natgillin/translations-raw huggingface dataset:
HAVING consulted the European Commission,
ETA-sopimuksen liitteessä XV olevan otsikon ”YLEISTÄ” alla olevan II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat Euroopan komission antamia säädöksiä.
HAVING consulted the EFTA States by letter dated 13 February 2014 on the subject,
ON kuullut Euroopan komissiota,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
ON kuullut EFTA-valtioita 13 päivänä helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä,
The State aid Guidelines shall be amended by introducing new Guidelines on State aid for films and other audiovisual works (‘2014 Film and Audiovisual Guidelines’).
1 artikla
The new guidelines are enclosed in the Annex and form an integral part of this Decision.
Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja sisällyttämällä niihin elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea koskevat uudet suuntaviivat, jäljempänä ’elokuva- ja audiovisuaalialan vuoden 2014 suuntaviivat’.
Article 2
Uudet suuntaviivat ovat liitteessä, ja ne ovat tämän päätöksen erottamaton osa.
Only the English language version of this decision is authentic.
2 artikla
Done at Brussels, 26 March 2014.
Ainoastaan päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.
For the EFTA Surveillance Authority
Tehty Brysselissä 26 päivänä maaliskuuta 2014.
President
EFTAn valvontaviranomaisen puolesta
College Member
Puheenjohtaja
OJ C 332, 15.11.2013, p. 1.
Kollegion jäsen
ANNEX
EUVL C 332, 15.11.2013, s. 1.
PART IV:
LIITE
SECTOR SPECIFIC RULES
OSA IV:
State aid for films and other audiovisual works [1](‘2014 Film and Audiovisual Guidelines’)
ALAKOHTAISET SÄÄNNÖT
INTRODUCTION
Elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävä valtiontuki [1](”Elokuva- ja audiovisuaalialan vuoden 2014 suuntaviivat”)
Audiovisual works, particularly films, play an important role in shaping European identities.
JOHDANTO
They reflect the cultural diversity of the different traditions and histories of the States and regions within the European Economic Area (‘EEA’).
Audiovisuaalisilla teoksilla, erityisesti elokuvilla, on tärkeä rooli eurooppalaisen identiteetin muotoutumisessa.
Audiovisual works are both economic goods, offering important opportunities for the creation of wealth and employment, and cultural goods which mirror and shape our societies.
Ne heijastavat Euroopan talousalueen (ETA) valtioiden ja alueiden eri traditioiden ja taustojen kulttuurista monimuotoisuutta.
Amongst audiovisual works, films still have a particular prominence, because of their cost of production and cultural importance.
Audiovisuaaliset teokset ovat samanaikaisesti sekä tuotantohyödykkeitä, jotka tarjoavat tärkeitä vaurauden ja työllisyyden kasvumahdollisuuksia, että yhteiskuntaamme kuvaavia ja muokkaavia kulttuurituotteita.
Film production budgets are substantially higher than for other audiovisual content, they are more frequently the subject of international coproduction, and the duration of their exploitation life is longer.
Audiovisuaalisista teoksista elokuvat ovat edelleen erityisen merkittäviä, koska niiden tuotanto on kallista ja ne ovat kulttuurisesti tärkeitä.
Films in particular face strong competition from outside Europe.
Elokuvien tuotantobudjetit ovat huomattavasti suurempia kuin muunlaisen audiovisuaalisen sisällön tuotantobudjetit, niitä tehdään muita useammin kansainvälisinä yhteistuotantoina ja niiden elinkaari on pidempi.
On the other hand, there is little circulation of European audiovisual works outside their country of origin.
Erityisesti elokuvat ovat voimakkaan Euroopan ulkopuolelta tulevan kilpailun kohteena.
This limited circulation results from the fragmentation of the European audiovisual sector into national or even regional markets.
Toisaalta eurooppalaisia audiovisuaalisia teoksia ei juuri näe alkuperämaan ulkopuolella.
While this is related to Europe's linguistic and cultural diversity, proximity is also built into the public support for European audiovisual works, with which national, regional and local funding schemes subsidise many small production companies.
