natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See Government Bill No 69/1995, p. 10, in which it was stated that the repeal of the coupon tax on ‘their’ distributions was a pre-condition for the foundation of investment undertakings.
Ks. hallituksen esitys nro 69/1995, s. 10, jossa todettiin, että kuponkiveron kumoaminen ”niiden” voitonjaosta oli sijoitusyritysten perustamisen ennakkoedellytys.
The Act was also the repeal of Section 84(5) and the insertion of a new Section 86(2), which provided that the managed assets of both types of investment undertakings were explicitly exempted from payment of the capital tax.
Lailla myös kumottiin 84 §:n 5 momentti ja siihen liitettiin uusi momentti (86 §:n 2 momentti), jossa säädetään, että molempien sijoitusyritysmuotojen hallinnoitavat varat jätetään nimenomaisesti pääomaverotuksen ulkopuolelle.
Commission Decision of 22 September 2004, State aid N 354/04.
Komission päätös, tehty 22 päivänä syyskuuta 2004, valtiontuesta N 354/04.
Commission Decision of 13 February 2008, State aid N 480/07.
Komission päätös, tehty 13 päivänä helmikuuta 2008, valtiontuesta N 480/07.
The Court of First Instance has, for example, recognised that a fiscal measure does not lose its character as being selective just because it is based on objective criteria, see judgment of the CFI of 6.3.2002, T-127/99,T-129/99 and T-148/99, Diputación Foral de Álava e.a. v Commission [2002] ECR II-1275.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on esimerkiksi katsonut, että verotoimenpide ei menetä valikoivaa luonnettaan vain siksi, että se perustuu objektiivisiin kriteereihin, ks. asiat T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, Diputación Foral de Álava ym. v. komissio, tuomio 6.3.2002, Kok. 2002, s. II-1275.
See also Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline [2001] ECR I-8365, paragraph 41, Case C-409/00 Spain v Commission [2003] ECR I-1487, paragraph 47.
Ks. myös asia C-143/99, Adria–Wien Pipeline, Kok. 2001, s. I-8365, 41 kohta, ja asia C-409/00, Espanja v. komissio, Kok. 2003, s. I-1487, 47 kohta.
Joined Cases E-5/04–E-7/04 Fesil and others v the Authority, cited above, paragraphs 82 et seq.
Yhdistetyt asiat E-5/04–E-7/04, Fesil ym. v. valvontaviranomainen, ks. edellä, 82 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
Both types of investment undertakings must keep the company’s own assets separate from the managed assets of the investors, held in the deposit bank; and in bankruptcy proceedings, the own assets are at the disposal of the creditors for both investment funds and investment companies.
Kummankin tyyppisten sijoitusyritysten on pidettävä yhtiön omat varat erillään sijoittajien hallinnoitavista varoista, jotka pidetään talletuspankissa. Konkurssimenettelyssä sekä sijoitusrahastojen että sijoitusyhtiöiden omat varat ovat velkojien saatavilla.
Favourable tax rates for domiciliary companies have not been the subject of an investigation by the Authority as the provisions pre-dated the EEA Agreement.
Valvontaviranomainen ei ole tutkinut domiciliary-yhtiöiden suotuisaa verokohtelua, koska sitä koskevat säännökset ovat peräisin ETA-sopimusta edeltävältä ajalta.
Quoted from an expert opinion submitted by the Liechtenstein authorities on the legal forms of investment undertakings and the respective taxation they were subject to (Section DII, b.ii.3).
Lainaus Liechtensteinin viranomaisten toimittamasta asiantuntijalausunnosta, joka koskee sijoitusyritysten oikeudellisia muotoja ja niihin aikaisemmin sovellettua verotusta (lausunnon DII.b.ii.3 kohta).
Case C-8/03, Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) v Belgian State [2004] ECR. I-10157, paragraphs 42 and 43.
Asia C-8/03, Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) v. Belgian valtio, Kok. 2004, s. I-10157, 42 ja 43 kohta.
The judgment was given in the area of taxation, however the Authority considers that the problem in question is the same under the State aid rules.
