natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The procedure for new aid is laid down in Article 1(3) in Part I of Protocol 3 SCA (corresponding to Article 88(3) EC).
Uutta tukea koskevasta menettelystä määrätään valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa (joka vastaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa).
If the Authority is in doubt about the compatibility of such an aid measure, it shall open the formal investigation procedure provided for in Article 1(2) in Part I of Protocol 3 SCA (corresponding to Article 88(2) EC) and in Article 4(4) of Section II in Part II of Protocol 3 SCA.
Jos valvontaviranomaisella on epäilyksiä siitä, soveltuuko kyseinen tukitoimenpide ETA-sopimuksen toimintaan, sen on aloitettava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan (joka vastaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohtaa) ja kyseisessä pöytäkirjassa olevan II osan II jakson 4 artiklan 4 kohdan mukainen muodollinen tutkintamenettely. Voimassa olevaan tukeen sovellettavan menettelyn ja uuteen tukeen sovellettavan menettelyn välillä on eroja.
The procedure for existing aid is different from that pertaining to new aid and is laid down in Article 1(1) in Part I of Protocol 3 SCA.
Voimassa olevaan tukeen sovellettavasta menettelystä määrätään valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdassa.
Pursuant to that provision, the Authority shall, in cooperation with the EFTA States, keep under constant review all systems of aid existing in those States.
Kyseisen kohdan mukaisesti valvontaviranomaisen on seurattava jatkuvasti EFTAn jäsenvaltioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä.
It shall propose to the latter any appropriate measures required by the progressive development or by the functioning of the EEA Agreement.
Sen on tehtävä EFTAn jäsenvaltioille ehdotuksia ETA-sopimuksen asteittaisen kehittämisen tai sen toiminnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi.
According to the European Court of Justice:
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut seuraavaa:
‘[…] when the Commission examines aid measures under Article 87 EC to determine whether they are compatible with the common market, it is required to initiate the procedure under Article 88(2) EC where, after the preliminary examination, it has been unable to overcome all the difficulties involved in determining whether those measures are compatible with the common market […] The same principles must naturally apply where the Commission also entertains doubts as to the actual classification as aid, within the meaning of Article 87(1) EC, of the measure examined.
”[…] kun komissio tutkii tukitoimenpiteitä EY 87 artiklan valossa sen määrittämiseksi, soveltuvatko ne yhteismarkkinoille, komissiolla on velvollisuus aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely, jos se ei ole voinut alustavan tutkinnan perusteella selvittää kaikkia niitä vaikeuksia, jotka estävät sen toteamisen, että nämä toimenpiteet soveltuvat yhteismarkkinoille […]. Samoja periaatteita on luonnollisesti sovellettava silloin, kun komissiolla on edelleen epäilyksiä myös tutkitun toimenpiteen luokittelusta tueksi EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
The Commission cannot therefore be criticised for initiating the procedure even where, in the decision adopted for that purpose, it expresses doubts as to the status as aid, within the meaning of Article 87(1) EC, of the measures covered by it.
Komissiota ei siis voida moittia siitä, että se on aloittanut kyseisen menettelyn, vaikka se onkin tätä varten tekemässään päätöksessä ilmaissut epäilyjä siitä, ovatko sen kohteena olevat toimet EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tukia.
[…] the Commission must undertake an adequate examination … on the basis of the information already communicated to it by that stage by the Member State, even if the outcome of that examination is a non-definitive classification of the measures examined.
[…] on komission […] tutkittava tämä kysymys riittävän tarkasti niiden tietojen perustella, jotka kyseinen valtio on sille tässä vaiheessa ilmoittanut, vaikka tämä tutkimus päättyisikin arvioon, joka ei vielä ole lopullinen.
[…] If that information enables it, for the purposes of a provisional assessment, to take the view that the measures at issue probably in fact constitute existing aid, the Commission must then deal with them within the procedural framework provided for in Article 88(1) and (2) EC.
