natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the question of regulatory risk, the Norwegian authorities have explained that NEAS bears all risk.
Sääntelystä aiheutuvan riskin osalta Norjan viranomaiset ovat todenneet, että NEAS kantaa riskin kokonaisuudessaan.
They argue that the risk is likely to be one of reduced quantity rather than increased quantity of concession power which would reduce the likelihood of aid.
Ne väittävät, että riskinä on todennäköisesti ennemminkin käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrän vähentyminen kuin sen määrän kasvaminen, mikä pienentäisi tuen todennäköisyyttä.
about NOK 0,10 per KWh per year (plus feeding costs) on the ministry price concession power and between NOK 0,14 and 0,178 per KWh (plus feeding costs) per year on the pre 10 April 1959 concession power.
noin 0,10 Norjan kruunua kilowattituntia kohti vuodessa (lisättynä syöttökustannuksilla) ministeriön vahvistamaan hintaan myydylle käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle ja 0,14–0,178 Norjan kruunua kilowattituntia kohti (lisättynä syöttökustannuksilla) vuodessa 10 päivää huhtikuuta 1959 edeltävän ajan käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle.
In 2000, the expected market price was approximately NOK 0,12 per KWh.
Vuonna 2000 odotettu markkinahinta oli noin 0,12 Norjan kruunua kilowattituntia kohti.
According to the same report, the same approximate price was obtained in 1999.
Saman raportin mukaan vuonna 1999 saatiin sama arvioitu hinta.
Accordingly, the price range to compare with appears to be slightly higher than the one in the Pareto Review.
Sen vuoksi vertailuhinta näyttää olevan hieman korkeampi kuin Pareton katsauksen hinta.
It is in the light of these particular circumstances that the Authority accepts the argument that the transaction at issue, despite its very long duration and the uncertainty about future power prices, may be compared with hydro power plant sales that took place in 1999 and 2000.
Näiden erityisolosuhteiden vuoksi valvontaviranomainen hyväksyy perustelun, jonka mukaan kyseistä liiketoimea voidaan erittäin pitkästä kestostaan ja sähkön tulevien hintojen epävarmuudesta huolimatta verrata vesivoimalaitosten myyntiin vuosina 1999 ja 2000.
The Authority thus, in this particular case, accepts that the prices for the hydro power plants sold represent an adequate proxy for the market price in the long term sale of concession power entitlements at issue.
Näin ollen valvontaviranomainen hyväksyy tässä nimenomaisessa tapauksessa, että myytyjen vesivoimalaitosten hinnat ovat asianmukainen vertailukohta markkinahinnalle myytäessä oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön pitkäksi aikaa.
This model is still applied to concessions granted prior to 10 April 1959, and is in the following referred to as the ‘cost price’ model. Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘cost price concession power’.
Tätä mallia sovelletaan edelleen ennen 10 päivää huhtikuuta 1959 tehtyihin käyttöoikeussopimuksiin, ja siitä käytetään jäljempänä nimitystä ’omakustannusmalli’. Tällä hinnoittelumallilla myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä käytetään jäljempänä nimitystä ’omakustannushintaan myyty käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö’.
This pricing method is in the following referred to as the ‘ministry price’ method. Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘ministry price concession power’.
Tästä hinnoittelumenetelmästä käytetään jäljempänä nimitystä ’ministeriön vahvistamaan hintaan perustuva menetelmä’. Tämän hinnoittelumallin mukaisesti myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä käytetään jäljempänä nimitystä ’ministeriön vahvistamaan hintaan myyty käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö’.
The Mayor is granted power of attorney to enter into agreements according to the strategy decided by the Municipal Council; and
Kunnanjohtajalle annetaan valtuudet tehdä sopimuksia kunnanvaltuuston päättämän strategian mukaisesti.
