natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reason for not using these methods in relation to Statsbygg and Entra was merely that the Norwegian authorities found that the political, managerial and practical inconveniencies connected to such methods were so negative that Entra should become the new title holder.
Syy siihen, että näitä menetelmiä ei käytetty Statsbyggin ja Entran yhteydessä oli yksinomaan se, että Norjan viranomaisista tällaisiin menetelmiin liittyvät poliittiset, johtamista koskevat ja käytännön haitat olivat niin vakavia, että Entrasta oli paras tehdä uusi omistaja.
In the opinion of the Authority, such considerations cannot lead to a conclusion that Entra was not granted an advantage by the exemption to pay the excise duty.
Valvontaviranomaisen mielestä tällaisilla perusteluilla ei voida päätellä, että Entralle ei olisi myönnetty etua vapauttamalla se asiakirja- ja rekisteröintimaksujen suorittamisesta.
This follows already from the fact that the methods that can be used to avoid excise duties all are based on the non-registration of transfer of ownership (retaining of the title).
Tätä voidaan perustella jo pelkästään sillä, että kaikki kyseisten maksujen suorittamisen välttämiseksi käytettävissä olevat menetelmät perustuvat siihen, että omistuksen siirtoa ei rekisteröidä (omistusoikeus säilyy).
If the title (‘grunnbokshjemmel’) is not transferred, no excise duty is payable.
Jos omistusoikeutta (”grunnbokshjemmel”) ei siirretä, maksuja ei tarvitse suorittaa.
But the protection offered by the registration is not available to private operators not transferring the title, whereas Entra did obtain this protection.
Yksityiset toimijat, jotka eivät siirrä omistusoikeutta, eivät kuitenkaan saa rekisteröinnin tarjoamaa suojaa, jonka Entra sai.
Such methods are therefore not equivalent to the procedure that took place in the present case where Entra became the new title holder.
Mainitut menetelmät eivät siis vastaa menettelyä, jota käytettiin tässä käsiteltävänä olevassa asiassa, kun Entrasta tuli uusi omistaja.
Moreover, even if that had been the case, the Authority cannot see that the claimed structural problem for the Norwegian State is of a fundamentally different character than the one faced by private operators.
Sitä paitsi vaikka näin olisi ollut, niin EFTAn valvontaviranomainen ei katso, että väitetty rakenteellinen ongelma olisi ollut pohjimmiltaan erilainen Norjan valtiolle kuin yksityisten toimijoiden kohtaamat rakenteelliset ongelmat.
It might be correct that a non-transfer of title in practice might, in some respects, pose greater inconveniencies to a publicly owned entity than to a privately owned company.
On mahdollista, että omistusoikeuden siirtämättä jättäminen saattaa aiheuttaa käytännössä joissakin suhteissa suurempia haittoja julkiselle kuin yksityiselle yritykselle.
However, in the Authority’s opinion, questions concerning the inter partes relationship between the previous and the present owner of real estate should be viewed apart from the discussions relating to registration in the Real Estate Registry.
Valvontaviranomaisen mielestä kiinteistön aikaisemman ja nykyisen omistajan välistä suhdetta (inter partes) koskevaa kysymystä ei kuitenkaan pitäisi tarkastella erillään kiinteistörekisteriin rekisteröitymiseen liittyvästä keskustelusta.
This registration will normally not affect the inter partes relation between the two legal subjects but only have importance in relation to third parties.
Rekisteröinti ei tavallisesti vaikuta kahden oikeussubjektin keskinäiseen suhteeseen vaan sillä on merkitystä ainoastaan suhteissa kolmansiin.
Thus, registration might be important in order for the buyer to avoid that a third party, who in good faith, later buys the property from the previous owner, would have a stronger title to the real estate.
Tästä syystä rekisteröinti saattaa olla tärkeää, jotta ostaja välttyisi siltä, että kolmannella, vilpittömässä mielessä toimivalla ostajalla, joka myöhemmin ostaa saman kiinteistön aikaisemmalta omistajalta, olisi vahvempi omistusoikeus kiinteistöön.
