natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In line with the Eurosystem recommendations, the required rate of return by the government on recapitalisation instruments for fundamentally sound banks—preferred shares and other hybrid instruments—could be determined on the basis of a ‘price corridor’ defined by: (i) the required rate of return on subordinated debt representing a lower bound, and (ii) the required rate of return on ordinary shares representing an upper bound.
Eurojärjestelmän suositusten mukaan valtion perustaltaan terveille pankeille suuntaamilta pääomasijoitusvälineiltä – etuoikeutetut osakkeet ja muut sekamuotoiset pääomainstrumentit – vaadittavan tuoton määrittämisessä voitaisiin käyttää hintahaarukkaa, joka määritellään seuraavasti: i) etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa olevilta veloilta vaadittava tuotto muodostaa alarajan ja ii) kantaosakkeilta vaadittava tuotto muodostaa ylärajan.
This methodology involves the calculation of a price corridor on the basis of different components, which should also reflect the specific features of individual institutions (or sets of similar institutions) and of EFTA States.
Menetelmässä hintahaarukan laskenta perustuu erilaisiin tekijöihin, joissa olisi otettava huomioon myös yksittäisten pankkien (tai samankaltaisista pankeista muodostuvien ryhmien) ja EFTA-valtioiden erityispiirteet.
The Commission has established that the application of the methodology by using average (mean or median) values of the relevant parameters (government bond yields, CDS spreads, equity risk premium) determines a corridor with an average required rate of return of 7 % on preferred shares with features similar to those of subordinated debt and an average required rate of return of 9,3 % on ordinary shares relating to Euro area banks.
Komissio on havainnut, että tätä menetelmää sovellettaessa voidaan merkityksellisten parametrien (valtion joukkovelkakirjojen tuotot, luottoriskinvaihtosopimusten hinnat, osakeriskipreemio) keskiarvoja (aritmeettinen keskiarvo tai mediaani) käyttämällä määrittää haarukka, jossa etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa olevaa velkaa muistuttavien etuoikeutettujen osakkeiden keskimääräinen vaadittu tuottoaste on 7 prosenttia ja euroalueen pankkien kantaosakkeiden keskimääräinen vaadittu tuotto on 9,3 prosenttia.
As such, this average price corridor represents an indicative range.
Tämä keskimääräinen hintahaarukka on luonteeltaan suuntaa antava.
The Authority will accept a minimum remuneration based on the above methodology for fundamentally sound banks.
Valvontaviranomainen hyväksyy perustaltaan terveiden pankkien osalta edellä esitettyyn menetelmään perustuvan vähimmäisvastikkeen.
This remuneration is differentiated at the level of an individual bank on the basis of different parameters:
Tuotto eriytetään yksittäisen pankin tasolla erilaisten parametrien perusteella:
the type of capital chosen [16]: the lower the subordination, the lower the required remuneration in the price corridor;
valittu pääomatyyppi [16]: mitä parempi etuoikeusasema, sitä vähäisempi vaadittu tuotto hintahaarukassa;
appropriate benchmark risk-free interest rate;
asianmukainen riskitön viitekorko;
the individual risk profile at national level of all eligible financial institutions, (including both financially sound and distressed banks).
kaikkien tukikelpoisten rahoituslaitosten (sekä vakavaraisten pankkien että ongelmapankkien) oma riskiprofiili kansallisella tasolla.
EFTA States may choose a pricing formula that in addition includes step-up or payback clauses.
EFTA-valtiot voivat valita hinnoittelukaavan, joka sisältää lisäksi step-up- tai takaisinmaksulausekkeita.
Such features should be appropriately chosen so that, while encouraging an early end to the State’s capital support of banks, they should not result in an excessive increase in the cost of capital.
Tällaiset ehdot olisi valittava asianmukaisesti niin, että ne kannustavat siihen, että valtion pääomatuki pankeille päättyy mahdollisimman pian, mutta pääoman hinta ei nouse kohtuuttomasti.
The Authority will also accept alternative pricing methodologies, provided they lead to remunerations that are higher than the above methodology.
