen mutta pysyvään korotukseen.
An alternative approach is to look at the market for products incorporating the licensed technology (cf. paragraph below).
Toisena vaihtoehtona on tarkastella lisensoitua teknologiaa sisältävien tuotteiden markkinoita jäljempänä 23 kohdassa esitetyllä tavalla.
Once relevant markets have been defined, market shares can be assigned to the various sources of competition in the market and used as an indication of the relative strength of market players.
Kun merkitykselliset markkinat on määritelty, voidaan laskea kunkin markkinoilla toimivan kilpailijan markkinaosuus, jolla ilmaistaan markkinatoimijoiden suhteellinen markkina-asema. Teknologiamarkkinoilla yksi tapa on laskea markkinaosuudet kunkin teknologian osuutena rojalteina saaduista lisenssituloista.
In the case of technology markets one way to proceed is to calculate market shares on the basis of each technology’s share of total licensing income from royalties, representing a technology's share of the market where competing technologies are licensed.
Tämä vastaa yksittäisen teknologian osuutta lisensoitujen kilpailevien tekniikoiden markkinoista. Tämä saattaa kuitenkin usein olla mahdollista vain teoriassa, sillä esimerkiksi rojalteista ei välttämättä ole saatavana selkeitä tietoja.
However, this may often be a mere theoretical and not a practical way to proceed because of lack of clear information on royalties, etc. An alternative approach, which is the one used in Article 3(3) of the TTBER, is to calculate market shares on the technology market on the basis of sales of products incorporating the licensed technology on downstream product markets (see paragraph 70 below).
Toinen vaihtoehto, jota käytetään TSRPA:n 3 artiklan 3 kohdassa, on laskea osuus teknologiamarkkinoista lisensoitua teknologiaa sisältävien tuotteiden myynnin perusteella myöhemmän tuotantovaiheen markkinoilla (ks. jäljempänä 70 kohta).
Under this approach all sales on the relevant product market are taken into account, irrespective of whether the product incorporates a technology that is being licensed.
Tässä tapauksessa otetaan huomioon kaikkien tuotteiden myynti merkityksellisillä tuotemarkkinoilla riippumatta siitä, sisältyykö niihin lisensoitua teknologiaa.
In the case of technology markets the approach of Article 3(3) to take into account technologies that are (only) being used in-house, is justified.
Teknologiamarkkinoita tarkasteltaessa TSRPA:n 3 artiklan 3 kohdan lähestymistapa, jonka mukaisesti huomioon otetaan teknologiat, joita käytetään (vain) yrityksen sisällä, on perusteltu.
Indeed, this approach is in general a good indicator of the strength of the technology.
Lähestymistapa osoittaakin yleensä hyvin teknologian vahvuuden.
First, it captures any potential competition from undertakings that are producing with their own technology and that are likely to start licensing in the event of a small but permanent increase in the price for licenses.
Ensinnäkin se kattaa potentiaalisen kilpailun niiden yritysten taholta, jotka käyttävät omaa teknologiaa ja jotka todennäköisesti aloittavat teknologian lisensoinnin, jos lisenssien hintoihin tulee pieni mutta pysyvä korotus.
Secondly, even where it is unlikely that other technology owners would start licensing, the licensor does not necessarily have market power on the technology market even if he has a high share of licensing income.
Toiseksi niissäkin tapauksissa, joissa muut teknologian omistajat tuskin aikovat lisensoida teknologiaansa, lisenssinantajalla ei välttämättä ole markkinavoimaa teknologiamarkkinoilla, vaikka se saisikin suuren osan lisenssituloista.
If the downstream product market is competitive, competition at this level may effectively constrain the licensor.
Jos myöhemmän tuotantovaiheen tuotemarkkinoilla esiintyy kilpailua, tämän tason kilpailu voi rajoittaa lisenssinantajan asemaa.
An increase in royalties upstream affects the costs of the licensee, making him less competitive, causing him to lose sales.
Rojaltien nousu tuotantovaiheen markkinoilla vaikuttaa lisenssinsaajalle aiheutuviin kustannuksiin heikentäen tämän kilpailukykyä ja vähentäen myyntiä.
A technology’s market share on the product market also captures this element and is thus normally a good indicator of licensor market power.
Markkinaosuuteen, joka teknologialla on tuotemarkkinoilla, sisältyy myös tämä tekijä, ja se onkin siten yleensä hyvä osoitus lisenssinantajan markkinavoimasta.