By letter dated 7 January 2009, a complaint was filed against Narvik municipality (‘Narvik’) regarding the sale of Narvik’s entitlement to concession power to Narvik Energi AS (‘NEAS’). The letter was received and registered by the Authority on 14 January 2009 [2]. By letter dated 16 July 2009 [3], the Authority requested additional information from the Norwegian authorities. By letter dated 2 October 2009 [4], the Norwegian authorities replied to the information request.
Narvikin kuntaa, jäljempänä ’Narvik’, vastaan tehtiin 7 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä kantelu, joka koski kauppaa, jolla Narvik myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön Narvik Energi AS:lle, jäljempänä ’NEAS’. Valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi kirjeen saapuneeksi 14 päivänä tammikuuta 2009 [2]. Valvontaviranomainen pyysi 16 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä [3] Norjan viranomaisilta lisätietoja. Norjan viranomaiset vastasivat tietopyyntöön 2 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä [4].
On 14 December 2011, the Authority initiated the procedure provided for in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement by adopting Decision No 393/11/COL (‘Decision 393/11/COL’). By letter dated 23 February 2012 [5], the Norwegian authorities provided comments to the Decision.
Valvontaviranomainen aloitti 14 päivänä joulukuuta 2011 valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn päätöksellä N:o 393/11/KOL, jäljempänä ’päätös 393/11/KOL’. Norjan viranomaiset esittivät huomautuksia päätöksestä 23 päivänä helmikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä [5].
The Industrial Licensing Act provides that the municipalities entitlement to concession power may be brought up for review by Norwegian Water Resources and Energy Directorate (‘NVE’) 20 years after the concession was granted [13]. The Norwegian authorities have explained that while the review process can lead to a fine-tuning, by NVE, of the volume of concession power, it cannot lead to substantial changes of the municipality’s entitlement to concession power. The majority of Narvik’s concession power entitlements are due for review in 2019.
Teollisuuden lupamenettelyjä koskevan lain mukaan Norjan vesistö- ja energiavirasto, jäljempänä ’NVE’, voi pyytää kunnalla olevan käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön osto-oikeuden uudelleentarkastelua 20 vuoden kuluttua käyttöoikeussopimuksen tekemisestä [13]. Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että uudelleentarkastelu voi johtaa siihen, että NVE muuttaa hieman käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrää, mutta se ei voi kuitenkaan johtaa suuriin muutoksiin kunnan oikeudessa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. Suurinta osaa Narvikin oikeuksista käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on määrä tarkastella uudelleen vuonna 2019.
On 19 October 1999, the Municipal Council Executive Committee (‘Executive Committee’) recommended to the Municipal Council that the overall goal for handling the municipality’s concession power should be to maximize return on a long-term basis in order to obtain a stable planning horizon. The proposed strategy for achieving this goal had four elements:
Kunnanvaltuuston toimeenpaneva komitea, jäljempänä ’toimeenpaneva komitea’, antoi 19 päivänä lokakuuta 1999 kunnanvaltuustolle suosituksen, jonka mukaan kunnan olisi pyrittävä yleistavoitteena maksimoimaan käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä saamansa tuotto pitkällä aikavälillä voidakseen suunnitella toimintaansa vakaalta pohjalta. Ehdotettu strategia tämän tavoitteen saavuttamiseksi muodostui neljästä osasta:
NEAS commissioned two reports from Arthur Andersen (‘AA’) and Deloitte & Touche (‘DT’) in order to determine the value of the ministry price concession power. The AA report applies a net present value (‘NPV’) methodology, but does not describe the underlying assumptions in great detail. The DT report also utilises an NPV methodology, but goes further than the AA report in explaining relevant assumptions and calculations. For example, the DT report explains in detail how the required return is determined based on the capital asset pricing model (‘CAPM’) and how the weighted average cost of capital (‘WACC’) is determined. The analysis also contains a detailed description of the calculation of the concession price and include sensitivity analysis based on incremental changes in both the price of electricity and WACC.