Valvontaviranomainen hyväksyy myös vaihtoehtoisia hinnoittelumenetelmiä edellyttäen, että ne johtavat korkeampaan tuottoon kuin edellä esitetyllä menetelmällä.
Incentives for State capital redemption
Kannustimet valtion pääomasta luopumiseen
Recapitalisation measures need to contain appropriate incentives for state capital to be redeemed when the market so allows [17].
Pääomasijoitustoimenpiteet on suunniteltava niin, että ne kannustavat luopumaan valtion pääomasijoituksesta, kun markkinatilanne sen sallii [17].
The simplest way to provide an incentive for banks to look for alternative capital is for EFTA States to require an adequately high remuneration for the state recapitalisation.
Yksinkertaisin keino, jolla pankkeja voidaan kannustaa etsimään vaihtoehtoista pääomaa, on että EFTA-valtiot vaativat valtion pääomasijoitukselle riittävän korkean tuoton.
For that reason, the Authority considers it useful that an add-on be generally added to the entry price determined [18] to incentivise exit.
Siksi valvontaviranomainen pitää hyödyllisenä, että määritettyä lähtöhintaa korotetaan yleisesti lisällä [18] mikä kannustaa irtautumiseen.
A pricing structure including increase over time and step-up clauses will reinforce this mechanism to incentivise exit.
Hinnoittelurakenne, jossa hinta nousee ajan myötä, ja step-up-lausekkeet vahvistavat irtautumiseen kannustavaa mekanismia.
If an EFTA State prefers not to increase the nominal rate of remuneration, it may consider increasing the global remuneration through call options or other redemption clauses, or mechanisms that encourage private capital raising, for instance by linking the payment of dividends to an obligatory remuneration of the State which increases over time.
Jos EFTA-valtio ei halua korottaa nimellisvastiketta, se voi harkita kokonaisvastikkeen korottamista osto-optioilla tai muilla takaisinmaksulausekkeilla taikka mekanismeilla, jotka kannustavat hankkimaan yksityistä pääomaa esimerkiksi velvoittamalla maksamaan osinkojen jakamisen yhteydessä valtiolle korvaus, joka nousee ajan myötä.
EFTA States may also consider using a restrictive dividend policy to ensure the temporary character of state intervention.
EFTA-valtiot voivat myös harkita osinkojen jaon rajoittamista varmistaakseen valtion tukitoimien tilapäisen luonteen.
A restrictive dividend policy would be coherent with the objective of safeguarding lending to the real economy and strengthening the capital basis of beneficiary banks.
Osingonjaon rajoittaminen edistäisi myös tavoitetta turvata reaalitalouden luotonsaanti ja vahvistaa tuensaajapankkien pääomapohjaa.
At the same time, it would be important to allow for dividend payment where this represents an incentive to provide new private equity to fundamentally sound banks [19].
Samaan aikaan olisi tärkeää sallia osinkojen jakaminen, jos se kannustaa sijoittamaan uutta yksityistä pääomaa perustaltaan terveisiin pankkeihin [19].
The Authority will assess proposed exit mechanisms on a case-by-case basis.
Valvontaviranomainen arvioi esitettyjä irtautumismekanismeja tapauskohtaisesti.
In general, the higher the size of the recapitalization and the higher the risk profile of the beneficiary bank, the more necessary it becomes to set out a clear exit mechanism.
Yleisesti ottaen mitä suurempi pääomasijoitus on kooltaan ja mitä enemmän riskejä tuensaajapankin toimintaan liittyy, sitä välttämättömämpää on luoda selkeä irtautumismekanismi.
The combination of the level and type of remuneration and, where and to the extent appropriate, a restrictive dividend policy, needs to represent, in its entirety, a sufficient exit incentive for the beneficiary banks.
Vastiketason ja -tyypin sekä osingonjaon rajoitusten, jos sellaisia on tarpeen toteuttaa, on kokonaisuutena tarjottava tuensaajapankeille riittävät kannustimet irtautumiseen.
