natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norway’s gas export for 2012 was approximately 112 billion cubic meters, of which 107 billion cubic meters was piped gas and 5 billion cubic meters was shipped as LNG [38].
Norjan kaasunvienti oli noin 112 miljardia kuutiometriä vuonna 2012. Määrästä 107 miljardia kuutiometriä välitettiin putkia pitkin ja 5 miljardia kuutiometriä kuljetettiin nesteytettynä maakaasuna. [38]
The Norwegian Government submits that LNG supplies are substitutable and compete directly with piped gas.
Norja hallitus toteaa, että LNG-toimituksia voidaan käyttää putkia pitkin välitettävän kaasun asemasta ja että ne kilpailevat suoraan sen kanssa.
Once the LNG is regasified it can enter the natural gas pipeline grid interchangeably with the gas that is supplied through pipelines from the upstream fields.
Kun nesteytettyä maakaasua kaasutetaan, sitä voidaan johdattaa maakaasuputkiverkon kautta samalla tavalla kuin kaasua, joka toimitetaan putkistolla toimitusketjun alkupään kentiltä.
Zeebrugge in Belgium is mentioned as an example: once the piped gas from the NCS has passed through the landing terminal and the LNG has been regasified at Zeebrugge LNG terminal, both sources of gas are completely substitutable.
Esimerkkinä mainitaan Belgian Zeebrugge: sen jälkeen kun Norjan mannerjalustalta putkia pitkin johdettu kaasu on siirtynyt maahantuontiaseman kautta ja nesteytetty maakaasu on kaasutettu Zeebruggen LNG-vastaanottoasemassa, kumpaakin kaasua voidaan käyttää toisen asemasta.
Although regasification infrastructure is not present in all EEA States, regasification capacity has been growing strongly over the recent years.
Vaikka kaikissa ETA-valtioissa ei ole kaasuttamiseen tarvittavaa infrastruktuuria, sen kapasiteetti on lisääntynyt huomattavasti viime vuosina.
Regasification capacity in the EEA is approaching 200 billion cubic metres.
Kaasuttamiskapasiteetti ETA:ssa on jo lähes 200 miljardia kuutiometriä.
With the expansion of the pipeline network, LNG is becoming available to an increasing number of EEA customers.
Putkiston laajentamisen myötä nesteytetty maakaasu on yhä useamman ETA:n kuluttajan saatavilla.
The European Commission has in recent decisions left open the question whether LNG supplied gas should be distinguished from supplies of piped gas [39].
Komissio on viimeaikaisissa päätöksissä jättänyt avoimeksi kysymyksen, pitäisikö nesteytettynä maakaasuna toimitettu kaasu erottaa putkia pitkin välitettävästä kaasusta. [39]
For the purpose of the present Decision, the Authority finds that the question of whether a distinction should be made between piped gas and LNG can likewise be left open.
Valvontaviranomainen katsoo tämän päätöksen osalta, että kysymys siitä, pitäisikö nesteytetty maakaasu erottaa putkia pitkin välitettävästä kaasusta, voidaan myös jättää avoimeksi.
High Calorific Value versus Low Calorific Value
Suurilämpöarvoinen vai pienlämpöarvoinen kaasu
Downstream there are separate networks in place for the distribution of HCV gas and LCV gas and end-users are connected to the appropriate grid for their supply.
Alemmassa jakeluportaassa on käytössä eri verkot suurilämpöarvoisen (HCV) kaasun ja pienlämpöarvoisen (LCV) kaasun jakelua varten, ja loppukäyttäjät on kytketty toimituksia varten asianmukaiseen verkkoon.
HCV gas can be converted to LCV gas and vice versa.
Suurilämpöarvoinen kaasu voidaan muuttaa pienlämpöarvoiseksi kaasuksi ja päinvastoin.
Norwegian gas producers supply gas of the HCV type.
Norjan kaasuntuottajat toimittavat HCV-tyyppistä kaasua.
The Norwegian Government submits that the level of substitutability between LCV gas and HCV gas should imply that these products fall within the same gas supply market from an upstream perspective.
Norjan hallitus katsoo suurilämpöarvoisen kaasun ja pienlämpöarvoisen kaasun keskinäisen korvattavuuden vuoksi, että ne kuuluvat toimitusketjun alkupään näkökulmasta samoille kaasutoimitusten markkinoille.
