natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Sixth Environment Action Programme [22] identifies waste prevention and management as one of the four top priorities.
Kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa [22] jätteen syntymisen ehkäiseminen ja jätehuolto katsotaan yhdeksi neljästä ensisijaisesta tavoitteesta.
Its primary objective is to separate waste generation from economic activity, so that EU growth will not lead to more and more waste.
Toimintaohjelman mukaan päätavoitteena on erottaa jätteen syntyminen taloudellisesta toiminnasta, jotta EU:n talouskasvu ei johda yhä kasvavaan jätemäärään.
In this context, State aid may be granted to the producer of the waste (under section 3.1.1) as well as to undertakings managing or recycling waste created by other undertakings (under section 3.1.9).
Tässä yhteydessä valtiontukea voidaan myöntää jätteen tuottajalle (3.1.1 jakson perusteella) ja yrityksille, jotka käsittelevät tai kierrättävät muiden yritysten tuottamia jätteitä (3.1.9 jakson perusteella).
However, the positive effects on the environment must be ensured, the PPP must not be circumvented and the normal functioning of secondary materials markets should not be distorted.
On kuitenkin varmistettava, että tuella on myönteisiä ympäristövaikutuksia, aiheuttamisperiaatetta ei kierretä eikä tuki vääristä uusiomateriaalimarkkinoiden tavanomaista toimintaa.
This type of aid is intended to create an individual incentive to counterbalance the effects of negative externalities, where it is not possible to identify the polluter and make it pay for repairing the environmental damage it has caused.
Tällä tukityypillä pyritään luomaan kielteisiä ulkoisvaikutuksia tasoittavia yksittäisiä kannustimia silloin, kun saastuttajaa on mahdotonta osoittaa ja velvoittaa maksamaan aiheuttamiensa ympäristövahinkojen korjauskustannukset.
In such cases, State aid may be justified if the cost of remediation is higher than the resulting increase in the value of the site.
Tällaisissa tapauksissa valtiontuen myöntäminen voi olla perusteltua, jos kunnostuskustannukset ylittävät alueen arvonnousun, joka on seurausta kunnostusoperaatiosta.
Aid for the relocation of undertakings
Yritysten uudelleensijoittamiseen myönnettävä tuki
This type of investment aid aims to create individual incentives to reduce negative externalities by relocating undertakings that create major pollution to areas where such pollution will have a less damaging effect, which will reduce external costs.
Tämäntyyppisellä investointituella pyritään luomaan kielteisiä ulkoisvaikutuksia tasoittavia yksittäisiä kannustimia siirtämällä huomattavaa pilaantumista aiheuttavat yritykset alueille, joilla kyseisellä pilaantumisella on vähemmän haitallinen vaikutus, mistä aiheutuu vähemmän ulkoisia kustannuksia.
In line with the precautionary principle, these Guidelines introduce the possibility of granting aid for the relocation of high risk establishments in accordance with Council Directive 96/82/EC of 9 December 1996 on the control of major-accident hazards involving dangerous substances [23] (hereafter the “Seveso II Directive”) [24].
Näillä suuntaviivoilla otetaan ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti käyttöön mahdollisuus myöntää tukea erittäin riskialttiiden laitosten uudelleensijoittamiseen vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY [23], jäljempänä ’Seveso II -direktiivi’, mukaisesti [24].
Past accidents have shown that the location of an establishment covered by the Seveso II Directive is of crucial importance as regards both the prevention of accidents and limitation of the consequences of accidents on people and the environment.
Aiempien onnettomuuksien perusteella voidaan todeta, että Seveso II -direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten sijaintipaikka on keskeisessä asemassa sekä onnettomuuksien ennaltaehkäisyssä että ihmisiin ja ympäristöön kohdistuvien seurauksien rajaamisessa.
State aid may therefore be justified if the relocation is made for environmental reasons.
Valtiontuen myöntäminen voi sen vuoksi olla perusteltua, jos uudelleensijoittaminen toteutetaan ympäristöön liittyvistä syistä.
To ensure that aid is not granted for relocation for other purposes, an administrative or judicial decision of a competent public authority or an agreement between the competent public authority and the undertaking to relocate the firm is required.
Jotta vältettäisiin tuen myöntäminen muista syistä toteutettavaan uudelleensijoittamiseen, tuen myöntäminen edellyttää toimivaltaisen viranomaisen hallinnollista tai oikeudellista päätöstä taikka toimivaltaisen viranomaisen ja yrityksen sopimusta yrityksen uudelleensijoittamisesta.
The eligible costs must take into account any advantages that the firm may obtain due to the relocation.
