natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This mechanism does not apply to banks that are already in restructuring or are obliged to present a restructuring plan or that are already subject to a pending viability review at the material time.
Tämä mekanismi ei koske pankkeja, joissa jo toteutetaan rakenneuudistusta tai joilta edellytetään rakenneuudistussuunnitelman esittämistä tai joiden elinkelpoisuutta jo kartoitetaan. Näissä tapauksissa valtion lisätuki tulisi ottaa huomioon meneillään olevan uudelleenjärjestelyn tai elinkelpoisuuden kartoituksen yhteydessä.
The threshold is set at a ratio of 5 % of outstanding guaranteed liabilities over total liabilities and at a total amount of guaranteed debt of EUR 500 million.
Taatun kokonaisvelkakannan kynnysarvoksi asetetaan 5 prosenttia kokonaisvelkakannasta ja taattujen velkojen kokonaismääräksi korkeintaan 500 miljoonaa euroa.
The determination of this trigger threshold is based on a comparative analysis which illustrates that the vast majority of banks that use guarantees and are presently not under restructuring obligations (and even a significant proportion of banks that are subject to such obligations) stay well below this level.
Kynnysarvo perustuu vertailuun, joka osoittaa, että valtaosa takauksia saaneista pankeista, joilla tällä hetkellä ei ole rakenneuudistusvelvoitetta (ja jopa merkittävä osa rakenneuudistukseen velvoitetuista pankeista), jää selvästi kynnysarvon alapuolelle.
For the small but not negligible group of banks exceeding this limit, it is warranted to scrutinise whether the considerable reliance on guarantees for funding indicates a more structural weakness of their business models.
Sen pienen mutta merkityksellisen osan pankeista, jotka ylittävät kynnysarvon, on puolestaan aiheellista tutkia tarkasti, kertooko voimakas turvautuminen takauksiin rahoituksen hankkimisessa rakenteellisesta heikkoudesta pankin liiketoimintamallissa.
The trigger function provides an incentive for sound banks to initiate a swift process of return to funding predominantly or exclusively on undistorted market terms.
Järjestelmä myös tarjoaa vakaille pankeille kannustimen aloittaa nopea paluu pääasiallisesti tai kokonaan markkinaehtoiseen rahoitukseen.
For all banks undergoing a thorough viability review either their long-term viability will be confirmed or doubts in that respect will indicate the need to confront the necessity of a farther-reaching restructuring.
Elinkelpoisuuskartoituksen läpikäyneet pankit taas saavat joko varmistuksen pitkän aikavälin elinkelpoisuudestaan tai, mikäli sitä epäillään, tiedon perusteellisen rakenneuudistuksen tarpeesta.
In relation to the content to be provided in a viability review exercise, reference can be made to the Restructuring Guidelines which set out that the principles concerning the analysis of a bank's situation with a view to the restoration of long-term viability in a restructuring plan apply by analogy to cases where the aid beneficiary is not under a formal obligation to present a restructuring plan but is nonetheless required to demonstrate long-term viability.
Elinkelpoisuuskartoituksen sisällön osalta voidaan viitata rakenneuudistustoimenpiteitä koskeviin suuntaviivoihin, joiden mukaan periaatteita pankin tilanteen analyysista, jonka tarkoituksena on pankin pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttaminen rakenneuudistussuunnitelman avulla, sovelletaan vastaavasti myös tapauksiin, joissa tuensaajalla ei ole virallista velvoitetta esittää rakenneuudistussuunnitelmaa, mutta sen tulee kuitenkin todistaa pitkän aikavälin elinkelpoisuutensa.
In particular the bank will have to demonstrate the solidity of its funding capacity and, where necessary, to undergo a liquidity stress test [18].
Pankin on erityisesti todistettava rahoituskapasiteettinsa vakaus ja tarpeen vaatiessa suostuttava maksuvalmiuden rasituskokeeseen.