NEAS tilasi raportit Arthur Andersenilta, jäljempänä ’AA’, ja Deloitte & Touchelta, jäljempänä ’DT’, määrittääkseen ministeriön vahvistamaan hintaan myydyn käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön arvon. AA:n raportissa sovelletaan nettonykyarvomenetelmää, mutta siinä ei kuvata perusoletuksia kovin yksityiskohtaisesti. Myös DT:n raportissa käytetään nettonykyarvomenetelmää, mutta siinä mennään AA:n raporttia pidemmälle selittämällä relevantit oletukset ja laskelmat. Esimerkkinä voidaan mainita, että DT:n raportissa selostetaan yksityiskohtaisesti, miten vaadittu tuotto määritetään ”Capital Asset Pricing Model (CAPM)” -menetelmällä ja miten” painotettu keskimääräinen pääomakustannus (WACC) määritetään. Lisäksi analyysissä on yksityiskohtainen kuvaus käyttöoikeussopimuksen mukaisen hinnan laskemisesta ja siihen sisältyy herkkyysanalyysi, joka perustuu sekä sähkön hinnan että WACC:n vähittäisiin muutoksiin.
For price data about the sale of power plants in 2000, the Norwegian authorities refer to a so-called real time review of the electricity market for year 2000 carried out by Pareto (the ‘Pareto Review’). In that review, it appears that the market prices for power plants sold in 2000 varied between NOK 1,64 and 1,77 per KWh of annual production capacity. Narvik’s sale of entitlement to concession power equals approximately NOK 1,00 per KWh of annual production capacity. According to the Norwegian authorities, the difference between these figures can be explained by the following factors.
Voimalaitosten vuoden 2000 myyntihintojen osalta Norjan viranomaiset viittaavat Pareton tekemään reaaliaikaiseen katsaukseen vuoden 2000 sähkömarkkinoista, jäljempänä ’Pareton katsaus’. Katsauksen perusteella vuonna 2000 myytyjen voimalaitosten markkinahinnat vaihtelivat 1,64 Norjan kruunusta 1,77 Norjan kruunuun vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti. Narvik myi oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön noin 1,00 Norjan kruunun hintaan vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti. Norjan viranomaisten mukaan näiden lukujen välinen ero johtuu seuraavista seikoista.
The second DS report determined the value on the basis of ‘direct market research’, which according to the Norwegian authorities resulted in a market testing similar to that of a tender procedure. The Norwegian authorities also note that the final price was within the upper level of the three valuations.
Toisessa DS:n raportissa arvo määritettiin ”suoran markkinatutkimuksen” perusteella, joka Norjan viranomaisten mukaan johti samankaltaiseen markkinatestiin kuin tarjouskilpailu. Norjan viranomaiset toteavat lisäksi, että lopullinen hinta oli kolmen arvion yläpäässä.
The Norwegian Authorities further argue that it was appropriate for no price adjustment clause to be included, since the purchase price was paid as a lump sum, and not on an ongoing basis. The Norwegian authorities argue that the fact that the sale was settled up front – partly in cash and partly as a contribution in kind – similar to a permanent power plant sale, it is ‘unnatural and very unusual’ to include a price adjustment mechanism.
Norjan viranomaiset väittävät lisäksi, että ei ollut tarkoituksenmukaista sisällyttää sopimukseen hinnantarkistuslauseketta, koska kauppahinta maksettiin kertamaksuna eikä jatkuvina maksuina.
No 303/13/COL
N:o 303/13/KOL,
concerning a Charter Fund Scheme for Northern Norway (Norway)
tilauslentoja koskevasta rahoitusjärjestelmästä Pohjois-Norjaa varten (Norja)
THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY (THE ‘AUTHORITY’),
EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, JOKA
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (the ‘EEA Agreement’), in particular to Articles 61 and Protocol 26,
OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61 artiklan ja pöytäkirjan 26,
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (the ‘Surveillance and Court Agreement’), in particular to Article 24,
OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular Article 1(2) of Part I and Articles 6 and 7(4) of Part II,
OTTAA HUOMIOON valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, ja erityisesti sen I osan 1 artiklan 2 kohdan ja II osan 6 artiklan ja 7 artiklan 4 kohdan,
In a letter dated 2 May 2012, and following pre-notification discussions with the Authority, the Norwegian authorities notified a Charter Fund Scheme for Northern Norway, pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3 [1].