It also has important bearing on the protection against the creditors of the previous owner, just as it can influence the ability of the buyer to obtain mortgage and other loans.
Se antaa myös merkittävän suojan aikaisemman omistajan velkojia vastaan ja voi myös vaikuttaa ostajan mahdollisuuksiin saada kiinnitystä tai muita lainoja.
In all these situations, the disadvantages of not registering in the Real Estate Registry is fundamentally the same for privately and publicly owned undertakings.
Tällaisissa tilanteissa haittavaikutukset siitä, että kiinteistörekisteriin ei ole rekisteröidytty, ovat pohjimmiltaan samat niin yksityiselle kuin julkisellekin yritykselle.
In fact, in some aspects, the methods described may be less favourable for private undertakings compared to public ones, since the registration of declaration on the restriction of the right to ownership does not exclude the risk of execution proceedings/creditor’s or bankruptcy estate’s extinction of the rights of a legal successor to the debtor’s property.
Itse asiassa joiltain osin edellä kuvatut menetelmät saattavat olla vähemmän suotuisat yksityisyrityksille julkisiin verrattuna, koska omistusoikeuden rajoitusta koskevan ilmoituksen rekisteröinti ei poista riskiä pakkotäytäntöönpanomenettelyistä, kuten velkojan tai konkurssipesän oikeuksien raukeamista tai laillisen seuraajan oikeuksien raukeamista velallisen kiinteistöomaisuuteen.
Finally, the Authority emphasises that the Norwegian authorities have not demonstrated that a private party would choose with certainty not to transfer the title.
Lopuksi valvontaviranomainen korostaa, että Norjan viranomaiset eivät ole osoittaneet, että yksityinen taho voisi varmasti päättää olla siirtämättä omistusoikeutta.
Norway has merely argued that it was more likely than not that a private operator in similar circumstances would have decided not to transfer the title in the Real Estate Registry.
Norja on vain väittänyt, että vastaavassa tilanteessa yksityinen toimija olisi todennäköisesti päättänyt olla kirjaamatta omistusoikeuden siirtoa kiinteistörekisteriin.
The argument concerning the opening balance
Avaavaa tasetta koskeva perustelu
As already mentioned, the Norwegian authorities have argued [53] that the exemption from excise duty should not be viewed separately from the opening balance sheet of the company.
Kuten on jo todettu, Norjan viranomaiset ovat väittäneet [53], että vapautusta asiakirja- ja rekisteröintimaksuista ei tulisi tarkastella erillään yrityksen avaavasta taseesta.
They argue that the measure in question did not change the capital structure, the solidity and the total value of the company.
Ne väittävät, että kyseinen toimenpide ei muuttanut yrityksen pääomarakennetta, vakavaraisuutta eikä kokonaisarvoa.
Theoretically, if excise duties were to be accrued in the opening balance sheet, there would have been an alternative opening balance where the value of the properties would have been reduced with the same amount as the excise duty.As demonstrated above in point 1.2, according to the normal rules of the Norwegian tax system, Entra was obliged to pay the excise duty.
Teoriassa jos kyseiset maksut olisi huomioitu avaavassa taseessa, olisi pitänyt laatia myös vaihtoehtoinen avaava tase, jossa kiinteistöjen arvoa olisi laskettu maksujen määrää vastaavalla määrällä.Kuten edellä 1.2 kohdassa osoitettiin, Entran olisi pitänyt maksaa asiakirja- ja rekisteröintimaksut Norjan verojärjestelmän tavanomaisten sääntöjen mukaan.
Consequently, irrespective of how the opening balance was established, it is the transaction value between the seller and the buyer which constitutes the tax base for the excise duty.
Tästä syystä ja riippumatta siitä, miten avaava tase oli määritetty, kyseisten maksujen peruste määräytyy myyjän ja ostajan välisen markkina-arvon pohjalta.
