natgillin/translations-raw huggingface dataset:
WHEREAS, on 25 February 2009, the Commission of the European Communities (hereinafter EC Commission) adopted a Notice on the enforcement of State aid law by national courts [5],WHEREAS this Notice is also of relevance for the European Economic Area,
KATSOO, ETTÄ Euroopan yhteisöjen komissio, jäljempänä ’komissio’, antoi 25 päivänä helmikuuta 2009 tiedonannon valtiontukisääntöjen soveltamisesta kansallisissa tuomioistuimissa [5],KATSOO, ETTÄ kyseinen tiedonanto on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta,
WHEREAS, according to point II under the heading “GENERAL” at the end of Annex XV to the EEA Agreement, the Authority, after consultation with the Commission, is to adopt acts corresponding to those adopted by the European Commission,
KATSOO, ETTÄ ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevan luvun ”Yleistä” II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat komission antamia säädöksiä,
RECALLING that the Authority by letter of 22 April 2009 invited the EFTA States to submit comments on the subject,
PALAUTTAA MIELEEN, että valvontaviranomainen pyysi 22 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä EFTA-valtioita toimittamaan asiaa koskevat huomautuksensa,
The State Aid Guidelines shall be amended by introducing a new chapter on enforcement of state aid law by national courts.
Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja sisällyttämällä niihin valtiontukisääntöjen soveltamista kansallisissa tuomioistuimissa koskeva uusi luku.
The existing chapter on cooperation between national courts and the EFTA Surveillance Authority in the state aid field shall be deleted.
Poistetaan nykyinen kansallisten tuomioistuinten ja EFTAn valvontaviranomaisen yhteistyötä valtiontukien alalla koskeva luku.
Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement and Article 1 of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, adopted and issued by the Authority on 19 January 1994, published in the Official Journal of the European Union (hereinafter referred to as OJ) L 231, 3.9.1994 p. 1 and EEA Supplement No 32, 3.9.1994 p. 1.
Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994 (julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, jäljempänä ’EYVL’, EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1 , ja ETA-täydennysosassa N:o 32, 3.9.1994, s. 1).
The updated version of the State Aid Guidelines is published on the Authority’s website:http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/
Valtiontuen suuntaviivojen ajantasaistettu versio on saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivuilla: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/
OJ C 85, 9.4.2009 p. 1.
EUVL C 85, 9.4.2009, s. 1.
ENFORCEMENT OF STATE AID LAW BY NATIONAL COURTS [1]INTRODUCTION
VALTIONTUKISÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN KANSALLISISSA TUOMIOISTUIMISSA [1]JOHDANTO
It also explains the ways in which cooperation between the European Commission and the national courts of the EC Member States is envisaged to take place.
Siinä myös selostetaan, millä tavoin komission ja EY:n jäsenvaltioiden tuomioistuinten välinen yhteistyö suunnitellaan toteutettavaksi.
The EFTA Surveillance Authority (“the Authority”) considers the above mentioned notice to be EEA relevant.
EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, katsoo, että edellä mainittu tiedonanto on ETA:n kannalta merkityksellinen.
In order to maintain equal conditions of competition and to ensure a uniform application of the EEA state aid rules throughout the European Economic Area, the Authority adopts the present Chapter, always taking account of the independence of national courts of the EFTA States.
Yhdenvertaisten kilpailuolosuhteiden säilyttämiseksi ja Euroopan talousalueen valtiontukisääntöjen yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi koko Euroopan talousalueella valvontaviranomainen hyväksyy tämän luvun ottaen aina huomioon EFTA-valtioiden kansallisten tuomioistuinten riippumattomuuden.
The Authority is committed to take a strict approach towards unlawful and incompatible state aid.
Valvontaviranomainen on sitoutunut noudattamaan tiukkaa linjaa suhteessa sääntöjenvastaiseen ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaan tukeen.
In spite of the fact that genuine private enforcement before national courts has only played a relatively limited role in state aid to date, the Authority considers that private enforcement actions can offer considerable benefits for state aid policy.
Vaikka yksityisten kanteilla kansallisissa tuomioistuimissa on tähän mennessä ollut valtiontuen alalla suhteellisen vähäinen merkitys, valvontaviranomainen katsoo, että kyseiset kanteet voivat olla suureksi hyödyksi valtiontukipolitiikalle.
