natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, none of the changes to the operation of HFF described above in Section I.2 implied any such change.
Lisäksi yksikään edellä I osan 2 jaksossa kuvailluista asuntorahoitusrahaston toimintaan tehdyistä muutoksista ei sisältänyt kyseisenkaltaista toimenpidettä. Edun luonne ja tuen oikeusperusta olivat täsmälleen samat.
The nature of the advantage was exactly the same and so was the legal basis for the aid.
Kyse ei ollut yksittäisestä toimenpiteestä vaan kyse oli paljon pelkkää asuntolainajärjestelmää monitahoisemmasta toimenpiteestä, jota sovellettiin yleisesti kaikkiin valtion laitoksiin.
Nor did the purpose of this non-individual measure, which goes far beyond the particularities of the housing loan system and applies generally to all State institutions, change as a consequence of the changes to the housing loan system brought about by the Housing Act [44].
Myöskään toimenpiteen tarkoitus ei muuttunut asuntolainajärjestelmään asuntolailla tehtyjen muutosten seurauksena [44].
In other words, those legislative changes were not only separable from this possible aid measure, but wholly unconnected thereto.
Kyseiset lakimuutokset olivat paitsi erotettavissa mahdollisesta tukitoimenpiteestä, täysin irrallisia siitä.
Hence, the guarantee scheme cannot constitute a new aid measure that can be assessed under the present formal investigation procedure.
Takausohjelmaa ei sen vuoksi voida katsoa uudeksi tukitoimenpiteeksi, jota voitaisiin arvioida tässä muodollisessa tutkintamenettelyssä.
Exemption from income and property tax
Vapautus tulo- ja varallisuusverosta
The State Treasury, all State institutions and all State undertakings for which the State carries unlimited liability have, long before the entry into force of the EEA Agreement, been exempted from income and property taxes.
Valtion kassa, kaikki valtion laitokset ja kaikki valtion yritykset, joista valtiolla on rajoittamaton vastuu, vapautettiin jo kauan ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa tulo- ja varallisuusveroista.
The income tax exemption is today provided by paragraph 1 of Article 4 of the Income Tax Act No 90/2003 which is a consolidated version of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Tuloverosta myönnetystä vapautuksesta säädetään nykyisin tuloverolain nro 90/2003 (joka on tulo- ja varallisuusveroa koskevan lain nro 75/1981 konsolidoitu toisinto) 4 §:n 1 momentissa.
Assuming that the tax exemption constitutes aid, it must at the outset be regarded as a general scheme falling within the definition in Article 1(d) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Jos oletetaan, että verovapautus on tukea, se on katsottava alusta alkaen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan d kohdan määritelmän mukaiseksi yleiseksi ohjelmaksi.
Since the entry into force of the EEA Agreement there has been no substantive, or even non-substantive changes to the extent, financing or function of this scheme.
Ohjelmaan laajuuteen, rahoitukseen ja käyttötarkoitukseen ei ole tehty olennaisia tai edes pieniä muutoksia ETA-sopimuksen voimaantulon jälkeen.
Nothing in these general tax provisions, be that in relation to the HFF or to any other beneficiary of the exemption, was changed as a consequence of the changes to the housing loan system brought about after 1 January 1994.
Riippumatta siitä, onko kyse asuntorahoitusrahastoon vai johonkin muuhun verovapautuksen saajaan sovellettavista säännöksistä, kyseisiin yleisiin verosäännöksiin ei ole tehty mitään muutoksia asuntolainajärjestelmään 1 päivän tammikuuta 1994 jälkeen tehtyjen muutosten seurauksena.
Moreover, the changes to the housing loan system neither intrinsically nor remotely affected this scheme.
Asuntolainajärjestelmään tehdyillä muutoksilla ei myöskään ollut olennaista eikä edes vähäistä vaikutusta tähän ohjelmaan.
Indeed, the Housing Act did not bring about any change in the purpose and nature of the tax exemption.
Asuntolaki ei muuttanut millään tavalla verovapautuksen tarkoitusta eikä luonnetta.
