natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EFTA States do not have to notify national regional aid schemes which fulfil all the conditions laid down in the group exemption regulations to certain categories of horizontal State aid as incorporated in the EEA Agreement through Annex XV.
EFTA-valtioiden ei tarvitse ilmoittaa aluetukiohjelmia, jotka täyttävät ETA-sopimuksen liitteeseen XV sisällytetyissä tiettyjä monialaisen valtiontuen muotoja koskevissa ryhmäpoikkeusasetuksissa säädetyt kaikki edellytykset.
Demarcation of regions
Alueiden rajaus
Population coverage eligible for regional aid, 2007-2013
Aluetukeen oikeutettujen alueiden kattama väestönosuus vuosina 2007–2013
In the light of the principle of the exceptional nature of regional aid, the Authority considers that the total population coverage of assisted regions in the EFTA States must be substantially less than that of unassisted regions.
Aluetuen poikkeuksellisuutta koskevan periaatteen vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että tukialueiden kattaman kokonaisväestönosuuden EFTA-valtioissa on oltava huomattavasti pienempi kuin tukea saamattomien alueiden.
In view of the widely shared concerns about the distortive effects of investment aid for large companies, the Authority considers — in line with the European Commission and in accordance with the principle of ensuring a uniform implementation, application and interpretation of the EEA rules on State aid — that the overall population coverage of the regional aid guidelines for 2007-2013 should be limited to that which is necessary to allow coverage of the most disadvantaged regions, as well as a limited number of regions which are disadvantaged in relation to the national average in the EFTA State concerned.
Suurille yrityksille myönnettävien investointitukien kilpailua vääristävistä vaikutuksista ollaan yleisesti huolestuneita. Tämän vuoksi ja valtiontukea koskevien ETA:n säännösten yhdenmukaisen täytäntöönpanon, soveltamisen ja tulkinnan varmistamiseksi valvontaviranomainen katsoo komission tavoin, että vuosien 2007–2013 alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen kattama kokonaisväestönosuus olisi rajoitettava siihen, mikä on välttämätöntä kaikkein epäedullisimmassa asemassa olevien alueiden ja joidenkin sellaisten alueiden kattamiseksi, jotka ovat epäedullisessa asemassa suhteessa kyseisen EFTA-valtion kansalliseen keskiarvoon.
The derogation in Article 61(3)(a)
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeus
Article 61(3)(a) provides that aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment may be considered compatible with the functioning of the EEA Agreement.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätään, että sopimuksen toimintaan soveltuvana voidaan pitää tukea taloudellisen kehityksen edistämiseksi alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma.
As the Court of Justice of the European Communities has held, “the use of the words “abnormally” and “serious” in the exemption contained in Article 87(3)(a) shows that it concerns only areas where the economic situation is extremely unfavourable in relation to the Community as a whole” [12].
Kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut, käsitteiden ’poikkeuksellinen’ ja ’vakava’ käyttö 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa osoittaa poikkeuksen koskevan vain alueita, joilla taloudellinen tilanne on äärimmäisen epäedullinen koko yhteisön taloudelliseen tilanteeseen verrattuna [12].
The Authority accordingly considers that the conditions laid down are fulfilled if the region, being a NUTS [13] level II geographical unit, has a per capita gross domestic product (GDP), measured in purchasing power standards (PPS), of less than 75 % of the EEA average [14].
Tämän vuoksi valvontaviranomainen katsoo määrättyjen edellytysten täyttyvän, jos alueella, joka vastaa NUTS [13] II -tason maantieteellistä yksikköä, bruttokansantuote asukasta kohden ostovoimastandardina mitattuna on alle 75 prosenttia Euroopan talousalueen keskiarvosta [14].
There is however no NUTS level II region in the EFTA States that currently fulfils this condition [15].
EFTA-valtioissa ei näiden suuntaviivojen laatimisajankohtana ollut NUTS II -tason alueita, jotka olisivat täyttäneet nämä edellytykset [15].
Hence, no region in the EFTA States qualifies for the Article 61(3)(a) derogation.
Mihinkään EFTA-valtion alueeseen ei siis voida soveltaa 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta.
The derogation in Article 61(3)(c)
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus
The European Court of Justice, in case 248/84 [16], has expressed its views on the range of problems covered by the corresponding derogation in the EC Treaty and the reference framework for the analysis as follows: “The exemption in Article 87(3)(c), on the other hand, is wider in scope inasmuch as it permits the development of certain areas without being restricted by the economic conditions laid down in Article 87(3)(a), provided such aid “does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest”.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on asiassa 248/84 [16] esittänyt EY:n perustamissopimuksen vastaavan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvista ongelmista ja arvioinnin viitealueesta seuraavan näkemyksen: ’Sitä vastoin 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus on soveltamisalaltaan laajempi, koska siinä sallitaan tiettyjen alueiden kehittäminen, mitä ei rajoiteta 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla taloudellisilla edellytyksillä, jos tuki ’ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla’.