Proceedings before national courts give third parties the opportunity to address and resolve many state aid related concerns directly at national level.
Oikeudenkäynnit kansallisissa tuomioistuimissa antavat kolmansille tilaisuuden ottaa esille monia valtiontukiongelmia ja hakea niihin ratkaisua suoraan kansallisella tasolla.
In addition, national courts can offer claimants very effective remedies in the event of a breach of the state aid rules.
Lisäksi kansalliset tuomioistuimet voivat tarjota kantajille erittäin tehokkaita oikeussuojakeinoja, joita voidaan käyttää, jos valtiontukisääntöjä rikotaan.
This can in turn contribute to stronger overall state aid discipline.
Tämä puolestaan voi lisätä yleisesti kurinalaisuutta valtiontuen alalla.
The main purpose of the present Chapter is to inform national courts and third parties about the remedies available in the event of a breach of the state aid rules and to give them guidance on the practical application of these rules.
Tämän luvun päätarkoituksena on antaa kansallisille tuomioistuimille ja kolmansille tietoja saatavilla olevista oikeussuojakeinoista siltä varalta, että valtiontukisääntöjä rikotaan, sekä ohjeistusta valtiontukisääntöjen käytännön soveltamisesta.
In addition, the Authority seeks to develop its cooperation with national courts by introducing more practical tools for supporting national judges in their daily work.
Lisäksi valvontaviranomainen haluaa kehittää yhteistyötään kansallisten tuomioistuinten kanssa ottamalla käyttöön käytännöllisempiä apuvälineitä, joilla kansallisia tuomareita voidaan tukea päivittäisessä työssä.
This Chapter replaces the Chapter of the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines on co-operation between national courts and the EFTA Surveillance Authority in the state aid field [3] and is without prejudice to any interpretation of the EEA Agreement and regulatory provisions by the EFTA Court.
Tällä luvulla korvataan EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen luku, joka koskee kansallisten tuomioistuinten ja EFTAn valvontaviranomaisen yhteistyötä valtiontukien alalla [3], eikä se rajoita ETA-sopimuksen ja eri säädösten tulkintaa EFTAn tuomioistuimessa.
ROLE OF NATIONAL COURTS IN STATE AID ENFORCEMENT
KANSALLISTEN TUOMIOISTUINTEN TEHTÄVÄT VALTIONTUKISÄÄNTÖJEN SOVELTAMISESSA
General issues
Yleistä
Identifying state aid
Valtiontuen tunnistaminen
The first question which national courts and potential claimants face is whether the measure concerned actually constitutes state aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement.
Ensimmäinen kysymys, joka kansallisten tuomioistuinten ja mahdollisten kantajien on ratkaistava, on se, onko kyseinen toimenpide todella ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea.
Article 61(1) of the EEA Agreement covers “any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods, in so far as it affects trade between Contracting Parties”.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluu ”EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan”.
The notion of state aid is not limited to subsidies [4].
Valtiontuen käsitettä ei ole rajattu avustuksiin [4].
It also comprises, inter alia, tax concessions and investments from public funds made in circumstances in which a private investor would have withheld his support [5].
Se kattaa myös muun muassa verohelpotukset ja julkisin varoin rahoitetut investoinnit olosuhteissa, joissa yksityinen sijoittaja ei olisi myöntänyt tukea [5].
Whether the aid is granted directly by the State or by public or private bodies established or appointed by it to administer the aid is immaterial in this respect [6].
Sillä, myöntääkö valtio tuen suoraan vai myöntävätkö tuen valtion tätä tarkoitusta varten perustamat tai valitsemat julkiset tai yksityiset elimet, ei ole vaikutusta valtiontuen käsitteen tulkintaan [6]. Jotta julkinen tuki katsottaisiin valtiontueksi, tuella on suosittava tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tavaroiden tuotantoa (tuen valikoivuus).
But, for public support to be classified as state aid, the aid needs to favour certain undertakings or the production of certain goods (“selectivity”), as opposed to general measures to which Article 61(1) of the EEA Agreement does not apply [7].
Tämä erottaa sen ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävistä yleisistä toimenpiteistä [7].