Nor did it alter the source of financing or the legal basis for the tax exemption.
Se ei muuttanut myöskään verovapautuksen rahoituslähdettä eikä oikeusperustaa.
The tax exemption cannot, therefore, constitute a new aid measure that can be pursued under the formal investigation procedure.
Verovapautusta ei sen vuoksi voida katsoa uudeksi tukitoimenpiteeksi, jota voitaisiin käsitellä muodollisessa tutkintamenettelyssä.
Until the adoption of Act No 129/2004, abolishing property tax, paragraph 1 of Article 4 of the Income and Property Tax Act No 90/2003 exempted the abovementioned institutions from the payment of that tax as well.
Tulo- ja varallisuusverolain nro 90/2003 4 §:n 1 momentissa säädettiin ennen varallisuusveron lakkauttamista koskevan lain nro 129/2004 voimaantuloa edellä mainittujen laitosten vapauttamisesta myös varallisuusverosta.
Also with respect to property tax, this Act merely consolidated rules already found in the abovementioned Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Myös varallisuusveron osalta kyseisellä lailla ainoastaan konsolidoitiin säännöt, jotka vahvistettiin edellä mainitulla lailla nro 75/1981 tulo- ja varallisuusveroista.
The property tax is now abolished altogether.
Varallisuusvero on poistettu nyt kokonaan käytöstä.
Until its abolition in 2004, the exemptions for these institutions from that tax must, in the event they constitute aid, be assessed as a scheme falling within the definition in Article 1(d) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Jos kyseisille laitoksille myönnetyt vapautukset varallisuusverosta ovat tukea, niitä on arvioitava varallisuusveron lakkauttamiseen vuonna 2004 saakka valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan d kohdan määritelmän mukaisena ohjelmana.
In the time between the entry into force of the EEA Agreement and the general abolition of the property tax there was no substantive, or even non-substantive changes to the extent, financing or function of the tax exemption and the changes to the housing loan system affected neither the nature, aim, functioning or financing of the tax exemption.
Verovapautuksen laajuuteen, rahoitukseen tai tarkoitukseen ei tehty olennaisia tai edes vähäisiä muutoksia ETA-sopimuksen voimaantulon ja varallisuusveron yleisen lakkauttamisen välisenä aikana. Myöskään asuntolainajärjestelmään tehdyt muutokset eivät vaikuttaneet verovapautuksen luonteeseen, tavoitteeseen, toimivuuteen tai rahoitukseen.
Hence, this tax exemption cannot constitute a new aid measure that could have been pursued under the present formal investigation procedure.
Verovapautusta ei sen vuoksi voida katsoa uudeksi tukitoimenpiteeksi, jota voitaisiin käsitellä tässä muodollisessa tutkintamenettelyssä.
The interest support
Korkotuki
As referred to above, the Workers’ Housing Fund provided loans for social rental apartments at low interest rates set by the Government.
Kuten edellä mainittiin, työntekijöiden asuntorahastosta myönnettiin lainoja yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin matalilla koroilla, jotka hallitus vahvisti.
The Fund received direct budgetary contribution, inter alia, to cover its expenses for these loans.
Työntekijöiden asuntorahasto sai suoria rahoitusosuuksia talousarviosta muun muassa kyseisistä lainoista aiheutuvien kulujen kattamiseen.
As the Workers’ Housing Fund was a public institution, the Icelandic State was ultimately liable for the losses related to this lending category if the direct contributions were not sufficient to cover the Fund’s losses.
Koska työntekijöiden asuntorahasto oli julkinen laitos, Islannin valtio oli viime kädessä vastuussa tähän lainaryhmään liittyvistä tappioista siinä tapauksessa, että suorat rahoitusosuudet eivät riittäneet kattamaan rahaston tappioita. Asuntolailla ei tehty juurikaan muutoksia tähän yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin myönnettävien lainojen ryhmään.
The loan category, social rental apartments, was to a great extent unchanged by the Housing Act and HFF was to grant these loans, initially at the same rate as previously applied (cf. Provisional Article IX of the Act).
