natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Chapter corresponds to the Commission Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees (OJ C 155, 20.6.2008, p. 10, and Corrigendum published in the OJ C 244, 25.9.2008, p. 32), and replaces the existing Chapter of the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines on state guarantees (OJ L 274, 26.10.2000, p. 29, EEA Supplement No 48, 26.10.2000, p. 45).
Tämä luku vastaa komission tiedonantoa EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina (EUVL C 155, 20.6.2008, s. 10, ja oikaisu EUVL C 244, 25.9.2008, s. 32), ja sillä korvataan EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen valtiontakauksia koskeva luku (EYVL L 274, 26.10.2000, s. 29, ETA-täydennysosa N:o 48, 26.10.2000, s. 45).
OJ L 274, 26.10.2000, p. 29, EEA Supplement No 48, 26.10.2000, p. 45.
EYVL L 274, 26.10.2000, s. 29, sekä ETA-täydennysosa N:o 48, 26.10.2000, s. 45.
The Chapter corresponded to the Commission Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees (OJ C 71, 11.3.2000, p. 14).
Tämä luku vastaa komission tiedonantoa EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina (EYVL C 71, 11.3.2000, s. 14).
For example: Commission Decision 2003/706/EC of 23 April 2003 on the aid scheme implemented by Germany entitled ‘Guarantee schemes of the Land of Brandenburg for 1991 and 1994’ State aid C 45/98 (ex NN 45/97) ( OJ L 263, 14.10.2003, p. 1); Commission Decision of 16 December 2003 on the guarantee schemes in ship financing — Germany (N 512/03) (OJ C 62, 11.3.2004, p. 3); Commission Decision 2006/599/EC of 6 April 2005 on the aid scheme which Italy is planning to implement for ship financing (OJ L 244, 7.9.2006, p. 17).
Seuraavassa joitakin esimerkkejä asiasta. Esimerkiksi Saksan toteuttamista valtiontukiohjelmista – Brandenburgin osavaltion vuosien 1991 ja 1994 takausohjelmat – Valtiontuki C 45/98 (ex NN 45/97) 23 päivänä huhtikuuta 2003 tehty komission päätös 2003/706/EY (EUVL L 263, 14.10.2003, s. 1); N 512/03 alusrahoituksen takausohjelmista – Saksa (N 512/03) 16 päivänä joulukuuta 2003 tehty komission päätös (EUVL C 62, 11.3.2004, s. 3) ja valtiontukijärjestelmästä, jonka Italia aikoo toteuttaa alusrahoituksen hyväksi, 6 päivänä huhtikuuta 2005 tehty komission päätös 2006/599/EY (EUVL L 244, 7.9.2006, s. 17).
See Case C-482/99 France v Commission (Stardust) [2002] ECR I-4397.
Ks. asia C-482/99, Ranska v. komissio (Stardust), Kok. 2002, s. I-4397.
See Case C-482/99 referred to in footnote 4.
Ks. alaviitteessä 4 mainittu asia C-482/99.
See the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines on public authorities’ holdings (OJ L 231, 3.9.1994, p.1, EEA Supplement No 32, 3.9.1994, p. 1).
Ks. julkisten viranomaisten omistuksia koskevat EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivat (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994, s. 1).
These Guidelines are based on Bulletin EC 9-1984 on the Application of [ex] Articles 92 and 93 of the EEC Treaty to public authorities’ holdings (Bulletin of the European Communities No 9-1984), incorporated into point 9 of Annex XV to the EEA Agreement.
Kyseiset suuntaviivat perustuvat ETY:n perustamissopimuksen entisten 92 ja 93 artiklan soveltamisesta julkisten viranomaisten osakeomistuksiin annettuun tiedotteeseen EY 9–1984 (Euroopan yhteisöjen tiedote N:o 9–1984), joka sisältyy ETA-sopimuksen liitteen XV kohtaan 9.