Tukikelpoisissa kustannuksissa on otettava huomioon mahdolliset edut, joita yritys saa uudelleensijoittamisen seurauksena.
Aid involved in tradable permit schemes
Päästökauppajärjestelmiin kuuluva tuki
Tradable permit schemes may involve State aid in various ways, for example, when EFTA States grant permits and allowances below their market value and this is imputable to EFTA States.
Päästökauppajärjestelmiin voi liittyä valtiontukea monella tavalla, esimerkiksi silloin, kun EFTA-valtiot myöntävät lupia ja päästöoikeuksia markkina-arvoa alhaisempaan hintaan.
This type of aid may be used to target negative externalities by allowing market-based instruments targeting environmental objectives to be introduced.
Tämäntyyppisellä tuella voidaan vaikuttaa kielteisiin ulkoisvaikutuksiin sallimalla ympäristötavoitteisiin suunnattujen markkinaehtoisten välineiden käyttöönotto.
If the global amount of permits granted by the Member State is lower than the global expected needs of undertakings, the overall effect on the level of environmental protection will be positive.
Jos jäsenvaltion myöntämien lupien kokonaismäärä on pienempi kuin yritysten odotettavissa oleva kokonaistarve, järjestelmän kokonaisvaikutus ympäristönsuojelun tasoon on myönteinen.
At the individual level of each undertaking, if the allowances granted do not cover the totality of expected needs of the undertaking, the undertaking must either reduce its pollution, thus contributing to the improvement of the level of environmental protection, or buy supplementary allowances on the market, thus paying a compensation for its pollution.
Jos myönnetyt päästöoikeudet eivät kata yksittäisen yrityksen odotettavissa olevaa kokonaistarvetta, kyseisen yrityksen on joko vähennettävä aiheuttamaansa pilaantumista ja annettava sillä tavoin panoksensa ympäristönsuojelun tason parantamiseen tai ostettava lisäoikeuksia markkinoilta ja maksettava sitä kautta vastine aiheuttamastaan pilaantumisesta.
To limit the distortion of competition, no over-allocation of allowances can be justified and provision must be made to avoid undue barriers to entry.
Kilpailun vääristymisen rajoittamiseksi liian monien päästöoikeuksien jakaminen ei ole missään tilanteessa perusteltua, ja on annettava määräyksiä kohtuuttomien markkinoillepääsyn esteiden välttämiseksi.
Reductions of and exemptions from environmental taxes concerning certain sectors or categories of undertakings may make it feasible to adopt higher taxes for other undertakings, thus resulting in an overall improvement of cost internalisation, and to create further incentives to improve on environmental protection.
Tiettyjä toimialoja tai yritysluokkia koskevat ympäristöverojen alennukset tai niistä myönnettävät vapautukset saattavat mahdollistaa toisten yritysten verojen korottamisen, mikä parantaa kokonaistilannetta tarkasteltaessa kustannusten sisällyttämistä hintoihin, ja lisäkannustinten luomisen ympäristönsuojelun parantamiseksi.
Accordingly, this type of aid may be necessary to target negative externalities indirectly by facilitating the introduction or maintenance of relatively high national environmental taxation.
Tämäntyyppinen tuki voi olla välttämätöntä, jotta voidaan vaikuttaa välillisesti kielteisiin ulkoisvaikutuksiin helpottamalla suhteellisen kireän kansallisen ympäristöverotuksen käyttöönottoa tai säilyttämistä.
For aid to be compatible, it must be shown that the exemptions or reductions are necessary for all the suggested categories of beneficiaries and that they are proportional in size.
Jotta tuki soveltuisi ETA-sopimuksen toimintaan, on osoitettava, että verovapautukset tai veronalennukset ovat välttämättömiä kaikille ehdotetuille tuensaajaluokille ja että ne ovat suuruudeltaan oikeasuhteisia.
This is assumed to be the case if beneficiaries pay at least the Community minimum tax level set by the applicable Directive, if any [25].
Näin oletetaan olevan silloin, kun tuensaajat maksavat vähintään mahdollisesti sovellettavassa direktiivissä säädetyn vähimmäisveron [25].
Otherwise, the necessity will depend on the extent to which the national tax impacts on production costs as well as on the possibility to pass on the tax to consumers and reduce profit margins.
Muutoin välttämättömyys riippuu siitä, missä määrin kansallinen vero vaikuttaa tuotantokustannuksiin, sekä mahdollisuuksista siirtää vero kuluttajille ja pienentää voittomarginaaleja.
Proportionality will depend on the extent to which the beneficiaries can further reduce their consumption or emission, pay a part of the national tax or enter into environmental agreements to reduce pollution [26].
