natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It appears from Section 2.2 subparagraph (f) of the R&D&I Guidelines that ‘industrial research’ means ‘the planned research or critical investigation aimed at the acquisition of new knowledge and skills for developing new products, processes or services or for bringing about a significant improvement in existing products, processes or services. It comprises the creation of components of complex systems, which is necessary for the industrial research, notably for generic technology validation, to the exclusion of prototypes as covered by [experimental development] point (g)’.
T&K&I-suuntaviivojen 2.2 jakson f alakohdan mukaan ”teollisella tutkimuksella” tarkoitetaan ”suunniteltua tutkimusta tai uuden tiedon ja taitojen hankkimiseen pyrkiviä kriittisiä tutkimuksia, joiden tavoitteena on, että näitä tietoja voidaan käyttää uusien tuotteiden, prosessien tai palveluiden kehittämiseen tai että olemassa olevat tuotteet, prosessit tai palvelut paranevat huomattavasti. Kyseeseen tulee myös teollisen tutkimuksen harjoittamiseen, erityisesti geneerisen teknologian validointiin, tarvittavien monimutkaisten järjestelmien komponenttien luominen g alakohdan [kokeellinen kehitys] soveltamisalaan kuuluvia prototyyppejä lukuun ottamatta”.
Subparagraph (g) of the same Section provides that ‘experimental development’ is defined as ‘the acquiring, combining, shaping and using of existing scientific, technological, business and other relevant knowledge and skills for the purpose of producing plans and arrangements or designs for new, altered or improved products, processes or services. These may also include, for example, other activities aiming at the conceptual definition, planning and documentation of new products, processes and services. The activities may comprise producing drafts, drawings, plans and other documentation, provided that they are not intended for commercial use. The development of commercially usable prototypes and pilot projects is also included where the prototype is necessarily the final commercial product and where it is too expensive to produce for it to be used only for demonstration and validation purposes. In case of a subsequent commercial use of demonstration or pilot projects, any revenue generated from such use must be deducted from the eligible costs’.
Saman jakson g alakohdassa määrätään, että ”kokeellisella kehittämisellä” tarkoitetaan ”olemassa olevan tieteellisen, teknisen, liiketoiminta- ja muun asiaa koskevan tiedon ja taitojen hankkimista, yhdistämistä, muokkaamista ja käyttöä suunnitelmien ja järjestelyiden tai mallien laatimiseksi uusille, muutetuille tai parannetuille tuotteille, prosesseille tai palveluille. Tämä voi kattaa myös esimerkiksi muuta sellaista toimintaa, jonka tarkoituksena on uusien tuotteiden, prosessien ja palveluiden peruskäsitteiden määrittely, suunnittelu ja dokumentointi. Toimintaan voi kuulua luonnosten, piirustusten, suunnitelmien ja muun aineiston laatimista edellyttäen, että niitä ei ole tarkoitettu kaupalliseen käyttöön. Kokeelliseksi kehittämiseksi katsotaan myös kaupallisesti hyödynnettävissä olevien prototyyppien ja pilottihankkeiden kehittäminen, kun prototyyppi on pakostakin lopullinen kaupallinen tuote ja kun sen tuottaminen pelkästään esittelyä ja validointia varten olisi liian kallista. Jos esittely- tai pilottihankkeita käytetään myöhemmin kaupallisiin tarkoituksiin, tällaisesta käytöstä saatava tulo on vähennettävä tukikelpoisista kustannuksista”.
The Authority considers that the descriptions of eligible projects under the Unpaid R&D Labour Scheme, set out above in Section 2.1 of Part I hereof, are in line with the descriptions given of ‘industrial research’ and ‘experimental development’ in Section 2.2 subparagraphs (f) and (g) of the R&D&I Guidelines.
Valvontaviranomainen katsoo, että palkaton T&K-henkilöstö -ohjelman I osan 2.1 jaksossa esitetyt tukikelpoisten hankkeiden määritelmät ovat yhteensopivia T&K&I-suuntaviivojen 2.2 jakson f ja g alakohdissa esitettyjen ”teollisen tutkimuksen” ja ”kokeellisen kehityksen” määritelmien kanssa.