Tuomio koski verotusta, mutta valvontaviranomainen katsoo, että nyt tarkasteltava ongelma on valtiontukisääntöjen perusteella sama.
See also Commission Decision of 6 September 2005 on the Italian scheme for collective investments in transferable securities (OJ L 268, 27.9.2006, p. 1) (hereafter Italian collective investment scheme).
Ks. myös komission päätös, tehty 6 päivänä syyskuuta 2005, tukiohjelmasta, jonka Italia on toteuttanut säännellyillä markkinoilla julkisesti noteerattuihin markkina-arvoltaan pieniin ja keskisuuriin yrityksiin erikoistuneiden yhteissijoitusyritysten hyväksi (EUVL L 268, 27.9.2006, s. 1), jäljempänä ’Italian yhteissijoitusyritysten tukiohjelma’.
See also Commission Decision of 6 September 2005 on the Italian scheme for collective investments in transferable securities (OJ L 268, 27.9.2006, p. 1) and Case T-445/05 Associazione Italiana del risparmio gestito, e.a. v Commission, paragraphs 127 ff.
Ks. myös komission päätös, tehty 6 päivänä syyskuuta 2005, Italian yhteissijoitusyritysten tukiohjelmasta (EUVL L 268, 27.9.2006, s. 1) ja asia T-445/05, Associazione Italiana del risparmio gestito ym. v. komissio, 127 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
Case T-214/95 Vlaamse Gewest v Commission [1998] ECR II-717, paragraph 46.
Asia T-214/95, Vlaamse Gewest v. komissio, Kok. 1998, s. II-717, 46 kohta.
Case T-424/05, Italy v Commission, judgment of 4 March 2009, paragraphs 154 ff.
Asia T-424/05, Italia v. komissio, tuomio 4.3.2009, 154 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
See Italian collective investment scheme, paragraph 45, upheld by the Court of First Instance in Case T-445/05 Associazione italiana del risparmio gestito v Commission cited above, and T-424/05 Italy v Commission.
Ks. Italian yhteissijoitusyritysten tukiohjelma, 45 kohta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvistanut asiassa T-445/05, Associazione italiana del risparmio gestito v. komissio, mainittu edellä, ja asia T-424/05, Italia v. komissio.
See Case T-424/05, cited above, paragraph 156.
Ks. asia T-424/05, mainittu edellä, 156 kohta.
In line with case-law (see Case T-424/05, cited above, paragraph 160), the Authority need not demonstrate that all investment companies operate in international markets.
Oikeuskäytännön mukaisesti (ks. asia T-424/05, mainittu edellä, 160 kohta) valvontaviranomaisen ei tarvitse osoittaa, että kaikki sijoitusyhtiöt toimivat kansainvälisillä markkinoilla.
It is sufficient in the assessment of aid schemes to assess their general characteristics without examining each individual application.
Tukiohjelmia arvioitaessa riittää, että arvioidaan niiden yleisiä ominaisuuksia tutkimatta kunkin yksittäistä soveltamista.
The Commission issued its notice in November 1998 (OJ C 384, 10.12.1998).
Komissio antoi tiedonantonsa marraskuussa 1998 (EYVL C 384, 10.12.1998).
A similar notice was incorporated into the Authority’s State Aid Guidelines as Chapter 17B in June 1999.
Vastaava tiedonanto liitettiin kesäkuussa 1999 annettuihin valvontaviranomaisen valtiontukea koskeviin suuntaviivoihin luvuksi 17B.
See, among others, Case C-387/92 Banco Exterior de España SA v Ayuntamiento de Valencia [1994] ECR I-877.
Ks. muun muassa asia C-387/92, Banco Exterior de España SA v. Ayuntamiento de Valencia, Kok. 1994, s. I-877.
See Section J of the Code of Conduct.
Ks. menettelysääntöjen J kohta.
Joined Cases T-346/99, T-347/99 and T-348/99 Territorio Histórico de Álava and others v Commission, paragraph 84.
Yhdistetyt asiat T-346/99, T-347/99 ja T-348/99, Territorio Histórico de Álava ym. v. komissio, 84 kohta.