See also Joined Cases 296 and 318/82 Netherlands and Leeuwarder Papierwarenfabriek Bv v Commission [1985] ECR 809, paragraph 17.
Ks. myös yhdistetyt asiat 296/82 ja 318/82, Alankomaat ja Leeuwarder Papierwarenfabriek Bv v. komissio, Kok 1985, s. 809, 17 kohta.
See also the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines on aid to the aviation sector (OJ L 124, 23.5.1996, p. 41 (point 30), EEA Supplement No 23, 23.5.1996, p. 86 (point 30).
Ks. myös ilmailualan valtiontukia koskevat EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivat (EYVL L 124, 23.5.1996, s. 41 (30 kohta), ETA-täydennysosa N:o 23, 23.5.1996, s. 86 (30 kohta).
These Guidelines prescribe the application by the Authority of criteria corresponding to Commission Communication on the application of Articles 92 and 93 of the EC Treaty and Article 61 of the EEA Agreement to State aid in the aviation sector (OJ C 350, 10.12.1994, p. 5), points 25 and 26.
Suuntaviivoissa valvontaviranomainen velvoitetaan soveltamaan samoja arviointiperusteita kuin komission antamassa tiedonannossa EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan soveltamisesta ilmailualan valtiontukeen (EYVL C 350, 10.12.1994, s. 5), 25 ja 26 kohta.
OJ L 97, 15.4.2005, p. 41, EEA Supplement No 18, 14.4.2005, p. 1.
EUVL L 97, 15.4.2005, s. 41, sekä ETA-täydennysosa N:o 18, 14.4.2005, s. 1.
The Chapter corresponds to the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (OJ C 244, 1.10.2004, p. 2).
Tämä luku vastaa yhteisön suuntaviivoja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2).
For the definition of ‘debt securities’, see Article 2(1)(b) of Directive 2004/109/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market and amending Directive 2001/34/EC (OJ L 390, 31.12.2004, p. 38), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 120/2005 of 30.9.2005, amending Annex IX to the EEA Agreement (OJ L 339, 22.12.2005, p. 26, EEA Supplement No 66, 22.12.2005, p. 15).
”Velkapaperien” määritelmä ks. säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38), joka otettiin osaksi ETA-sopimusta ETA:n sekakomitean 30.9.2005 tekemällä päätöksellä N:o 120/2005, jolla muutettiin ETA-sopimuksen liitettä IX (EUVL L 339, 22.12.2005, s. 26, ETA-täydennysosa N:o 66, 22.12.2005, s. 15), 2 artiklan 1 kohdan b alakohta.
The Directive was last amended by Directive 2008/22/EC (OJ L 76, 19.3.2008, p. 50) (not yet incorporated into the EEA Agreement).
Direktiiviä on muutettu viimeksi direktiivillä 2008/22/EY (EUVL L 76, 19.3.2008, s. 50) (ei vielä otettu osaksi ETA-sopimusta).
Such an SGEI must comply with EEA rules such as Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (OJ L 312, 29.11.2005, p. 67), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 91/2006, amending Annex XV to the EEA Agreement (OJ L 289, 19.10.2006, p. 31, EEA Supplement No 52, 19.10.2006, p. 24) and the Chapter of these Guidelines on state aid in the form of public service compensation (OJ L 109, 26.4.2007, p. 44, EEA Supplement No 20, 26.4.2007, p. 1).
Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun on oltava esimerkiksi seuraavien ETA-määräysten mukaista: EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen tehty komission päätös 2005/842/EY (EUVL L 312, 29.11.2005, s. 67), joka otettiin osaksi ETA-sopimusta ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 91/2006, jolla muutettiin ETA-sopimuksen liitettä XV (EUVL L 289, 19.10.2006, s. 31, ETA-täydennysosa N:o 52, 19.10.2006, s. 24), ja suuntaviivojen julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskeva luku (EUVL L 109, 26.4.2007, s. 44, ETA-täydennysosa N:o 20, 26.4.2007, s. 1).