[…] Jos näiden seikkojen perusteella voidaan väliaikaisen arvioinnin yhteydessä ajatella, että on luultavaa, että kyseessä olevat toimenpiteet todellakin ovat voimassa olevia tukia, komission on käsiteltävä niitä EY 88 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätyssä menettelyssä.
On the other hand, if the information provided by the Member State is not such as to justify that provisional conclusion or if the Member State provides no information on the matter, the Commission must deal with those measures within the procedural framework provided for in Article 88(3) and (2).’In other words, any assessment made in a decision to open the formal investigation procedure as to whether a potential aid measure constitutes new or existing aid is necessarily only of a preliminary nature.
Jos jäsenvaltion ilmoittamat seikat eivät sitä vastoin mahdollista tällaisen väliaikaisen päätelmän tekemistä tai jos jäsenvaltio ei ilmoita mitään tällaisia seikkoja, komission on käsiteltävä näitä toimenpiteitä tämän saman artiklan 3 ja 2 kohdassa määrätyssä menettelyssä.” Tästä seuraa, että muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisessa tehdyssä päätöksessä esitettävä arviointi siitä, onko mahdollinen tukitoimenpide uutta vai voimassa olevaa tukea, on väistämättä luonteeltaan vain alustava.
It therefore follows from case law that even if the Authority, in an opening decision, initially took the view that the measure in question constituted new aid, it can still, in the decision concluding that procedure, find that the measure in fact constitutes existing aid or that it does not amount to aid at all.
Oikeuskäytännöstä seuraa sen vuoksi, että vaikka valvontaviranomainen katsoi menettelyn aloittamisesta tekemässään päätöksessä alustavasti, että kyseinen toimenpide on uutta tukea, se voi silti todeta menettelyn lopettamisesta tekemässään päätöksessä, että toimenpide on itse asiassa voimassa olevaa tukea tai se ei ole lainkaan tukea.
Where existing aid is involved, the Authority has to follow the procedure for existing aid [34].
Jos kyse on voimassa olevasta tuesta, valvontaviranomaisen on noudatettava voimassa olevaan tukeen sovellettavaa menettelyä [34].
Accordingly, in such a case the Authority would have to close the formal investigation procedure and open the different procedure for existing aid laid down in Articles 17 to 19 in Part II of Protocol 3 SCA [35].
Tällaisessa tilanteessa valvontaviranomaisen olisi lopettava muodollinen tukintamenettely ja aloitettava voimassa olevaa tukea koskeva menettely, josta määrätään valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 17–19 artiklassa [35].
Under this latter procedure, and only under that, the Authority would assess whether an existing aid measure is compatible with the functioning of the EEA Agreement.The information presented to the Authority at the time when it decided to initiate the formal investigation procedure was ‘not such as to justify’ the provisional conclusion of the aid being existing and the Authority therefore dealt with these measures in the framework of the rules pertaining to new aid.
Valvontaviranomainen arvioi vain viimeksi mainitussa menettelyssä sitä, soveltuuko voimassa oleva tukitoimenpide ETA-sopimuksen toimintaan. Tiedot, jotka valvontaviranomaiselle esitettiin sen tehdessä päätöksen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, ”eivät olleet luonteeltaan sellaisia, että niitä olisi voitu käyttää perusteena” alustavalle päätelmälle, jonka mukaan kyse oli voimassa olevasta tuesta.
However, as this initial view has been contested by the Icelandic Government, the Authority will in the following assess the question anew in the light of the material now presented by the Government and by the SFF.
Valvontaviranomainen sovelsi sen vuoksi kyseisiin toimenpiteisiin sääntöjä, joita sovelletaan uuteen tukeen. Koska Islannin hallitus on kuitenkin vastustanut tätä alustavaa näkemystä, valvontaviranomainen arvioi seuraavassa kysymystä uudelleen hallituksen ja rahoituspalveluyhdistyksen tässä vaiheessa sille esittämän aineiston perusteella.