Joined Cases T-254/00, T-270/00 and T-277/00 Hôtel Cipriani v Commission, Judgment of the Court of First Instance, 28.11.2008 (citing joined Cases T-195/01 and T-207/01 Government of Gibraltar v Commission [2002] ECR II 2309, paragraph 130).
Yhdistetyt asiat T-254/00, T-270/00 ja T-277/00, Hôtel Cipriani v. komissio, tuomio 28.11.2008 (jossa viitataan yhdistettyihin asioihin T-195/01 ja T-207/01, Government of Gibraltar v. komissio, Kok. 2002, s. II-2309, 130 kohta).
Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14 and Regione Autonoma della Sardegna v Commission [2005] ECR II-2123, paragraph 64.
Asia C-5/89, komissio v. Saksa, Kok. 1990, s. I-3437, 14 kohta, ja asia T-171/02 Regione Autonoma della Sardegna v. komissio, Kok. 2005, s. II-2123, 64 kohta.
Case T-290/97, Mehibas Dordstelaan v Commission [2000] ECR II-15 and Cases C-182/03 and C-217/03, Belgium and Forum 187 ASBL v Commission [2006] ECR I-05479, paragraph 147.
Asia T-290/97, Mehibas Dordstelaan v. komissio, Kok. 2000, s. II-15, ja asiat C-182/03 ja C-217/03, Belgia ja Forum 187 ASBL v. komissio, Kok. 2006, s. I-05479, 147 kohta.
According to the report to the Liechtenstein Parliament regarding the EEA Agreement (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum vom 2. Mai 1992) the Liechtenstein authorities acknowledge that in principle tax reductions constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and that a notification of tax measures in Liechtenstein may be necessary under certain circumstances (page 134).
Liechtensteinin viranomaisten Liechtensteinin parlamentille antaman ETA-sopimusta koskevan kertomuksen (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum vom 2. Mai 1992) mukaan Liechtensteinin viranomaiset myöntävät, että periaatteessa verohuojennukset ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja että Liechtensteinissa toteutetuista verotoimenpiteistä ilmoittaminen saattaa olla joissakin olosuhteissa välttämätöntä (s. 134).
See also explanations in the report to the Liechtenstein Parliament regarding the participation in the European Economic Area (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend die Teilnahme am Europäischen Wirtschaftsraum (EWR) 2. Teil, Nr. 1995/1), page 168.
Katso myös Euroopan talousalueeseen osallistumisesta Liechtensteinin parlamentille annetun kertomuksen perusteluosa (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend die Teilnahme am Europäischen Wirtschaftsraum (EWR) 2. Teil, Nr. 1995/1), s. 168.
The coupon tax on the distribution of profits generated from the fund capital was also abolished in 1996 [15].3.2.2. The taxation of the own assets of the management company
Rahaston pääomasta kertyneen voiton jaosta perittävästä kuponkiverosta luovuttiin myös vuonna 1996 [15].3.2.2 Hallinnointiyhtiön omien varojen verotus
The Authority consequently considers that management companies carry out economic activities in the form of asset management and are thus undertakings within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement [27].1.3. Distortion of competition and effect on trade between Contracting Parties
Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että hallinnointiyhtiöt harjoittavat taloudellista toimintaa omaisuudenhoidon muodossa ja ovat sen vuoksi ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä [27].1.3 Kilpailun vääristyminen ja vaikutus sopimuspuolten väliseen kauppaan
The principles only apply, however, in exceptional circumstances and an undertaking cannot normally entertain legitimate expectations that aid is lawful unless it has been granted in accordance with the procedure for notifying the aid to the Authority (or the European Commission as the case may be [44]).
Periaatteita sovelletaan kuitenkin vain poikkeustilanteessa, eikä yritys pysty tavallisesti luottamaan perustellusti siihen, että tuki on sääntöjenmukaista, ellei tukea ole myönnetty siten, että siitä on ilmoitettu valvontaviranomaiselle (tai tarvittaessa Euroopan komissiolle) määrätyn menettelyn mukaisesti [44].