In addition, the aid must distort or threaten to distort competition and must have an effect on trade between Contracting Parties to the EEA Agreement [8].
Lisäksi tuen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan [8].
The case law of the EFTA Court and the courts of the European Community [9] and the decisions taken by the Authority and the European Commission have frequently addressed the question of whether certain measures qualify as state aid.
Kysymystä siitä, ovatko tietyt toimenpiteet valtiontukea, on käsitelty useaan otteeseen EFTAn tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä [9] sekä valvontaviranomaisen ja Euroopan komission tekemissä päätöksissä.
In addition, the Authority has issued detailed guidance on a series of complex issues, such as the application of the private investor principle [10] and of the private creditor test [11], the circumstances under which state guarantees must be regarded as state aid [12], the treatment of public land sales [13], export credit insurance [14], direct business taxation [15], risk capital investments [16], and state aid for research, development and innovation [17].
Lisäksi valvontaviranomainen on antanut yksityiskohtaisia ohjeita monista monimutkaisista kysymyksistä, kuten yksityistä sijoittajaa koskevan periaatteen soveltamisesta [10] ja yksityistä velkojaa koskevasta testistä [11], olosuhteista, joissa valtiontakaukset on katsottava valtiontueksi [12], julkisessa omistuksessa olevien maa-alueiden kauppojen käsittelystä [13], vientiluottovakuutuksesta [14], yritysten välittömästä verotuksesta [15], riskipääomainvestoinneista [16] ja tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävästä tuesta [17].
Also, the Commission Regulation on aid below the de minimis thresholds [18] has been incorporated into the EEA Agreement.
Lisäksi ETA-sopimukseen on sisällytetty komission asetus, joka koskee vähämerkityksisen tuen enimmäismääriä alhaisempaa tukea [18].
Case law of the EFTA Court and of the European Court of Justice, guidance from the Authority and decision making practice can provide valuable assistance to national courts and potential claimants concerning the notion of state aid.
Kansalliset tuomioistuimet ja mahdolliset kantajat saavat EFTAn tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, valvontaviranomaisen antamasta ohjeistuksesta ja aiemmin tekemistä päätöksistä arvokasta apua valtiontuen käsitteen tulkinnassa.
Where doubts exist as to the qualification of state aid, national courts may ask the Authority for an opinion under section 2 of this Chapter.
Jos kansalliset tuomioistuimet ovat epävarmoja, onko kyse valtiontuesta, ne voivat pyytää valvontaviranomaiselta asiasta lausuntoa tämän luvun 2 jakson mukaisesti.
This is without prejudice to the possibility for a national court to refer the matter to the EFTA Court for an advisory opinion under Article 34 of the Surveillance and Court Agreement.
Tämä ei rajoita kansallisen tuomioistuimen mahdollisuutta siirtää asia valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 34 artiklan nojalla EFTAn tuomioistuimen käsiteltäväksi neuvoa-antavaa lausuntoa varten.
The standstill obligation
Velvollisuus pidättäytyä toimenpiteistä
According to the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, EFTA States shall not implement state aid measures without the prior approval of the Authority (standstill obligation):
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti EFTA-valtiot eivät saa toteuttaa valtiontukitoimenpiteitä ennen kuin valvontaviranomainen on hyväksynyt ne ennakkoon (velvollisuus pidättäytyä toimenpiteistä – ”standstill obligation”):
“The EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid.
”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa.
If it considers that any such plan is not compatible with the functioning of the EEA Agreement having regard to Article 61 of the EEA Agreement, it shall without delay initiate the procedure provided for in paragraph 2.
Jos EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että suunnitelma ei ETA-sopimuksen 61 artiklan mukaan sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, se aloittaa 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn viipymättä. Valtio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä, ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös.”
However, there are a number of circumstances in which state aid can be lawfully implemented without prior approval of the Authority:
On kuitenkin tilanteita, joissa valtiontuki voidaan panna täytäntöön sääntöjen mukaisesti ilman valvontaviranomaisen ennakkohyväksyntää:
This is the case where the measure is covered by the General Block Exemption Regulation [20].
Toimenpide kuuluu yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen [20] soveltamisalaan.