As already indicated, the Authority will conclude on the existence and compatibility of new aid measures under the formal investigation procedure.
Kuten edellä todettiin, valvontaviranomainen tekee päätöksen uusien toimenpiteiden olemassaolosta ja soveltuvuudesta ETA-sopimuksen toimintaan muodollisessa tutkintamenettelyssä.
In contrast, if the instruments in question do not constitute new aid, the Authority cannot under the present procedure make a binding assessment as to whether they instead constitute existing aid within Article 61(1) EEA.
Jos kyseiset toimenpiteet eivät sitä vastoin ole uutta tukea, valvontaviranomainen ei voi laatia tässä menettelyssä sitovaa arviointia siitä, ovatko ne sen sijaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista voimassa olevaa tukea.
Nor can the Authority make a binding assessment as to whether such existing aid measures would be compatible with the Agreement.
Valvontaviranomainen ei voi myöskään esittää sitovaa arviointia siitä, soveltuvatko voimassa olevat tukitoimenpiteet ETA-sopimuksen toimintaan.
Hence, before concluding on the question of new or existing measures, the Authority will in the following base itself on the assumption that the following measures are state aid: state guarantee, tax exemption, interest support and relief from paying dividends.
Ennen kuin valvontaviranomainen ratkaisee kysymyksen siitä, onko kyse uusista vai voimassa olevista toimenpiteistä, se lähtee jatkossa siitä olettamuksesta, että seuraavat toimenpiteet ovat valtiontukea: valtiontakaus, verovapautus, korkotuki ja vapautus osinkomaksuista.
THE LEGAL TEST
OIKEUDELLINEN ARVIOINTI
Article 4 of the Authority’s Decision 195/04/COL provides that an alteration to existing aid is any change, other than modifications of a purely formal or administrative nature, which cannot affect the evaluation of the compatibility of the aid measure with the common market.
Valvontaviranomaisen päätöksen 195/04/KOL 4 artiklassa säädetään, että voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muuta kuin muodollista tai hallinnollista muutosta, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin.
Moreover, as regards the legal assessment of whether aid is new or existing, the Court of Justice stated in Namur-Les Assurances du Crédit, that:
Yhteisöjen tuomioistuin otti asiasta Namur-Les Assurances du Crédit laatimassaan oikeudellisessa arvioinnissa kantaa siihen, onko tuki uutta vai voimassa olevaa, seuraavasti:
‘[…] the emergence of new aid or the alteration of existing aid cannot be assessed according to the scale of the aid or, in particular, its amount in financial terms at any moment in the life of the undertaking if the aid is provided under earlier statutory provisions which remain unaltered.
”[…] uuden tuen aloittamista tai voimassa olevan tuen muuttamista ei ole mahdollista arvioida tuen laajuuden perusteella eikä erityisesti sen rahallisen määrän perusteella missään yrityksen elinkaaren vaiheessa, jos tuki myönnetään sellaisten aikaisempien oikeudellisten säännösten perusteella, jotka pysyvät muuttumattomina.
Whether aid may be classified as new aid or as alteration of existing aid must be determined by reference to the provisions providing for it.
Voidaanko tuki luokitella uudeksi tueksi vai muutetuksi voimassa olevaksi tueksi on määriteltävä kyseistä tukea koskevien säännösten perusteella.
The decision which entered into force on 1 February 1989 did not amend the legislation which accorded to the OND the advantages which it enjoyed, either in regard to the nature of those advantages or even in regard to the activities of the public establishment to which they applied, since the Law of 31 August 1939 set that establishment a very general aim of reducing the risks of providing credit for exports.