This is a principle recently re-affirmed by the Court of Justice as follows: ‘In a situation such as that in the main proceedings, the existence of an exceptional circumstance also cannot be upheld in the light of the principle of legal certainty, since the Court has already held, essentially, that, so long as the Commission has not taken a decision approving aid, …the recipient cannot be certain as to the lawfulness of the aid, with the result that neither the principle of the protection of legitimate expectations nor that of legal certainty can be relied upon’ [45].
Unionin tuomioistuin vahvisti tämän periaatteen vastikään seuraavasti: ”Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa poikkeuksellisen olosuhteen ei myöskään voida katsoa olevan olemassa oikeusvarmuuden periaatteen nojalla, koska yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että niin kauan kuin komissio ei ole tehnyt hyväksymispäätöstä […], tuensaajalla ei ole varmuutta tuen laillisuudesta, joten luottamuksensuojan periaatteeseen ja oikeusvarmuuden periaatteeseen ei ole mahdollista vedota.” [45] Periaatteessa tuomioistuin on todennut oikeuskäytännössään, että tuen sääntöjenmukaisuuden osalta luottamuksensuojan periaatteeseen ei voida vedota, ellei tukea ole myönnetty pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti [46], ja huomauttanut, että huolellinen talouden toimija pystyy yleensä varmistamaan, että kyseistä menettelyä on noudatettu [47].
In principle, the case-law of the Court of Justice has stated that a legitimate expectation that aid is lawful cannot be invoked unless that aid has been granted in compliance with the procedure laid down in Article 1(3) in Part I of Protocol 3 [46], remarking that a diligent business man should normally be able to determine whether that procedure has been followed [47].Notwithstanding this, the Court has also accepted that in exceptional circumstances a recipient of aid which is granted unlawfully because it was not notified may rely on legitimate expectations that the aid was lawful in order to oppose its repayment [48].
Tästä huolimatta tuomioistuin on kuitenkin myöntänyt, että sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen saaja voi, silloin kun sääntöjenvastaisuus johtuu ilmoittamatta jättämisestä, vastustaa tuen takaisinmaksua ja vedota poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joiden perusteella se on voinut perustellusti luottaa tuen sääntöjenmukaisuuteen [48].
The Court of Justice has held that an entity may rely on the principle of the protection of legitimate expectations where a Community authority has caused it to entertain expectations which are justified [49].
Tuomioistuin on todennut, että toimija voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen, jos yhteisön viranomaisen toiminnan vuoksi on syntynyt perusteltuja odotuksia [49].
This means in this context that a State or beneficiary must have relied on the previous actions of the Authority (or the European Commission) in, for example, approving the same or a similar aid measure.
Tässä yhteydessä tämä tarkoittaa, että valtio tai tuensaaja olisi luottanut valvontaviranomaisen (tai Euroopan komission) aiempiin toimiin, esimerkiksi samankaltaisen tai vastaavan tukitoimenpiteen hyväksymiseen.
Neither the Authority nor the Commission has taken such action, and indeed the decisions of the Authority in disallowing fiscal aid measures in Finland and Norway shortly before the implementation of the Liechtenstein Tax Act should have made it clear that tax measures favouring certain companies or groups of companies should be notified to the Authority [50].Finally, the Authority does not accept that any arguments relating to legal certainty can be valid in this case given the jurisprudence of the court and the wide ranging applicability of Articles 61 (of the EEA Agreement) and 107 (TFEU).
Valvontaviranomainen tai komissio ei ole toteuttanut tällaista toimea, ja tosiasiassa hieman ennen Liechtensteinin verolain täytäntöönpanoa tehdyistä valvontaviranomaisen päätöksistä, jotka koskivat verotukitoimenpiteiden kieltämistä Suomessa ja Norjassa, olisi pitänyt käydä selvästi ilmi, että tiettyjä yhtiöitä tai yhtiöryhmiä suosivista verotoimenpiteistä olisi ilmoitettava valvontaviranomaiselle [50].Valvontaviranomaisen mielestä myöskään oikeusvarmuuteen liittyvät perustelut eivät päde tässä asiassa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön sekä (ETA-sopimuksen) 61 artiklan ja (SEUT-sopimuksen) 107 artiklan laajan sovellettavuuden vuoksi.