Norjan viranomaiset ilmoittivat valvontaviranomaisen kanssa ilmoitusta edeltävässä vaiheessa käytyjen neuvottelujen jälkeen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti tilauslentoja koskevasta rahoitusjärjestelmästä Pohjois-Norjaa varten 2 päivänä toukokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä [1]
In a letter dated 27 June 2012 [2], the Authority informed the Norwegian authorities that it had decided to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 1(2) of Part I and Article 6(1) of Part II of Protocol 3 in respect of the plan to grant aid under the Charter Fund Scheme for Northern Norway.
Valvontaviranomainen ilmoitti 27 päivänä kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä [2] Norjan viranomaisille, että se oli päättänyt aloittaa pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan ja II osan 6 artiklan 1 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn suunnitelmasta antaa tukea Pohjois-Norjaan suuntautuvia tilauslentoja koskevan rahoitusjärjestelmän kautta.
The Authority's Decision (No 246/12/COL) to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union and the EEA Supplement thereto [3].
Valvontaviranomaisen päätös N:o 246/12KOL menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa.
The Norwegian authorities submitted their comments to the Decision No 246/12/COL in a letter dated 27 August 2012 [4].
[3]
The Authority has received comments on Decision No 246/12/COL from eight interested third parties [5].
Norjan viranomaiset antoivat päätöstä N:o 246/12/KOL koskevat huomautuksensa 27 päivänä elokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä.
The Norwegian authorities submitted their comments on the observations from third parties in letters dated 15 November 2012 [6] and 23 April 2013 [7].
[4]
Description of the proposed measure
Valvontaviranomainen on saanut päätöstä N:o 246/12/KOL koskevia huomautuksia kahdeksalta asianomaiselta kolmannelta osapuolelta.
The Charter Fund Scheme
[5]
The Scheme will cover charter flights to all airports in Northern Norway.
Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että ne odottavat vain suurilla ilma-aluksilla [9] olevan merkitystä, koska yleensä vain sellaiset ilma-alukset sopivat tilauslentoihin.
The Norwegian authorities have indicated that they expect only large aircraft [9] to be relevant as only such aircraft generally are suitable for charter flights [10].
Kaikilla Pohjois-Norjan lentoasemilla on ylikapasiteettia.
All airports in Northern Norway have excess capacity.
Tukea annetaan maksamalla enintään 25 prosenttia tilauslennon kokonaiskustannuksista, joita matkanjärjestäjälle aiheutuu tukikelpoisista lennoista, ja se rajoitetaan koskemaan vain tällaisia kustannuksia.
The aid will take the form of a payment of up to a maximum of 25 % of the total charter costs incurred by the tour operator for the eligible flights and will be limited to cover only such costs [11].
[11]
The Norwegian authorities anticipate that the Charter Fund will trigger 16 charter series [12] with seven flight rotations per charter series in the first year, i.e., a total of 112 flight rotations.
Norjan viranomaiset odottavat, että tilauslentoja koskeva rahasto antaa ensimmäisenä vuonna sysäyksen 16 tilauslennon sarjalle [12] siten, että yhtä tilauslentojen sarjaa kohti tehdään seitsemän lentokiertoa eli yhteensä 112 lentokiertoa.
A cabin factor of 60 % [13] is the ‘worst case scenario’ which will lead to the highest aid intensity [14].
Pahin mahdollinen skenaario on 60 prosentin käyttöaste [13], joka johtaa korkeimpaan mahdolliseen tuki-intensiteettiin.
Assuming an average cabin factor of 60 %, the total annual amount of aid from the Charter Fund is estimated to be around NOK 8400000 [15].