Lisäksi asuntorahoitusrahaston tehtävänä oli myöntää näitä lainoja aluksi aiemmin sovellettua korkoa vastaavalla korolla (ks. lain väliaikainen IX §).
That Article also provided that the State would provide contributions from the budget to meet the losses of HFF.
Kyseisessä pykälässä säädettiin myös, että valtio maksaisi talousarviosta rahoitusosuuksia asuntorahoitusrahaston tappioiden kattamiseen.
These issues have subsequently been regulated by agreements between the Minister of Social Affairs and the Minister of Finance (cf. Section I.3.3 above).
Sosiaaliministeri ja valtiovarainministeri ovat tehneet sittemmin sopimuksia näistä kysymyksistä (ks. edellä oleva I osan 3.3 jakso).
With regard to the institutional change, constant Commission practice demonstrates that bodies benefiting from aid may change their legal personality, by merger, de-merger or other reasons without this affecting the classification of the aid.
Institutionaalisten muutosten osalta komission käytäntö osoittaa, että tukea saavat laitokset voivat muuttaa oikeushenkilöllisyyttään sulautumalla, purkamalla sulautuman tai muilla tavoilla ilman, että sillä olisi vaikutusta tuen luokitteluun.
This is the case both when that change in legal personality takes place by way of a private law measure and when the change is provided for in a law or other public law measure [45].
Näin on sekä silloin, kun oikeushenkilöllisyyden muutos tapahtuu yksityisoikeuden mukaisen toimenpiteen perusteella, että silloin, kun muutoksesta säädetään lailla tai se toteutetaan muun julkisoikeudellisen toimenpiteen perusteella [45].
Indeed, the change from the four public bodies operated under Act No 97/1993 compared with the Housing Act cannot in itself have any bearing on the compatibility assessment of the relevant measures.
Siirtyminen lain nro 97/1993 nojalla toimineesta neljästä julkisesta laitoksesta asuntolain mukaiseen tilanteeseen ei sinänsä voi vaikuttaa arviointiin siitä, soveltuvatko kyseiset toimenpiteet ETA-sopimuksen toimintaan. Asuntorahoitusrahasto otti vastuulleen edeltäjiensä varat, oikeudet ja velvoitteet ja jatkoi niiden tehtävien hoitoa.
As will be recalled, the Housing Financing Fund took over all assets, rights and obligations from its predecessors and continued their tasks, demonstrating that the reform aimed at maintaining the continuity between these organisations [46].Consequently, both the Workers’ Housing Fund and the HFF were given the task of providing these social loans for rental apartments at an interest rate set by the Government, which provided funds via the Budget Act, as these interest rates were too low to cover the costs of the lending.
Tämä on osoitus siitä, että uudistuksen tarkoituksena oli varmistaa jatkuvuus kyseisten organisaatioiden välillä [46].Sekä työntekijöiden asuntorahastolle että asuntorahoitusrahastolle oli annettu tehtäväksi sosiaalisten lainojen myöntäminen vuokra-asuntoihin hallituksen vahvistamalla korolla. Hallitus osoitti tarkoitukseen varoja käyttöön myös budjettilailla, sillä sen vahvistamat korot olivat liian matalia lainakustannusten kattamiseksi.
The difference between the two is that the contribution to the HFF is targeted to this particular lending category whereas the Workers’ Housing Fund received budgetary contributions common to all its social loans categories.
Nämä kaksi rahastoa eroavat toisistaan siinä, että asuntorahoitusrahaston rahoitusosuus on suunnattu tähän erityiseen lainaryhmään, kun taas työntekijöiden asuntorahaston talousarviosta saamilla maksuosuuksilla katettiin kaikki sen vastuualueeseen kuuluneet sosiaalisten lainojen ryhmät.
That difference stems from the fact that the Housing Act abolished the other social loan categories of the Workers’ Housing Fund and that the additional loans, the main social loan category under the Housing Act in its original form, were not funded through budgetary contributions to the HFF.