It is also submitted that the supply of LCV gas make up a relatively small part of the total supply of gas to the EEA: some 10 %.
Se totesi myös, että pienlämpöarvoisen kaasun toimitus muodostaa suhteellisen pienen osan ETA-valtioihin suuntautuvista kaikista kaasutoimituksista: noin kymmenen prosenttia.
For the purpose of the present Decision, the Authority finds that the question of whether a distinction should be made between HCV gas and LCV gas can be left open.
Valvontaviranomainen katsoo tämän päätöksen osalta, että kysymys siitä, pitäisikö suurilämpöarvoisen kaasun ja pienlämpöarvoisen kaasun välillä tehdä ero, voidaan jättää avoimeksi.
Conclusion on product market definition
Päätelmä tuotemarkkinoiden määritelmästä
With respect to the product market definition, for the purposes of this Decision, the Authority considers that there is one market for the upstream supply of gas (comprising also the development and production of gas).
Tätä päätöstä sovellettaessa valvontaviranomainen katsoo, että tuotemarkkinoiden määritelmän osalta on olemassa yhdet markkinat kaasun toimitusketjun alkupäätä varten (johon sisältyy myös kaasua koskevat kehittämis- ja tuotantotoimet).
The questions whether LNG or LCV gas are included in the relevant product market are immaterial to the outcome of this Decision.
Kysymykset siitä, sisällytetäänkö nesteytetty maakaasu tai pienlämpöarvoinen kaasu merkityksellisille tuotemarkkinoille, eivät vaikuta tämän päätöksen tulokseen.
The Norwegian Government submits that the three gas market directives have created a liberalised and integrated natural gas market in North-West Europe.
Norjan hallitus toteaa, että Luoteis-Euroopassa on luotu kolmella kaasumarkkinadirektiivillä vapautetut ja yhdennetyt maakaasun markkinat.
Once the gas has reached the border of the European internal market, it is submitted, it will flow freely to where it is needed according to the sources of supply and demand.
Siinä vaiheessa, kun kaasu on Euroopan sisämarkkinoiden rajalla, se toimitetaan ja se virtaa vapaasti sinne, missä sillä on tarjontaa ja kysyntää.
Of the pipeline export of gas from the NCS, some 70 % was transported to receiving terminals in Germany and the UK, the remaining share to terminals in Belgium and France.
Norjan mannerjalustalta putken kautta viedystä kaasusta noin 70 prosenttia siirrettiin vastaanottoasemiin Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja loput vastaanottoasemiin Belgiassa ja Ranskassa.
Pipeline gas from Norway is sold via pipeline connections and swap-agreements to an additional number of EEA States: more than 10 EEA States in total.
Norjasta putken kautta siirrettävä kaasu myydään putkiyhteyksien ja swap-sopimusten avulla yhä uusiin ETA-valtioihin: yhteensä yli kymmeneen ETA-valtioon.
Of the LNG production from the NCS, some two-thirds has historically been sold to the EEA.
Norjan mannerjalustan LNG-tuotannosta noin kaksi kolmasosaa on perinteisesti myyty ETA:ssa.
This means that almost all Norwegian gas is exported to the EEA.
Tämä merkitsee, että lähes kaikki Norjan kaasu viedään ETA:an.
Furthermore, the Norwegian Government submits that gas buyers in the EEA have a number of different supply sources available.
Lisäksi Norjan hallitus toteaa, että ETA:n kaasunostajilla on käytössä useita eri hankintalähteitä.
These include both gas from the EU (typically Denmark, Netherlands, and the UK) or from neighbouring countries (typically Russia, Algeria, and Libya in addition to Norway) or from countries further afield (for example, the Middle East countries or Nigeria, in the form of LNG).
Niihin sisältyvät EU:sta peräisin oleva kaasu (tavanomaisesti Tanska, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta) taikka naapurimaista (Norjan lisäksi Venäjä, Algeria ja Libya) tai kauempana sijaitsevista valtioista peräisin oleva kaasu (esimerkiksi Lähi-idän valtiot tai Nigeria, nesteytetyn maakaasun muodossa).