Whatever considerations the buyer (Entra) or the seller (the State) would have in relation to the agreed price, it is that price and nothing else that the tax authorities will apply when they calculate the excise duty to be paid.
Mitä tahansa perusteluja ostaja (Entra) tai myyjä (valtio) liittäisivätkin sovittuun hintaan, veroviranomaiset soveltavat ainoastaan hintaa laskiessaan suoritettavien asiakirja- ja rekisteröintimaksujen määrän.
As a matter of principle, the Authority disagrees with the Norwegian Authorities that the existence of this tax relief would not constitute an advantage in the sense of Article 61(1) of the EEA Agreement if the exemption from excise duty has influenced the settingup of the opening balance sheet of Entra in a way that, allegedly, has neutralised the advantage flowing from the tax exemption.
EFTAn valvontaviranomainen on periaatteessa eri mieltä kuin Norjan viranomaiset siitä, että tämä verohelpotus ei olisi ollut ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu, jos vapautus asiakirja- ja rekisteröintimaksuista on vaikuttanut Entran avaavan taseen määrittämiseen siten, että se olisi tasannut vapautuksesta koituneen edun.
According to Norwegian legislation, Entra would, in the absence of paragraph 3 in the contested Act, have been obliged to pay to the tax authorities the excise duty on the agreed transaction price for the registration that took place, without it being relevant whether the transaction price might have looked different.
Norjan lainsäädännön mukaan ilman kiistanalaisen lain 3 ykälää Entran olisi ollut pakko suorittaa veroviranomaisille vero sovitusta kauppahinnasta rekisteröinnin vuoksi. Sitä, olisiko kauppahinta ollut muussa tapauksessa erilainen, ei oteta huomioon.
The tax has never been paid and it is this missing tax payment which is under consideration in the present case.
Tässä käsiteltävänä olevassa asiassa tutkitaan siis sitä, että asiakirja- ja rekisteröintimaksuja ei ole koskaan suoritettu.
The appearance of Entra’s opening balance sheet influenced by other circumstances, in particular whether the seller would have accepted a lower value on the buildings if Entra had paid the excise duty, are factors which cannot be taken into account when determining whether the company has received an advantage or not.
Arvioitaessa, onko Entra saanut etua, ei voida ottaa huomioon muita tekijöitä, kuten sitä, että Entran avaavaan taseeseen ovat vaikuttaneet myös muut seikat, joista mainitaan erityisesti arvelu, olisiko myyjä hyväksynyt rakennuksista alhaisemman hinnan, jos Entra olisi maksanut asiakirja- ja rekisteröintimaksut.
The argument of the Norwegian authorities that the tax exemption should be seen in conjunction with an otherwise different price on the real estate, builds on the reasoning that the aid flowing from the tax exemption led Entra to have a net loss in the form of a higher price setting of the transferred real estate.
Norjan viranomaisten väite, että verovapautus olisi nähtävä niin, että kiinteistön hinta olisi muussa tapauksessa ollut erilainen, perustuu sille, että verovapautuksesta koitunut tuki johti siihen, että Entra kärsi nettotappiota, koska siirretyn kiinteistön hinta oli korkeampi.
However, to take account of an all ensuing more or less direct possible economic consequences of an aid measure for the particular aid beneficiary would, in the Authority’s opinion, be contrary to the approach generally applied in State aid cases.
EFTAn valvontaviranomaisen mielestä olisi kuitenkin vastoin valtiontukiasioissa yleisesti sovellettua lähestymistapaa ottaa huomioon kaikki mahdolliset välittömät tai välilliset taloudelliset seuraukset, joita tuensaajalle voi tukitoimenpiteestä koitua.
In the same vein, it can normally not be admitted that the ensuing economic effects of the aid measure in contractual relations between the aid beneficiary and other legal subject should be taken into account when assessing whether, and to what extent, the aid measure qualifies as an advantage in the sense of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Tavallisesti ei voida myöskään hyväksyä, että tukitoimenpiteen taloudelliset vaikutukset tuensaajan ja muun oikeussubjektin sopimussuhteisiin olisi otettava huomioon arvioitaessa, katsotaanko tukitoimenpide tai missä määrin se katsotaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaiseksi valtiontueksi.