Where a measure meets all the requirements of the General Block Exemption Regulation, the EFTA State is relieved of its obligation to notify the planned aid measure and the standstill obligation does not apply.
Jos toimenpide täyttää kaikki yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen vaatimukset, EFTA-valtio vapautetaan velvollisuudesta ilmoittaa suunnitellusta tukitoimenpiteestä eikä velvollisuutta pidättäytyä toimenpiteistä sovelleta.
Similarly, existing aid [21] is not subject to the standstill obligation.
Velvollisuus pidättäytyä toimenpiteistä ei koske myöskään voimassa olevaa tukea [21].
This includes, amongst others, aid granted under a scheme which existed before an EFTA State’s accession to the EEA Agreement or under a scheme previously approved by the Authority [22].
Tämä kattaa muun muassa sellaisesta ohjelmasta myönnettävän tuen, joka oli voimassa ennen kyseisen EFTA-valtion liittymistä ETA-sopimukseen tai jonka valvontaviranomainen on hyväksynyt aiemmin [22].
National court proceedings in state aid matters may sometimes concern the applicability of the General Block Exemption Regulation and/or an existing or approved aid scheme.
Valtiontukiasioita koskevissa kansallisissa oikeudenkäynneissä saatetaan toisinaan käsitellä yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen sovellettavuutta ja/tai voimassa olevaa tai hyväksyttyä tukiohjelmaa.
Where the applicability of the Regulation or a scheme is at stake, the national court can only assess whether all the conditions of the Regulation or scheme are met.
Kun on kyse asetuksen tai ohjelman sovellettavuudesta, kansallinen tuomioistuin voi arvioida ainoastaan, täyttyvätkö kaikki asetuksen tai ohjelman mukaiset edellytykset.
It cannot assess the compatibility of an aid measure where this is not the case, since this assessment is the exclusive responsibility of the Authority [23].
Jos näin ei ole, tuomioistuin ei voi arvioida tukitoimenpiteen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan, sillä valvontaviranomainen vastaa yksin sen arvioinnista [23].
If the national court needs to determine whether the measure falls under an approved aid scheme, it can only check whether all conditions of the approval decision are met.
Jos kansallisen tuomioistuimen on määritettävä, onko toimenpide osa hyväksyttyä tukiohjelmaa, se voi ainoastaan tarkistaa, täyttääkö toimenpide kaikki hyväksymispäätöksen mukaiset edellytykset.
Where the issues raised at national level concern the validity of an Authority decision, the national court should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement [24].
Jos kansallisella tasolla esille otetut kysymykset koskevat valvontaviranomaisen päätöksen pätevyyttä, kansallisen tuomioistuimen olisi tukeuduttava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 34 artiklassa vahvistettuun menettelyyn [24].
The possibility to question the validity of the underlying Authority decision by way of an advisory opinion is, however, no longer available where the claimant could undoubtedly have challenged the decision before the EFTA Court under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement, but failed to do so [25].
Valvontaviranomaisen päätöksen pätevyyttä ei ole enää mahdollista kyseenalaistaa hakemalla siitä neuvoa-antavaa lausuntoa, jos kantaja olisi epäilemättä voinut riitauttaa päätöksen EFTAn tuomioistuimessa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 36 artiklan nojalla, muttei ole tehnyt niin [25].
The national court may ask the Authority for an opinion under section 2 of this Chapter if it has doubts concerning the applicability of the General Block Exemption Regulation or an existing or approved aid scheme.
Kansallinen tuomioistuin voi pyytää valvontaviranomaiselta tämän luvun 2 jakson mukaista lausuntoa, jos tuomioistuin on epävarma yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen sovellettavuudesta tai siitä, onko kyse voimassa olevasta tai hyväksytystä tukiohjelmasta.
Respective roles of the EFTA Surveillance Authority and national courts
EFTAn valvontaviranomaisen ja kansallisten tuomioistuinten tehtävät
Both national courts and the Authority play essential, but distinct roles in the context of state aid enforcement [26].
Kansallisilla tuomioistuimilla ja valvontaviranomaisella on olennaiset mutta erilliset tehtävät valtiontukisääntöjen soveltamisessa [26].