The Norwegian Government also submits that hubs both in the UK and on the European continent are increasingly liquid and price formation on the different hubs show that a considerable level of integration has been reached.
Norjan hallitus toteaa myös, että tuotantokeskukset Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Euroopan mantereella ovat yhä likvidimpiä ja että eri tuotantokeskusten hinnanmuodostus osoittaa, että on saavutettu merkittävä yhdentymisen taso.
Regardless of the geographic definition considered, that concentration would not give rise to competitive concerns in the market for upstream supply of gas.
Tarkasteltavasta maantieteellisestä määritelmästä huolimatta tämä keskittymä ei aiheuta kilpailuongelmia kaasun toimitusketjun alkupään markkinoilla.
For the purpose of the present Decision, and for the reasons set out below, the Authority finds that it is not necessary to decide on the exact scope of the geographical market for natural gas.
Tämän päätöksen soveltamista varten ja jäljempänä esitettävistä syistä valvontaviranomainen katsoo, että maakaasun maantieteellisten markkinoiden tarkasta laajuudesta ei ole tarpeen päättää.
Under any reasonable geographic market delineation the Authority holds that the sector concerned is directly exposed to competition.
Valvontaviranomainen katsoo, että kyseinen ala on suoraan avoin kilpailulle kaikilla järkevästi rajatuilla maantieteellisillä markkinoilla.
When a discovery of natural gas (or crude oil) is made, the licensees are, if they decide to develop the field, obliged to submit a Plan for Development and Operation (a “PDO”) of the field to the Norwegian Ministry of Petroleum and Energy for approval.
Kun maakaasua (tai raakaöljyä) löydetään, luvanhaltijoiden on, jos ne haluavat kehittää kenttää, esitettävä siitä Norjan öljy- ja energiaministeriön hyväksyttäväksi kehittämis- ja toimintasuunnitelma.
The fields that are primarily producing gas on the NCS [41], and for which a PDO has been submitted and approved the last few years, are as follows:
Seuraavassa taulukossa esitetään pääasiassa kaasua [41] tuottavat Norjan mannerjalustalla sijaitsevat kentät, joista on esitetty kehittämis- ja toimintasuunnitelma, joka on hyväksytty viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana:
PDOs for the production of gas covering in total 14 companies have been accepted during the period from 2008 – 2012.
Ajanjaksolla 2008–2012 on siten hyväksytty yhteensä 14 yrityksen kehittämis- ja toimintasuunnitelmat kaasun tuottamiseksi.
PDOs covering three new entrants have been accepted in the period from 2009 – 2011 [42].
Lisäksi ajanjaksolla 2009–2011 on hyväksytty kehittämis- ja toimintasuunnitelmat, jotka koskivat kolmea uutta tulokasta.
More than 25 companies on the NCS export gas to the EEA [43].
Yli 25 Norjan mannerjalustalla toimivaa yritystä vie kaasua ETA:an. [43]
In 2011, the production of gas in Norway amounted to 101,4 billion cubic meters representing 3,1 % of the world-wide production [44].
Vuonna 2011 Norjan kaasuntuotanto oli 101,4 miljardia kuutiometriä, mikä on 3,1 prosenttia maailmanlaajuisesta tuotannosta.
More than 95 % of the production on the NCS is exported to the EEA via gas pipelines to six landing points in four countries (the UK, Germany, Belgium, and France) [45].
Yli 95 prosenttia Norjan mannerjalustan tuotannosta viedään ETA-valtioihin kaasuputkien välityksellä neljässä jäsenvaltiossa (Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa, Belgia ja Ranska) sijaitsevaan kuuteen maahantuontipisteeseen.
Approximately 1,4 billion cubic meters (less than 2 %) of the gas produced on the NCS was consumed domestically in Norway.
Noin 1,4 miljardia kuutiometriä (alle kaksi prosenttia) Norjan mannerjalustalla tuotetusta kaasusta kulutettiin Norjassa.
There are a number of independent companies who are active in the production of gas on the NCS.
Norjan mannerjalustalla toimii kaasuntuotannon alalla useita itsenäisiä yrityksiä.
Moreover, new companies are accepted as licensees.
Lisäksi uusia yrityksiä hyväksytään luvanhaltijoiksi.