Jos keskimääräisen käyttöasteen oletetaan olevan 60 prosenttia, tilauslentoja koskevasta rahastosta vuosittain annettavan kokonaistuen määrän arvioidaan olevan noin 8400000 Norjan kruunua (NOK).
The Scheme is part of a coherent regional development strategy of the Norwegian authorities.
[15]
One of the key policy objectives of Norway's ‘High North Policy’ is to ‘strengthen the basis for employment, value creation and welfare throughout the country by means of a regional and national effort in cooperation with partners from other countries and relevant indigenous groups’ [16].
Järjestelmä on osa Norjan viranomaisten johdonmukaista alueellista kehitysstrategiaa.
The policy for Northern Norway focuses specifically on tourism, aiming at preventing depopulation by creating jobs in the tourist industry.
Eräs pohjoisia alueita koskevan Norjan politiikan keskeisiä tavoitteita on lujittaa työllisyyden, arvonmuodostuksen ja hyvinvoinnin perustaa koko maassa alueellisen ja kansallisen työn avulla yhteistyössä muista maista tulevien kumppaneiden ja asiaankuuluvien alkuperäisryhmien kanssa.
The tourism strategy of the Norwegian Government also makes reference to the Charter Fund [17].
Pohjois-Norjaa koskevassa politiikassa keskitytään erityisesti matkailuun tavoitteena estää väestökato luomalla työpaikkoja matkailualalle.
Focusing on tourism to prevent depopulation is an important policy of the regional authorities in the Counties of Nordland, Troms and Finnmark [18].
Myös Norjan hallituksen matkailustrategiassa viitataan tilauslentoja koskevaan rahastoon.
The Charter Fund will most likely be organised as an undertaking owned by the three Counties.
Matkailuun keskittyminen väestökadon estämiseksi on tärkeä osa Nordlandin, Tromssan ja Finnmarkin maakuntien alueviranomaisten politiikkaa.
The Charter Fund's Board of Directors will appoint a group to approve applications for aid under the Scheme subject to certain criteria being satisfied.
[18]
The objective and possible effect of the aid measure
Tilauslentoja koskeva rahasto järjestetään todennäköisesti yritykseksi, jonka kolme maakuntaa omistavat.
The objective of the Charter Fund is to increase the use of airports in Northern Norway and thereby contribute to economic development in the region.
Tilauslentoja koskevan rahaston johtokunta nimittää työryhmän, joka hyväksyy järjestelmästä myönnettävää tukea koskevat hakemukset tiettyjen perusteiden mukaan.
The aid measure is intended to reduce the economic risk involved in operating air charter (non-scheduled flights) to Northern Norway.
Tukitoimenpiteen tavoite ja mahdollinen vaikutus
The Counties are low density population areas with an average population density of 4,2 inhabitants per square kilometre thereby falling within the definition of ‘least populated regions’ as set out in the Authority's Regional Aid Guidelines [19].
Tilauslentoja koskevan rahaston tavoitteena on lisätä Pohjois-Norjan lentoasemien käyttöä ja siten edistää alueen taloudellista kehitystä.
In addition, the Counties are facing depopulation.
Tukitoimenpiteellä on tarkoitus pienentää Pohjois-Norjaan suuntautuvien tilauslentojen (muiden kuin reittilentojen) järjestämiseen liittyvää taloudellista riskiä.
A limited number of charter routes have been operated to Northern Norway in the past, however, without success [20].
Maakunnat ovat alhaisen väestötiheyden alueita, joilla keskimääräinen väestötiheys neliökilometriä kohden on 4,2 asukasta.
A reason for this may be the cancellation rules applying to air charters.
Siten ne ovat alueellista tukea koskevissa valvontaviranomaisen suuntaviivoissa [19] määriteltyjä ”vähiten asuttuja alueita”.
Cancellation at a late stage is very expensive.
Lisäksi maakuntia uhkaa väestökato.
The deadline for deciding whether to cancel a charter flight is several months before the operation of the charter series.