In this respect, the Authority emphasises that the Norwegian State as a tax collector and as a seller of real estate should be viewed as two distinct entities for the purpose of the State aid regime.
Näin ollen valvontaviranomainen korostaa, että valtiontukijärjestelmää tarkasteltaessa Norjan valtio olisi nähtävä kahtena erillisenä yksikkönä eli sekä veronkantajana että kiinteistön myyjänä.
The Authority cannot therefore agree with the Norwegian Government that Entra did not receive an advantage in the sense of Article 61(1) of the EEA Agreement by being exempt from excise duty, and still receiving the protection afforded by being in the Real Estate Register.
EFTAn valvontaviranomainen ei tästä syystä voi olla yhtä mieltä Norjan hallituksen kanssa siitä, että Entra ei olisi saanut ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista etua siitä, että se vapautettiin verosta mutta sai silti kiinteistörekisterin tarjoaman suojan.
In the letter dated 4 June 2003 from the Ministry of Trade and Industry, the Ministry states that: ‘Theoretically, if document duty and registration fee were to be accrued in the opening balance sheet, the adjusted and alternative opening balance would have been as described in attachment 2’).
Kauppa- ja teollisuusministeriön 4 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyssä kirjeessä todetaan seuraavaa: ”Teoriassa jos asiakirja- ja rekisteröintimaksut olisi kirjattava avaavaan taseeseen, olisi pitänyt laatia myös mukautettu vaihtoehtoinen avaava tase niin kuin liitteessä 2 kuvataan.”
Attachment 2 describes an alternative opening balance sheet where total assets and liabilities/equity are the same, but where i.a the value of the properties is reduced with the same amount as the excise duty.
Liitteen 2 mukaan vaihtoehtoinen avaava tase on sellainen, jossa kokonaisvarat ja -vastuut/oma pääoma ovat samat mutta jossa mm. kiinteistöjen arvoa lasketaan asiakirja- ja rekisteröintimaksujen määrää vastaavalla määrällä.
The Ministry concludes that Entra has not received any economic advantages as a consequence of the exemption from excise duties.
Ministeriö toteaa lopuksi, että Entra ei ole saanut taloudellista etua siitä, että se vapautettiin kyseisistä maksuista.
The hypothetical opening balance sheet described by the Norwegian authorities is based on the assumptions that the buyer (Entra) would not reduce its demanded rate of return (9,5 %) and equity ratio (40 %) if the excise duty had to be paid.
Norjan viranomaisten kuvaama hypoteettinen avaava tase perustuu oletukselle, että ostaja (Entra) ei olisi laskenut tuottovaatimustaan (9,5 %) eikä omavaraisuusastetta (40 %), jos sen olisi ollut maksettava asiakirja- ja rekisteröintimaksut.
This implies that the hypothetical opening balance sheet is based on the assumption that the seller will always pay 100 % of the excise duty and that the value of the buildings in an alternative opening balance would be reduced by exactly the same amount as the excise duty.
Tämä tarkoittaa, että hypoteettinen avaava tase perustuu otetukseen, että myyjä maksaa aina asiakirja- ja rekisteröintimaksut kokonaisuudessaan ja että rakennusten arvoa vaihtoehtoisessa avaavassa taseessa alennettaisiin kyseisten maksujen määrää vastaavalla määrällä.
The Authority has no reason to question the legitimacy of the Net Present Value method used when the opening balance of Entra was established.
EFTAn valvontaviranomaisella ei ole syytä kyseenalaistaa nykyarvomenetelmää, jota käytettiin, kun laadittiin Entran avaava tase.
However, as the Norwegian Government’s own attempts to find the correct value of the real estate shows (see point I 2.2 above and the considerable differences between the alternative values), other methods could have been used.