The five largest gas producing companies on the NCS, measured in terms of annual production level, are: Petoro, Statoil, Exxon Mobil, Total and Shell.
Viisi suurinta Norjan mannerjalustalla kaasua tuottavaa yritystä ovat vuotuisen kokonaistuotantotason perusteella laskettuna Petoro, Statoil, Exxon Mobil, Total ja Shell.
Statoil is the largest gas-producing company on the NCS.
Statoil on suurin kaasua tuottava yritys Norjan mannerjalustalla.
The three largest gas-producing companies’ combined share of total production of gas on the NCS does not exceed 50 % [46].
Kolmen suurimman kaasua tuottavan yrityksen yhteenlaskettu osuus kaasun kokonaistuotannosta Norja mannerjalustalla ei ylitä 50:tä prosenttia. [46]
The EU Member States consume about 500 billion cubic metres gas per year.
EU:n jäsenvaltiot kuluttavat noin 500 miljardia kuutiometriä kaasua vuodessa.
According to Eurogas [47], in 2011, gas supplies from the EU Member States accounted for 33 % of total net supplies, followed by Russia (24 %), Norway (19 %) [48] and Algeria (9 %), delivered both by pipeline and as LNG.
Eurogasin [47] mukaan EU:n jäsenvaltioista peräisin olevien kaasutoimitusten osuus oli 33 prosenttia nettotoimitusten kokonaismäärästä vuonna 2011, ja sen jälkeen tulivat Venäjä (24 prosenttia), Norja (19 prosenttia) [48] ja Algeria (9 prosenttia). Toimitukset suoritettiin putkiston välityksellä ja nesteytettynä maakaasuna.
Other sources from different parts of the world contributed the remaining 15 %.
Loput 15 prosenttia saatiin muista lähteistä muualta maailmasta.
All licensees on the NCS are responsible for selling their own gas.
Kaikki Norjan mannerjalustan luvanhaltijat ovat vastuussa oman kaasunsa myymisestä.
Producing companies on the NCS have gas sales agreements with buyers in a number of EU Member States.
Norjan mannerjalustan tuotantoyhtiöillä on kaasunmyyntisopimuksia ostajien kanssa monissa EU:n jäsenvaltioissa.
The share in 2011 of the total consumption of gas which was provided by Norwegian gas in each of the six EU Member States importing the most gas from the NCS was as follows [49]:
Seuraavassa taulukossa esitetään Norjan kaasun osuus kaasun kokonaiskulutuksesta vuonna 2011 kussakin kuudessa EU:n jäsenvaltiossa, jotka tuovat eniten kaasua Norjan mannerjalustalta: [49]
EEA national gas consumption – IHS CERA
Maakaasun kulutus ETA-valtioissa – IHS CERA
EEA State
ETA-valtio
Germany
Portugali 0,0 0,0 0,0
Statoil is the second largest gas supplier to the EEA after Gazprom with approximately 20 % [50] of total EEA consumption.
Statoil on toiseksi suurin kaasua ETA:an toimittava yritys Gazpromin jälkeen, ja sen osuus on noin 20 prosenttia [50] ETA:n kokonaiskulutuksesta.
As can be seen from the table above, in the main EEA States to which Norwegian gas is supplied, the NCS suppliers face competition from suppliers who source their gas from other geographical areas.
Kuten edellä olevasta taulukosta voidaan havaita, Norjan mannerjalustan toimittajat joutuvat kilpailemaan muilta maantieteellisiltä alueilta kaasua hankkivien toimittajien kanssa niissä ETA-valtioissa, jotka ovat Norjan kaasutoimituksille tärkeimmät.
Consequently, buyers at the wholesale level in these EEA States have alternative sources of supply to gas from the NCS.
Tästä syystä tukkuostajilla on näissä ETA-valtioissa Norjan mannerjalustan kaasulle vaihtoehtoisia hankintalähteitä.