Pohjois-Norjaan on aiemmin suunnattu rajoitettu määrä tilauslentoja, mutta ilman menestystä.
If the sale of tickets at that date is limited, the charter series is often cancelled.
Eräs syy saattavat olla tilauslentoihin sovellettavat peruutussäännöt.
The tour operator would otherwise risk having to pay a cancellation fee or bear the loss corresponding to the empty seats.
Peruuttaminen myöhäisessä vaiheessa on erittäin kallista.
The tourist industry believes that if that risk was reduced, many flights would go ahead.
Tilauslennon peruuttamista koskeva päätös on tehtävä useita kuukausia ennen tilauslentojen sarjan liikennöintiä.
Such flights could even be profitable.
Usein tilauslentojen sarja peruutetaan, jos lippujen myynti on kyseisenä määräpäivänä rajoitettua.
However, tour operators seem to prefer to cancel flights due to the risk of empty seats rather than to wait and hope that late sales will make the flight profitable.
Muutoin matkanjärjestäjä voi joutua maksamaan peruutusmaksun tai kärsimään tyhjiä paikkoja vastaavan tappion.
In 2010, the estimated economic impact of tourism in the three Counties was about NOK 14 billion.
Matkailuala uskoo, että jos riskiä lievennetään, useampia lentoja toteutetaan.
This includes both direct and indirect effects of tourism [21].
Lennot voisivat jopa olla kannattavia.
The following table gives some examples of tourist spending divided between different industries in the three Counties [22].
Näyttää siltä, että matkanjärjestäjät mieluummin peruuttavat lennot tyhjien paikkojen riskin takia kuin odottavat ja toivovat viime hetken myynnin tekevän lennosta kannattavan.
County/industry
Matkailun taloudellinen vaikutus oli vuonna 2010 näissä kolmessa maakunnassa noin 14 miljardia Norjan kruunua (NOK).
Food/drinks
Lukuun sisältyvät sekä matkailun suorat että välilliset vaikutukset.
Passenger transport
Seuraavassa taulukossa annetaan joitakin esimerkkejä matkailijan kulutuksen jakautumisesta eri toimialojen välillä kyseisessä kolmessa maakunnassa.
Activities
[22]
Clothing and shoes
Maakunta/toimiala
Souvenir, maps etc.
Elintarvikkeet/juomat
311,7 mill
Matkustajaliikenne
470,8 mill
Aktiviteetit
51,1 mill
Vaatteet ja kengät
192,9 mill
Matkamuistot, kartat jne.
45,8 mill
311,7 milj.
23,2 mill
470,8 milj.
453,9 mill
51,1 milj.
1457,8 mill
192,9 milj.
80,0 mill
45,8 milj.
250,8 mill
23,2 milj.
59,6 mill
453,9 milj.
31,6 mill
1457,8 milj.
664,0 mill
80,0 milj.
2654,6 mill
250,8 milj.
110,3 mill
59,6 milj.
428,7 mill
31,6 milj.
101,9 mill
664,0 milj.
46,6 mill
2654,6 milj.
The hotel industry in Northern Norway suffers from overcapacity and low operating margins.
110,3 milj.
In addition, the utilization of capacity varies considerably throughout the year.
428,7 milj.
A challenge for the tourist industry is the many seasonal jobs.
101,9 milj.
The Norwegian authorities assume that the Scheme will lead to increased tourism in the low season, with a particularly positive effect on employment in the tourist industry.
46,6 milj.
In 2012, it was estimated that travellers to Northern Norway would spend NOK 9000 (per person) in the region [23].
Pohjois-Norjan hotelliala kärsii ylikapasiteetista ja alhaisesta käyttökatteesta.
The Norwegian authorities assume that a low level of aid from the Charter Fund will trigger a high amount of spending by tourists in the target area of the Scheme.
Lisäksi kapasiteetin käyttöaste vaihtelee merkittävästi vuoden mittaan.
This can be illustrated by the following table [24].
Matkailualan erityinen haaste on kausityöpaikkojen runsaus.