A viability review should also take account of any factors specific to the beneficiary financial institutions [19] or to the EFTA State concerned [20] and the situation of its financial markets that have an impact on the viability assessment and on the indicative value of the ratio of guaranteed liabilities over total liabilities.
Elinkelpoisuuden arvioinnissa on myös huomioitava erityisseikat, jotka koskevat tukea saavia rahoituslaitoksia [19] tai tiettyä EFTA-valtiota [20], sekä kyseisen valtion rahoitusmarkkinoilla vallitseva tilanne, joka saattaa vaikuttaa elinkelpoisuuden arviointiin ja taattujen velkojen ja kokonaisvelkakannan suhteen ohjeelliseen merkitykseen.
As a general rule, the more significant the reliance on government guarantees is and the more it is combined with the use of other forms of State assistance and/or a low creditworthiness [21] the stronger the indication of a need to undergo changes in the business model in order to ensure long-term viability.
Yleissääntönä on, että mitä voimakkaammin pankki turvautuu valtiontakauksiin ja mitä enemmän tilanteeseen liittyy muunkin valtiontuen käyttö ja/tai heikko luottokelpoisuus [21], sitä suurempi on pankin tarve muuttaa liiketoimintamalliaan varmistaakseen pitkän aikavälin elinkelpoisuutensa.
The mechanism triggering the requirement of a viability review conveys the signal that banks have to prepare for a return to normal market mechanisms without state support as the financial sector gradually emerges from crisis conditions and represents an incentive for individual institutions to scale down the reliance on government guarantees or to refrain from their use altogether.
Elinkelpoisuuden kartoitusta vaativalla järjestelmällä viestitetään pankeille, että niiden on valmistauduttava palaamaan rahoituksessaan valtion tuen sijaan normaaleihin markkinamekanismeihin, sillä rahoitusalan toipuessa vähitellen kriisiolosuhteista yksittäisiä laitoksia kannustetaan vähentämään valtiontakauksiin turvautumista tai luopumaan niistä kokonaan.
At the same time, it affords sufficient flexibility to duly take account of potentially diverse circumstances affecting the situation of different banks or national financial markets and also caters for the possibility of an overall deterioration in relation to financial stability which cannot be excluded at this stage given the residual fragility in the recovery of financial markets.
Samalla järjestelmä on riittävän joustava, jotta mahdolliset erot eri pankkeihin tai kansallisiin rahoitusmarkkinoihin vaikuttavissa olosuhteissa voidaan huomioida asianmukaisesti. Järjestelmässä on myös otettu huomioon rahoitusjärjestelmän vakauden mahdollinen horjuminen jatkossa, mikä on kiistatta mahdollista rahoitusmarkkinoiden elpymisen ollessa yhä hauraalla pohjalla.
Removal of the distinction between sound and distressed banks for the purposes of submitting a restructuring plan
Terveiden ja ongelmapankkien erottelusta luopuminen rakenneuudistussuunnitelman laatimisen perusteena
At the beginning of the crisis, the Authority established a distinction between unsound/distressed financial institutions and fundamentally sound financial institutions, that is to say, financial institutions suffering from endogenous, structural problems linked, for instance, to their particular business model or investment strategy and financial institutions whose problems merely and largely had to do with the extreme situation in the financial crisis rather than with the soundness of their business model, inefficiency or excessive risk taking.
Kriisin alkuaikoina valvontaviranomainen jakoi rahoituslaitokset epäterveisiin/ongelmapankkeihin ja perustaltaan terveisiin pankkeihin eli yhtäältä pankkeihin, jotka kärsivät sisäsyntyisistä, rakenteellisista ongelmista, jotka liittyivät esimerkiksi niiden liiketoimintamalliin tai sijoitusstrategiaan, ja toisaalta pankkeihin, joiden ongelmat pitkälti liittyivät pelkästään äärimmilleen kärjistyneeseen finanssikriisiin eivätkä niinkään niiden liiketoimintamallin terveyteen, tehottomuuteen tai liialliseen riskinottoon.