That provision gives the Commission power to authorise aid intended to further the economic development of areas of a Member State which are disadvantaged in relation to the national average”.
Tämä määräys antaa komissiolle toimivallan hyväksyä tuen taloudellisen kehityksen edistämiseen sellaisilla jäsenvaltion alueilla, jotka ovat epäedullisessa asemassa kansalliseen keskiarvoon nähden’.
In the Authority’s view, the same applies under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Valvontaviranomainen katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen näkemystä on sovellettava myös ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
The regional aid covered by the derogation in Article 61(3)(c) must, however, form part of a well-defined regional policy of the EFTA State and adhere to the principle of geographical concentration.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeukseen perustuvien aluetukien on oltava osa EFTA-valtion tarkoin määriteltyä aluepolitiikkaa ja niissä on noudatettava maantieteellisen keskittymisen periaatetta.
Inasmuch as it is intended for regions which are less disadvantaged than those to which Article 61(3)(a) relates, both the geographic scope of the exception and the aid intensity allowed must be strictly limited.
Koska tällaiset tuet suuntautuvat edullisemmassa asemassa oleville alueille kuin 61 artiklan 3 kohdan a alakohtaan liittyvät tuet, sekä poikkeuksen maantieteellisen soveltamisalan että sallitun tuki-intensiteetin on oltava tarkoin rajoitettuja.
This being so, only a small part of the national territory of an EFTA State may normally qualify for the aid in question.
Tämän vuoksi kyseessä olevia tukia voidaan tavallisesti myöntää vain pienelle osalle EFTA-valtion alueesta.
So as to afford national authorities sufficient latitude when it comes to choosing eligible regions without jeopardizing the effectiveness of the system of checks and balances operated by the Authority in respect of this type of aid and the equal treatment of all EFTA States, the selection of the regions eligible under the derogation in question should be undertaken by a two-step process which consists, first, of the determination by the Authority of the maximum population coverage for each EFTA State for such aid, and, secondly, of the selection of eligible regions.
Jotta kansallisille viranomaisille jätettäisiin tukialueiden valinnassa riittävästi harkinnanvaraa kyseenalaistamatta valvontaviranomaisen tällaisiin tukiin kohdistaman valvonnan tehokkuutta ja kaikkien EFTA-valtioiden tasa-arvoista kohtelua, kyseisen poikkeuksen piiriin hyväksytyt alueet olisi määritettävä kaksivaiheisella menettelyllä, jonka ensimmäisessä vaiheessa valvontaviranomainen määrittää tukikelpoisen enimmäisväestönosuuden kussakin EFTA-valtiossa ja toisessa vaiheessa valitaan tukialueet.
Determination of eligible national population coverage
Tukikelpoisten väestönosuuksien määrittäminen
The European Commission has in its corresponding guidelines defined the methodology to be applied in order to determine the eligible national population coverage within the Member States.
Komissio on vastaavissa suuntaviivoissaan vahvistanut Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden tukikelpoisten väestönosuuksien määrittämisessä käytettävän menetelmän.
This method entails the following steps:
Menetelmä muodostuu seuraavista vaiheista:
The EC Member States will first receive an allocation resulting from the application of the EC derogation corresponding to Article 61(3)(a) [17].
Euroopan yhteisön jäsenvaltioille osoitetaan ensin jako-osuus, joka perustuu ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta vastaavan EY:n perustamissopimuksen poikkeuksen soveltamiseen [17].
The EC Member States will automatically receive an allocation equivalent to the population of any regions which were eligible for aid under the EC derogation corresponding to Article 61(3)(a) but which no longer meet the conditions for eligibility under that Article due to their economic development (such regions are known as “economic development” regions [18]).
Jäsenvaltioille osoitetaan automaattisesti jako-osuus, joka vastaa väestömäärää 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta vastaavan EY:n perustamissopimuksen poikkeuksen nojalla aikaisemmin tukeen oikeutetuilla alueilla, jotka eivät enää täytä kyseisen kohdan mukaisia tukikelpoisuuden edellytyksiä talouskehityksensä vuoksi (kyseiset alueet ovat niin kutsuttuja talouskehitysalueita [18]).