The Authority considers, in particular, that restrictions on payment of dividends are not needed where the level of pricing correctly reflects the banks’ risk profile, and step-up clauses or comparable elements provide sufficient incentives for exit and the recapitalisation is limited in size.
Valvontaviranomainen katsoo, että osingonjakoa ei tarvitse rajoittaa, jos hinnoittelutaso vastaa pankkien riskiprofiilia ja step-up-lausekkeet tai vastaavat tekijät tarjoavat riittävästi kannustimia irtautumiseen ja pääomasijoitus on suhteellisen pieni.
Prevention of undue distortions of competition
Kilpailun kohtuuttoman vääristymisen ehkäiseminen
The Guidelines on financial institutions stresses, in point 35, the need for safeguards against possible abuses and distortions of competition in recapitalisation schemes.
Rahoituslaitoksia koskevien suuntaviivojen 35 kohdassa korostetaan, että pääomasijoitusjärjestelyjen yhteydessä tarvitaan suojatoimia mahdollisia väärinkäytöksiä ja kilpailun vääristymistä vastaan.
Point 38 of the Guidelines on financial institutions requires capital injections to be limited to the minimum necessary and not to allow the beneficiary to engage in aggressive commercial strategies which would be incompatible with the underlying objectives of recapitalisation [20].
Rahoituslaitoksia koskevien suuntaviivojen 38 kohdassa edellytetään, että pääomasijoitukset rajataan määrältään välttämättömään ja että tuensaaja ei käytä niitä aggressiivisiin liiketoimintastrategioihin, jotka olisivat ristiriidassa taustalla olevien pääomapohjan vahvistamistavoitteiden kanssa [20].
As a general principle, the higher the remuneration the less there is a need for safeguards, as the level of price will limit distortions of competition.
Yleisperiaate on, että mitä suurempi vastike on, sitä vähemmän on tarvetta suojatoimille, koska hinta rajoittaa kilpailun vääristymistä.
Banks receiving state recapitalisation should also avoid advertising it for commercial purposes.
Pankkien, jotka ovat valtion pääomasijoitusjärjestelyjen kohteena, olisi myös vältettävä käyttämästä tätä seikkaa mainosmielessä edistääkseen liiketoimintaansa.
Safeguards may be necessary to prevent aggressive commercial expansion financed by State aid.
Suojatoimia voidaan tarvita, jotta aggressiivinen liiketoiminnan laajentaminen valtion tuella voidaan estää.
In principle, mergers and acquisitions can constitute a valuable contribution to the consolidation of the banking industry with a view to achieving the objectives of stabilising financial markets and ensuring a steady flow of credit to the real economy.
Periaatteessa fuusiot ja yritysostot voivat edistää merkittävästi pankkialan vakauttamista, kun pyritään vakauttamaan rahoitusmarkkinat ja varmistamaan reaalitalouden keskeytyksetön luotonsaanti.
In order not to privilege those institutions with public support to the detriment of competitors without such support, mergers and acquisitions should generally be organised on the basis of a competitive tendering process.
Jotta julkista tukea saavat pankit eivät saisi etua niihin kilpailijoihin nähden, jotka eivät saa tukea, fuusiot ja yritysostot olisi yleensä toteutettava kilpailuttamiseen perustuvalla tarjousmenettelyllä.
The extent of behavioural safeguards will be based on a proportionality assessment, taking into account all relevant factors and, in particular, the risk profile of the beneficiary bank.
Pankkien toimintalinjoja koskevien suojatoimien laajuus perustuu oikeasuhteisuuden arviointiin, jossa otetaan huomioon kaikki merkitykselliset tekijät ja erityisesti tuensaajapankin riskiprofiili.
While banks with a very low risk profile may require only very limited behavioural safeguards, the need for such safeguards increases with a higher risk profile.
Niiden pankkien kohdalla, joiden riskiprofiili on hyvin matala, voidaan tarvita vain hyvin vähäisiä toimintaan liittyviä suojatoimia, mutta suojatoimien tarve kasvaa, kun riskiprofiili on korkeampi.