Norjan hallituksen omat yritykset kiinteistön oikean arvon määrittämiseksi (ks. edellä oleva I 2.2 kohta ja vaihtoehtoisten arvojen väliset huomattavat erot) kuitenkin osoittavat, että olisi ollut mahdollista käyttää muita menetelmiä.
Other assumptions could also have been used, and those other methods and assumptions could very well have resulted in a situation where the burden of the tax would not have been born 100 % by the seller.
Olisi ollut mahdollista käyttää myös muita oletuksia. Muiden menetelmien ja oletusten käyttö olisi voinut hyvinkin johtaa tilanteeseen, jossa verorasitus ei olisi langennut yksinomaan myyjälle.
In a normal market situation with several bidders, it is more likely that the extra burden of the excise duty through the agreed transaction price would have been split between the seller and the buyer.
Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, joissa tarjoajia on useita, on todennäköisempää, että myyjä ja ostaja olisivat jakaneet sovitun kauppahinnan perusteella laskettavista asiakirja- ja rekisteröintimaksuista johtuvan ylimääräisen rasitteen.
The Authority does not find it possible to establish a general rule according to which the market price of a building will always rise with exactly the amount that the buyer should normally pay in indirect taxes for registering that building in situations where those taxes have either already been paid or shall not be incurred due to a legislative exemption.
EFTAn valvontaviranomaisen mukaan ei ole mahdollista luoda yleissääntöä, jonka mukaan rakennuksen markkinahinta kohoaa aina juuri sillä määrällä, joka ostajan olisi tavallisesti maksettava välillisenä verona rakennuksen rekisteröinnistä silloin, kun verot on joko jo suoritettu tai kun niitä ei aiheudu laillisen poikkeuksen vuoksi.
Indeed, in the letter dated 30 June 2005 from the Ministry of Trade and Industry, the Ministry acknowledges that one cannot make such a sweeping conclusion and that the Government’s argument about the net effect on the non-payment on the excise duty is based purely on the use of the specific method for value assessment that the Government chose to apply to Entra.
Itse asiassa kauppa- ja teollisuusministeriö totesi 30 päivänä kesäkuuta 2005 päivätyssä kirjeessään, että tällaista yleistävää päätelmää ei voida tehdä ja että hallituksen väite asiakirja- ja rekisteröintimaksujen suorittamatta jättämisen nettovaikutuksesta perustuu yksinomaan yksittäisen arvostusmenetelmän käyttöön, jota hallitus päätti soveltaa Entraan.
In the present case, Norway chose not to levy the excise duty on Entra and did specify that the later assessment of the value of the real estate depended on this premise.
Tässä käsiteltävänä olevassa asiassa Norja päätti olla perimättä asiakirja- ja rekisteröintimaksuja Entralta ja totesi, että se oli lähtökohtana kiinteistön arvon arvioinnille myös myöhemmin.
Norway, therefore, basically argues that in the hypothetical situation it had decided that Entra should be subject to normal excise duty, it would still have chosen the net-present-value method and used the same assumptions for calculating the sales price.
Näin ollen Norja itse asiassa toteaa, että siinäkin hypoteettisessa tilanteessa, jossa se olisi päättänyt periä Entralta tavanomaiset asiakirja- ja rekisteröintimaksut, se olisi yhä valinnut nykyarvomenetelmän ja perustanut myyntihinnan laskemisen samoille oletuksille.
To admit such an argument would be to let the scope of Article 61(1) of the EEA Agreement depend on an EEA State’s ability to persuade the Authority and the EFTA Court that it would have taken imaginary steps in hypothetical situations.
Tällaisen väitteen myöntäminen tarkoittaisi sitä, että ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisala riippuisi EFTA-valtion kyvystä vakuuttaa EFTAn valvontaviranomainen ja EFTAn tuomioistuin siitä, että kyseinen valtio olisi toteuttanut kuvitteellisia toimenpiteitä hypoteettisissa tilanteissa.