Kyseinen ero johtuu siitä, että työntekijöiden asuntorahaston muut sosiaalisten lainojen ryhmät lakkautettiin asuntolailla eikä lisälainoja, jotka muodostivat tärkeimmän alkuperäisen asuntolain mukaisten sosiaalisten lainojen ryhmän, rahoitettu asuntorahoitusrahastolle talousarviosta maksetuilla rahoitusosuuksilla. Tämän vuoksi muutokset, jotka järjestelyyn tehtiin asuntolailla, eivät muuttaneet työntekijöiden asuntorahastolle annettua tehtävää: lainojen myöntämistä yhteiskunnan tukemaan vuokra-asuntotuotantoon.
Hence, the changes brought about by the Housing Act did not alter the task of providing loans to rental social housing; in other words the purpose of this measure remained the same [47].
Toimenpiteen tarkoitus pysyi toisin sanoen ennallaan [47].
Moreover, the fact that the budgetary contribution is now targeted only at these loans is a result of the abolition of the direct state contributions for other social loans.
Se, että talousarviosta maksettavalla rahoitusosuudella rahoitetaan nykyisin vain näitä lainoja, johtuu lisäksi muihin sosiaalisiin lainoihin myönnettävien valtion rahoitusosuuksien poistamisesta käytöstä.
The abolition of direct state contributions to certain activities, does not constitute a change in the financing of another measure.
Tiettyyn toimintaan myönnettyjen suorien valtion rahoitusosuuksien poistaminen käytöstä ei aiheuta muutoksia toisen toimenpiteen rahoitusjärjestelyissä.
Hence, such abolition cannot have an impact on the classification of the character of the remaining measure.
Kyseisten rahoitusosuuksien lakkauttamisella ei sen vuoksi voi olla vaikutusta toisen toimenpiteen luokitteluun.
Rather, it constitutes an abolition of a separate support measure [48].SFF has referred to various changes brought about by the Housing Act and claimed that these should lead to the aid to HFF being classified as new aid.
Kyse on ennemminkin erillisen tukitoimenpiteen lakkauttamisesta [48].Islannin rahoituspalveluyhdistys on viitannut useisiin muutoksiin, joista säädettiin asuntolailla, ja vaatinut, että asuntorahoitusrahastolle myönnetty tuki olisi katsottava niiden seurauksena uudeksi tueksi.
Irrespective of the nature of these changes they did not concern this aid measure, which only provides for losses incurred by the Fund in relation to loans for social rental apartments.
Riippumatta siitä, millainen muutosten luonne oli, ne eivät koskeneet tätä tukitoimenpidettä, jolla katetaan vain tappioita, joita rahastolle aiheutuu yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin myönnettävistä lainoista.
Indeed, the raising of the ceiling for general loans was not connected to this loan category.
Yleisiin lainoihin sovellettavan raja-arvon korottaminen ei vaikuttanut tähän lainaryhmään.
Similarly, the changes by Act no 57/2004, whereby the housing bonds system was abolished and replaced by cash loans did not concern this loan category.
Vastaavasti myöskään muutokset asunto-obligaatiojärjestelmän lakkauttamisesta ja korvaamisesta käteislainoilla säädettyyn lakiin nro 57/2004 eivät koskeneet tätä lainaryhmää.
The requirement laid down in Article 11 of Act No 97/1993 to the effect that loans were secured by first or second mortgage did not apply to this loan category but only to certain loans from the State Building Fund.
Lain nro 97/1993 11 §:n mukainen vaatimus siitä, että lainoilla oli oltava ensi- tai toissijainen kiinnitys asuntoon, jota varten ne oli myönnetty, ei koskenut tätä lainaryhmää vaan ainoastaan tiettyjä valtion rakennusrahastosta myönnettyjä lainoja.
Hence, the fact that this provision was not carried over to the Housing Act is of no significance for these loans.
Sillä seikalla, että tätä säännöstä ei siirretty asuntolakiin, ei sen vuoksi ole merkitystä näiden lainojen kannalta.
In conclusion, the Authority considers that the advantage following from the interest support cannot constitute new aid that can be examined under the present formal investigation procedure.