Tämä esitysalueen rajoittuneisuus johtuu Euroopan audiovisuaalialan pirstaloitumisesta kansallisiin tai jopa alueellisiin markkinoihin.
It is generally accepted that aid is important to sustain European audiovisual production.
Osasyynä on Euroopan kielellinen ja kulttuurinen monimuotoisuus, mutta paikallisuuden korostaminen on myös sisäänrakennettuna Euroopan audiovisuaalisten teosten julkiseen tukeen.
It is difficult for film producers to obtain a sufficient level of upfront commercial backing to put together a financial package so that production projects can proceed.
Useista kansallisista, alueellisista ja paikallisista tukiohjelmista tuetaan monia pieniä tuotantoyrityksiä.
The high risk associated with their businesses and projects, together with the perceived lack of profitability of the sector, make it dependent on State aid.
On yleisesti hyväksyttyä, että Euroopan audiovisuaalisen tuotannon ylläpitämiseen tarvitaan tukea.
Left purely to the market, many of these films would not have been made because of a combination of the high investment required and the limited audience for European audiovisual works.
Elokuvatuottajien on vaikea saada riittävästi kaupallista etukäteisrahoitusta voidakseen koota tuotantohankkeen aloittamiseen tarvittavan rahoituspaketin.
In these circumstances, the fostering of audiovisual production by the EFTA Surveillance Authority (‘the Authority’) and the EEA States have a role to ensure that their culture and creative capacity can be expressed and the diversity and richness of European culture reflected.
Riippuvuutta valtiontuista ovat lisänneet yrityksiin ja hankkeisiin liittyvät suuret riskit yhdessä alan huonon kannattavuuden kanssa.
MEDIA [2], the European Union's support programme for the film, television and new media industries, offers a variety of funding schemes, each targeting different areas of the audiovisual sector, including schemes for producers, distributors, sales agents, organisers of training courses, operators in new digital technologies, operators of video-on-demand (VoD) platforms, exhibitors and organisers of festivals, markets and promotional events.
Jos rahoitus riippuisi yksinomaan markkinoista, monia elokuvia olisi jäänyt tekemättä niiden edellyttämien suurten investointien ja eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kapean yleisöpohjan vuoksi.
It encourages the circulation and promotion of European films with particular emphasis on non-national European films.
Tässä tilanteessa on tärkeää, että EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, ja ETA-valtiot edistävät audiovisuaalista tuotantoa, jotta valtioiden kulttuuri ja luova kapasiteetti pääsevät esille osoitukseksi Euroopan kulttuurien monimuotoisuudesta ja rikkaudesta.
These actions will be continued in the MEDIA Sub-programme within Creative Europe, the new European support programme for the cultural and creative sectors.
Euroopan unionin elokuville, televisiolle ja uusille media-aloille suunnattu tukiohjelma Media [2] tarjoaa monenlaisia rahoitusjärjestelyjä audiovisuaalialan eri osa-alueiden edustajille: tuottajille, levittäjille, myyntiedustajille, koulutuksen järjestäjille, uuden digitaalitekniikan operaattoreille, tilausvideopalvelujen operaattoreille sekä elokuvafestivaalien, messujen ja myynninedistämistapahtumien näytteilleasettajille ja järjestäjille.
WHY CONTROL STATE AID FOR FILMS AND OTHER AUDIOVISUAL WORKS?
Media-ohjelmalla edistetään eurooppalaisen elokuvan levitystä ja markkinointia, ja sen erityinen painopiste on ei-kansallisissa eurooppalaisissa elokuvissa.
EEA States have implemented a wide range of support measures for the production of films, TV programmes and other audiovisual works.
Näitä toimia jatketaan Media-alaohjelmassa osana Luova Eurooppa -ohjelmaa, joka on EU:n uusi kulttuurialan ja luovien alojen tukiohjelma.
EEA States annually provide substantial sums of film support, through national, regional and local support schemes.