According to Section 5.1.2 of the R&D&I Guidelines, the permissible gross aid intensity for industrial research and experimental development are fixed at 50 % and 25 %, respectively, of eligible costs.
T&K&I-suuntaviivojen 5.1.2 jakson mukaan teolliseen tutkimukseen myönnettävän tuen sallittu bruttointensiteetti on 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista ja kokeellisen kehityksen osalta 25 prosenttia.
Moreover, according to Section 5.1.3 where the aid is given to SMEs (as defined in the Annex to the block exemption Regulation on aid to SMEs) an extra 10 (medium-sized) or 20 (small) percentage points may be granted [56].
Lisäksi kun tukea myönnetään pienille ja keskisuurille yrityksille (kuten on määritelty pk-yritysten tukea koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen [56] liitteessä), 5.1.3 jakson mukaan keskisuurille yrityksille voidaan myöntää lisätukea 10 prosenttia ja pienille yrityksille 20 prosenttia.
This brings the permissible aid intensity up to 60 % (medium-sized) or 70 % (small) of eligible costs in the case of industrial research.
Tämän vuoksi sallittu tuki-intensiteetti on enintään 60 prosenttia (keskisuurille yrityksille) tai 70 prosenttia (pienille yrityksille) tukikelpoisista kustannuksista, kun kyseessä on teollinen tutkimus.
In the case of experimental development the maximum aid intensity becomes 35 % (medium-sized) or 45 % (small).While the Norwegian authorities have notified aid intensities both for SMEs and large companies under the Unpaid R&D Labour Scheme, it is recalled that the Norwegian authorities have decided to limit the scheme to cover only micro and small companies.
Kun kyseessä on kokeellinen kehitys, tuki-intensiteetti on enintään 35 prosenttia keskisuurille yrityksille ja 45 prosenttia pienille yrityksille.Vaikka Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet palkaton T&K-henkilöstö -ohjelmasta myönnettävän tuen intensiteetit sekä pk-yritysten että suurten yritysten osalta, on muistettava, että Norjan viranomaiset ovat päättäneet rajoittaa tukiohjelman kattamaan vain mikroyritykset ja pienet yritykset.
Hence only the aid intensity for SMEs (20 %) is relevant.
Tämän vuoksi vain pk-yritysten tuki-intensiteetillä (20 prosenttia) on merkitystä.
The grant is tax exempt at the current rate of 28 %.
Tuki on verovapaata, ja veroaste on tällä hetkellä 28 prosenttia.
The gross aid intensity is therefore 27,8 % [57].
Tuen bruttointensiteetti on siis 27,8 prosenttia [57].
The maximum aid intensity for micro and small companies under the Unpaid R & D Labour Scheme is therefore at an acceptable level by reference to Section 5 of the State Aid Guidelines on R & D & I.Were the corporate tax rate to be increased, the total gross aid intensity would increase correspondingly.
Palkaton T & K-henkilöstö -ohjelmasta mikroyrityksille ja pienille yrityksille myönnettävän tuen enimmäisintensiteetti on siis T & K & I-suuntaviivojen 5 jaksossa esitetyllä hyväksyttävällä tasolla.Jos yritysveroa nostettaisiin, tuen kokonaisintensiteetti nousisi vastaavasti.
However, in this regard, the Norwegian authorities have clarified that even if the tax rate increases, the Guidelines on the Unpaid R&D Labour Scheme require that grants do not exceed the aid intensity resulting from the application of the State Aid Guidelines.
Tässä yhteydessä Norjan viranomaiset ovat kuitenkin tarkentaneet, että vaikka veroaste nousee, palkaton T&K-henkilöstö -ohjelman suuntaviivojen mukaan tuet eivät saa ylittää valtiontuen suuntaviivojen mukaan määriteltyä tuki-intensiteettiä.
Since the Unpaid R&D Labour Scheme is limited to micro and small companies the relevant maximum ceiling is therefore 70 % for industrial research and 45 % for experimental development based on the current R&D&I Guidelines.
Koska palkaton T&K-henkilöstö -ohjelma on tarkoitettu mikroyrityksille ja pienille yrityksille, sovellettava enimmäisintensiteetti on nykyisten T&K&I-suuntaviivojen perusteella 70 prosenttia, kun kyseessä on teollinen tutkimus, ja 45 prosenttia, kun kyseessä on kokeellinen kehitys.