The Chapter corresponds to Community framework for State aid in the form of public service compensation (OJ C 297, 29.11.2005, p. 4).
Tämä luku vastaa julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevia yhteisön puitteita (EUVL C 297, 29.11.2005, s. 4).
Such as Table 1 on agencies’ credit ratings to be found in the Bank for International Settlements Working Paper No 207, available at: http://www.bis.org/publ/work207.pdf.
Tällainen on esimerkiksi taulukko 1 virastojen luottokelpoisuusluokituksesta, joka sisältyy kansainvälisen järjestelypankin valmisteluasiakirjaan nro 207: http://www.bis.org/publ/work207.pdf.
‘SMEs’ refer to small and medium-sized enterprises as defined in the Chapter of the EFTA Surveillance Authority State Aid Guidelines on aid to micro, small and medium-sized enterprises (SMEs).
”Pk-yritykset” viittaa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, sellaisina kuin ne on määritelty EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävää tukea koskevassa luvussa.
The definition corresponds to the one set forth in Commission Recommendation 2003/361/EC concerning the definition of micro, small and medium-sized enterprises ( OJ L 124, 20.5.2003, p. 36).
Määritelmä on mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä annetun komission suosituksen 2003/361/EY mukainen ( EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36).
See also Annex I to Commission Regulation (EC) No 70/2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid to small and medium-sized enterprises (OJ L 10, 13.1.2001, p. 33), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 88/2002 amending Annex XV to the EEA Agreement (OJ L 266, 3.10.2002, p. 56, EEA Supplement No 49, 3.10.2002, p. 42).
Ks. myös Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen annetun komission asetuksen (EY) N:o 70/2001 liite I (EYVL L 10, 13.1.2001, s. 33). Asetus otettiin osaksi ETA-sopimusta ETA-sopimuksen liitteen XV muuttamisesta tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 88/2002 (EYVL L 266, 3.10.2002, s. 56, ETA-täydennysosa N:o 49, 3.10.2002, s. 42).
This Regulation was last amended by Regulation (EC) No 1976/2006 (OJ L 368, 23.12.2006, p. 85), incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 28/2007 (OJ L 209, 9.8.2007, p. 50, EEA Supplement No 38, 9.8.2007, p. 33).
Kyseistä asetusta muutettiin viimeksi asetuksella (EY) N:o 1976/2006 (EUVL L 368, 23.12.2006, s. 85), joka otettiin osaksi ETA-sopimusta ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 28/2007 (EUVL L 209, 9.8.2007, s. 50, ETA-täydennysosa N:o 38, 9.8.2007, s. 33).
These safe-harbour premiums are established in line with the margins determined for loans to similarly rated undertakings in the Chapter of the EFTA Surveillance Authority State Aid Guidelines on the method for setting the reference and discount rates.
Nämä safe harbour -maksut vahvistetaan saman luokituksen saaneille yrityksille EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen luvussa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta.
These Guidelines correspond to the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates (OJ C 14, 19.1.2008, p. 6).
Kyseiset suuntaviivat vastaavat komission tiedonantoa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta (EUVL C 14, 19.1.2008, s. 6).
Following the study commissioned by the European Commission on that topic (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf — see pages 23 and 156-159 of the study), a general reduction of 20 basis points has been taken into account.
Euroopan komission aiheesta tilaaman tutkimuksen (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf (ks. tutkimuksen sivut 23 ja 156–159) perusteella on tehty yleinen 20 pisteen vähennys.
This reduction corresponds to the difference in margin for a similar risk between a loan and a guarantee in order to take into account the additional costs specifically linked to loans.
Vähennys vastaa eroa toisiaan vastaavien lainan ja takauksen marginaalissa, jotta voidaan ottaa huomioon erityisesti lainaan liittyvät lisäkulut.
The table refers to the rating classes of Standard and Poor’s, Fitch and Moody’s, which are the rating agencies most frequently used by the banking sector in order to link their own rating system, as described in point 3.2(d).