In order to allow for the continued support of low population density regions, the EC Member States concerned will also receive an allocation based on the population of low population density regions defined as NUTS III regions with less than 12,5 inhabitants per square kilometre.
Jotta harvaanasuttuja alueita olisi edelleen mahdollista tukea, kyseessä oleville jäsenvaltioille annetaan jako-osuus, joka perustuu väestömäärään niillä harvaanasutuilla NUTS III -alueilla, joiden väestötiheys on alle 12,5 asukasta/km2.
Allocations under points (a)-(c) above are then added and the total amount is deducted from the overall population coverage of 42 % [19] for the EC-25 Member States.
Edellä a–c kohdissa tarkoitetut jako-osuudet lasketaan yhteen ja niiden kokonaismäärä vähennetään 42 prosentiksi [19] vahvistetusta yhteisön nykyisten 25 jäsenvaltion kokonaisväestönosuudesta.
The balance is then distributed between the EC Member States by using a distribution key that takes into account the economic situation of such regions (the detailed formula for allocation of eligible population figures attributed to observed regional disparity is set out in Annex IV of the Commission Guidelines).
Näin saatu erotus jaetaan jäsenvaltioiden kesken käyttämällä jakomenetelmää, jossa otetaan huomioon kyseisten alueiden taloudellinen tilanne (kaava, jota käytetään havaittujen alueellisten erojen suuruuden huomioon ottamiseksi tukikelpoisten väestönosuuksien jakamisessa, on esitetty komission antamien suuntaviivojen liitteessä IV).
Finally, a safety net is applied to ensure that no EC Member State loses more than 50 % of the coverage of its population under the 1998 guidelines.
Lisäksi sovelletaan suojatoimenpidettä sen varmistamiseksi, että yksikään jäsenvaltio ei menetä yli 50:tä prosenttia vuoden 1998 suuntaviivojen mukaisesta väestönosuudesta.
The EFTA States have certain specificities that must be taken into account when determining the eligible population coverage:
EFTA-valtioilla on tiettyjä erityispiirteitä, jotka on otettava huomioon tukikelpoisia väestönosuuksia määritettäessä:
due to the relatively high GDP per capita in the EFTA States, no region qualifies for the derogation under Article 61(3)(a) [20];
koska EFTA-valtioiden BKT asukasta kohden on suhteellisen korkea, mikään niistä ei ole oikeutettu 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiseen poikkeukseen [20];
many regions within the EFTA States are low population density regions;
monet EFTA-valtioiden alueista ovat harvaanasuttuja alueita;
finally, no region outside the low population density areas qualifies under the regional disparity method as set out in Annex IV of the Commission Guidelines.
mikään harvaanasuttujen alueiden ulkopuolisista alueista ei täytä komission suuntaviivojen liitteen IV mukaista alueellisia eroja koskevaa edellytystä.
Due to such specificities, the Authority will fix the national population coverage on the basis of low population density regions according to Article 61(3)(c).
EFTA-valtioiden erityispiirteiden vuoksi valvontaviranomainen määrittää tukialueiden kattaman väestönosuuden harvaanasuttujen alueiden perusteella 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
Norway has nine NUTS III regions with low population density making up 29,08 % of the Norwegian population.
Norjassa on yhdeksän harvaanasuttua NUTS III -aluetta, joiden väestö kattaa 29,08 prosenttia Norjan väestöstä.
Consequently, the national population ceiling for Norway is 29,08 %.
Norjan enimmäisväestönosuus on siis 29,08 prosenttia.
Iceland is according to the NUTS classification system defined as such as a NUTS III region (as well as a NUTS I and a NUTS II region).
Islanti on NUTS-luokittelujärjestelmän mukaan määritelty kokonaisuudessaan NUTS III -alueeksi (sekä NUTS I ja NUTS II -alueeksi).
The population density of Iceland is less than 12,5 inhabitants per square kilometre [21].
Islannin väestötiheys on alle 12,5 asukasta/km2 [21].
As referred to above (paragraphs (16) and (17)), the derogation in Article 61(3)(c) gives the Authority the power to authorise aid with the aim of furthering the development of regions in an EFTA State which are disadvantaged in relation to the national average.
Kuten edellä 16 ja 17 kohdassa todettiin, 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus antaa valvontaviranomaiselle toimivallan hyväksyä tuen taloudellisen kehityksen edistämiseen sellaisilla EFTA-valtion alueilla, jotka ovat epäedullisessa asemassa kansalliseen keskiarvoon nähden.
Furthermore, only a small part of the national territory should normally qualify for the aid in question.