Valvontaviranomainen katsoo kaiken kaikkiaan, että korkotuen muodossa saatua etua ei voida katsoa uudeksi tueksi, jota voitaisiin tutkia tässä muodollisessa tutkintamenettelyssä.
No dividend payments
Vapautus osinkomaksuista
As stated in Section 3.4 above, the general principles of Icelandic public law provide that State institutions, organised as HFF, are not required to pay dividends.
Kuten edellä 3.4 jaksossa todettiin, Islannin julkisoikeuden yleisten periaatteiden mukaan valtion laitoksia, jotka on organisoitu asuntorahoitusrahaston tapaan, ei vaadita maksamaan osinkoja.
The principle predates the entry into force of the EEA Agreement and is applicable to State institutions irrespective of when they are established, their activities or any change in their activities.
Tätä periaatetta on alettu soveltaa ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa, ja sitä sovelletaan kaikkiin valtion laitoksiin riippumatta siitä, milloin ne on perustettu, millaista toimintaa ne harjoittavat ja onko niiden toiminnassa tapahtunut muutoksia.
Since the entry into force of the EEA Agreement there have been no substantive, or even non-substantive changes to this general principle.
Tähän yleiseen periaatteeseen ei ole tehty olennaisia tai edes pieniä muutoksia ETA-sopimuksen voimaantulon jälkeen.
Moreover, neither the Housing Act nor its predecessors have ever deviated from this principle by having in place a legal provision requiring HFF to pay dividends.
Asuntolaissa tai sen edeltäjissä ei ole myöskään koskaan poikettu tästä periaatteesta säätämällä, että asuntorahoitusrahaston olisi maksettava osinkoja.
Hence, the nature of any advantage and state funding following from a non-duty to pay dividends did not change as a consequence of the Housing Act or modifications to that Act.
Osinkomaksuista vapauttamisesta mahdollisesti saatavan edun ja valtion rahoituksen luonne ei sen vuoksi ole muuttunut asuntolain eikä siihen tehtyjen muutosten johdosta.
Nor did the purpose of the principle, which goes far beyond the particularities of the housing loan system and applies generally to all State institutions, change as a consequence of the alterations made to the housing loan system.
Paljon pelkkää asuntolainajärjestelmää monitahoisemman ja kaikkiin valtion laitoksiin yleisesti sovellettavan periaatteen tarkoitus ei myöskään muuttunut asuntolainajärjestelmään tehtyjen muutosten johdosta.
Hence, to the extent that non-payment of dividends must be considered as an aid measure, the measure must therefore be regarded as an aid scheme falling within the definition in Article 1(d) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Siinä määrin, kun vapautus osinkomaksuista on katsottava tukitoimenpiteeksi, sitä on tarkasteltava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan d kohdan määritelmän mukaisena tukiohjelmana.
Moreover, the scheme would constitute existing aid as it existed prior to the entry into force of the EEA Agreement (cf. Article 1(b) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement).
Ohjelma olisi lisäksi voimassa olevaa tukea, sillä se oli voimassa jo ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa (ks. valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohta).
Only if it were found that the relief from the payment of dividends could not be derived from the general principles of Icelandic public law, but rather followed from the Housing Act and its predecessors, could the conditions under which the different housing bodies were operated become part of the compatibility assessment on new aid.
Edellytykset, joiden mukaan asuntoasioista vastaavat laitokset toimivat, voitaisiin ottaa osaksi arviointia uuden tuen soveltuvuudesta ETA-sopimuksen toimintaan vain siinä tapauksessa, että osinkomaksuista myönnetyn vapautuksen ei voitaisi katsoa johtuvan Islannin julkisoikeuden yleisistä periaatteista vaan ennemminkin asuntolaista ja sen edeltäjistä.
Hence, it would only be in that hypothetical situation that changes to the house financing system that have taken place after 1 January 1994 could potentially imply that any aid connected to the non-payment of dividends changed from existing to new aid.
Asuntorahoitusjärjestelmään 1 päivän tammikuuta 1994 jälkeen tehtyjen muutosten voitaisiin sen vuoksi katsoa aiheuttavan vain tässä hypoteettisessa tilanteessa sen, että kaikki osinkomaksuista myönnettyyn vapautukseen mahdollisesti liittyvät tuet muuttuvat voimassa olevasta tuesta uudeksi tueksi.