Oikeasuhteisuus riippuu siitä, missä määrin tuensaajat voivat edelleen pienentää kulutustaan tai päästöjään, maksavat osan kansallisesta verosta tai tekevät ympäristösopimuksia pilaantumisen vähentämiseksi [26].
Scope of application of the Guidelines
Suuntaviivojen soveltamisala
They will be applied in accordance with other EEA policies on State aid and other provisions of the EEA Agreement and legislation adopted pursuant to the EEA Agreement.
Niiden soveltamisessa noudatetaan muita valtiontukia koskevia Euroopan talousalueen menettelytapoja, ETA-sopimuksen muita määräyksiä ja ETA-sopimuksen nojalla annettuja säädöksiä.
These Guidelines will also refer to legislation not incorporated into the EEA Agreement [27].
Näissä suuntaviivoissa viitataan myös lainsäädäntöön, joka ei sisälly ETA-sopimukseen [27].
These Guidelines apply to aid [28] to support environmental protection in all sectors governed by the EEA Agreement.
Näitä suuntaviivoja [28] sovelletaan ympäristönsuojelua edistävään tukeen kaikilla ETA-sopimuksen kattamilla aloilla.
They also apply to those sectors which are subject to specific EEA rules on State aid (steel processing, shipbuilding, motor vehicles, synthetic fibres, transport and coal) unless such specific rules provide otherwise.
Lisäksi suuntaviivoja sovelletaan Euroopan talousalueen erityisten valtiontukisääntöjen soveltamisalaan kuuluviin aloihin (terästeollisuus, laivanrakennus, moottoriajoneuvot, synteettikuidut, liikenne ja hiiliteollisuus), jos kyseisissä erityissäännöissä ei toisin määrätä.
The design and manufacture of environmentally friendly products, machines or means of transport with a view to operating with fewer natural resources and action taken within plants or other production units with a view to improving safety or hygiene are not covered by these Guidelines.
Ympäristöystävällisten tuotteiden, koneiden tai kuljetusvälineiden kehittäminen ja tuotanto luonnonvarojen käytön vähentämiseksi sekä tehtaiden tai muiden tuotantolaitosten sisäiset toimet, joiden tarkoituksena on parantaa turvallisuutta tai hygieniaa, eivät kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan.
Trade in agricultural products fish and other marine products falls to a large extent outside the scope of the EEA Agreement [29].
Maataloustuotteiden sekä kalan ja muiden meren tuotteiden kauppa jää pääosin ETA-sopimuksen [29] soveltamisalan ulkopuolelle.
Since the Authority does not have the competence to review aid measures for environmental protection which on this basis fall outside the scope of the EEA Agreement they will not be covered by these Guidelines.
Koska valvontaviranomaisella ei ole toimivaltaa arvioida ETA-sopimuksen soveltamisalaan tällä perusteella kuulumattomia ympäristönsuojeluun liittyviä tukitoimenpiteitä, ne eivät kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan.
The financing of environmental protection measures relating to air, road, railway, inland waterway and maritime transport infrastructure, including any project of common interest as identified in Decision No 1692/96/EC of the European Parliament and of the Council of 23 July 1996 on Community guidelines for the development of the trans-European transport network [30] is not covered by these Guidelines.
Näitä suuntaviivoja ei sovelleta lento-, rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen sekä meriliikenneinfrastruktuuriin liittyvien ympäristönsuojelutoimenpiteiden eikä yhteisön suuntaviivoissa Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY [30] määritettyjen yhteistä etua koskevien hankkeiden rahoittamiseen.
State aid for research, development and innovation in the environmental field is subject to the rules set out in the Authority’s State aid Guidelines on aid for research and development and innovation [31].
Ympäristöalan tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävään valtiontukeen sovelletaan tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskeviin valvontaviranomaisen suuntaviivoihin [31] sis ältyviä sääntöjä.
However, the market diffusion stage of eco-innovation (acquisition of an eco-innovation asset) is covered by these Guidelines.
Ekoinnovaatioiden markkinoillesaattamisvaihe (ekoinnovoinnin kannalta keskeisen hyödykkeen hankinta) kuuluu kuitenkin näiden suuntaviivojen soveltamisalaan.
The characteristics of aid for environmental training activities do not justify separate rules to those on aid for training activities generally, and the Authority will therefore examine such aid in accordance with Commission Regulation (EC) No 68/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to training aid [32].