Kyseessä olevia tukia voidaan tavallisesti myöntää vain pienelle osalle EFTA-valtion alueesta.
On this background and with a view to the special population pattern in Iceland, the Authority will determine the population coverage for Iceland on the basis of NUTS IV regions with low population density [22].
Tällä perusteella ja ottaen huomioon Islannin väestötiheyden valvontaviranomainen määrittää Islannin tukialueiden kattaman väestönosuuden harvaanasuttujen NUTS IV -alueiden perusteella [22].
31,6 % of the Icelandic population lives in such regions having a population of less than 12,5 inhabitants per square kilometre.
Islannin väestöstä 31,6 prosenttia asuu alueilla, joiden asukastiheys on alle 12,5 asukasta/km2.
The national population coverage for Iceland is thus 31,6 %.
Tukialueiden kattama väestönosuus on Islannissa siis 31,6 prosenttia.
Liechtenstein has no low population density regions and consequently no region eligible on that basis.
Liechtensteinissä ei ole harvaanasuttuja alueita eikä siten myöskään sillä perusteella tukikelpoisia alueita.
Selection of eligible regions
Tukikelpoisten alueiden valinta
The eligibility criteria for the selection of regions by the EFTA States must be sufficiently flexible to allow for the wide diversity of situations in which the granting of national regional aid may potentially be justified but at the same time they must be transparent and provide sufficient safeguards that the award of regional aid will not distort trade and competition to an extent contrary to the common interest.
EFTA-valtioiden alueiden valinnassa soveltamien arviointiperusteiden on oltava riittävän joustavia, jotta voidaan ottaa huomioon niiden olosuhteiden moninaisuus, joissa alueellisen valtiontuen myöntäminen voi olla oikeutettua. Arviointiperusteiden on kuitenkin samanaikaisesti oltava läpinäkyviä ja niillä on varmistettava riittävässä määrin, että aluetuen myöntäminen ei vääristä kauppaa ja kilpailua yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
Accordingly, the Authority considers that the following regions may be eligible for selection by the EFTA States concerned for the award of regional investment aid pursuant to the derogation under Article 61(3)(c) [23]:
Tämän vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että EFTA-valtiot voivat myöntää 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla alueellista investointitukea seuraaville alueille [23]:
the low population density regions: such areas are made up essentially of NUTS-II geographic regions with a population density of less than 8 inhabitants per km2, or NUTS-III geographic regions as concerns Norway and NUTS IV geographic regions as concerns Iceland [24] with a population density of less than 12,5 inhabitants per km2 [25].
harvaanasutut alueet: tällaiset alueet muodostuvat pääasiassa NUTS II -tasoa vastaavista maantieteellisistä alueista, joiden väestötiheys on alle 8 asukasta/km2 tai Norjan osalta NUTS III -tasoa ja Islannin [24] osalta NUTS IV -tasoa vastaavista maantieteellisistä alueista, joiden väestötiheys on alle 12,5 asukasta/km2 [25].
However, a certain flexibility is allowed in the selection of these areas, subject to the following limitations:
Alueiden valinnassa voidaan kuitenkin noudattaa tiettyä joustoa seuraavien rajoitusten mukaisesti:
flexibility in the selection of areas must not mean an increase in the population covered,
joustaminen alueiden valinnassa ei saa johtaa tuen kattaman väestömäärän kasvuun,
the NUTS III parts qualifying for flexibility must have a population density of less than 12,5 inhabitants per square kilometer,
joustosta hyötyvien NUTS III -alueiden osien väestötiheyden on oltava alle 12,5 asukasta neliökilometriä kohden,
they must be contiguous with NUTS III regions which satisfy the low population density test;
alueiden on sijaittava alhaista väestötiheyttä koskevan perusteen täyttävien NUTS III -alueiden vieressä,
regions which form contiguous zones with a minimum population of at least 100000 and which are located within either NUTS-II or NUTS-III regions which have either a GDP per capita of less than the EEA average or which have an unemployment rate which is higher than 115 % of the national average, (both calculated on the average of the most recent three years of Eurostat data);
alueet, jotka muodostavat vähintään 100000 asukkaan vierekkäisiä vyöhykkeitä sellaisten NUTS II tai NUTS III -alueiden sisällä, joilla joko BKT asukasta kohden alittaa Euroopan talousalueen keskiarvon tai joilla työttömyysaste on suurempi kuin 115 prosenttia kansallisesta keskiarvosta (molemmat kriteerit laskettuina Eurostatin toimittamien kolmen viimeisimmän vuoden lukujen keskiarvon perusteella),