The distinction is defined in particular on the basis of a number of indicators set out in the Recapitalisation Guidelines: capital adequacy, current CDS spreads, current rating of the bank and its outlook as well as, inter alia, the relative size of the recapitalisation.
Tämä jaottelu tehdään erityisesti pääomapohjan vahvistamista koskevista toimenpiteistä annetuissa suuntaviivoissa esitettyjen indikaattoreiden perusteella. Niitä ovat vakavaraisuus, senhetkiset CDS-sopimusten hinnat, pankin senhetkinen luokitus ja sen luokitusnäkymät sekä muun muassa pääomasijoituksen suhteellinen koko.
Regarding the latter, the Authority deems aid received under the form of recapitalisation and asset relief measures of more than 2 % of the bank's risk weighted assets to be an indicator to distinguish between fundamentally sound and distressed banks.
Viimeksi mainitun osalta valvontaviranomainen erottelee perustaltaan terveet ja ongelmapankit toisistaan sillä perusteella, onko pääomapohjan vahvistamistoimenpiteinä ja arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevina toimenpiteinä myönnetty tuki enemmän kuin 2 prosenttia pankin riskipainotetuista omaisuuseristä.
The recapitalisation of a distressed bank triggers the requirement to submit a restructuring plan to the Authority, while the recapitalisation of a sound bank triggers the requirement to submit a viability plan.
Ongelmapankin pääomapohjan vahvistaminen edellyttää, että valvontaviranomaiselle esitetään rakenneuudistussuunnitelma, kun taas terveen pankin pääomapohjan vahvistaminen edellyttää, että komissiolle esitetään elinkelpoisuussuunnitelma.
The original rationale for establishing that distinction and for setting a range of indicators, including a threshold of 2 % of the bank's risk weighted assets, was the fear that capital needs resulting from impairments, higher expectations of the markets as to the capital levels of banks and temporary difficulties in raising capital on markets would otherwise lead to sound banks diminishing their lending to the real economy in order to avoid having to submit a restructuring plan when having recourse to State resources.
Tämä erottelu ja indikaattoreiden, kuten pankkien riskipainotettujen omaisuuserien 2 prosentin kynnysarvon, asettaminen perustuivat alun perin pelkoon siitä, että arvonalennuksista johtuvat pääomatarpeet, markkinoiden kasvaneet odotukset pankkien pääomatasojen suhteen ja tilapäiset vaikeudet saada markkinoilta pääomaa johtaisivat muuten siihen, että terveet pankit vähentäisivät reaalitalouden luototusta, jotta ne eivät joutuisi esittämään rakenneuudistussuunnitelmaa turvautuessaan valtion varoihin.
At present, however, the banking sector overall faces fewer difficulties in raising capital on the markets or, inter alia, through retained earnings [22] and can therefore meet their capital needs without recourse to State aid [23].
Tällä hetkellä pankkialalla on kuitenkin vähemmän vaikeuksia saada pääomaa markkinoilta tai esimerkiksi kertyneiden voittovarojen [22] muodossa, ja ne voivat siksi tyydyttää pääomatarpeensa turvautumatta valtion tukeen.
The amount of capital raised by financial institutions on the market has significantly increased over the course of 2009 and 2010, demonstrating renewed access for financial institutions to capital markets as well as anticipation of new regulatory requirements [24].
Pankkien markkinoilta hankkiman pääoman määrä on kasvanut huomattavasti vuosina 2009 ja 2010, mikä kertoo siitä, että pankit saavat jälleen pääomaa markkinoilta ja että ne varautuvat uusiin sääntelyvaatimuksiin. [24]
The distinction between sound and distressed banks therefore no longer seems relevant in order to determine which banks should enter into a discussion about their restructuring with the Authority.
Pankkien jakamisella terveisiin ja ongelmapankkeihin ei tämän vuoksi enää tunnu olevan merkitystä sen määrittämisessä, minkä pankkien olisi aloitettava valvontaviranomaisen kanssa keskustelut rakenneuudistuksestaan.