The Authority’s main role is to examine the compatibility of proposed aid measures with the functioning of the EEA Agreement, based on the criteria laid down in Article 61(2) and (3) of the Agreement.
Valvontaviranomaisen päätehtävänä on tutkia ehdotettujen tukitoimenpiteiden soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdan perusteiden mukaisesti.
This compatibility assessment is the exclusive responsibility of the Authority, subject to review by the EFTA Court.
Valvontaviranomaisella on yksinomainen vastuu soveltuvuuden arvioinnista, jota EFTAn tuomioistuin tarkastelee.
National courts do not have the power to declare a state aid measure compatible with Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement [27].
Kansallisilla tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa todeta valtiontukitoimenpidettä ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaiseksi [27].
The role of the national court depends on the aid measure at stake and whether this has been duly notified and approved by the Authority:
Kansallisen tuomioistuimen tehtävät riippuvat siitä, millaisesta toimenpiteestä on kyse, onko toimenpiteestä ilmoitettu asianmukaisesti valvontaviranomaiselle ja onko tämä hyväksynyt toimenpiteen:
National courts may be asked to intervene in cases where an EFTA State authority [28] has granted aid without respecting the standstill obligation.
Kansallisia tuomioistuimia voidaan pyytää puuttumaan tapauksiin, joissa EFTA-valtion viranomainen [28] on myöntänyt tukea noudattamatta velvollisuutta pidättäytyä toimenpiteistä.
This situation can arise either because the aid was not notified at all, or because the national authority implemented it before the Authority’s approval.
Tällainen tilanne voi syntyä joko sen vuoksi, ettei tukea ole ilmoitettu lainkaan, tai siksi, että viranomainen on pannut sen täytäntöön ennen kuin valvontaviranomainen on hyväksynyt sen.
National courts also play an important role in the enforcement of recovery decisions adopted under Article 14(1) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, where the Authority’s assessment leads it to conclude that aid granted unlawfully is incompatible with the functioning of the EEA Agreement and enjoins the EFTA State concerned to recover the incompatible aid from the beneficiary.
Kansallisilla tuomioistuimilla on tärkeä tehtävä myös valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 1 kohdan nojalla tehtyjen takaisinperintää koskevien päätösten soveltamisessa silloin, kun valvontaviranomainen on todennut arviointinsa perusteella, että sääntöjenvastaisesti myönnetty tuki on ETA-sopimuksen toimintaan soveltumatonta, ja määrännyt kyseisen EFTA-valtion perimään sääntöjenvastaisen tuen takaisin tuensaajalta.
The involvement of national courts in such cases will usually arise from actions brought by beneficiaries for review of the legality of the repayment request issued by national authorities.
Kansallisten tuomioistuinten osallistuminen tällaisten asioiden käsittelyyn perustuu yleensä kanteisiin, joita tuensaajat nostavat kansallisten viranomaisten esittämän takaisinmaksupyynnön pätevyyden tarkistamiseksi tuomioistuimissa.
However, depending on national procedural law, also other types of legal action can be possible (e.g. actions by EFTA State authorities against the beneficiary aimed at the full implementation of an Authority recovery decision).
Myös muuntyyppiset kanteet voivat kuitenkin olla kansallisen prosessioikeuden mukaan mahdollisia (esimerkiksi EFTA-valtioiden viranomaisten tuensaajaa vastaan nostamat kanteet, joiden tarkoituksena on määrätä tuensaaja panemaan takaisinperintää koskeva valvontaviranomaisen päätös kokonaisuudessaan täytäntöön).
When preserving the interests of individuals, the national courts must take full account of the effectiveness of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement and the interests of the EEA market.
Suojellessaan yksityisten etuja kansallisten tuomioistuinten on otettava kaikilta osin huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan tehokkuus sekä Euroopan talousalueen markkinoiden edut.
The role of national courts in the above settings is set out in more detail under sections 1.2 and 1.3 of this Chapter.
Kansallisten tuomioistuinten tehtäviä edellä mainituissa tilanteissa käsitellään yksityiskohtaisemmin tämän luvun 1.2 ja 1.3 jaksoissa.
Role of national courts in giving effect to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement - Unlawful state aid
Kansallisten tuomioistuinten tehtävä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan soveltamisessa – Sääntöjenvastainen valtiontuki