Ympäristöalan koulutustukiin ei liity sellaisia erityispiirteitä, joiden perusteella niihin olisi perusteltua soveltaa eri sääntöjä kuin koulutustoimenpiteisiin yleensä. Valvontaviranomainen tutkii sen vuoksi kyseiset koulutustuet Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 68/2001 [32] mukaisesti.
Consultancy services play an important role in helping small and medium-sized enterprises to make progress in environmental protection.
Neuvontapalvelut ovat tärkeässä asemassa, sillä niillä autetaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä edistymään ympäristönsuojelussa.
In particular, they can be used to conduct eco-audits or to evaluate the economic benefits of an environmentally friendly investment for the undertaking and thus give an incentive to those enterprises to undertake the investment supporting environmental protection.
Näitä palveluja voidaan käyttää erityisesti ympäristöauditointien suorittamiseksi tai arvioitaessa ympäristöystävällisen investoinnin taloudellista hyötyä yritykselle ja kannustaa tällä tavalla pieniä ja keskisuuria yrityksiä tekemään ympäristönsuojelua tukevia investointeja.
Aid to small and medium-sized enterprises for advisory/consultancy services in the environmental field may be granted under Commission Regulation (EC) No 70/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid to small and medium-sized enterprises [33].
Pienille ja keskisuurille yrityksille voidaan myöntää tukea ympäristöalan neuvontapalveluihin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 70/2001 [33] nojalla.
These Guidelines do not apply to stranded costs as defined in the State Aid Guidelines on the Methodology for analysing State aid linked to stranded costs [34].
Näitä suuntaviivoja ei sovelleta hukkakustannuksiin liittyvien valtiontukien analyysimenetelmästä annetuissa valtiontuen suuntaviivoissa määriteltyihin hukkakustannuksiin [34].
Furthermore, to the extent that the provisions relating to energy saving set out in section 3.1.5 are not applicable, these Guidelines do not apply to State aid to investments in infrastructure related to district heating, which will be assessed under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Jos näiden suuntaviivojen 3.1.5 jaksossa vahvistettuja energiansäästöä koskevia määräyksiä ei voida soveltaa, näitä suuntaviivoja ei sovelleta kaukolämmitykseen liittyviin infrastruktuuri-investointeihin myönnettävään valtiontukeen, jota arvioidaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
In some EFTA States, companies may be subject to environmental taxes and, at the same time, participate in tradable permit schemes.
Joissakin EFTA-valtioissa yrityksiin voidaan soveltaa ympäristöveroja samanaikaisesti kuin ne osallistuvat päästökauppajärjestelmiin.
The Authority has not gathered sufficient experience in assessing the compatibility of reductions of environmental taxes in such situations.
Valvontaviranomaisella ei ole riittävästi kokemusta ympäristöverojen alennusten ETA-sopimuksen toimintaan soveltumisen arvioinnista tällaisissa tapauksissa.
Consequently, it is too early for the Authority to provide general guidance thereon.
Sen vuoksi valvontaviranomaisen on liian varhaista antaa asiasta yleistä opastusta.
Instead, the assessment of such cases, to the extent that they constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, will take place on the basis of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Sen sijaan tällaisia tapauksia arvioidaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos ne ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Finally, some of the means to support fossil fuel power plants or other industrial installations equipped with CO2 capture, transport and storage facilities, or individual elements of the Carbon Capture Storage chain, envisaged by EFTA States, could constitute State aid but, in view of the lack of experience, it is too early to lay down guidelines relating to the authorisation of any such aid.
Lopuksi tietyt keinot, joita EFTA-valtiot suunnittelevat ottavansa käyttöön tukeakseen fossiilisia polttoaineita käyttäviä tuotantolaitoksia tai muita sellaisia teollisuuslaitoksia, jotka on varustettu hiilidioksidin talteenotto-, kuljetus- ja varastointijärjestelmällä tai tämän hiilidioksidin talteenotto- ja varastointiketjun yksittäisillä osilla, voivat sisältää valtiontukea, mutta koska asiasta ei ole riittävästi kokemusta, on liian varhaista antaa suuntaviivoja kyseisenkaltaisen tuen hyväksymisestä.
Account must be taken of the strategic importance of this technology for the EEA in terms of energy security, reduction of greenhouse gas emissions.
Tämän teknologian strateginen merkittävyys Euroopan talousalueelle energian toimitusvarmuuden ja kasvihuonekaasupäästöjen vähenemisen suhteen on otettava huomioon.
Reference may also be made to the Community long-term objective to limit climate change to 2 °C above pre-industrial levels and the Commission’s stated support for the construction of industrial-scale demonstration plants up to 2015 [35], provided that they are environmentally safe and contribute to environmental protection.
Lisäksi voidaan mainita yhteisön pitkän aikavälin tavoite, jonka mukaan lämpötilan nousu saisi olla enintään 2 °C suhteessa esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon, ja tuki [35], jota EU on ilmoittanut osoittavansa teollisten demonstraatiolaitosten rakentamiseen vuoteen 2015 saakka edellyttäen, että laitokset ovat ympäristön kannalta turvallisia ja edistävät ympäristönsuojelua.
On this basis the Authority will have a generally positive attitude towards State aid for such projects.
Tämän perusteella valvontaviranomainen suhtautuu yleensä myönteisesti tällaisiin hankkeisiin myönnettävään valtiontukeen.
Projects could be assessed under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement or be eligible as important projects of common European interest under the conditions set out in Article 61(3)(b) of the Agreement and point 147 of these Guidelines.
Hankkeet voitaisiin arvioida ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla tai katsoa tukikelpoisiksi Euroopan yhteistä etua koskevina tärkeinä hankkeina ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja näiden suuntaviivojen 147 kohdassa määritetyin edellytyksin.
For the purpose of these Guidelines the following definitions shall apply:
Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan:
“environmental protection” means any action designed to remedy or prevent damage to physical surroundings or natural resources by a beneficiary’s own activities, to reduce the risk of such damage or to lead to more efficient use of natural resources, including energy-saving measures and the use of renewable sources of energy [36];
’ympäristönsuojelulla’ kaikkia toimenpiteitä, joilla pyritään korjaamaan tai ennaltaehkäisemään fyysiselle ympäristölle tai luonnonvaroille tuensaajan omasta toiminnasta aiheutuvia haittoja, pienentämään tällaisten haittojen riskiä tai edistämään luonnonvarojen järkiperäistä käyttöä, mukaan lukien energiansäästötoimenpiteet ja uusiutuvien energialähteiden käyttö [36];
“energy-saving measure” means any action which enables undertakings to reduce the amount of energy used in particular in their production cycle;
’energiansäästötoimenpiteillä’ kaikkia toimia, joiden avulla yritykset voivat vähentää erityisesti tuotantoprosessiensa energiankulutusta;
“Community standard” means
’yhteisön normilla’
a mandatory Community standard setting the levels to be attained in environmental terms by individual undertakings [37]; or
velvoittavaa yhteisön normia, jolla vahvistetaan ympäristönsuojelun taso, joka yksittäisten yritysten on saavutettava [37]; tai
the obligation under Directive 2008/1/EC [38] to use the best available techniques as set out in the most recent relevant information published by the Commission pursuant to Article 17(2) of that Directive;
direktiivin 2008/1/EY [38] mukaista velvollisuutta käyttää parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, joka käy ilmi komission mainitun direktiivin 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti julkaisemista uusimmista tiedoista;
“eco-innovation” means all forms of innovation activities resulting in or aimed at significantly improving environmental protection.
’ekoinnovaatiolla’ kaikenlaista innovaatiotoimintaa, jonka tuloksena ympäristönsuojelun taso paranee merkittävästi tai jonka tavoitteena on parantaa ympäristönsuojelun tasoa merkittävästi.
Eco-innovation includes new production processes, new products or services, and new management and business methods, whose use or implementation is likely to prevent or substantially reduce the risks for the environment, pollution and other negative impacts of resources use, throughout the life cycle of related activities.
Ekoinnovaatioihin sisältyvät myös uudet tuotantoprosessit, uudet tuotteet tai palvelut sekä uudet johtamis- ja liiketoimintamenetelmät, joiden käyttö tai käyttöönotto todennäköisesti ehkäisee tai pienentää huomattavasti ympäristöön kohdistuvia riskejä, pilaantumista ja muita luonnonvarojen käytön kielteisiä vaikutuksia kyseisen toiminnan koko elinkaaren ajan.
The following are not considered innovations:
Innovaatioita eivät ole:
minor changes or improvements;
pienet muutokset tai parannukset;
an increase in production or service capabilities through the addition of manufacturing or logistical systems which are very similar to those already in use;
tuotanto- tai palvelukapasiteetin lisääminen ottamalla käyttöön valmistus- tai logistiikkajärjestelmiä, jotka ovat hyvin samanlaisia kuin jo käytössä olevat;
changes in business practices, workplace organisation or external relations that are based on organisational methods already in use in the undertaking;
liiketoimintatapoihin, työpaikkaorganisaatioon tai ulkoisiin suhteisiin tehtävät muutokset, jotka perustuvat yrityksessä jo käytettyihin organisatorisiin menetelmiin;
changes in management strategy;
muutokset liikkeenjohtostrategiassa;