MIKSI ELOKUVILLE JA MUILLE AUDIOVISUAALISILLE TEOKSILLE MYÖNNETTÄVÄÄ VALTIONTUKEA PITÄISI VALVOA?
The rationale behind these measures is based on both cultural and industrial considerations.
ETA-valtiot ovat tukeneet elokuvien, televisio-ohjelmien ja muiden audiovisuaalisten teosten tuotantoa monenlaisin toimenpitein.
They have the primary cultural aim of ensuring that the national and regional cultures and creative potential are expressed in the audiovisual media of film and television.
ETA-valtiot myöntävät vuosittain suuria määriä elokuvatukea kansallisten, alueellisten ja paikallisten tukiohjelmien kautta.
On the other hand, they aim to generate the critical mass of activity that is required to create the dynamic for the development and consolidation of the industry through the creation of soundly based production undertakings and the development of a permanent pool of human skills and experience.
Toimenpiteet perustuvat sekä kulttuuri- että tuotantonäkökohtiin.
With this support, Europe has become one of the largest producers of films in the world.
Ensisijaisena, kulttuuriin liittyvänä tavoitteena on, että kansallinen ja alueellinen kulttuuri ja luovat kyvyt pääsevät esille audiovisuaalisissa viestimissä eli elokuvissa ja televisiossa.
In 2012, the European audiovisual market for filmed entertainment was valued at EUR 17 billion [3].
Toisaalta toimintaa pyritään saamaan aikaan riittävästi, jotta alan kehitykselle ja voimistumiselle voitaisiin luoda edellytykset, perustamalla terveelle pohjalle tuotantoyhtiöitä ja pitämällä yllä osaavaa ja kokenutta ammattikuntaa.
A large number of people are employed in the audiovisual sector in the EEA [4].
Tuen ansiosta Euroopasta on tullut yksi suurimpia elokuvantuottajia maailmassa.
This makes film production and distribution not only a cultural but also a significant economic activity.
Euroopan audiovisuaalimarkkinoiden tv- ja elokuvatuotanto-osuuden arvoksi määriteltiin 17 miljardia euroa vuonna 2012 [3].
Furthermore, film producers are active on an international level and audiovisual works are traded internationally.
Audiovisuaaliala työllistää ETA-alueella paljon ihmisiä [4].
This means that such aid in the form of grants, tax incentives or other types of financial support is liable to affect trade between EEA States.
Elokuvien tuotanto ja jakelu on siis paitsi kulttuurisesti, myös taloudellisesti merkittävää toimintaa.
The producers and audiovisual works which receive such support are likely to have a financial and hence competitive advantage over those which do not.
Lisäksi elokuvatuottajat toimivat kansainvälisesti ja audiovisuaalisilla teoksilla käydään kansainvälistä kauppaa.
Article 61(1) of the EEA Agreement prohibits aid granted by the state or through state resources, which distorts or threatens to distort competition and trade between EEA States.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa kielletään valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja ETA-valtioiden välistä kauppaa.
However, the Authority may exempt certain State aid from this prohibition.
Valvontaviranomainen voi kuitenkin poiketa tästä kiellosta eräiden valtiontukien kohdalla.
One of these exemptions is Article 61(3)(c) of the EEA Agreement for aid to facilitate the development of certain economic activities where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Yksi tällainen poikkeus on ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohta, jonka mukaan tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen voidaan antaa tukea, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
The EEA Agreement recognises the need to strengthen cultural cooperation in Article 13 of Protocol 31 to the Agreement.
ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 31 olevassa 13 artiklassa tunnustetaan tarve vahvistaa kulttuuriyhteistyötä.
The EEA Agreement does not contain a ‘cultural exemption’ similar to Article 107(3)(d) TFEU, which provides for a specific possibility of exemption to the general incompatibility principle of Article 107(1) TFEU for aid granted to promote culture.
ETA-sopimus ei sisällä samantapaista kulttuurialaa koskevaa poikkeusta kuin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohta, jonka mukaan kulttuurin edistämiseen myönnettävään tukeen on mahdollista olla soveltamatta yleistä sisämarkkinoille soveltumattomuutta koskevaa periaatetta.
