natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Decision, including Annex I, shall be published in the EEA Section of and the EEA Supplement to the Official Journal of the European Communities after the EFTA States have signified their agreement to the appropriate measures.
Päätös ja sen liite I julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa, kun Eftan jäsenvaltiot ovat ilmaisseet hyväksyntänsä ehdotetuille aiheellisille toimenpiteille.
The Decision shall be authentic in the English language.
Tämä päätös on todistusvoimainen englannin kielellä.
Done at Brussels, 18 December 2002.
Tehty Brysselissä, 18 päivänä joulukuuta 2002.
For the EFTA Surveillance Authority
Eftan valvontaviranomaisen puolesta
College Member
Kollegion Jäsen
Hereinafter referred to as the EEA Agreement.
Jäljempänä ”ETA-sopimus”.
Hereinafter referred to as the Surveillance and Court Agreement.
Jäljempänä ”valvontaviranomaisesta ja tuomioistuimesta tehty sopimus”.
Hereinafter referred to as the State Aid Guidelines.
Julkaistu EYVL:ssä L 231, 3.9.1994, ETA-täydennysosa N:o 32.
Initially published in OJ L 231, 3.9.1994, EEA Supplement No 32.
Jäljempänä ”valtiontuen suuntaviivat”.
The Communication is available on the Commission’s website:http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs/en.pdf
Tiedonanto on komission verkkosivuilla osoitteessa:http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs/en.pdf
METHODOLOGY FOR ANALYSING STATE AID LINKED TO STRANDED COSTS
HUKKAKUSTANNUKSIIN LIITTYVIEN VALTIONTUKIEN ANALYSOINTIMENETELMÄT
European Parliament and Council Directive 96/92/EC of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity [1] (hereinafter referred to as “the Directive” or “Directive 96/92/EC”) laid down the principles for opening up the European electricity industry to competition.
Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 96/92/EY [1] (jäljempänä ’direktiivi’ tai ’direktiivi 96/92/EY’) säädetään periaatteet Euroopan sähköteollisuuden kilpailulle avaamiselle.
The abovementioned Directive was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 168/1999 [2].
Edellä mainittu direktiivi sisällytettiin ETA-sopimukseen tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 168/1999 [2].
The gradual transition from a situation of largely restricted competition to one of genuine competition at EEA level must take place under acceptable economic conditions that take account of the specific characteristics of the electricity industry.
Asteittaisen siirtymisen erittäin rajoitetusta kilpailusta todelliseen kilpailuun ETA:n tasolla tulee tapahtua hyväksytyin taloudellisin edellytyksin, jolloin otetaan huomioon sähköteollisuuden erityispiirteet.
This concern is already reflected to a very large extent in the text of the Directive itself.
Tämä on otettu jo laajalti huomioon itse direktiivissä.
In order to enable them to cope with a number of very specific situations, Article 24 of the Directive allows EFTA States to defer application of some of the provisions of the Directive for a transitional period.
Joihinkin erikoistapauksiin liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi Eftan jäsenvaltioille annetaan direktiivin 24 artiklassa mahdollisuus siirtää tiettyjen direktiivin säännösten täytäntöönpano tilapäisesti myöhempään ajankohtaan.
State aid mechanisms designed to allow electricity undertakings to adapt to the introduction of competition under favourable conditions do not fall within the scope of the derogations provided for in Article 24.
Valtiontukijärjestelmät, joiden tarkoituksena on tarjota sähköalan yrityksille hyvät lähtökohdat totuttautua kilpailun aloittamiseen, eivät kuulu 24 artiklassa säädettyjen poikkeusten soveltamisalaan.
The purpose of these Guidelines is to clarify how the Authority intends, in the light of Directive 96/92/EC, to apply the rules of the EEA Agreement to State aid of this kind.
Näiden suuntaviivojen tarkoituksena on määritellä tapa, jolla valvontaviranomainen aikoo soveltaa direktiivin 96/92/EY nojalla ETA-sopimuksen määräyksiä näihin valtiontukiin.
These Guidelines does not prejudice the rules on State aid that result from other relevant frameworks, guidelines and notices.
Suuntaviivoilla ei rajoiteta muihin puitteisiin, suuntaviivoihin tai tiedonantoihin perustuvien valtiontukisääntöjen soveltamista.
In particular, the Authority will continue to authorize regional aid and environmental aid in accordance with the respective guidelines.