The proportionality assessment is further influenced by the relative size of the capital injection by the State and the reached level of capital endowment.
Oikeasuhteisuuden arviointiin vaikuttaa myös valtion pääomasijoituksen suhteellinen koko ja saavutettu pääomataso.
When EFTA States use recapitalisation with the objective of financing the real economy, they have to ensure that the aid effectively contributes to this.
Jos EFTA-valtiot pyrkivät pääomasijoituksillaan reaalitalouden rahoittamiseen, niiden on varmistettava, että tuki todella vaikuttaa siihen.
To that end, in accordance with national regulation, they should attach effective and enforceable national safeguards to recapitalisation which ensure that the injected capital is used to sustain lending to the real economy.
Tätä varten niiden olisi kansallisten säännösten mukaisesti liitettävä pääomasijoituksiin vaikuttavia ja toteuttamiskelpoisia kansallisia suojatoimia, joilla varmistetaan, että sijoitettu pääoma käytetään reaalitalouden luotonsaannin ylläpitämiseen.
In addition, as indicated in the Guidelines on financial institutions [21], recapitalisations should be subject to regular review.
Kuten rahoituslaitoksia koskevissa suuntaviivoissa mainitaan [21] pääomasijoitusjärjestelyjen olisi lisäksi oltava säännöllisen uudelleenarvioinnin kohteena.
Six months after their introduction, EFTA States should submit a report to the Authority on the implementation of the measures taken.
EFTA-valtioiden olisi esitettävä valvontaviranomaiselle kuuden kuukauden kuluessa toimenpiteiden käyttöönotosta selvitys niiden täytäntöönpanosta.
The report needs to provide complete information on:
Selvityksessä on esitettävä täydelliset tiedot seuraavista:
the banks that have been recapitalised, including in relation to the elements identified in point 12 to 15, Annex 1, and an assessment of the bank’ business model, with a view to appreciating the banks’ risk profile and viability;
pankit, joihin on tehty pääomasijoituksia, ottaen huomioon 12–15 kohdassa ja liitteessä 1 esitetyt seikat, sekä arviointi pankin liiketoimintamallista pankin riskiprofiilin ja elinkelpoisuuden arvioimiseksi;
the amounts received by those banks and the terms on which recapitalisation has taken place;
kyseisten pankkien vastaanottamat sijoitussummat ja ehdot, joilla pääomapohjan vahvistaminen on toteutettu;
the use of the capital received, including in relation to (i) the sustained lending to the real economy and (ii) external growth and (iii) the dividend policy of beneficiary banks;
saadun pääoman käyttö, muun muassa siltä osin kuin on kyseessä i) keskeytymätön luotonanto reaalitaloudelle, ii) ulkoinen kasvu ja iii) tuensaajapankkien osinkopolitiikka;
the compliance with the commitments made by EFTA States in relation to exit incentives and other conditions and safeguards; and
EFTA-valtioiden tekemien, irtautumiskannustimia sekä muita ehtoja ja suojatoimia koskevien sitoumusten noudattaminen; sekä
the path towards exit from reliance on State capital [22].
eteneminen kohti irtautumista valtion pääomasta [22].
In the context of the review, the Authority will assess, amongst others, the need for the continuation of behavioural safeguards.
Valvontaviranomainen arvioi tarkastelun yhteydessä muun muassa tarvetta jatkaa pankkien toimintalinjoihin liittyviä suojatoimenpiteitä.
Depending on the evolution of market conditions, it may also request a revision of the safeguards accompanying the measures in order to ensure that aid is limited to the minimum amount and minimum duration necessary to weather the current crisis.
Riippuen siitä, miten markkinaolosuhteet kehittyvät, se voi myös pyytää toimenpiteisiin liittyvien suojatoimien tarkistamista, jotta voidaan varmistaa, että tuki rajataan määrältään ja kestoltaan tämänhetkisen kriisin voittamisen kannalta välttämättömään.