Taulukossa viitataan Standard & Poor’s-, Fitch- ja Moody’s-luokituksiin, joita useimmiten käytetään pankkialalla alan omien luokittelujärjestelmien yhdistämiseksi, kuten 3.2 d jaksossa kuvataan.
However, ratings do not need to be obtained from those specific rating agencies.
Kyseisten luokituslaitosten luokituksia ei kuitenkaan tarvitse käyttää.
National rating systems or rating systems used by banks to reflect default rates are equally acceptable provided they supply the one-year probability of default as this figure is used by rating agencies to rank companies.
Kansallisia tai pankkien maksuhäiriöriskien kuvaamisessa käyttämiä luokitusjärjestelmiä voidaan yhtä hyvin käyttää, mikäli ne perustuvat maksuhäiriöiden todennäköisyyteen yhden vuoden aikana, mikä on luokituslaitosten luokitusten perustana.
Other systems should allow for a similar classification through this ranking key.
Muiden järjestelmien pitäisi vastata tätä luokitusta kyseisen luokitusperusteen mukaisesti.
For example, a company to which a bank assigns a credit rating corresponding to BBB-/Baa 3 should be charged a yearly guarantee premium of at least 0,8 % on the amount effectively guaranteed by the State at the beginning of each year.
Esimerkiksi jos pankki myöntää yritykselle luottoluokituksen BBB-/Baa3, yrityksen vuosittaisen takausmaksun olisi oltava ainakin 0,8 prosenttia valtion tosiasiallisesti takaamasta määrästä kunkin vuoden alussa.
See the Guidelines referred to in footnote 12 providing that: ‘The reference rate is also to be used as a discount rate, for calculating present values.
Ks. alaviitteessä 12 mainitut suuntaviivat, joissa todetaan: ”Viitekorkoa käytetään myös diskonttokorkona laskettaessa nykyarvoja.
See further details in footnote 13.
Ks. yksityiskohtaiset tiedot alaviitteessä 13.
Corresponding to the capital requirements laid down in Article 75 of Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions (OJ L 177, 30.6.2006, p. 1), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 65/2008 amending Annex IX to the EEA Agreement (OJ L 257, 25.9.2008, p. 27, EEA Supplement No 58, 25.9.2008, p. 9), read in conjunction with Annex VI (paragraph 41 onwards) thereto.
Vastaa pääomaa koskevia vaatimuksia, joista säädetään luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY 75 artiklassa ja kyseisen direktiivin liitteessä VI (41 kohta ja sitä seuraavat kohdat) (EUVL L 177, 30.6.2006, s. 1). Direktiivi otettiin osaksi ETA-sopimusta ETA-sopimuksen liitteen IX muuttamisesta tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 65/2008 (EUVL L 257, 25.9.2008, s. 27, ETA-täydennysosa N:o 58, 25.9.2008, s. 9).
For a guarantee to a BBB rated company amounting to 100, the reserves to be constituted thus amount to 8.
Jos BBB-luokituksen saaneen yrityksen takaus on 100, vakavaraisuuspääomaa on oltava siis 8.
Applying 400 basis points (or 4 %) to this amount results in annual capital costs of 8 %*4 % = 0,32 % of the guaranteed amount, which will impact the price of the guarantee accordingly.
Kun tähän summaan sovelletaan 400 pistettä (tai 4 prosenttia) ovat vuosittaiset pääoman kulut 8*4 % = 0,32 % taattavasta määrästä, mikä vaikuttaa takauksen hintaan vastaavalla tavalla.
If the one-year default rate anticipated by the scheme for this company is, for instance, 0,35 % and the yearly administrative costs are estimated at 0,1 %, the price of the guarantee deemed as non-aid will be 0,77 % per year.
Jos järjestelmässä arvioidaan tämän yrityksen aiheuttaman luottotappioriskin olevan vuoden aikana esimerkiksi 0,35 % ja hallintokulujen 0,1 %, takauksen hinnan on oltava 0,77 %, jotta sitä ei katsota tueksi.