Valvontaviranomainen hyväksyy myös jatkossa aluetuet ja ympäristönsuojeluun myönnettävät tuet voimassa olevien suuntaviivojen mukaisesti.
Similarly, aid that could not be authorized under Article 61 of the EEA Agreement will, where appropriate, be open to examination in the light of Article 59(2) of the EEA Agreement.
Lisäksi tukia, joita ei voida hyväksyä ETA-sopimuksen 61 artiklan nojalla, voidaan tarvittaessa tarkastella ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan kannalta.
TRANSITIONAL MEASURES AND STATE AID
SIIRTYMÄKAUDEN TOIMENPITEET JA VALTIONTUET
Article 24 of the Directive 96/92/EC, as adapted by Article 1(i) of Decision No 168/1999 of the EEA Joint Committee of 26 November 1999, stipulates that transitional measures derogating temporarily from the Directive may be authorized by the Authority [3]:
Direktiivin 96/92/EY 24 artiklassa, sellaisena kuin se on mukautettuna 26 päivänä marraskuuta 1999 tehdyn ETA:n sekakomitean päätöksen N:o 168/1999 1 artiklan i alakohdalla, säädetään, että valvontaviranomainen voi sallia väliaikaiset poikkeukset direktiivistä siirtymäkauden ajan [3]:
“Those EFTA States in which commitments or guarantees of operation given before the entry into force of Decision No 168/1999 of the EEA Joint Committee of 26 November 1999 may not be honoured on account of the provisions of that Decision, may apply for a transitional regime pursuant to Article 24(1) and (2).
’Efta-valtiot, joissa ennen 26 päivää marraskuuta 1999 tehdyn ETA:n sekakomitean päätöksen N:o 168/1999 voimaantuloa annettuja sitoumuksia tai toimintaa koskevia takeita ei voida täyttää kyseisen päätöksen säännösten vuoksi, voivat hakea siirtymäkausijärjestelyitä 24 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla.
Given the present state of play, the Authority considers that decisions taken by it pursuant to Article 24 can create a transitional regime only where it has previously found that the measures notified by the EFTA Member States pursuant to that Article are incompatible with the Directive’s provisions set out in Chapters IV, V, VI and VII.
Valvontaviranomainen katsoo, että päätöksillä, jotka se tekee direktiivin 24 artiklan nojalla, voidaan myöntää lupa siirtymäkauden järjestelyiden soveltamiseen vain siinä tapauksessa, että komissio on havainnut, että Eftan jäsenvaltioiden kyseisen artiklan mukaisesti ilmoittamat toimenpiteet ovat ristiriidassa direktiivin IV, V, VI ja VII luvun säännösten kanssa.
Under Article 24 of the Directive, the Authority alone may authorize derogations from those provisions.
Valvontaviranomaisella on direktiivin 24 artiklan nojalla oikeus myöntää poikkeuksia vain kyseisten lukujen säännöksistä.
Accordingly, a system of levies introduced by an EFTA State via a fund to offset the costs of commitments or guarantees that might not be honoured on account of the application of Decision No 168/1999 does not constitute a measure that could benefit from a Authority decision granting a transitional regime under Article 24 of Directive 96/92/EC; such a measure does not require a derogation from the relevant chapters of the Directive.
Eftan jäsenvaltion luomat maksujärjestelmät, joiden tarkoituksena on korvata rahaston välityksellä sellaisista sitoumuksista ja takeista aiheutuvat kustannukset, joita ei voida täyttää päätöksen N:o 168/1999 säännösten vuoksi, eivät näin ollen ole toimenpiteitä, joihin sisältyvät siirtymäkauden järjestelyt valvontaviranomainen voisi hyväksyä direktiivin 96/92/EY 24 artiklan nojalla, sillä ne eivät edellytä poikkeuksen myöntämistä kyseisistä direktiivin luvuista.
It may, on the other hand, constitute State aid, which is covered by Article 61 of the EEA Agreement and Protocol 3 to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice.
Tällaiset toimenpiteet saatetaan sitä vastoin luokitella ETA-sopimuksen 61 artiklan sekä valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn Eftan jäsenvaltioiden sopimuksen 3 pöytäkirjan mukaiseksi valtiontueksi.
The purpose of these Guidelines is to show how the Authority intends to apply the EEA Agreement rules on State aid in the case of aid measures designed to compensate for the cost of commitments or guarantees that it might no longer be possible to honour on account of Decision 168/1999.