The Authority accepts that if the corporate tax rate is raised the total aid intensity for micro and small companies under the Unpaid R&D Labour Scheme may increase up to these maximum levels.
Valvontaviranomainen hyväksyy sen, että jos yritysveroa nostetaan, palkaton T&K-henkilöstö -ohjelmasta mikroyrityksille ja pienille yrityksille myönnettävän kokonaistuen intensiteetti voi nousta edellä mainituille enimmäistasoille.
In conclusion the Authority approves the aid intensity applicable to micro and small companies of 27,8 % and notes that this may, as a result of an increase in the corporate tax rate, rise to 70 % for industrial research and 45 % for experimental development.
Valvontaviranomainen siis hyväksyy sen, että mikroyrityksiin ja pieniin yrityksiin sovellettavan tuen intensiteetti on 27,8 prosenttia, ja huomauttaa, että teollisen tutkimuksen tuki-intensiteetti voi nousta 70 prosenttiin ja kokeellisen kehityksen tuki-intensiteetti 45 prosenttiin, jos yritysveroaste nousee.
The Norwegian authorities have informed the Authority that the Guidelines on the Unpaid R&D Labour Scheme will be formally modified in order to reflect both the general limit for each category of research and the maximum level up to which aid may be increased following a rise in the tax rate [58].
Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet valvontaviranomaiselle, että palkaton T&K-henkilöstö -ohjelman suuntaviivoja muutetaan muodollisesti, jotta voidaan ottaa huomioon sekä kuhunkin tutkimustyyppiin sovellettava tuen yleinen yläraja että enimmäistaso, jolle tuki voidaan nostaa veroasteen noustessa [58].
Section 5.1.4 of the R&D&I Guidelines sets out a list of costs which are to be regarded as eligible for the purposes of calculating the aid intensity.
T&K&I-suuntaviivojen 5.1.4 jaksossa esitetään luettelo kustannuksista, jotka katsotaan tukikelpoisiksi tuki-intensiteettiä laskettaessa.
Such cost items include, amongst others, (i) personnel costs which cover the costs of researchers, technicians and other support staff employed solely for the research activity; (ii) additional overheads incurred directly as a result of the research project; and (iii) other operating expenses, including costs of materials, supplies and similar products incurred directly as a result of the research activity [59].
Tällaisiin kustannuksiin kuuluvat muun muassa i) henkilöstökulut, jotka kattavat yksinomaan tutkimustoimintaan palkattujen tutkijoiden, teknisen ja muun henkilöstön aiheuttamat kustannukset, ii) tutkimushankkeesta suoraan aiheutuvat muut yleiskustannukset, iii) muut toimintakulut, mukaan luettuina suoraan tutkimustoiminnasta aiheutuvat materiaalien, tarvikkeiden ja vastaavien tuotteiden kustannukset [59].
Community Research Framework Programme — labour costs
Yhteisön tutkimuspuiteohjelma – työvoimakustannukset
Section 5.1.4 of the R&D&I Guidelines does not elaborate on whether personnel costs may cover the costs of unpaid labour.
T&K&I-suuntaviivojen 5.1.4 jaksossa ei määritellä, voivatko henkilöstökulut kattaa myös palkattomasta työvoimasta aiheutuvat kustannukset.
However, the Authority considers that guidance for interpreting the term as used in the State Aid Guidelines can be obtained by examining how this term is being used in the context of the so-called Community Research Framework Programme [60].As stated in the decision to initiate the formal investigation procedure, under the Sixth Framework Programme financial support from the Community for unpaid labour costs could not be obtained.
Valvontaviranomainen kuitenkin katsoo, että valtiontuen suuntaviivoissa käytetyn termin tulkitsemiseen saadaan apua tarkastelemalla, kuinka termiä on käytetty niin kutsutussa yhteisön tutkimuspuiteohjelmassa [60].Kuten muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä säädetään, kuudennesta puiteohjelmasta ei voitu myöntää yhteisön taloudellista tukea palkattomasta työvoimasta aiheutuviin kustannuksiin.