As a result, banks which still have recourse to the State in 2011 for raising capital or for impaired assets measures should be required to submit to the Authority a restructuring plan showing the bank’s determination to undertake the necessary restructuring efforts and return to viability without undue delay.
Siksi pankkien, jotka vuonna 2011 edelleen turvautuvat valtioon pääoman hankkimiseksi tai arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi, olisi toimitettava valvontaviranomaiselle rakenneuudistussuunnitelma, josta näkyy, että pankki aikoo määrätietoisesti toteuttaa tarvittavat rakenneuudistustoimet ja palauttaa elinkelpoisuutensa ilman aiheetonta viivytystä.
Thus, as of 1 January 2011, a restructuring plan will be required from every beneficiary of a new recapitalisation or an impaired asset measure [25].
Tämän vuoksi jokaiselta tuensaajalta, jonka hyväksi toteutetaan uusi pääomapohjan vahvistamista tai arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskeva toimenpide, vaaditaan 1 päivästä tammikuuta 2011 rakenneuudistussuunnitelma. [25]
In assessing the restructuring needs of banks, the Authority will take into consideration the specific situation of each institution, the degree to which such a restructuring is necessary to restore viability without further state support as well as prior reliance on State aid.
Pankkien rakenneuudistustarpeita arvioidessaan valvontaviranomainen ottaa huomioon kunkin pankin erityistilanteen sekä missä määrin rakenneuudistusta tarvitaan, jotta elinkelpoisuus voidaan palauttaa ilman lisätukea valtiolta, ja missä määrin valtiontukeen on turvauduttu aiemmin.
As a general rule, the more significant the reliance on State aid, the stronger the indication of a need to undergo in-depth restructuring in order to ensure long-term viability.
Yleissääntönä on, että mitä merkittävämpää turvautuminen valtiontukeen on, sitä voimakkaampi on tarve toteuttaa perusteellinen rakenneuudistus pitkän aikavälin elinkelpoisuuden varmistamiseksi.
In addition, the individual assessment will take account of any specific situation on the markets and will apply the restructuring framework in an appropriately flexible manner in the event of a severe shock endangering financial stability in one or more EFTA States.
Yksittäisessä arvioinnissa otetaan lisäksi huomioon markkinoiden mahdollinen erityistilanne ja rakenneuudistuspuitteita sovelletaan tarvittaessa joustavasti, jos vakava sokki vaarantaa rahoitusjärjestelmän vakauden yhdessä tai useammassa EFTA-valtiossa.
Requiring a restructuring plan for banks benefiting from structural aid (that is to say, recapitalisation and/or impaired asset measures) — while at the same time accepting that the mere use of refinancing guarantees would still not trigger the requirement to submit a restructuring plan — conveys the signal that banks have to prepare for a return to normal market mechanisms without state support as the financial sector gradually emerges from crisis conditions.
Rakenneuudistussuunnitelman vaatiminen pankeilta, jotka saavat rakenteellista tukea (pääomapohjan vahvistamista ja arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat toimenpiteet), on tarkoitettu pankeille merkiksi siitä, että niiden on valmistauduttava palaamaan rahoituksessaan valtion tuen sijaan tavanomaisiin markkinamekanismeihin rahoitusalan toipuessa vähitellen kriisiolosuhteista. Samalla kuitenkin hyväksytään, että pelkkä jälleenrahoitustakausten käyttö ei edellytä rakenneuudistussuunnitelman toimittamista.
It provides an incentive for individual institutions that still need aid to accelerate the necessary restructuring.
Tämä kannustaa tukea yhä tarvitsevia yksittäisiä pankkeja nopeuttamaan tarvittavaa rakenneuudistusta.
At the same time, it affords sufficient flexibility to duly take account of potentially diverse circumstances affecting the situation of different banks or national financial markets.
Samalla järjestelmä on riittävän joustava, jotta mahdolliset erot eri pankkeihin tai kansallisiin rahoitusmarkkinoihin vaikuttavissa olosuhteissa voidaan huomioida asianmukaisesti.