Suuntaviivoissa selostetaan, kuinka valvontaviranomainen aikoo soveltaa ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjä tukitoimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on korvata siitä aiheutuvat kustannukset, että sitoumuksia tai takeita ei voida enää täyttää päätöksen N:o 168/1999 vuoksi.
In particular, the Guidelines do not apply to measures that could not be classified as State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Suuntaviivoissa ei käsitellä toimenpiteitä, joita ei voida luokitella ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa mielessä valtiontueksi.
DEFINITION OF ELIGIBLE STRANDED COSTS
TUKIKELPOISTEN HUKKAKUSTANNUSTEN MÄÄRITELMÄ
The “commitments or guarantees of operation” that could give rise to stranded costs must predate 27 November 1999, the date of entry into force of Decision No 168/1999.
Sitoumukset tai toimintaa koskevat takeet, jotka saattavat aiheuttaa hukkakustannuksia, on annettu ennen kuin päätös N:o 168/1999 tuli voimaan 27 päivänä marraskuuta 1999.
The existence and validity of such commitments or guarantees will be substantiated in the light of the underlying legal and contractual provisions and of the legislative context in which they were made.
Sitoumusten tai takeiden todellinen määrä ja voimassaoloaika määritetään niiden säännösten ja sopimusten mukaisesti, joiden perusteella ne on myönnetty, sekä sen sääntelykehyksen mukaisesti, jonka soveltamisalaan ne kuuluivat myöntämishetkellä.
Such commitments or guarantees of operation must run the risk of not being honoured on account of the provisions of Directive 96/92/EC.
Sitoumusten ja toimintaa koskevien takeiden on oltava sellaisia, ettei niitä enää voida täyttää direktiivin 96/92/EY säännösten takia.
In order to qualify as stranded costs, commitments or guarantees must consequently become non-economical on account of the effects of the Directive and must significantly affect the competitiveness of the undertaking concerned.
Jotta sitoumukset tai takeet katsottaisiin hukkakustannuksiksi, niiden on siten muututtava direktiivin vaikutuksesta taloudellisesti epäedullisiksi ja vaikutettava tuntuvasti kohdeyrityksen kilpailukykyyn.
Among other things, this must result in that undertaking’s making accounting entries (e.g. provisions) designed to reflect the foreseeable impact of the commitment or guarantee.
Tällaisessa tilanteessa yrityksen on tehtävä kirjanpitoon vientejä (esimerkiksi varauksia) sitoumusten tai takeiden vaikutusten ennakoimiseksi.
Especially where, as a result of the commitments or guarantees in question, the viability of the undertakings might be jeopardised in the absence of aid or any transitional measures, the commitments or guarantees are deemed to meet the requirements laid down in the preceding paragraph.
Sitäkin suuremmalla syyllä voidaan todeta, että kun kyseiset sitoumukset tai takeet voisivat vaarantaa kyseisten yritysten elinkelpoisuuden ilman tukea tai siirtymäkauden toimenpiteitä, sitoumusten tai takeiden katsotaan täyttävän edellisessä kappaleessa mainitut ehdot.
The effect of such commitments or guarantees on the competitiveness or viability of the undertakings concerned will be assessed at the consolidated level.
Sitoumusten tai takeiden vaikutuksia kyseessä olevien yritysten kilpailukykyyn ja elinkelpoisuuteen arvioidaan konsernintasolla.
For commitments or guarantees to constitute stranded costs, it must be possible to establish a cause-and-effect relationship between the entry into force of Decision 168/1999 and the difficulty that the undertakings concerned have in honouring or securing compliance with such commitments or guarantees.
Jotta sitoumukset tai takeet katsottaisiin hukkakustannuksiksi, on voitava osoittaa, että päätöksen N:o 168/1999 voimaantulon ja vaikeuksien, joita kyseisillä yrityksillä on sitoumusten tai takeiden täyttämisessä tai niistä kiinni pitämisessä, välillä on syy-seuraus-suhde.
In order to establish such cause-and-effect relationship, the Authority will take into account any fall in electricity prices or market share losses suffered by the undertakings concerned.
Osoittaakseen tämän syy-seuraus-suhteen valvontaviranomainen ottaa huomioon varsinkin sähkön hinnan laskun tai kyseisten yritysten markkinaosuuden supistumisen.
Commitments or guarantees that could not have been honoured irrespective of the entry into force of Decision 168/1999 do not constitute stranded costs.