This can be illustrated further by the statistics compiled by Eurogas (table below), which shows that in addition to Norwegian gas, EU Member States received gas supplies from indigenous production, Russia, Algeria, Qatar and other sources:
Tätä voidaan havainnollistaa Eurogasin kokoamilla tilastotiedoilla (alla oleva taulukko), joista käy ilmi, että EU:n jäsenvaltiot saavat Norjan kaasun lisäksi kaasutoimituksia omasta tuotannosta, Venäjältä, Algeriasta, Qatarista ja muista lähteistä:
NATURAL GAS SUPPLIES IN EUROGAS MEMBER COUNTRIES AND EU, 2011 [51]Units:
MAAKAASUTOIMITUKSET EUROGASIN JÄSENVALTIOISSA JA EU:SSA, 2011 [51]Yksikkö:
terawatt hour (gross calorific value).
terawattitunti (bruttolämpöarvo).
Figures are best estimates available at the time of publication.
Luvut ovat julkaisuhetkellä saatavilla olleita parhaita arvioita.
Indigenous Production
Kotimaan tuotanto
Other sources [52]
Muut lähteet [52]
Changes in stocks [53]
Muutos lähteissä [53]
Other balances
Muut taseet
Total Net Supplies
Netto-toimitukset yhteensä
Finland
Latvia
% Change 2011/10
Muutos (%) 2011/2010
Considering the EU Member States with the highest share of gas from Norway, there are alternative sources of supply.
On otettava huomioon, että niillä EU:n jäsenvaltioilla, joissa käytettiin suurin osuus Norjasta peräisin olevaa kaasua, on vaihtoehtoisia hankintalähteitä.
Some of these alternatives are:
Näihin sisältyvät muun muassa seuraavat:
In the UK, where gas from the NCS accounts for approximately 35 %, there is a considerable domestic production of gas (although this has been decreasing since 2000) [54].
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa Norjan mannerjalustalta peräisin olevan kaasun osuus on noin 35 prosenttia, on merkittävää kotimaista kaasuntuotantoa (vaikka tämä on vähentynyt vuodesta 2000 lähtien).
Imports of LNG to the UK has grown substantially over the last few years [55].
Nesteytetyn maakaasun tuonti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan on lisääntynyt huomattavasti viime vuosina. [55]
In Belgium, where gas from the NCS accounts for approximately 34 %, LNG is regasified at Zeebrugge LNG terminal and is substitutable with piped gas.
Belgiassa, jossa Norjan mannerjalustalta peräisin olevan kaasun osuus on noin 34 prosenttia, nesteytetty maakaasu kaasutetaan Zeebruggen LNG-vastaanottoasemassa ja sitä voidaan käyttää putkella välitettävän kaasun sijasta.
In Germany, where gas from the NCS accounts for approximately 32 %, the two Nord Stream pipelines from Russia was inaugurated in 2011 and 2012 respectively and provide a new source of gas supplies from Russia.
Saksassa, jossa Norjan mannerjalustalta peräisin olevan kaasun osuus on noin 32 prosenttia, kaksi Venäjältä tulevaa Nord Stream -kaasuputkea otettiin käyttöön vuosina 2011 ja 2012, ja niillä tarjotaan uusia kaasutoimituksia Venäjältä.
The Norwegian Government is of the opinion that the opening of these pipelines most probably will lead to increased competition between Norwegian and Russian gas, as this increases supply diversification to Europe.
Norjan hallitus katsoo, että näiden kaasuputkien käyttöönotto on todennäköisesti johtanut norjalaisen ja venäläisen kaasun välisen kilpailun lisääntymiseen, koska niillä lisätään Eurooppaan suuntautuvien toimitusten monipuolistumista.
LNG SUPPLIES IN EUROGAS MEMBER COUNTRIES AND EU, 2011 [56]Units:
LNG-TOIMITUKSET EUROGASIN JÄSENVALTIOISSA JA EU:SSA, 2011 [56]Yksikkö:
terawatt hours (gross calorific value).
terawattitunti (bruttolämpöarvo).
LNG
Nesteytetty maakaasu
Net-Imports
Nettotuonti
% Change
Muutos (%)
Competitive pressure in the natural gas market also comes from the existence of alternative products to gas (such as coal or renewables).
Maakaasumarkkinoihin kohdistuva kilpailupaine johtuu myös kaasulle vaihtoehtoisten tuotteiden olemassaolosta (kuten kivihiili tai uusiutuvat energialähteet).
All major gas transportation pipelines from the NCS to the European continent and to the UK are owned by Gassled [57].