Päätöksellä, joka tuli voimaan 1. helmikuuta 1989, ei muutettu lainsäädäntöä, jonka perusteella OND:lle myönnettiin sen saamat edut, kyseisten etujen luonteen osalta eikä edes niistä hyötyneen julkisen laitoksen toiminnan osalta, sillä 31 päivänä elokuuta 1939 säädetyssä laissa kyseiselle laitokselle asetettiin erittäin yleisluontoinen tavoite eli vientiluototukseen liittyvien riskien pienentäminen. Päätös ei sen vuoksi vaikuta kyseisellä lailla käyttöön otettuihin tukijärjestelyihin. ”
It does not therefore affect the aid arrangements put in place by that legislation.’The Court went on to conclude that a factual extension of the undertaking’s activities would not suffice to alter the classification of an aid measure:
Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi, että yrityksen toiminnan konkreettinen laajentaminen ei olisi riittävä peruste tukitoimenpiteen luokittelun muuttamiselle:
‘To take the contrary view would in effect be tantamount to requiring the Member State concerned to notify to the Commission and submit for its preventive review not only new aid or alterations of aid properly so-called granted to an undertaking in receipt of existing aid but also all measures which affect the activity of the undertaking and which may have an impact on the functioning of the common market, on competition or simply on the actual amount, over a specific period, of aid which is available in principle but which necessarily varies in amount according to the undertaking’s turnover.
”Vastakkaisen kannan ottaminen merkitsisi käytännössä sitä, että kyseisen jäsenvaltion edellytettäisiin ilmoittavan komissiolle ja toimittavan alustavaa tarkastelua varten paitsi voimassa olevaa tukea saavalle yritykselle myönnettävän uuden tuen tai sellaiseksi perustellusti katsottavaan tukeen tehtävät muutokset, myös kaikki toimenpiteet, jotka vaikuttavat yrityksen toimintaan ja joilla voi olla vaikutusta yhteismarkkinoiden toimintaan, kilpailuun tai sellaisen tuen todelliseen määrään tietyn jakson aikana, joka on periaatteessa saatavilla mutta jonka määrä vaihtelee väistämättä yrityksen liikevaihdon mukaan.
Ultimately, in the case of a public undertaking such as the OND, each new insurance operation which, according to the information provided at the hearing by the Belgian Government, must be submitted to the supervisory authorities, could thus be regarded as a measure to which the procedure laid down in Article 93(3) of the Treaty applies.
OND:n kaltaisen julkisen yrityksen tapauksessa jokainen uusi vakuutustapahtuma, josta on Belgian hallituksen kuulemistilaisuudessa antamien tietojen mukaan ilmoitettava valvontaviranomaisille, voitaisiin sen vuoksi katsoa viime kädessä toimenpiteeksi, johon sovelletaan perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä.
Such an interpretation, which does not correspond to either the letter or the purpose of Article 93(3), nor to the division of responsibility between the Commission and the Member States for which it provides, would give rise to legal uncertainty for undertakings and Member States, which would thus be obliged to notify in advance widely differing measures, which could not then be put into effect despite doubts as to whether they could be classified as new aid.
Tällainen tulkinta, joka ei vastaa 93 artiklan 3 kohdan sisältöä eikä tarkoitusta eikä myöskään komission ja jäsenvaltioiden vastuunjakoa, josta siinä määrätään, aiheuttaisi oikeudellista epävarmuutta yritysten ja jäsenvaltioiden keskuudessa, sillä niiden olisi tuolloin ilmoitettava ennakkoon hyvin erilaisista toimenpiteistä, joita ei sen vuoksi voitu toteuttaa, vaikka ei ollut varmuutta siitä, voitiinko ne katsoa uudeksi tueksi.
[…]’In Government of Gibraltar v Commission, the Court of First Instance held that:
[…]” Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi asiassa Gibraltar seuraavaa:
‘it is only where the alteration [in national law] affects the actual substance of the original scheme that the latter is transformed into a new aid scheme.