NUTS-III regions with less than 100000 population which have either a GDP per capita of less than the EEA average or which have an unemployment rate which is higher than 115 % of the national average, (both calculated on the average of the most recent three years of Eurostat data);
alle 100000 asukkaan NUTS III -alueet, joilla joko BKT asukasta kohden alittaa Euroopan talousalueen keskiarvon tai joilla työttömyysaste on suurempi kuin 115 prosenttia kansallisesta keskiarvosta (molemmat kriteerit laskettuina Eurostatin toimittamien kolmen viimeisimmän vuoden lukujen keskiarvon perusteella),
islands and other regions categorised by similar geographical isolation [26] which have either a GDP per capita of less than the EEA average or which have an unemployment rate which is higher than 115 % of the national average, (both calculated on the average of the most recent three years of Eurostat data);
saaret tai muut alueet, joille on ominaista samanlainen maantieteellinen eristyneisyys [26] ja joilla joko BKT asukasta kohden alittaa Euroopan talousalueen keskiarvon tai joilla työttömyysaste on suurempi kuin 115 prosenttia kansallisesta keskiarvosta (molemmat kriteerit laskettuina Eurostatin toimittamien kolmen viimeisimmän vuoden lukujen keskiarvon perusteella),
islands with fewer than 5000 inhabitants and other communities with fewer than 5000 inhabitants categorised by similar geographical isolation;
saaret, joilla on vähemmän kuin 5000 asukasta, ja muut yhteisöt, joissa on vähemmän kuin 5000 asukasta ja joille on ominaista samanlainen maantieteellinen eristyneisyys,
NUTS-III regions or parts thereof which share a land border, or a sea border of less than 30 kilometres with a country which is not a Member State of the European Economic Area or EFTA;
NUTS III -alueet tai niiden osat, joilla on yhteinen maaraja tai alle 30 kilometrin pituinen meriraja sellaisen valtion kanssa, joka ei ole Euroopan talousalueen tai EFTAn jäsen,
in duly justified cases, EFTA States may also designate other regions which form contiguous zones with a minimum population of at least 50000 which are undergoing major structural change, or are in serious relative decline, when compared with other comparable regions.
asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa EFTA-valtiot voivat nimetä myös muita alueita, jotka muodostavat vähintään 50000 asukkaan vierekkäisiä vyöhykkeitä ja jotka ovat suuren rakennemuutoksen tai vakavan suhteellisen taantuman kohteena verrattuna muihin vastaaviin alueisiin.
It will be the task of EFTA States which wish to use this possibility to demonstrate that the award of regional investment aid in the region concerned is justified, using recognised economic indicators and comparisons with the situation at EEA level.
Niiden EFTA-valtioiden, jotka haluavat käyttää tätä mahdollisuutta, on hyväksyttyjen taloudellisten indikaattorien ja Euroopan talousalueen tasolla vallitsevaan tilanteeseen tehtyjen vertailujen avulla osoitettava, että alueellisen investointituen myöntäminen kyseisellä alueella on perusteltua.
In addition, in order to allow EFTA States greater flexibility to target very localised regional disparities, below the NUTS-III level, EFTA States may also designate other smaller areas which do not meet the conditions described above provided they have a minimum population of 20000 [27].
Jotta EFTA-valtioilla olisi paremmat mahdollisuudet kohdistaa tukea erittäin paikallisiin (NUTS III -tason alapuolella) alueellisiin eroihin, EFTA-valtiot voivat nimetä myös muita pienempiä alueita, jotka eivät täytä edellä lueteltuja edellytyksiä, jos niiden väestömäärä on vähintään 20000 [27].
It will be the task of EFTA States which wish to use this possibility to demonstrate that the areas proposed are relatively more in need of economic development than other areas in that region, using recognised economic indicators such as GDP per capita, employment or unemployment levels, local productivity or skill indicators.
Niiden EFTA-valtioiden, jotka haluavat käyttää tätä mahdollisuutta, on hyväksyttyjen taloudellisten indikaattoreiden (kuten BKT asukasta kohden, työllisyys- tai työttömyysaste, paikallinen tuottavuus tai paikallisen työvoiman ammattitaito) avulla osoitettava, että ehdotetuilla alueilla on enemmän tarvetta taloudelliseen kehitykseen kuin muilla kyseisen seudun alueilla.
Regional aid will be approved by the Authority in these areas for SMEs, and the relevant SME bonus will also apply.
Valvontaviranomainen hyväksyy pk-yrityksille myönnettävän aluetuen näillä alueilla ja myös pk-yritysten lisiä sovelletaan.