Nevertheless, the Authority considers that, in line with its constant practice [5], support measures for films and other audiovisual works may be approved on cultural grounds on the basis of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että elokuvia ja muita audiovisuaalisia teoksia tukevat toimenpiteet voidaan sen vakiintuneen käytännön [5] mukaisesti hyväksyä kulttuuriperustein ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.
In its assessment, the Authority will apply the same criteria as those applied by the European Commission for the purposes of Article 107(3)(d) TFEU.
Valvontaviranomainen soveltaa arvioinnissaan samoja kriteerejä kuin Euroopan komissio SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan soveltamiseksi.
Audiovisual aid contributes to the medium- to long-term sustainability of the European film and audiovisual sectors across all EEA States and increases the cultural diversity of the choice of works available to European audiences.
Audiovisuaalialan tuella edistetään Euroopan elokuva- ja audiovisuaalialan pitkän ja keskipitkän aikavälin kestävyyttä kaikissa ETA-valtioissa ja tuetaan kulttuurin monimuotoisuutta lisäämällä eurooppalaisten ulottuvilla olevien teosten valikoimaa.
As Parties to the Unesco Convention on the Protection and the Promotion of the Diversity of Cultural Expressions, Norway and Iceland are committed to integrating the cultural dimension as a vital element in their policies [6].
Norja ja Islanti ovat sopimuspuolena kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemista ja edistämistä koskevassa Unescon yleissopimuksessa.
DEVELOPMENTS SINCE 2001
Ne ovat näin sitoutuneet sisällyttämään kulttuuriulottuvuuden keskeiseksi osaksi politiikkaansa [6].
The European Commission set out assessment criteria for State aid for the production of films and other audiovisual works in its 2001 Cinema Communication [7].
KEHITYS VUODEN 2001 JÄLKEEN
The Authority's Guidelines on State aid to cinematographic and other audiovisual works (‘the Authority's 2008 Guidelines’) were originally set out in 2008 and were based on the abovementioned Communications of the European Commission from 2001, 2004 and 2007 [11].
Komission ja valvontaviranomaisen vuonna 2001 hyväksyttyjen sääntöjen voimaantulon jälkeen hyväksymät tukiohjelmat osoittavat, että ETA-valtioiden käytössä on monenlaisia tukijärjestelmiä ja -edellytyksiä.
The current Guidelines pursue the main lines of the 2001 Communication and of the Authority's 2008 Guidelines, whilst responding to a number of trends which have emerged since 2001.
Useimmat ohjelmat seuraavat mallia, jota varten vuoden 2001 tiedonanto laadittiin: valituille elokuvatuotannoille myönnetään avustuksia, joiden enimmäismäärä on tietty prosenttiosuus tuensaajan tuotantobudjetista.
The aid schemes approved by the Commission and the Authority since the 2001 rules came into force show that EEA States use a wide variety of aid mechanisms and conditions.
Yhä useammat ETA-valtiot ovat kuitenkin ottaneet käyttöön ohjelmia, joissa tuen määrä määritellään prosenttiosuudeksi tuotantotoimintaan ainoastaan myöntäneessä ETA-valtiossa käytetyistä menoista.
Most schemes follow the model for which the assessment criteria of the 2001 Communication were designed, namely grants awarded to selected film productions, where the maximum aid is determined as a percentage of the production budget of the aid beneficiary.
Nämä ovat usein verohelpotuksia tai muutoin sellaisia, että tukea saa automaattisesti tiettyjen kelpoisuusedellytysten täyttyessä.
However, a growing number of EEA States introduced schemes which define the aid amount as a percentage of the expenditure on production activity undertaken in the granting EEA State only.
Elokuvasäätiöt myöntävät tukea yksittäisille elokuville erillisestä hakemuksesta, mutta näiden automaattisten tukiohjelmien ansiosta elokuvatuottajat voivat laskea tietyn ennakoitavissa olevan tukimäärän osaksi rahoitusta jo elokuvaprojektin suunnittelu- ja kehittämisvaiheessa.