Part B.II.22.3 of Annex II to the General Model Agreement, used for the purposes of granting support under the Sixth Framework Programme, stated that ‘[p]hysical persons may not charge any labour cost in relation to their personal involvement in the project’ and in Part B.II.19.1(a) it appeared that eligible costs ‘must be actual, economic and necessary for the implementation for the project’.
Tuen myöntämiseen kuudennesta puiteohjelmasta käytetyn vakioavustussopimuksen liitteen II B.II.22.3 osassa todetaan, että ”luonnolliset henkilöt eivät saa laskuttaa työvoimakustannuksia omasta työstään hankkeessa”, ja B.II.19.1(a) osan mukaan tukikelpoisten kustannusten ”on oltava todellisia, taloudellisesti järkeviä ja välttämättömiä hankkeen toteuttamisen kannalta”.
In this context the European Commission adopted the view that if the value of the labour costs could not be identified and registered in the books of the company, it could not be charged to the Framework Programme either.
Euroopan komissio on omaksunut kannan, jonka mukaan kustannuksia ei voida veloittaa puiteohjelmasta, jos työvoimakustannusten arvoa ei ole voitu määrittää eikä sitä ole merkitty yrityksen kirjanpitoon.
In line with this the Authority, in its decision to open the formal investigation procedure in relation to the Unpaid R&D Labour Scheme, expressed doubts as to whether unpaid labour costs could qualify as eligible costs within the meaning of the R&D&I Guidelines.
Tämän mukaisesti valvontaviranomainen esitti päätöksessään käynnistää palkaton T&K-henkilöstö -ohjelmaa koskeva muodollinen tutkintamenettely epäilyjä siitä, voidaanko palkattomasta työvoimasta aiheutuneiden kulujen katsoa olevan T&K&I-suuntaviivoissa tarkoitettuja tukikelpoisia kustannuksia.
However, the Seventh Framework Programme has now been adopted and provides that, under certain conditions, support can be requested for costs which are not ‘actual’ [61].
Nyt on kuitenkin hyväksytty jo seitsemäs puiteohjelma [61], jonka mukaan tietyissä tilanteissa tukea voidaan pyytää kustannuksiin, jotka eivät ole ”todellisia”.
In this regard the standard grant agreement used by the European Commission (the General Model Agreement on support under the Seventh Framework Programme) states that, notwithstanding the general requirement that eligible costs must be actual, ‘beneficiaries may opt to declare average personnel costs if based on a certified methodology approved by the Commission and consistent with the management principles and usual accounting practices of the beneficiary. Average personnel costs charged to this grant agreement by a beneficiary having provided a certificate on the methodology are deemed not to significantly differ from actual personnel costs’ [62].
Euroopan komission käyttämässä vakiomuotoisessa tukisopimuksessa (seitsemännestä puiteohjelmasta myönnettävää tukea koskeva vakioavustussopimus) todetaan tästä asiasta, että huolimatta yleisestä edellytyksestä, jonka mukaan tukikelpoisten kustannusten on oltava todellisia, ”rahoituksen saajat voivat vaihtoehtoisesti ilmoittaa keskimääräiset henkilöstökustannukset, jos ne on laskettu noudattaen komission hyväksymiä varmennettuja menetelmiä ja ne ovat rahoituksen saajan hallinnointiperiaatteiden ja tavanomaisten kirjanpitokäytänteiden mukaisia. Kun rahoituksen saaja, joka hakee tämän avustussopimuksen perusteella korvattaviksi keskimääräisiä henkilökustannuksia, on esittänyt sitä ennen lausunnon menettelytavoista, keskimääräisten henkilöstökustannusten ei katsota poikkeavan merkittävästi todellisista henkilöstökustannuksista” [62].
In the relevant guidance documents, it is explained that the abovementioned rule, which is referred to as the ‘average personnel costs method based on a certified methodology’, allows (i) physical persons assimilated to a SME; and (ii) SME owners who do not receive a salary for their work for the SME, the possibility to apply and receive support for their work efforts in relation to R&D projects.