It also caters for the possibility of an overall or country-specific deterioration in relation to financial stability, which cannot be excluded at present, given the residual fragility in the situation of financial markets.
Järjestelmässä on myös otettu huomioon rahoitusjärjestelmän vakauden mahdollinen horjuminen jatkossa, mikä on kiistatta mahdollista rahoitusmarkkinoiden elpymisen ollessa yhä hauraalla pohjalla.
Temporal scope, general outlook
Soveltamisaika ja tulevaisuudennäkymät
Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement and Article 1 of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, adopted and issued by the Authority on 19.1.1994, published in OJ L 231, 3.9.1994, p. 1 and EEA Supplement No 32, 3.9.1994, p. 1.
Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994 (julkaistu EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosassa N:o 32, 3.9.1994, s. 1).
The Guidelines were last amended on 17 December 2008 (‘the State Aid Guidelines’).
Suuntaviivoja, jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’, on muutettu viimeksi 17 päivänä joulukuuta 2008.
The updated version of the State Aid Guidelines is published on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/
Valtiontuen suuntaviivojen päivitetty versio on saatavilla valvontaviranomaisen internetsivuilla:http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/
Decision 28/09/COL of 29.1.2009.
Päätös 28/09/KOL, tehty 29 päivänä tammikuuta 2009.
Decision 191/09/COL of 22.4.2009.
Päätös 191/09/KOL, tehty 22 päivänä huhtikuuta 2009.
Decision 472/09/COL of 25.11.2009.
Päätös 472/09/KOL, tehty 25 päivänä marraskuuta 2009.
With a flexibility clause permitting a re-assessment of the situation and appropriate remedies in the event of a severe new shock to the financial markets across the EEA or in one or more EFTA States.
Joustavuuslauseke mahdollistaa tilanteen uudelleenarvioinnin ja asianmukaiset korjaustoimet, jos rahoitusmarkkinoita kohtaa uusi vakava sokki kaikkialla ETA:ssa tai yhdessä tai useammassa EFTA-valtiossa.
See http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf
Ks. http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf.
Individual notifications of government guarantees outside a scheme will generally require a guarantee fee along the same lines.
Järjestelmän ulkopuolella myönnettävistä yksittäisistä valtiontakauksista vaaditaan yleensä takauspalkkio samoin periaattein.
Where the beneficiary is under restructuring obligations and a lower fee may be justified depending on the specific circumstances this deviation will have to be taken into account in the overall assessment of the restructuring and the measures necessary to minimise distortions of competition.
Jos tuensaaja on rakenneuudistusvelvoitteiden alainen ja matalampi palkkiosumma saattaa erityisolosuhteista johtuen olla perusteltu, poikkeama on huomioitava rakenneuudistuksen kokonaisarvioinnissa ja toimissa, joilla minimoidaan kilpailuvääristymät.
This includes guarantees covering liabilities of one year or less.
Vuoden tai sitä lyhyempien velkojen takaukset.
Or A1 and A2 depending on the rating system employed.
Luokitusjärjestelmästä riippuen myös A1 ja A2.
Or A3 depending on the rating system employed.
Luokitusjärjestelmästä riippuen myös A3.
In the case of divergent assessments by different rating agencies the relevant rating for the calculation of the fee increase should be the higher rating.
Mikäli eri luottoluokituslaitosten arviot eroavat toisistaan, palkkiosumman korotus lasketaan korkeimman luokituksen perusteella.
The material time for the rating in the determination of the guarantee fee is the day on which the guarantee is granted in relation to a specific bond issuance by the beneficiary.
Takauspalkkion suuruutta määritettäessä otetaan huomioon tuensaajan luottoluokitus sinä päivänä, jolloin sille myönnetään takaus tiettyyn sen liikkeeseen laskemaan velkakirjaan.
E.g. an update of the CDS reference period stipulated in the ECB recommendations of October 2008 that demonstrably leads to an increase of at least 20 bp for banks rated A+ and A, 30 bp for banks rated A- and 40 bp for banks rated below A-.