”Näin ollen alkuperäinen järjestelmä on muuttunut uudeksi tukijärjestelmäksi ainoastaan siinä tapauksessa, että [kansalliseen lainsäädäntöön tehty] muutos on vaikuttanut alkuperäisen järjestelmän olennaiseen sisältöön. Tällaisesta olennaisesta muutoksesta ei kuitenkaan voi olla kyse, jos uusi elementti on selvästi erotettavissa alkuperäisestä järjestelmästä.”
There can be no question of such a substantive alteration where the new element is clearly severable from the initial scheme.’In the assessment of whether a change to an aid measure has the effect of turning hitherto existing aid into new aid, the Commission has examined whether the change is substantive in nature [39].
Arvioidessaan, muuttaako tukitoimenpiteeseen tehty muutos siihen saakka voimassa olevaksi tueksi katsotun tuen uudeksi tueksi, komissio on tutkinut, onko muutos olennainen [39].
In this respect the Commission has taken account of the nature of the advantage, the aim pursued with the advantage, the basis on which the advantage is made, the persons and bodies affected by it and the relevant sources of finance.
Komissio on ottanut tuolloin huomioon edun luonteen, tavoitteen, johon sillä pyritään, perustan, jonka pohjalta se annetaan, henkilöt ja laitokset, joihin se vaikuttaa, sekä siihen liittyvät rahoituslähteet.
In contrast, the Commission has not looked into legal changes, which are not a part of the aid measure in question.In relation to individual aid measures, such as licence fees for a public broadcaster, this approach has led the Commission to examine the conditions under which the relevant fee is being used, the reason being that these conditions form an integral part of the aid measure concerned [40].Where the aid measure concerned has consisted of an aid scheme not granted for any particular activity, such as for example public undertakings benefiting from a state guarantee merely because the undertaking is organised as part of the State, the Commission focussed on whether the aid measure itself (the scheme consisting of a State guarantee for all such undertakings) had been subject to substantial changes.
Komissio ei sitä vastoin ole tarkastellut oikeudellisia muutoksia, jotka eivät ole osa kyseistä toimenpidettä.Yksittäisten tukitoimenpiteiden (kuten yleisradioyhtiön lupamaksujen) tapauksessa komissio on tutkinut tämän toimintalinjan mukaisesti olosuhteet, joissa maksua käytetään, sillä ne muodostavat kyseisen toimenpiteen erottamattoman osan [40].Jos tukitoimenpide on koostunut tukiohjelmasta, josta ei ole myönnetty tukea tiettyyn toimintaan (esimerkiksi julkisten yritysten hyväksi myönnetty valtiontakaus, jonka ainoana myöntämisperusteena on se, että kyse on valtion yrityksestä), komissio on keskittynyt tutkimaan, oliko varsinaiseen tukitoimenpiteeseen (julkisille yrityksille myönnetystä valtiontakauksesta koostuva tukiohjelma) tehty olennaisia muutoksia.
As in this latter situation the rules pertaining to each aid beneficiary do not form part of the aid measure, the Commission has not looked into the specific rules regulating the activities of the each of the aid beneficiaries.
Koska kutakin tuensaajaa koskevat säännöt eivät ole osa tukitoimenpidettä, komissio ei ole tarkastellut kunkin tuensaajan toimintaan sovellettavia erityissääntöjä.
In other words, the Commission has not found that changes to rules pertaining to individual beneficiaries could have the effect of turning the aid scheme into new aid, be that with effect for the scheme as such or merely for the particular undertaking subject to the legislative changes [41].
Komissio ei toisin sanoen ole todennut, että yksittäisiin tuensaajiin sovellettaviin sääntöihin tehdyt muutokset voisivat vaikuttaa siten, että tukiohjelman katsottaisiin muuttuneen uudeksi tueksi riippumatta siitä, onko kyse varsinaisesta ohjelmasta tai pelkästään lakimuutosten vaikutusalaan kuuluvasta yksittäisestä yrityksestä [41].