Sovellettavissa ohjeissa selostetaan, että edellä mainittu sääntö eli ”keskimääräiset henkilöstökustannukset, jotka on laskettu varmennettuja menetelmiä käyttäen” tarjoaa i) pk-yrityksen luonnollisille henkilöille ja ii) pk-yrityksen omistajille, jotka eivät saa pk-yritykselle tekemästään työstä palkkaa, mahdollisuuden hakea ja saada tukea T&K-hankkeisiin antamalleen työpanokselle.
While there is no explicit requirement as to which methodology should be used, it is clear from the guidance documents that, under the Community programme, a ‘certified methodology’ means that an auditor has to certify the methodology forming the basis for calculating the value of the work efforts or ‘labour costs’ (that is, effectively, the hourly rate).
Vaikka ohjeissa ei nimenomaisesti vaadita tietyn menetelmän käyttöä, niistä käy ilmi, että yhteisön ohjelman yhteydessä ”varmennettu menetelmä” tarkoittaa, että tarkastajan on varmennettava menetelmä, jolla lasketaan työpanoksen arvo tai ”työvoimakustannukset” (eli käytännössä tuntitaksa).
In relation to acceptable methodologies, the Authority first observes that the guidance in relation to physical persons makes reference to a methodology for identifying the hourly rate by means of income (e.g. tax declarations) [63].
Hyväksyttyjen menetelmien osalta tarkastaja tarkastaa ensin, että luonnollisiin henkilöihin liittyvissä ohjeissa viitataan menetelmään, jolla tuntitaksa määritellään tulojen perusteella (esimerkiksi veroilmoitus) [63].
However, particularly in light of the guidance by the European Commission in the case of SME owners not receiving a salary and unable to show any trace of their labour costs in the accounts of the company, which indicate that costs can be calculated using estimates, the Authority considers that the reference to an income-based methodology is not sufficient to automatically exclude the use of alternative methodologies.
Ottaen erityisesti huomioon Euroopan komission antamat ohjeet sellaisten tapausten varalta, joissa on kyse pk-yrityksen omistajasta, joka ei saa palkkaa eikä pysty esittämään todisteita työvoimakustannuksista yrityksen kirjanpidosta, valvontaviranomainen kuitenkin katsoo, ettei viittaus tuloihin perustuvaan menetelmään ole riittävä sulkemaan automaattisesti pois vaihtoehtoisten menetelmien käyttöä, sillä tällöin kustannukset voidaan laskea arvioiden perusteella.
The aim under the Seventh Framework Programme is to allow the value of the work efforts made in respect of the R & D project to be calculated.
Seitsemännen puiteohjelman tavoitteena on mahdollistaa T & K-hankkeeseen tehdyn työpanoksen arvon laskeminen.
There is no explicit requirement that the potential beneficiary receives any income in relation to that activity.
Puiteohjelmassa ei suoraan edellytetä, että mahdollisen tuensaajan pitäisi saada kyseisestä toiminnasta tuloa.
On this basis the Authority has taken the view that, for both (i) and (ii) above, the presence of income is not in and of itself a condition for being eligible for support and that other methodologies for determining an hourly rate may be acceptable.Turning to the methodology proposed by the Norwegian authorities, the Authority observes, as a preliminary point, that the approach of calculating 1,6 ‰ of nominal annual salary identifies an hourly rate which includes not only a labour cost element but also an element of ‘other operating costs’.
Tämän perusteella valvontaviranomainen katsoo, että edellä esitetyissä kohdissa i) ja ii) tulojen olemassaolo ei itsessään ole tukikelpoisuusehto ja että myös muut tuntitaksan määrittämismenetelmät voivat olla hyväksyttäviä.Norjan viranomaisten ehdottaman menetelmän osalta valvontaviranomainen huomauttaa aluksi, että kun nimellisestä vuosipalkasta lasketaan 1,6 promillea, tulokseksi saadaan tuntitaksa, joka sisältää työvoimakustannusten lisäksi myös ”muut toimintakulut”.
So, although the purpose of the present analysis is to verify whether the labour costs are eligible, it is also necessary, in order to be able to draw a final conclusion on whether the methodology is acceptable, to verify whether the element relating to ‘other operating costs’ qualifies as an eligible cost under the R&D&I Guidelines.