Gassled omistaa kaikki merkittävät Norjan mannerjalustalta Euroopan mantereelle ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kulkevat kaasunsiirtoputket.
Access to the upstream pipeline network is managed by Gassco AS, a company wholly owned by the Norwegian State.
Yhteyttä tuotantovaiheen putkistoon hallinnoi kokonaan Norjan valtion omistuksessa oleva yhtiö Gassco AS.
Gassco AS does not own any shares or capacity in the upstream pipeline network and it acts independently in granting access to free capacity.
Gassco AS:llä ei ole tuotantovaiheen putkiston osakkeita eikä se omista sen kapasiteettia ja se toimii itsenäisesti tarjoamalla pääsyn vapaana olevaan kapasiteettiin.
The gas transport system is neutral for all players with a need to transport natural gas.
Kaasun siirtojärjestelmä on tasapuolinen kaikille toimijoille, joiden on siirrettävä maakaasua.
Producing companies and qualified users have a right to access the system on non-discriminatory, objective and transparent conditions.
Tuotantoyrityksillä ja vaatimukset täyttävillä käyttäjillä on oikeus käyttää järjestelmää syrjimättömien, objektiivisten ja avoimien ehtojen mukaisesti.
The users have access to capacity in the system based on their need for gas transport [58].
Käyttäjillä on pääsy järjestelmän kapasiteettiin kaasun siirtoa koskevien tarpeidensa perusteella.
Thus, current and new gas operators on the NCS can get access to the upstream pipeline network and can supply gas to customers in competition with other operators on the NCS.
Näin ollen Norjan mannerjalustan tämänhetkisten ja uusien kaasualan toimijoiden saatavilla on tuotantovaiheen putkiverkko, ja ne voivat toimittaa kaasua asiakkaille ja siten kilpailla muiden Norjan mannerjalustan toimijoiden kanssa.
In the light of the elements above, the Authority considers that there is nothing to indicate that the sector is not functioning in a market-driven fashion, and that the production of natural gas on the NCS therefore is directly exposed to competition within the meaning of Directive 2004/17/EC.
Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee, että mikään ei viittaa siihen, etteikö ala toimisi markkinalähtöisesti ja että maakaasun tuotanto Norjan mannerjalustalla on tästä syystä suoraan avoin kilpailulle direktiivissä 2004/17/EY tarkoitetulla tavalla.
The Authority considers that the following activities in Norway and in particular on the Norwegian Continental Shelf are directly exposed to competition within the meaning of Article 30(1) of Directive 2004/17/EC:
Valvontaviranomainen katsoo, että seuraavat toiminnot Norjassa ja erityisesti Norjan mannerjalustalla ovat suoraan avoimia kilpailulle direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla:
exploration for crude oil and natural gas;
raakaöljyn ja maakaasun etsintä;
production of crude oil; and
raakaöljyn tuotanto; ja
production of natural gas.
maakaasun tuotanto.
Since the condition of unrestricted access to the market is deemed to be met, Directive 2004/17/EC should not apply when contracting entities award contracts intended to enable the services listed in points (a), (b) and (c) of paragraphs 2 and 71 of this Decision to be carried out in Norway and in particular on the Norwegian Continental Shelf.
Koska rajoittamatonta markkinoille pääsyä koskevan ehdon voidaan katsoa täyttyvän, direktiiviä 2004/17/EY ei pitäisi soveltaa hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa tämän päätöksen johdanto-osan 2 kappaleen a, b ja c alakohdassa ja 71 kappaleen a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen palvelujen suorittaminen Norjassa ja erityisesti Norjan mannerjalustalla.
This Decision is based on the legal and factual situation in March 2013 as it appears from the information submitted by the Norwegian Government.
Tämä päätös perustuu oikeudelliseen ja tosiasialliseen tilanteeseen maaliskuussa 2013, sellaisena kuin se käy ilmi Norjan hallituksen toimittamista tiedoista.
It may be revised, should significant changes in the legal or factual situation mean that the conditions for the applicability of Article 30(1) of Directive 2004/17/EC are no longer met.
Päätöstä voidaan tarkistaa, jos oikeudellinen tai tosiasiallinen tilanne muuttuu merkittävästi siten, etteivät direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellytykset enää täyty,