The Authority does not accept therefore that this Decision breaches fundamental principles of EEA law.
Valvontaviranomainen ei sen vuoksi hyväksy näkemystä, jonka mukaan tämä päätös rikkoo ETA:n lainsäädännön perusperiaatteita.
Case C-1/09 Centre d'Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication v Société Internationale de Diffusion et d'Édition, judgment of 11.3.2010.
Asia C-1/09, Centre d’Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication v. Société Internationale de Diffusion et d’Édition, tuomio 11.3.2010.
See also Case C-91/01 Italy v Commission [2004] ECR I-4355, paragraphs 66 and 67.
Ks. myös asia C-91/01, Italia v. komissio, Kok. 2004, s. I-4355, 66 ja 67 kohta.
Under Liechtenstein law, an investment undertaking could choose the form of a collective trust, called an investment fund (Anlagefonds) [5], or opt for the legal form of an investment company (Anlagegesellschaft) [6]. In the case of an investment fund, the management of the fund is carried out by a separate entity (referred to as the ‘fund direction’) [7]. In the case of an investment company, the management is undertaken by the investment company itself.
Liechtensteinin lain mukaan sijoitusyritys voi valita oikeudelliseksi muodokseen sijoitusrahaston (”Anlagefonds”) [5] tai sijoitusyhtiön (”Anlagegesellschaft”) [6]. Sijoitusrahaston tapauksessa rahaston hallinnoinnista vastaa erillinen yksikkö (jota kutsutaan ”rahaston johdoksi”) [7]. Sijoitusyhtiön ollessa kyseessä yhtiö itse vastaa hallinnoinnista. Toisin kuin sijoitusrahasto sijoitusyhtiö muodostaa yhden kokonaisuuden. Molemmissa tapauksissa hallinnoinnista vastaavat yksiköt harjoittavat taloudellista toimintaa tarjoamalla palveluja palkkiota vastaan.
Unlike an investment fund, therefore, the investment company constitutes one single entity. In both cases, the entities carrying out management functions undertake economic activities by providing services for a fee.
Valitusta organisaatiomuodosta riippumatta sijoittajien puolesta hallinnoitavat varat on erotettava hallinnointiyhtiön omista varoista.
Regardless of the organisational form, the assets managed on behalf of investors must be differentiated from the own assets of the management company. In return for management services, a management company is paid a management fee, which becomes part of its own assets.
Hallinnointipalvelujen vastineeksi hallinnointiyhtiölle maksetaan hallinnointipalkkio, joka liitetään sen omiin varoihin.
Sections 73 to 81 in Part 4, heading A, ‘Company Taxes’ (Die Gesellschaftssteuern) of the Tax Act provide for two forms of corporate taxation [9]:A business income tax (Ertragssteuer), which according to Section 77 of the Tax Act is assessed on revenues less eligible expenditure (including write-offs). The income tax rate depends on the ratio of net income to taxable capital and ranges between 7,5 % and 15 % [10]. This rate may be increased by between 1 and 5 percentage points depending on the ratio between dividends and taxable capital. The maximum income tax is therefore 20 %.
Verolain 4. osan A otsakkeen ”Yritysverot” (”Die Gesellschaftssteuern”) alla olevissa 73–81 §:ssä säädetään kahdenlaisesta yritysverotuksesta [9]: Yrityksen tulovero (”Ertragssteuer”), joka verolain 77 §:n mukaan määritetään tulojen perusteella sen jälkeen kun niistä on vähennetty vähennyskelpoiset menot (arvonalennukset mukaan luettuina). Tuloverokanta riippuu nettotulojen suhteesta verotettavaan pääomaan ja vaihtelee 7,5 prosentista 15 prosenttiin [10]. Veroprosenttia voidaan korottaa 1–5 prosenttiyksikköä riippuen osinkojen ja verotettavan pääoman välisestä suhteesta. Tuloveron enimmäismäärä on näin ollen 20 prosenttia.
Regarding the entry into force, see Gesetz vom3.5.1996über die Abänderung des Steuergesetzes, LGBl. Nr. 88 of 10.7.1996.