Vaikka esillä olevan tarkastelun tarkoituksena on selvittää, ovatko työvoimakustannukset tukikelpoisia, lopullisen päätöksen antamiseksi menetelmän hyväksyttävyydestä on myös tarpeen varmistaa, ovatko ”muut toimintakulut” T&K&I-suuntaviivojen mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.
These two elements are therefore addressed separately below.
Tästä syystä näitä kahta kustannustekijää tarkastellaan seuraavassa erikseen.
‘Unpaid’ labour costs
”Palkattoman” työvoiman kustannukset
With respect to the costs attributable to unpaid labour, this element of the methodology is simply defined by reference to wage statistics.
Palkattomaan työvoimaan liittyvät kustannukset määritellään menetelmässä yksinkertaisesti palkkatilastojen perusteella.
Indeed, the proposed methodology implies that the labour cost element is equivalent to what would have been the result if the hourly rate would have been identified by dividing annual average working hours by the nominal annual industrial worker’s salary, as it appears from statistics for 2005.
Ehdotetun menetelmän mukaan työvoimakustannukset vastaavat kustannuksia, jotka olisi saatu määrittämällä tuntitaksa jakamalla teollisuustyöntekijän nimellinen vuosipalkka vuodessa tehtävillä keskimääräisillä työtunneilla, kuten käy ilmi vuoden 2005 tilastoista.
The labour cost element for an industrial worker’s salary corresponds to an hourly rate of NOK 232,20 (348300/1500).
Teollisuustyöntekijän palkan työvoimakustannukset vastaavat 232,20 Norjan kruunun tuntitaksaa (348300/1500).
The Authority considers that an hourly rate which is defined by reference to official wage statistics (for 2005) ensures that the labour cost element is not inflated.
Valvontaviranomainen katsoo, että virallisten palkkatilastojen (vuodelta 2005) perusteella määritetyn tuntitaksan avulla varmistetaan, ettei työvoimakustannuksia ole arvioitu liian korkeiksi.
Moreover, the fact that the hourly rate is determined by reference to the annual industrial worker’s salary (as opposed to the much higher salary of, say, a civil engineer) means that the labour cost element is kept at a relatively low level [64].
Koska tuntitaksa on lisäksi määritelty teollisuustyöntekijän vuotuisen keskipalkan perusteella (eikä esimerkiksi rakennusinsinöörin paljon korkeamman palkan perusteella), työvoimakustannukset on pidetty suhteellisen alhaisina [64]. Hankkeen johtajan on allekirjoitettava palkattomista työtunneista laadittu raportti jokaista tukihakemusta varten, ja kirjanpitäjän on varmennettava raportti.
Finally, the fact that the reported unpaid labour hours must be co-signed by the project manager and be certified by an accountant for each grant application ensures the presence of an audit control which is in line with — or even stricter than — the audit certification referred to in the General Model Agreement under the Seventh Framework Programme [65].
Näin taataan, että tarkastus toteutetaan seitsemännen puiteohjelman vakioavustussopimuksessa esitetyn tarkastustodistusjärjestelmän mukaisesti tai jopa tätä tiukemmin [65].
Finally, the Authority notes that, in addition, control is also exercised by the Norwegian Research Council, which verifies that the declared numbers are not manifestly incorrect.
Valvontaviranomainen huomauttaa lisäksi, että myös Norjan tutkimusneuvosto harjoittaa valvontaa varmistamalla, että ilmoitetut luvut eivät ole ilmeisen virheellisiä.
In these circumstances the Authority concludes that the identification of the unpaid labour cost element in the methodology for determining the hourly rate is acceptable.
Näissä olosuhteissa valvontaviranomainen päättelee, että palkattoman työvoiman kustannusten osuus tuntitaksan määrittelymenetelmässä on hyväksyttävä.
The unpaid labour costs, considered in isolation, therefore qualify as eligible personnel costs within the meaning of the R&D&I Guidelines.
Erikseen tarkasteltuina palkattoman työvoiman kustannukset ovat tämän vuoksi T&K&I-suuntaviivojen mukaisia tukikelpoisia henkilöstökuluja.
‘Other operating costs’
”Muut toimintakulut”