Finally, the Authority emphasises that in the very few cases where the Court of Justice — in different kinds of situations — has accepted a quid pro quo argument, it has always been a precondition that the countervailing mechanism was decided beforehand (and not ex post facto) in a clearly defined, objective and transparent manner [54].
Lisäksi EFTAn valvontaviranomainen korostaa, että niissä harvoissa asioissa, joissa yhteisöjen tuomioistuin on – eri tilanteissa – hyväksynyt vastikkeeseen liittyvän perustelun, edellytyksenä on aina ollut, että tasoittavasta menettelystä päätetään etukäteen (ei siis jälkikäteen) selkeästi, objektiivisesti ja läpinäkyvästi [54].
However, nowhere in the preparatory works to the relevant legislation is it specified that it was a precondition for granting the advantage ensuing from the exemption to pay excise duty, that this advantage be met by a higher assessment of the value of the relevant real estate than a private party would have paid for the building in open sale.
Missään asiaa koskevaa lainsäädäntöä valmistelevissa asiakirjoissa ei kuitenkaan ole mainittu, että kyseessä oli edellytys sellaisen edun myöntämiseksi, joka johtuu verovapautuksesta, että tämän edun tarkoituksena olisi kattaa kiinteistön arvo, joka on arvioitu korkeammaksi kuin minkä yksityinen taho olisi siitä maksanut vapailla markkinoilla.
On the contrary, the Norwegian authorities’ argument that Entra did not receive an advantage compared to a situation in which it would have paid the excise duty, seems to run counter to the explicitly stated aim behind relieving Entra from paying excise duty.
Päinvastoin Norjan viranomaisten väite, että Entra ei saanut etua verrattuna tilanteeseen, jossa se olisi suorittanut asiakirja- ja rekisteröintimaksut, näyttää olevan vastoin selkeästi ilmoitettua tavoitetta, joka oli vapauttaa Entra asiakirja- ja rekisteröintimaksuista.
As cited above in point I.3.1, in the Government’s proposal to the Stortinget, it was explained that the purpose of the exemption clause was that Entra should not bear the economic burden of the excise duty, since private competing undertakings could, to a large extent, escape that burden by other means.
Kuten edellä I.3.1 kohdassa todetaan, hallituksen ehdotuksessa Stortingetille selvitettiin, että poikkeuksen tavoitteena oli vapauttaa Entra asiakirja- ja rekisteröintimaksujen taloudellisesta rasituksesta, koska kilpailevat yksityisyritykset pystyisivät suurilta osin välttymään siltä muilla keinoin.
In other words, in the proposal to the Parliament, there is an underlying assumption that payment of the excise duty would indeed put Entra in a less economically advantageous position than if Entra did not pay the duties.
Toisin sanoen ehdotuksessa parlamentille oletetaan, että Entran taloudellinen asema heikkenisi, jos se suorittaisi kyseiset maksut.
In conclusion, the Authority maintains that paragraph 3 of the contested Act did confer Entra an advantage in the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
EFTAn valvontaviranomainen toteaa lopuksi, että Entra sai ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista tukea kiistanalaisen lain 3 ykälän ansiosta.
The measure must distort or threaten to distort competition and it must affect trade between the Contracting Parties
Tukitoimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava sopimuspuolten väliseen kauppaan
In the opening decision, the Authority came to the preliminary conclusion that the measure did threaten to distort competition and affected intra EEA-trade within the meaning of Article 61 (1) of the EEA Agreement.
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyssä EFTAn valvontaviranomaisen päätöksessä tehtiin alustava päätelmä, että toimenpide uhkasi vääristää kilpailua ja vaikuttaa ETA-alueen sisäiseen kauppaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
In contrast, The Norwegian authorities argue that the measure in question ‘will not affect trade between the Contracting Parties’ and that the Authority must assess the relevant market.
Norjan viranomaiset sitä vastoin ovat väittäneet, että kyseinen toimenpide ”ei vaikuta sopimuspuolten väliseen kauppaan” ja että valvontaviranomaisen on arvioitava merkitykselliset markkinat.