These schemes are often designed in the form of a tax reduction or otherwise in a way which applies automatically to a film which fulfils certain criteria for its eligibility for aid.
Eräät ETA-valtiot ovat lisäksi laajentaneet tuen koskemaan myös muuta kuin elokuvan tuotantoon liittyvää toimintaa.
Compared to film funds which individually award support to single films upon application, these schemes with their automatic application allow film producers to factor in a foreseeable amount of funding already in the film planning and development phase.
Tällainen on esimerkiksi tuki elokuvateattereille maaseudulla sijaitsevien tai taide-elokuvia esittävien arthouse-elokuvateattereiden auttamiseksi yleisesti tai digitaaliseen projisointiin siirtymisen edistämiseksi.
Regarding the scope of aided activities, some EEA States also offer aid to activities other than film production.
Eräät ETA-valtiot tukevat audiovisuaalisia hankkeita, jotka menevät perinteistä elokuva- ja televisiotuotannon käsitettä pidemmälle.
This includes aid to film distribution or to cinemas, for example to support rural cinemas or arthouse cinemas in general or to cover their renovation and modernisation, including their transition to digital projection.
Kun komissiolle ja valvontaviranomaiselle on ilmoitettu tällaisesta tuesta, ne ovat tuen tarpeellisuutta, oikeasuhtaisuutta ja riittävyyttä arvioidessaan soveltaneet elokuvatiedonannon ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivojen arviointiperusteita.
Some EEA States support audiovisual projects which go beyond the traditional concept of film and TV productions, in particular interactive products like transmedia or games.
On myös havaittu, että ETA-valtioiden välillä on yhä enemmän kilpailua, jossa valtiontukea käytetään houkuttamaan investointeja suurtuotantoyrityksiltä ETA:n ulkopuolisista maista.
In these cases, the Commission and the Authority have applied the criteria of the Cinema Communication and the Authority's 2008 Guidelines as a reference to assess the necessity, proportionality and adequacy of the aid, whenever such aid has been notified.
Näitä kysymyksiä ei käsitelty vuoden 2001 tiedonannossa eikä valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoissa.
Increased competition among EEA States to use State aid to attract inward investment from large-scale film production companies of third countries has also been noted.
Jo vuoden 2001 tiedonannossa ilmoitettiin, että komissio tarkistaa valtiontukisääntöjen mukaisia aluesidonnaisuuden enimmäismääriä alalla.
These issues were not addressed in the 2001 Communication nor in the Authority's 2008 Guidelines.
Elokuvien rahoittamiseen suunnattuihin ohjelmiin sisältyvillä varojen käytön aluesidonnaisuuksilla edellytetään, että tietty osa tukea saavien elokuvien budjetista käytetään tuen myöntävässä ETA-valtiossa.
Already the 2001 Communication announced that the Commission would review the maximum level of territorial spending obligations in this sector permitted under the State aid rules.
Sääntöjen voimassaoloa jatkettaessa vuonna 2004 todettiin, että elokuvien rahoitusjärjestelyihin liittyvä varojen käytön aluesidonnaisuus oli kysymys, jota on tarkasteltava tarkemmin perussopimuksen sisämarkkinaperiaatteiden noudattamisen kannalta.
Territorial spending obligations in film-funding schemes require a certain part of the supported film budget to be spent in the EEA State granting the aid.
Huomioon on myös otettava unionin tuomioistuimen ja EFTAn tuomioistuimen vuoden 2001 jälkeen vahvistama oikeuskäytäntö, joka koskee tavaroiden ja palvelujen alkuperää koskevien sääntöjen merkitystä sisämarkkinoilla [12].
The 2004 extension identified territorial spending obligations in film funding schemes as an issue which needs to be further assessed in view of its compliance with the internal market principles of the Treaty.
Komissio totesi myös vuoden 2001 elokuvatiedonannossa vahvistettujen valtiontuen arviointiperusteiden voimassaoloa jatkaessaan vuonna 2009, että näiden käytänteiden vaikutuksia on pohdittava edelleen ja arviointiperusteita tarkistettava.