In that case, and provided the risk-free rate is deemed to be 5 %, the annual cost of the reserves to be constituted will be, for the same guarantee of 100 and reserves of 8 to be constituted, 8 % *(4 %+5 %) = 0,72 % of the guaranteed amount.
Tässä tapauksessa ja olettaen, että riskitön korko on 5 prosenttia, hankittujen varojen vuosittainen kustannus on samalla takauksella (100) ja vakavaraisuuspääomalla (8) yhteensä 8 % × (4 % + 5 %) = 0,72 % taattavasta määrästä.
Under the same assumptions (default rate of 0,35 % and administrative costs of 0,1 %), the price of the guarantee would be 0,77 % per year and an additional charge of 0,4 % should be paid by the scheme to the State.
Samojen oletusten (luottotappioriski 0,35 % ja hallintokulut 0,1 %) mukaan takauksen hinta olisi 0,77 % vuotta kohti, ja järjestelmän olisi maksettava valtiolle lisäksi 0,4 %.
This includes the provision whereby for SMEs which do not have a credit history or a rating based on a balance sheet approach, the safe-harbour premium is set at 3,8 % but this can never be lower than the premium which would be applicable to the parent companies.
Tämä koskee myös sääntöä, jonka mukaan sellaisten pk-yritysten safe harbour -maksu, joilla ei ole vielä luottotietoja tai taseeseen perustuvaa luokitusta, on 3,8 prosenttia. Se ei kuitenkaan voi olla pienempi kuin maksu, jota sovellettaisiin emoyhtiöihin.
This is based on the assumption that the corresponding level of security is provided by the company to the State and the credit institution.
Olettaen, että yritys antaa valtiolle ja luottolaitokselle samantasoisen vakuuden.
See the Chapter referred to in footnote 12.
Ks. alaviitteessä 12 mainittu luku.
See further details in footnote 15.
Ks. yksityiskohtaiset tiedot alaviitteessä 15.
This calculation can be summarised, for each risk class, as the difference between (a) the outstanding sum guaranteed, multiplied by the risk factor of the risk class (‘risk’ being the probability of default after inclusion of administrative and capital costs), which represents the market premium, and (b) any premium paid, i.e. (guaranteed sum × risk) – premium paid.
Tämä voi vastata jokaisen riskiluokan osalta seuraavien lukujen erotusta: a) takauksen kohteena olevan rahoitussitoumuksen määrä kerrottuna riskiä kuvaavalla luvulla (maksulaiminlyönnin todennäköisyys sen jälkeen kun hallinto- ja pääomakulut on otettu mukaan), mikä edustaa markkinoilla noudatettavaa maksua, ja b) mahdollisesti suoritettu takausmaksu eli (takausmäärä × riski) – takausmaksu.
This includes the possibility whereby SMEs which do not have a credit history or a rating based on a balance sheet approach, the safe-harbour premium is set at 3,8 % but this can never be lower than the premium which would be applicable to the parent company or companies.
Tämä koskee myös sitä, että niiden pk-yritysten safe harbour -maksu, joilla ei ole vielä luottotietoja tai taseeseen perustuvaa luokitusta, on 3,8 prosenttia. Se ei kuitenkaan voi olla pienempi kuin maksu, jota sovellettaisiin emoyhtiöön tai -yhtiöihin.
This calculation can be summarised, for each risk class, as the outstanding sum guaranteed multiplied by the difference between (a) the safe-harbour premium percentage of that risk class and (b) the premium percentage paid, i.e. guaranteed sum × (safe-harbour premium – premium paid).
Tämä voi vastata jokaisen riskiluokan osalta takauksen kohteena olevan rahoitussitoumuksen määrää kerrottuna seuraavien lukujen erotuksella: a) kyseisen riskiluokan safe harbour -maksuprosentti ja b) suoritetun takausmaksun prosenttiosuus eli takausmäärä × (safe harbour -maksu – takausmaksu).