Indeed, to do so would have implied that a measure having the character of a scheme would convert from existing aid to new aid in relation to some of the beneficiaries, but not in relation to others solely because the rules pertaining to the former, but not to the latter, had changed.
Jos komissio olisi tehnyt vastakkaisen päätelmän, se olisi merkinnyt ohjelman muodossa toteutetun toimenpiteen muuttumista voimassa olevasta tuesta uudeksi tueksi vain joidenkin eikä suinkaan kaikkien tuensaajien kannalta, koska muuttuneet säännöt koskivat vain osaa tuensaajista.
Such a result would be incompatible with the fact that the measure consisted of one single measure.Hence, before going into which legislative changes are relevant for the assessment of whether an aid measure is new or existing, it first has to be determined whether rules pertaining to one or more of the recipients of the aid form part of the aid measure or not.
Tämä olisi ristiriidassa myös sen seikan kanssa, että kyse oli yhdestä ja samasta toimenpiteestä.Ennen kuin määritetään, mitkä lakimuutokset ovat merkityksellisiä arvioitaessa, onko kyse uudesta vai voimassa olevasta tukitoimenpiteestä, on selvitettävä, sisältääkö tukitoimenpide yhtä tai useampaa tuensaajaa koskevia sääntöjä.
The State guarantee on all State institutions for all their obligations follows from general unwritten rules of Icelandic public law predating the entry into force of the EEA Agreement.
Kaikille valtion laitoksille myönnettävä valtiontakaus, joka kattaa niiden kaikki velvoitteet, perustuu Islannin julkisoikeuden yleisiin kirjoittamattomiin sääntöihin, joita on alettu soveltaa ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa.
The guarantee is applicable to all State institutions, regardless of when they are established, or of their activities, or changes in those activities.
Takauksen voivat saada kaikki valtion laitokset riippumatta ajankohdasta, jona ne on perustettu, niiden toiminnoista tai toimintoihin tehtävistä muutoksista.
This possible aid measure must be regarded as a scheme falling within the definition in Article 1(d) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Mahdollinen tukitoimenpide on katsottava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan d kohdan määritelmän mukaiseksi ohjelmaksi.
Again assuming that it is aid, the scheme must, at the outset, be regarded as existing aid as it existed prior to the entry into force of the EEA Agreement (cf. Article 1(b) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement).
Jos oletetaan, että ohjelma on tukea, se on katsottava alusta alkaen voimassa olevaksi tueksi, sillä se oli voimassa jo ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa (ks. valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohta).
Since the entry into force of the EEA Agreement there have been no substantive, or even non-substantive changes to the extent and function of the guarantee as such.
Takauksen laajuuteen ja käyttötarkoitukseen ei ole tehty olennaisia tai edes pieniä muutoksia ETA-sopimuksen voimaantulon jälkeen.
Act No 121/1997 on State Guarantees, with subsequent amendments, introduced a minor guarantee premium at a rate of 0,00625 % per quarter (0,00375 % per quarter on domestic commitments until 2001).
Valtiontakauksia koskevalla lailla nro 121/1997, sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, otettiin käyttöön takausmaksu, joka oli 0,00625 prosenttia neljännesvuodessa (00,00375 prosenttia neljännesvuodessa vuoteen 2001, kun oli kyse kotimaisista sitoumuksista).
However, this premium only reduces the aid following from the original State guarantee scheme which predates the EEA Agreement.
Tämä maksu vähennetään kuitenkin vain ennen ETA-sopimusta käyttöön otetusta alkuperäisestä valtiontakausohjelmasta maksetun tuen määrästä.
The original scheme can therefore not, regardless of any advantage connected to it, be classified as new aid [43].
Alkuperäistä ohjelmaa ei sen vuoksi voida katsoa uudeksi tueksi riippumatta siihen mahdollisesti liittyvistä eduista [43].