The Authority recalls that where a bank that was initially considered fundamentally sound falls into difficulties after recapitalisation has taken place, a restructuring plan for that bank must be notified.
Valvontaviranomainen muistuttaa, että jos alun perin perustaltaan terveenä pidetty pankki joutuu vaikeuksiin sen jälkeen, kun sen pääomapohjaa on vahvistettu, valvontaviranomaiselle on ilmoitettava pankin rakenneuudistussuunnitelmasta.
Rescue recapitalisations of other banks
Pääomasijoitukset muiden pankkien pelastamiseksi
The recapitalisation of banks which are not fundamentally sound should be subject to stricter requirements.
Pankkien pääomapohjan vahvistamiseen olisi sovellettava tiukempia vaatimuksia, jos pankit eivät ole perustaltaan terveitä.
As far as remuneration is concerned, as set out above, it should in principle reflect the risk profile of the beneficiary and be higher than for fundamentally sound banks [23].
Kuten edellä esitettiin, vastikkeessa olisi periaatteessa otettava huomioon tuensaajan riskiprofiili ja sen olisi oltava suurempi kuin perustaltaan terveillä pankeilla [23].
This is without prejudice to the possibility for supervisory authorities to take urgent action where necessary in cases of restructuring.
Valvontaviranomaisilla on tästä huolimatta mahdollisuus rakenneuudistustapauksissa toteuttaa tarvittaessa kiireellisiä toimia.
Where the price cannot be set to levels that correspond to the risk profile of the bank, it would nevertheless need to be close to that required for a similar bank under normal market conditions.
Jos hintaa ei voida asettaa tasolle, joka vastaa pankin riskiprofiilia, hinnan on kuitenkin oltava lähellä hintaa, jonka vastaava pankki vaatisi tavanomaisissa markkinaolosuhteissa.
Notwithstanding the need to ensure financial stability, the use of State capital for these banks can only be accepted on the condition of either a bank’s winding-up or a thorough and far-reaching restructuring, including a change in management and corporate governance where appropriate.
Huolimatta siitä, että pyrkimyksenä on rahoitusjärjestelmän vakauden varmistaminen, valtion pääoman sijoittaminen näihin pankkeihin voidaan hyväksyä ainoastaan sillä ehdolla, että toteutetaan pankin likvidaatio tai perusteellinen ja laajakantoinen rakenneuudistus, johon kuuluvat tarvittaessa myös muutokset johdossa ja omistajaohjauksessa.
Therefore, either a comprehensive restructuring plan or a liquidation plan will have to be presented for these banks within six months of recapitalisation.
Siksi näiden pankkien osalta on esitettävä pääomapohjan vahvistamisen jälkeen kuuden kuukauden kuluessa joko kattava rakenneuudistus- tai likvidaatiosuunnitelma.
As indicated in the Guidelines on financial institutions, such a plan will be assessed according to the principles of the rescue and restructuring guidelines for firms in difficulties, and will have to include compensatory measures.
Kuten rahoituslaitoksia koskevissa suuntaviivoissa mainittiin, tällainen suunnitelma arvioidaan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamis- ja rakenneuudistustuesta annetuissa suuntaviivoissa esitettyjen periaatteiden mukaisesti ja siihen on sisällytettävä vastasuoritteita.
Until redemption of the State, behavioural safeguards for distressed banks in the rescue and restructuring phases should, in principle, include: a restrictive policy on dividends (including a ban on dividends at least during the restructuring period), limitation of executive remuneration or the distribution of bonuses, an obligation to restore and maintain an increased level of the solvency ratio compatible with the objective of financial stability, and a timetable for redemption of state participation.
Niin kauan kuin valtion pääomaa ei ole maksettu takaisin pelastamis- ja rakenneuudistusvaiheessa olevien ongelmapankkien toimintalinjoja koskeviin suojatoimiin olisi periaatteessa kuuluttava seuraavat: osingonjaon rajoittaminen (mukaan lukien osingonjakokielto ainakin rakenneuudistusvaiheen aikana), johdon palkitsemisjärjestelmien tai lisäetujen jakamisen rajoittaminen, rahoitusjärjestelmän vakauttamistavoitetta vastaava velvollisuus palauttaa ja säilyttää korkeampi vakavaraisuusaste sekä aikataulu valtion pääoman takaisinmaksulle.