See further details in footnote 12.
Ks. yksityiskohtaiset tiedot alaviitteessä 12.
This calculation can be summarised, irrespective of the risk class, as the difference between (a) the outstanding sum guaranteed, multiplied by the risk factor of the scheme (‘risk’ being the probability of default after inclusion of administrative and capital costs), and (b) any premium paid, i.e. (guaranteed sum × risk) – premium paid.
Tämä voi vastata riskiluokasta riippumatta seuraavien lukujen erotusta: a) takauksen kohteena olevan rahoitussitoumuksen määrä kerrottuna riskiä kuvaavalla luvulla (maksulaiminlyönnin todennäköisyys sen jälkeen kun hallinto- ja pääomakulut on otettu mukaan) ja b) mahdollisesti suoritettu takausmaksu eli (takausmäärä x riski) -takausmaksu.
See the EFTA Surveillance Authority State Aid Guidelines, http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.
Ks. EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivat osoitteessa http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.
Commision Regulation (EC) No 794/2004 was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 123/2005, amending Annex XV and Protocol 26 to the EEA Agreement (OJ L 339, 22.12.2005, p. 32, EEA Supplement No 66, 22.12.2005, p. 18).
Komission asetus (EY) N:o 794/2004 otettiin osaksi ETA-sopimusta ETA-sopimuksen liitteen XV ja pöytäkirjan 26 muuttamisesta tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 123/2005 (EUVL L 339, 22.12.2005, s. 32, ETA-täydennysosa N:o 66, 22.12.2005, s. 18).
If the scheme has been active for more than 10 years, only the last 10 annual amounts of shortfall or surplus are to be provided.
Jos järjestelmä on ollut käytössä yli 10 vuotta, on ilmoitettava vain viimeiset 10 vuosittaista vajeen tai ylijäämän määrää.
General context: the railway sector
Yleinen tausta – Rautatieliikenne
The railways have unique advantages: they are a safe and clean mode of transport.
Rautatiealalla on erityisiä etuja, sillä kyseessä on turvallinen ja saastuttamaton liikennemuoto.
Rail transport therefore has great potential for contributing to the development of sustainable transport in the European Economic Area.
Rautatieliikenne voi näin ollen vaikuttaa huomattavasti kestävän liikennejärjestelmän kehittymiseen Euroopan talousalueella.
The European Commission White Paper ‘European transport policy for 2010: time to decide’ [2] and its mid-term review [3] underline to what extent a dynamic railway industry is necessary for establishing an efficient, clean and safe goods and passenger transport system that will contribute to the creation of a single European market enjoying lasting prosperity.
Komission valkoisessa kirjassa ”Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika” [2] ja sen väliarvioinnissa [3] korostetaan, kuinka tärkeä on dynaaminen rautatieala, kun halutaan luoda sellainen tavaroiden ja ihmisten kuljetusjärjestelmä, joka on tehokas, varma ja puhdas ja kestävällä tavalla myötävaikuttaa menestyksekkäitten eurooppalaisten yhtenäismarkkinoiden syntymiseen.
The EEA Consultative Committee resolution and report on ‘An Ambitious Transport Policy’ [4] further underline the importance of such a dynamic railway industry for the EEA.
ETA:n neuvoa-antavan komitean päätöslauselmassa ja kertomuksessa ”An Ambitious Transport Policy” [4] korostetaan lisää dynaamisen rautatiealan tärkeyttä Euroopan talousalueella.
The road congestion plaguing the towns and certain areas of the EEA, the need to face up to the challenges of climate change, and the increase in fuel prices show how necessary it is to stimulate the development of rail transport.
Euroopan talousalueen kaupunkeja ja tiettyjä alueita vaivaavat liikenneruuhkat, tarve vastata ilmastonmuutoksen asettamiin haasteisiin sekä hiilivetyjen hinnannousu osoittavat, kuinka tärkeää on edistää rautatieliikenteen kehittämistä.