CONCLUSION AS TO NEW VERSUS EXISTING CHARACTER OF FOUR POTENTIAL STATE AID MEASURES
PÄÄTELMÄ SIITÄ, ONKO NELJÄSSÄ MAHDOLLISESSA TUKITOIMENPITEESSÄ KYSE UUDESTA VAI VOIMASSA OLEVASTA TUESTA
On the basis of the foregoing assessment, the Authority considers that following measures: state guarantee, interest support, tax exemption and relief from paying dividends, identified in the opening decision, do not constitute new aid measures that can be assessed under the present formal investigation procedure.
Valvontaviranomainen katsoo edellä esitetyn arvioinnin perusteella, että menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä käsitellyt toimenpiteet – valtiontakaus, korkotuki, verovapautus ja vapautus osinkomaksuista – eivät ole uusia tukitoimenpiteitä, joita voitaisiin arvioida tässä muodollisessa tutkintamenettelyssä.
Accordingly, the Authority will close the formal investigation procedure and open proceedings under Article 1(1) of Part I and Section V in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, which concerns existing aid.
Komissio lopettaa sen vuoksi muodollisen tutkintamenettelyn ja aloittaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdan ja II osan V jakson mukaisen menettelyn, joka koskee voimassa olevaa tukea.
For the sake of being exhaustive, the Authority would like to add that even if one were to take the approach suggested by SFF and find that the Housing Act with subsequent amendments was indeed relevant for the assessment of the classification of the possible aid measures identified above, the Authority would still have concluded that the concrete changes made to the housing system were not of such a kind as to trigger a reclassification from existing to new aid:
Valvontaviranomainen toteaa lisäksi, että vaikka se olisi päätynyt noudattamaan rahoituspalveluyhdistyksen ehdottamaa toimintalinjaa ja todennut, että asuntolaki ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset ovat merkityksellisiä mahdollisten tukitoimenpiteiden luokittelun arvioinnin kannalta, se olisi silti todennut, että asuntojärjestelmään tehdyt konkreettiset muutokset eivät olleet luonteeltaan sellaisia, että ne aiheuttaisivat tuen luokittelun voimassa olevan tuen sijaan uudeksi tueksi.
First, the mere fact that Iceland chose the legislative technique of enacting a new act rather than amending an already existing act cannot in itself lead to a reclassification of an hitherto existing aid measure [49].
Pelkästään se, että Islanti päätti käyttää uuden säädöksen antamiseen perustuvaa lainsäädäntötekniikkaa jo voimassa olevan säädöksen muuttamisen sijaan, ei ensiksikään voi yksistään johtaa voimassa olevan tukitoimenpiteen uudelleenluokitteluun [49].
What matters is solely whether the new act implied a substantive changes in the relevant aid measures such as to influence the appreciation of the compatibility of these measures.
Merkitystä on vain sillä, aiheuttiko uusi säädös kyseisissä tukitoimenpiteissä sellaisia olennaisia muutoksia, jotka vaikuttavat arviointiin toimenpiteiden soveltuvuudesta ETA-sopimuksen toimintaan.
In that respect, the Authority finds of considerable importance that the Housing Act was, as regards all essential characteristics, a continuation of the previous system with the same objective of securing affordable housing for all residents in Iceland.
Valvontaviranomainen katsoo tältä osin erittäin tärkeäksi seikaksi sen, että asuntolain mukainen järjestelmä oli kaikkien keskeisten ominaisuuksiensa osalta edellisen järjestelmän jatke ja molemmilla järjestelmillä oli sama tavoite: kohtuuhintaisten asuntojen turvaaminen Islannin kaikille asukkaille.
As shown above in Section 2.2.3.1, the aim of the Housing Act is the same as the one pursued under the Act No 97/1993.
Kuten edellä 2.2.3.1 jaksossa todettiin, asuntolailla on sama tarkoitus kuin lailla nro 97/1993.