Finally, the Authority takes into account the possibility that banks’ participation in recapitalisation operations is open to all or a good portion of banks in a given EFTA State, also on a less differentiated basis, and aimed at achieving an appropriate overall return over time.
Valvontaviranomainen ottaa huomioon mahdollisuuden, että pääomasijoitusoperaatiot ovat jossakin EFTA-valtiossa avoimia kaikille pankeille tai suurelle osalle pankeista tekemättä juurikaan eroa niiden välille, ja pyrkimyksenä on saada ajan myötä asianmukainen kokonaistuotto.
Some EFTA States may prefer, for reasons of administrative convenience for instance, to use less elaborated methods.
Jotkin EFTA-valtiot voivat esimerkiksi hallinnollisista syistä päätyä käyttämään yksinkertaisempia menetelmiä.
Without prejudice to the possibility for EFTA States to base their pricing on the methodology above, the Authority will accept pricing mechanisms leading to a level of a total expected annualised return for all banks participating in a scheme sufficiently high to cater for the variety of banks and the incentive to exit.
EFTA-valtioilla on mahdollisuus perustaa hinnoittelunsa edellä esitettyyn menetelmään, mutta valvontaviranomainen hyväksyy myös hinnoittelumenetelmät, jotka johtavat sellaiseen odotettavissa olevaan vuotuiseen kokonaistuottoon kaikkien järjestelyyn osallistuvien pankkien osalta, että se vastaa kokonaisuudessaan erityyppisten pankkien riskejä ja kannustaa irtautumiseen.
This level should normally be set above the upper bound referred to in paragraph 27 for Tier 1 capital instruments [24].
Tier 1 -pääomainstrumenttien osalta taso pitäisi yleensä asettaa 27 kohdassa tarkoitetun ylärajan yläpuolelle [24].
This can include a lower entry price and an appropriate step-up, as well as other differentiation elements and safeguards as described above [25].
Tähän voi liittyä alempi lähtöhinta ja asianmukainen step-up sekä muita eriyttämistekijöitä ja suojatoimia (ks. edellä) [25].
For the convenience of the reader, financial institutions are referred to simply as ‘banks’ in this document.
Yksinkertaisuuden vuoksi tässä asiakirjassa ”rahoituslaitoksia” kutsutaan ”pankeiksi”.
These Guidelines correspond to the Commission’s Communication ‘The recapitalisation of financial institutions in the current financial crisis: limitation of aid to the minimum necessary and safeguards against undue distortions of competition.’, issued on 5 December 2008 (C(2008) 8259 final), hereinafter ‘the Recapitalisation Communication’.
Nämä suuntaviivat vastaavat komission tiedonantoa ”Rahoituslaitosten pääomapohjan vahvistaminen tämänhetkisessä finanssikriisissä: tuen rajaaminen välttämättömään vähimmäismäärään ja suojatoimet kilpailun kohtuuttoman vääristymisen estämiseksi”, joka annettiin 5. joulukuuta 2008 (K(2008) 8259 lopullinen), jäljempänä ”pääomapohjan vahvistamista koskeva tiedonanto”.
These Guidelines correspond to the Commission’s Communication on ‘The application of State aid rules to measures’ taken in relation to financial institutions in the context of the current global financial crisis, published in the OJ C 270, 25.10.2008, p. 8.
Nämä suuntaviivat vastaavat komission tiedonantoa ”Valtiontukisääntöjen soveltaminen maailmanlaajuisen finanssikriisin seurauksena rahoituslaitosten suhteen toteutettuihin toimenpiteisiin” ( EUVL C 270, 25.10.2008, s. 8).
In these Guidelines the EFTA States refers to Norway, Iceland and Liechtenstein.
Näissä suuntaviivoissa EFTA-valtioilla tarkoitetaan Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia.