natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, if a transaction has not been realised through a tender, or if the intervention of the public bodies is not ‘pari passu’ with that of private operators, this does not automatically mean that the transaction does not comply with market conditions [153].
Asianmukaisen vertailuarvon selvittämiseksi on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, minkä tyyppisestä toimijasta on kyse (esimerkiksi holdingyhtiö, spekulatiivinen rahasto tai sijoittaja, joka pyrkii varmistamaan voitot pitkällä aikavälillä), transaktiotyyppiin (esimerkiksi pääomaosakkuus tai velkatapahtuma) ja kyseessä oleviin markkinoihin (esimerkiksi rahoitusmarkkinat, nopeasti kasvavat teknologiamarkkinat, yleishyödylliset markkinat tai infrastruktuurimarkkinat).
In such cases compliance with market conditions can still be assessed through (i) benchmarking or (ii) other assessment methods [154].
Transaktioiden ajoituksella on myös erityistä merkitystä silloin, kun merkittävää taloudellista kehitystä on tapahtunut.
Benchmarking
Tarvittaessa saatavilla olevia markkinoiden vertailuarvoja on tarpeen mukauttaa valtion toteuttaman transaktion erityispiirteiden mukaisesti (esimerkiksi tuensaajayrityksen tilanne ja merkitykselliset markkinat) [155].
To establish whether a transaction is in compliance with market conditions, that transaction can be assessed in the light of the terms under which comparable transactions carried out by comparable private operators have taken place in comparable situations (benchmarking).
Vertailuanalyysi ei ehkä ole sopiva keino määrittää markkinahintoja, jos käytettävissä olevia vertailuarvoja ei ole määritelty markkinanäkökohtien perusteella tai julkiset tukitoimet ovat merkittävästi vääristäneet voimassa olevia hintoja.
To identify an appropriate benchmark, it is necessary to pay particular attention to the kind of operator concerned (for example a group holding, a speculative fund, or a long-term investor seeking to secure profits in the longer run), the type of transaction at stake (for example equity participation or debt transaction) and the market or markets concerned (for example financial markets, fast-growing technology markets, utility or infrastructure markets).
Vertailuanalyysilla ei useinkaan määritetä yhtä tarkkaa viitearvoa vaan pikemminkin useita mahdollisia arvoja arvioimalla keskenään vertailukelpoisten transaktioiden joukkoa.
The timing of the transactions is also particularly relevant when significant economic developments have taken place.
Jos arvioinnin tarkoituksena on tarkastella, onko valtion toimenpide markkinaehtojen mukainen, tavallisesti on asianmukaista tarkastella keskimääräisen suuntauksen mittoja, kuten keskenään vertailukelpoisten transaktioiden joukon keskiarvoa tai mediaania.
Where appropriate, the available market benchmarks may need to be adjusted according to the specific features of the State transaction (for instance, the situation of the beneficiary undertaking and of the relevant market) [155].
Muita arviointimenetelmiä
Benchmarking may not be an appropriate method to establish market prices if the available benchmarks have not been defined with regard to market considerations or the existing prices are significantly distorted by public interventions.
Transaktion markkinaehtojen mukaisuus voidaan määrittää myös yleisesti hyväksytyn vakiomuotoisen arviointimenetelmän perusteella [156].
Benchmarking often does not establish one precise reference value but rather establishes a range of possible values by assessing a set of comparable transactions.
Tällaisen menetelmän on perustuttava käytettävissä oleviin objektiivisiin, todennettaviin ja luotettaviin tietoihin [157], joiden olisi oltava riittävän yksityiskohtaisia ja heijastettava taloudellista tilannetta sillä hetkellä, kun transaktiosta päätettiin, ottaen huomioon riskin suuruus ja tulevaisuuden odotukset [158].
Where the aim of the assessment is to consider whether the State intervention is in line with market conditions, it is normally appropriate to consider measures of central tendency such as the average or the median of the set of comparable transactions.
Riippuen transaktion arvosta arvioinnin luotettavuuden tueksi olisi tavallisesti tehtävä herkkyysanalyysi, arvioitava eri liiketoimintaskenaarioita, valmisteltava vaihtoehtosuunnitelmia ja vertailtava tuloksia vaihtoehtoisilla arviointimenetelmillä.
Other assessment methods
Uusi (ennakko)arviointi voi olla tarpeen, jos transaktio viivästyy ja on välttämätöntä ottaa huomioon viimeaikaiset muutokset markkinaolosuhteissa.
Whether a transaction is in line with market conditions can also be established on the basis of a generally-accepted, standard assessment methodology [156].
Yksi laajalti hyväksytty vakiomenetelmä, jolla (vuotuinen) sijoituksen tuotto voidaan määrittää, on sisäisen korkokannan laskeminen [159].
Such a methodology must be based on the available objective, verifiable and reliable data [157], which should be sufficiently detailed and should reflect the economic situation at the time at which the transaction was decided, taking into account the level of risk and future expectations [158].
Sijoituspäätöksen arviointiperustana voidaan käyttää myös nettonykyarvoa [160] jonka tulos vastaa useimmissa tapauksissa sisäistä korkokantaa [161].
Depending on the value of the transaction, the robustness of the evaluation should normally be corroborated by performing a sensitivity analysis, assessing different business scenarios, preparing contingency plans and comparing the results with alternative evaluation methodologies.
Jotta voidaan arvioida, toteutetaanko investointi markkinaehdoin, sijoituksen tuottoa on verrattava tavanomaiseen odotettuun markkinatuottoon.
A new (ex-ante) valuation may need to be carried out if the transaction is delayed and it is necessary to take into account recent changes in market conditions.
Tavanomainen odotettu tuotto (tai investointien pääomakustannukset) voidaan määritellä keskimääräisenä odotettuna tuottona, jonka markkinat edellyttävät sijoituksesta yleisesti hyväksyttyjen kriteerien, erityisesti investointiriskin, perusteella, ottaen huomioon yrityksen taloudellisen aseman ja alan, alueen tai maan erityispiirteet.
A widely accepted standard methodology to determine the (annual) return on investments is to calculate the internal rate of return (IRR) [159].
Jos tätä tavanomaista tuottoa ei voida kohtuudella odottaa, silloin on todennäköistä, että investointia ei toteuteta markkinaehtojen mukaisesti.
One can also evaluate the investment decision in terms of its net present value (NPV) [160], which produces results equivalent to the IRR in most cases [161].
Yleisesti voidaan todeta, että mitä riskialttiimpi hanke on, sitä suurempaa tuottoa rahoituksen tarjoajat edellyttävät, toisin sanoen pääomakustannukset ovat korkeammat.
To assess whether the investment is carried out on market terms, the return on the investment must be compared to the normal expected market return.
Sopiva arviointimenetelmä voi riippua markkinatilanteesta [162], tietojen saatavuudesta tai transaktiolajista.
A normal expected return (or cost of capital of the investment) can be defined as the average expected return that the market requires from the investment on the basis of generally accepted criteria, in particular the risk of the investment, taking into account the financial position of the company and the specific features of the sector, region or country.
Kun sijoittaja pyrkii saamaan aikaan voittoa sijoittamalla yrityksiin (jolloin sisäinen korkokanta tai nettonykyarvo on todennäköisesti sopivin menetelmä), velkoja puolestaan pyrkii saamaan velallisen sille velkaa olevat määrät (pääoma ja mahdolliset korot) takaisin sopimuksessa ja laissa määritetyn ajan kuluessa [163] (jolloin vakuuksien arvioinnilla, esimerkiksi omaisuuden arvolla, voisi olla enemmän merkitystä).
If this normal return cannot be reasonably expected, then the investment would most likely not be pursued on market terms.
Kun on kyse maakaupoista, riippumattoman asiantuntijan markkina-arvon vahvistamiseksi ennen myyntineuvotteluja antama arvio, joka perustuu yleisesti hyväksyttyihin markkinaindikaattoreihin ja arvostusstandardeihin, on periaatteessa riittävä [164].
In general, the riskier the project, the higher the rate of return that fund providers will demand, that is to say the higher the cost of capital.
Menetelmät, joilla sijoituksen sisäinen korkokanta tai nettonykyarvo voidaan vahvistaa, eivät yleensä johda yhteen tarkkaan arvoon, joka voitaisiin hyväksyä, vaan pikemminkin useisiin mahdollisiin arvoihin (riippuen transaktion taloudellisista, oikeudellisista ja muista erityisolosuhteista, jotka liittyvät kiinteästi arviointimenetelmään).
The appropriate assessment methodology may depend on the market situation [162], data availability or the type of transaction.
Jos arvioinnin tarkoituksena on tarkastella, onko valtion toimenpide markkinaehtojen mukainen, tavallisesti on asianmukaista tarkastella keskimääräisen suuntauksen mittoja, kuten keskenään vertailukelpoisten transaktioiden joukon keskiarvoa tai mediaania.
For instance, whereas an investor seeks to generate a profit by investing in undertakings (in which case IRR or NPV are likely to be the most appropriate method), a creditor seeks to obtain payment of sums owed to it (the principal sum and any interest) by a debtor within the contractually and legally determined period [163] (in which case the evaluation of collateral, for example the asset value, could be more relevant).
Varovaiset markkinataloustoimijat arvioivat tavallisesti toimenpiteitään käyttämällä useita eri menetelmiä arvioiden vahvistamiseksi (esimerkiksi nettonykyarvolaskelmat validoidaan vertailuanalyysimenetelmillä).
In the case of sales of land, an independent expert evaluation prior to the sale negotiations to establish the market value on the basis of generally accepted market indicators and valuation standards is in principle satisfactory [164].
Saman arvon tulokseksi tuottavat eri menetelmät antavat lisäperustan todellisen markkinahinnan määrittämiselle.
Methods to establish the IRR or NPV of an investment do not typically result in one precise value that could be accepted, but rather in a range of possible values (depending on the economic, legal and other specific circumstances of the transaction inherent in the assessment method).
Näin ollen toisiaan täydentäviä ja toistensa tulokset vahvistavia menetelmiä pidetään myönteisenä osoituksena arvioitaessa, onko transaktio markkinaehtojen mukainen.
Where the aim of the assessment is to consider whether the State intervention is in line with market conditions, it is normally appropriate to consider measures of central tendency, such as the average or the median of the set of comparable transactions.
Kontrafaktuaalinen analyysi ottaen huomioon aiemman taloudellisen riskin suhteessa asianomaisiin yrityksiin
Prudent market economy operators typically assess their interventions by using several different methodologies to corroborate the estimates (for instance, NPV calculations are validated by benchmarking methods).
Se, että julkisyhteisöllä on aiempi taloudellinen riski suhteessa yritykseen, olisi otettava huomioon tarkasteltaessa, onko transaktio markkinaehtojen mukainen, sillä edellytyksellä, että vastaavalla yksityisellä toimijalla voisi olla tällainen aiempi riski (esimerkiksi yrityksen osakkaana) [165].
The different methodologies converging at the same value will provide a further indication for establishing a genuine market price.
Aiemmat riskit on otettava huomioon markkinataloustoimijatestiä varten laadittavissa vaihtoehtoisissa skenaarioissa.
Thus, the presence of complementary valuation methodologies corroborating each other's findings will be considered a positive indication when assessing whether a transaction is in line with market conditions.
Esimerkiksi jos vaikeuksissa olevalle julkiselle yritykselle myönnetty toimenpide koostuu omasta pääomasta tai velasta, tällaisen sijoituksen tuottoa olisi verrattava yrityksen likvidaatiota koskevan vaihtoehtoisen skenaarion mukaiseen odotettuun tuottoon.
Counterfactual analysis in the case of prior economic exposure to the undertaking concerned
Jos likvidaatiosta johtuvat voitot ovat suuremmat tai tappiot pienemmät, järkevä markkinataloustoimija valitsisi tämän vaihtoehdon [166].
The fact that the public body concerned has prior economic exposure to an undertaking should be taken into consideration when examining whether a transaction is in line with market conditions, provided that a comparable private operator could have such prior exposure (for example in its capacity of shareholder of an undertaking) [165].
Tätä tarkoitusta varten huomioon otettaviin likvidaatiokustannuksiin ei pitäisi sisältyä kustannuksia, jotka liittyvät viranomaisten velvollisuuksiin, vaan ainoastaan sellaiset kustannukset, jotka aiheutuisi järkevälle markkinataloustoimijalle [167], ottaen huomioon myös sosiaalisen, taloudellisen ja ympäristöön liittyvän toimintaympäristön muutokset [168].
Prior exposure must be considered in the framework of counterfactual scenarios for the purpose of the MEO test.
Erityisiä näkökohtia, joiden avulla voidaan määrittää, vastaavatko lainojen ja takausten ehdot markkinaehtoja
For instance, in the case of an equity or debt intervention in a public undertaking in difficulty, the expected return on such an investment should be compared with the expected return in the counterfactual scenario of the liquidation of the company.
Julkisyhteisöjen (myös julkisten yritysten) myöntämiin lainoihin ja takauksiin voi muiden transaktioiden tapaan sisältyä valtiontukea, jos ne eivät ole markkinaehtojen mukaisia.
In the event that liquidation provides higher gains or lower losses, a prudent market economy operator would choose that option [166].
Kun on kyse takauksista, on yleensä tarkasteltava tilannetta, joka kattaa kolme osapuolta, takaajana olevan julkisyhteisön, lainanottajan ja lainanantajan [169].
For this purpose, the liquidation costs to be considered should not include costs linked to the responsibilities of the public authorities, but only costs that a rational market economy operator would incur [167], also taking into account the evolution of the social, economic and environmental context in which it operates [168].
Useimmissa tapauksissa tuesta voi olla kyse vain lainanottajan tasolla, koska valtiontakaus voi antaa sille etua tekemällä sille mahdolliseksi saada lainaa korolla, jota markkinoilta ei olisi voinut saada ilman takausta [170] (tai saada lainan tilanteessa, jossa lainaa ei poikkeuksellisesti olisi voinut saada markkinoilta millään korolla).
Specific considerations to establish whether the terms for loans and guarantees are in line with market terms
Kuitenkin joissain erityistapauksissa valtiontakauksen myöntämiseen voi liittyä tukea myös lainanantajalle, erityisesti silloin, kun takaus myönnetään jälkikäteen lainanantajan ja lainanottajan väliselle olemassa olevalle velvoitteelle, edun siirtymistä kokonaan lainanottajalle ei ole varmistettu [171] tai taattua lainaa käytetään takaamattoman lainan takaisinmaksamiseen [172].
In the same way as any other transaction, loans and guarantees granted by public bodies (including public undertakings) may entail State aid if they are not in line with market terms.
Takaus, joka on myönnetty markkinaehtoja edullisemmin, kun otetaan huomioon lainanottajan taloudellinen tilanne, tuottaa etua lainanottajalle (jonka maksama palkkio ei vastaa asianmukaisesti riskiä, jonka takaaja ottaa vastatakseen) [173].
For guarantees, a triangular situation involving a public entity as a guarantor, a borrower and a lender normally has to be analysed [169].
Rajoittamattomat takaukset eivät yleensä ole tavanomaisten markkinaehtojen mukaisia.
In most cases, aid can only be present at the level of the borrower, as the public guarantee may grant it an advantage, by enabling it to borrow at a rate that would not have been obtainable on the market without the guarantee [170] (or to borrow in a situation where, exceptionally, no loan could have been obtained on the market at any rate).
Tämä koskee myös implisiittisiä takauksia, jotka ovat seurausta siitä, että valtio vastaa sellaisten maksukyvyttömien yritysten veloista, jotka eivät kuulu tavanomaisten konkurssisääntöjen piiriin [174].
However, under certain specific circumstances, the granting of a public guarantee might also entail aid to the lender, in particular where the guarantee is given ex post on an existing obligation between lender and borrower, where a complete passing on of the advantage to the borrower is not ensured [171] or where a guaranteed loan is used to pay back a non-guaranteed one [172].
Jos tiettyä velkatransaktiota koskevaa erityistä markkinatietoa ei ole, velkainstrumentin markkinaehtoisuus voidaan vahvistaa vertailemalla sitä vastaaviin markkinatransaktioihin (toisin sanoen vertailuanalyysilla).
Any guarantee granted on terms that are more favourable than market conditions, taking into account the economic situation of the borrower, confers an advantage on the latter (who pays a fee that does not appropriately reflect the risk that the guarantor assumes) [173].
Lainojen ja takausten tapauksessa yrityksen rahoituskustannuksia koskevia tietoja voidaan hankkia esimerkiksi muista kyseisen yrityksen (viimeaikaisista) lainoista, sen liikkeeseen laskemien joukkovelkakirjojen tuotoista tai sen luottoriskinvaihtosopimusten hinnoista.
In general, unlimited guarantees are not in line with normal market conditions.
Vertailukelpoisia markkinatransaktioita voivat olla myös vertailussa käytettävistä yrityksistä valitun otoksen samantapaiset lainat tai takaukset, niiden liikkeeseenlaskemat joukkolainat tai luottoriskinvaihtosopimusten hinnat.
This also applies to implicit guarantees stemming from State liability for the debts of insolvent undertakings sheltered from ordinary bankruptcy rules [174].
Jos rahoitusmarkkinoilta ei löydy takaukselle viitearvoa, taatun lainan kokonaisrahoituskustannusta, johon sisältyy lainan korko ja takausmaksu, olisi verrattava vastaavan takaamattoman lainan markkinahintaan.
In the absence of specific market information on a given debt transaction, the debt instrument's compliance with market conditions may be established on the basis of a comparison with comparable market transactions (that is to say through benchmarking).
Vertailuanalyysin menetelmiä voidaan täydentää arviointimenetelmillä, jotka perustuvat oman pääoman tuottoon [175].
In the case of loans and guarantees, information on the financing costs of the undertaking may, for example, be obtained from other (recent) loans taken by the undertaking in question, from yields on bonds issued by the undertaking or from credit default swap spreads on that undertaking.
Helpottaakseen arviointia siitä, täyttääkö toimenpide markkinataloustoimijatestin edellytykset, valvontaviranomainen on kehittänyt vertailukohtia lainojen ja takausten tukiluonteen määrittämiseksi.
Comparable market transactions may also be similar loan or guarantee transactions undertaken by a sample of comparator companies, bonds issued by a sample of comparator companies or credit default swap spreads on a sample of comparator companies.
Viitekorkoa koskevassa tiedonannossa on esitetty laskentamenetelmä, jota sovelletaan lainojen viitekorkoon.
In the case of guarantees, if no corresponding price benchmark can be found on the financial markets, the total financing cost of the guaranteed loan, including the interest rate of the loan and the guarantee premium, should be compared to the market price of a similar non-guaranteed loan.
Tämä viitekorko toimii markkinahinnan indikaattorina silloin, kun vertailukelpoisia markkinatransaktioita ei ole helppo havaita (mikä todennäköisemmin koskee toimia, joissa rahoituksen määrä on rajoitettu ja/tai joihin osallistuu pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä)) [176].
Benchmarking methods may be complemented with assessment methods based on the return on capital [175].
Olisi muistettava, että tällä tavoin määritetty viitekorko on vain oletusarvo [177].
To facilitate assessment of whether a measure complies with the MEO test, the Authority has developed proxies to determine the aid character of loans and guarantees.
Jos vastaavanlaisia transaktioita on yleensä toteutettu viitekoron ilmaisemaa oletusarvoa alhaisempaan hintaan, ETA-valtio voi katsoa, että alhaisempi hinta on markkinahinta.
For loans, the methodology to calculate a reference rate, to act as a proxy for the market price in situations where comparable market transactions are not easy to identify (something that is more likely to apply to transactions involving limited amounts and/or transactions involving small and medium sized undertakings (SMEs)) is set out in the Reference and Discount Rates Guidelines [176].
Toisaalta, jos sama yritys on hiljattain toteuttanut samankaltaisia transaktioita viitekorkoa korkeampaan hintaan ja sen taloudellinen tilanne ja markkinaympäristö ovat pysyneet suurelta osin muuttumattomina, viitekorko ei välttämättä ole asianmukainen markkinahintojen oletusarvo tässä nimenomaisessa tapauksessa.
It should be recalled that this reference rate is only a proxy [177].
Takausten osalta komissio on antanut yksityiskohtaisia ohjeita vertailukohteista (ja olettamista, jotka eivät ole kumottavissa, eli safe harbour -järjestelyistä pk-yrityksille) takauksia koskevassa tiedonannossa [178].
If comparable transactions have typically taken place at a lower price than that indicated as a proxy by the reference rate, the EEA State can consider this lower price to be the market price.
Kyseisten suuntaviivojen mukaan tuen mahdollisuuden sulkemiseksi pois riittää tavallisesti, että lainanottaja ei ole taloudellisissa vaikeuksissa, että takaus liittyy tiettyyn transaktioon, että lainanantaja kantaa osan riskistä ja että lainanottaja maksaa takauksesta markkinaperusteisen hinnan.
If, on the other hand, the same company has carried out recent similar transactions at a higher price than the reference rate, and its financial situation and the market environment have remained substantially unchanged, the reference rate may not constitute a valid proxy of market rates for that specific case.
Etu voi siirtyä muihin yrityksiin niiden yritysten lisäksi, joille valtion varoja siirrettiin suoraan (välillinen etu) [179].
The Authority has developed detailed guidance on proxies (and irrebuttable presumptions (‘safe harbours’) for SMEs) relating to guarantees in the Guidelines on Guarantees [178].
Toimenpide voi myös olla sekä suoraa etua vastaanottavalle yritykselle että välillistä etua muille yrityksille, esimerkiksi yrityksille, jotka toimivat myöhemmillä tasoilla [180].
According to these Guidelines, in order to rule out the presence of aid, it is normally sufficient that the borrower is not in financial difficulty, that the guarantee is linked to a specific transaction, that the lender bears part of the risk and that the borrower pays a market-oriented price for the guarantee.
Suora edunsaaja voi olla joko yritys tai luonnollinen tai oikeushenkilö, joka ei harjoita minkäänlaista taloudellista toimintaa [181].
An advantage can be conferred on undertakings other than those to which State resources are directly transferred (indirect advantage) [179].
Tällaiset välilliset edut olisi erotettava lähes kaikkiin valtiontukitoimenpiteisiin liittyvistä pelkistä toissijaisista taloudellisista vaikutuksista (esimerkiksi tuotannon kasvun kautta).
A measure can also constitute both a direct advantage to the recipient undertaking and an indirect advantage to other undertakings, for instance, undertakings operating at subsequent levels of activity [180].
Tätä varten toimenpiteen ennakoitavia vaikutuksia olisi tarkasteltava etukäteen.
The direct recipient of the advantage can be either an undertaking or an entity (natural or legal person) not engaged in any economic activity [181].
Kyse on välillisestä edusta, jos toimenpide on suunniteltu siten, että se kanavoi toissijaiset vaikutukset kohti tunnistettavissa olevia yrityksiä tai yritysryhmittymiä.