Esimerkiksi CDS-sopimusten hinnan viiteaikana voidaan käyttää tuoreempaa kuin EKP lokakuussa 2008 antamissaan suosituksissa määrää, kunhan tämä kiistatta johtaa palkkion nousemiseen vähintään 20 pisteellä pankeille, joiden luottoluokitus on A + tai A, 30 pisteellä pankeille, joiden luottoluokitus on A- ja 40 pisteellä pankeille, joiden luottoluokitus on alle A-.
The assessment will be carried out when an EFTA State receives the application for an approval of guarantees for the issuance of new or renewed debt as from 1 January 2011 and will include the amount of debt to be covered by the requested guarantees as well as all existing outstanding guaranteed liabilities in relation to total liabilities/balance sheet at the material time.
Arvio kynnysarvon ylittymisestä tehdään, kun EFTA-valtio saa hakemuksen 1 päivänä tammikuuta 2011 tai sen jälkeen liikkeeseen lasketun uuden tai uusitun velkapaperin takauksen hyväksymisestä. Tässä yhteydessä arvioidaan pyydetyillä takauksilla katettavan velan määrä sekä kaikki olemassa olevat taatut maksamattomat velat ja niiden suhde senhetkiseen kokonaisvelkaan tai taseeseen.
Outstanding liabilities that exceed the threshold due to issuances before 1 January 2011 do not trigger a viability review unless the bank resorts to the issuance of new debt keeping the guaranteed liabilities above the threshold.
Ennen 1 päivää tammikuuta 2011 myönnetyt, kynnysarvon ylittävät maksamattomat velat eivät edellytä elinkelpoisuuden kartoitusta, ellei pankille myönnetä uutta velkaa, jolloin taattu kokonaisvelkakanta pysyy kynnyksen yläpuolella.
For example, where a bank is already undergoing a viability review because of a recapitalisation and the threshold for guarantees is exceeded, the review has to the extended to address the reasons why the bank continues to rely on state guarantees, to include a liquidity test, and to analyse if and to what extent further use of state guarantee is foreseen.
Mikäli pankissa esimerkiksi jo tehdään pääoman korottamisen vuoksi elinkelpoisuuden kartoitusta ja takausten kynnysarvo ylittyy, on meneillään olevassa kartoituksessa lisäksi selvitettävä syyt, miksi pankki yhä turvautuu valtiontakauksiin, suoritettava vakavaraisuustesti ja analysoitava, missä määrin pankin ennakoidaan käyttävän valtiontakauksia vastaisuudessa.
Restructuring Guidelines, point 8 and section 2, also pointing to the related sections in point 40 of the Recapitalisation Guidelines and Annex V to the Impaired Assets Guidelines.
Rakenneuudistustoimenpiteitä koskevien suuntaviivojen 8 kohta ja 2 jakso sekä asiaa käsittelevät jaksot pääomapohjan vahvistamista koskevien suuntaviivojen 40 kohdassa ja arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen liite V.
Including, for example, a higher ratio of guaranteed debts that is explained by a particular effort to sustain or increase lending to the real economy in the public interest and with the backing of the EFTA State concerned provided that such conduct is compatible with the common market.
Esimerkiksi korkea taattujen velkojen osuus kaikista veloista, joka selittyy pyrkimyksellä tukea tai edistää yleisen edun nimissä reaalitalouden luototusta EFTA-valtion tuen avulla. Menettelyn on kuitenkin sovelluttava yhteismarkkinoille.
Having due regard to the macro-economic situation of the EFTA State in general and in particular to those elements such as the sovereign risk that have a direct bearing on the terms of access to funding for banks located in the EFTA State.
EFTA-valtion yleinen makrotaloudellinen tilanne ja erityisesti valtion riskin kaltaiset seikat, jotka vaikuttavat suoraan ehtoihin, joilla kyseisen EFTA-valtion pankit saavat rahoitusta.
As expressed in the beneficiary’s rating or CDS spread.
Tuensaajan luottoluokituksen tai CDS-sopimuksen hinnan perusteella.