Voimaantulon osalta ks. Gesetz vom 3.5.1996 über die Abänderung des Steuergesetzes, LGBL nro 88, 10.7.1996.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid (…). The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’. The Liechtenstein authorities did not notify the aid measures to the Authority.
Pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa (…). Asianomainen valtio ei saa panna ehdottamiaan toimenpiteitä täytäntöön ennen kuin menettelyn tuloksena on saatu aikaan lopullinen päätös.” Liechtensteinin viranomaiset eivät ilmoittaneet tukitoimenpiteitä valvontaviranomaiselle.
No 1/2010/SC
N:o 1/2010/PK,
establishing an EEA Financial Mechanism Interim Committee 2009-2014
ETA:n rahoitusjärjestelmän välivaiheen komitean perustamisesta vuosiksi 2009–2014
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, as adjusted by the Protocol Adjusting the Agreement on the European Economic Area, hereinafter referred to as the EEA Agreement,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen mukauttamisesta tehdyllä pöytäkirjalla,
Having regard to the agreement to be concluded establishing a new EEA Financial Mechanism for the period 2009-2014,
ottaa huomioon tekeillä olevan sopimuksen ETA:n rahoitusjärjestelmän perustamisesta vuosiksi 2009–2014,
Considering the agreement between the Kingdom of Norway and the European Community to establish a Norwegian Financial Mechanism for the period 2009-2014,
ottaa huomioon Norjan kuningaskunnan ja Euroopan yhteisön välisen sopimuksen Norjan rahoitusjärjestelmän perustamisesta vuosiksi 2009–2014,
An EEA Financial Mechanism Interim Committee 2009-2014, hereinafter referred to as the Interim Committee, which should be operative as soon as possible, is hereby established.
Perustetaan ETA:n rahoitusjärjestelmän välivaiheen komitea vuosiksi 2009–2014, jäljempänä ’välivaiheen komitea’, joka aloittaa työskentelynsä mahdollisimman nopeasti.
The Interim Committee shall assist the EFTA States in preparing for the implementation of the EEA Financial Mechanism for 2009-2014.
Välivaiheen komitea avustaa EFTA-valtioita vuosia 2009–2014 koskevan ETA:n rahoitusjärjestelmän täytäntöönpanon valmistelussa.
The Interim Committee shall report to the Standing Committee.
Välivaiheen komitea raportoi pysyvälle komitealle.
The Interim Committee may be assisted by the Missions of the EEA EFTA States to the EU.
ETA:n EFTA-valtioiden edustustot Euroopan unionissa voivat avustaa välivaiheen komiteaa sen työskentelyssä.
The Interim Committee shall on the day of entering into force or on the day of provisional application of the legal act establishing the EEA Financial Mechanism 2009-2014 be replaced by an EEA Financial Mechanism Committee 2009-2014.
ETA:n rahoitusjärjestelmän komitea vuosiksi 2009–2014 korvaa välivaiheen komitean sinä päivänä, jolloin säädös ETA:n rahoitusjärjestelmän perustamisesta vuosiksi 2009–2014 tulee voimaan tai josta alkaen sitä sovelletaan väliaikaisesti.
The Interim Committee shall discuss and assess possible coordination between the EEA Financial Mechanism and the Norwegian Financial Mechanism.
Välivaiheen komitea tarkastelee ja arvioi mahdollista ETA:n rahoitusjärjestelmän ja Norjan rahoitusjärjestelmän yhteensovittamista.
The Interim Committee shall agree upon a Chairman who shall be confirmed by the Standing Committee.
Välivaiheen komitea valitsee puheenjohtajan, jonka pysyvä komitea vahvistaa.
For the Standing Committee
EFTA-valtioiden pysyvän komitean puolesta,
The Secretary-General
pääsihteeri
No 3/2010/SC
N:o 3/2010/PK,
on internal cost sharing
sisäisestä kustannusjaosta
THE STANDING COMMITTEE OF THE EFTA STATES,
EFTA-VALTIOIDEN PYSYVÄ KOMITEA