Case-law of the Court of Justice and the EFTA Court, adopted since 2001 on the importance of the internal market with regard to rules on the origin of goods and services, also needs to be taken into account [12].
ERITYISET MUUTOKSET
SPECIFIC CHANGES
TOIMINNAN LAAJUUS
These Guidelines address the issues above and introduce amendments to the criteria of the 2001 Communication and the Authority's 2008 Guidelines.
Vuoden 2001 elokuvatiedonannossa ja valvontaviranomaisen vuoden 2008 suuntaviivoissa vahvistetuissa valtiontuen arviointiperusteissa keskitytään elokuvien tuotantoon.
In particular, these Guidelines cover State aid for a wider scope of activities, highlight the principle of subsidiarity in the area of cultural policy and the respect of the fundamental freedoms (Articles 4, 8, 28, 31, 36 and 40 of the EEA Agreement), introduce a higher maximum aid intensity level for cross-border productions and cater for the protection of and access to film heritage.
Kuten aiemmin todettiin, eräät ETA-valtiot kuitenkin antavat tukea myös muuhun elokuvantekoon liittyvään toimintaan, kuten käsikirjoittamiseen, elokuvaprojektien kehittämiseen, elokuvien levittämiseen tai markkinointiin (esimerkiksi elokuvafestivaaleilla).
The Commission and the Authority believe that these changes are necessary in view of the developments since 2001 and will help European works to be more competitive and pan-European in the future.
Tavoite suojata ja edistää Euroopan kulttuurista monimuotoisuutta audiovisuaalisten teosten kautta täyttyy ainoastaan, jos näillä töillä on yleisöä.
SCOPE OF ACTIVITIES
Pelkästään tuotantoa tuettaessa riskinä on, että edistetään pelkkää audiovisuaalisen sisällön tekemistä, eikä valmista audiovisuaalista teosta levitetä tai markkinoida kunnolla.
Regarding the scope of activities to which these Guidelines apply, the State aid criteria of the 2001 Cinema Communication and the Authority's 2008 Guidelines focused on the production of films.
Tämän vuoksi tuen piiriin on syytä ottaa kaikki elokuvanteon eri vaiheet tarinakonseptin luomisesta valmiin elokuvan esittämiseen yleisölle.
As noted, some EEA States however offer also support for other related activities, such as script-writing, development, film distribution, or film promotion (including film festivals).
Elokuvateattereille myönnetyn tuen määrät ovat yleensä pieniä, joten esimerkiksi vähämerkityksisestä tuesta annetussa asetuksessa [13] säädetyt tukitasot kattanevat maaseutu- ja arthouse-elokuvateattereille myönnettävän tuen.
The objective of protecting and promoting Europe's cultural diversity through audiovisual works can only be achieved if these works are seen by audiences.
Jos ETA-valtio kuitenkin voi perustella elokuvateattereille myönnettävän lisätuen tarpeen, tukea tarkastellaan näiden suuntaviivojen mukaisesti tukena kulttuurin edistämiseen ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
Aid to production alone risks stimulating the supply of audiovisual content without ensuring that the resulting audiovisual work is properly distributed and promoted.
Elokuvateattereille tarkoitetulla tuella edistetään kulttuuria, koska näiden teattereiden päätehtävänä on kulttuurituotteen — elokuvan — esittäminen.
It is therefore appropriate that aid may cover all aspects of film creation, from story concept to delivery to the audience.
Eräät ETA-valtiot ovat harkinneet tukea audiovisuaalihankkeille, jotka menevät perinteistä elokuva- ja televisiotuotannon käsitettä pidemmälle.
Regarding aid to cinemas, usually the amounts involved are small, so that for example rural and arthouse cinemas should be sufficiently served by the levels of aid which fall under the de minimis Regulation [13].
Monimediakerronnassa (eli crossmedia- tai transmediakerronnassa) käytetään useita alustoja ja formaatteja digitaalitekniikan, esimerkiksi elokuvan ja videopelien, avulla.