Sitoumuksia tai takeita, joiden täyttäminen ei riipu päätöksen N:o 168/1999 voimaantulosta, ei katsota hukkakustannuksiksi.
Such commitments or guarantees must be irrevocable.
Sitoumusten tai takeiden on oltava peruuttamattomia.
Should an undertaking have the possibility of revoking against payment, or modifying, such commitments or guarantees, account will have to be taken of this fact in calculating the eligible stranded costs.
Jos yrityksellä on mahdollisuus peruuttaa sitoumukset tai takeet maksua vastaan tai muuttaa niitä, se on otettava huomioon tukikelpoisten hukkakustannusten laskemisessa.
Commitments or guarantees linking enterprises belonging to one and the same group cannot, as a rule, qualify as stranded costs.
Sitoumuksia tai takeita, jotka annetaan samaan konserniin kuuluvien yritysten välillä, ei voida periaatteessa katsoa hukkakustannuksiksi.
Stranded costs are economic costs that must correspond to the actual sums invested, paid or payable by virtue of the commitments or guarantees from which they result: flat-rate calculations cannot, therefore, be accepted unless it can be shown that they reflect economic realities.
Hukkakustannukset ovat taloudellisia kustannuksia, joiden on vastattava niiden lähtökohtana olevien sitoumusten tai takeiden mukaisesti tehtyjä tai tehtäviä todellisia investointeja. Kiinteämääräisten arvioiden esittämistä ei siten periaatteessa voida hyväksyä, paitsi jos voidaan osoittaa, että arviot vastaavat todellista taloudellista tilannetta.
Stranded costs must be net of the income, profits or added value associated with the commitments or guarantees from which they arise.
Hukkakustannuksiin ei saa laskea mukaan niiden aiheuttajina oleviin sitoumuksiin tai takeisiin liittyviä tuloja, voittoja tai arvonnousua.
Stranded costs must be valued net of any aid paid or payable in respect of the assets to which they relate.
Hukkakustannusten arvioinnissa ei saa ottaa huomioon maksettuja tai myöhemmin maksettavia tukia niiden omaisuuserien osalta, joita hukkakustannukset koskevat.
In particular, where a commitment or a guarantee of operation corresponds to an investment, which is the subject of State aid, the value of the aid must be deducted from any stranded costs resulting from the commitment or guarantee.
Erityisesti silloin, kun sitoumus tai toimintaa koskeva tae koskee investointia, johon on myönnetty valtiontukea, tuen arvo on vähennettävä kyseisestä sitoumuksesta tai takeesta mahdollisesti aiheutuvista hukkakustannuksista.
Wherever stranded costs arise from commitments or guarantees that are difficult to honour on account of Decision 168/1999, calculation of the eligible stranded costs will take account of the actual change over time in the economic and competitive conditions prevailing on the national and common electricity markets.
Jos hukkakustannukset aiheutuvat sitoumuksista tai takeista, joita on vaikea täyttää päätöksen N:o 168/1999 takia, tukikelpoisten hukkakustannusten laskennassa on otettava huomioon kansallisten ja yhteisten sähkömarkkinoiden talouden ja kilpailuolosuhteiden todellinen kehittyminen.
In particular, where commitments or guarantees could constitute stranded costs because of the foreseeable fall in electricity prices, calculation of the stranded costs must take account of actual movements in electricity prices.
Erityisesti silloin, kun sitoumukset tai takeet voisivat aiheuttaa hukkakustannuksia sähkön hintojen odotettavissa olevan laskun takia, kyseisten hukkakustannusten laskentaperusteena on käytettävä sähkön hintakehitystä.
Costs depreciated before the transposition of Decision 168/1999 into national law cannot give rise to stranded costs.
Kustannukset, jotka on katettu ennen päätöksen N:o 168/1999 saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, eivät voi muodostaa hukkakustannuksia.
However, provisions or depreciation of assets entered in the balance sheet of the undertakings concerned with the explicit aim of taking account of the foreseeable effects of the Decision may correspond to stranded costs.
Varaukset tai omaisuuseriä koskevat poistot, jotka on kirjattu yritysten taseeseen päätöksen odotettavissa olevien vaikutusten ottamiseksi huomioon, voivat kuitenkin vastata hukkakustannuksia.
Eligible stranded costs may not exceed the minimum level necessary to allow the undertakings concerned to continue to honour or secure compliance with the commitments or guarantees called into question by Decision 168/1999 [4].
Tukikelpoiset hukkakustannukset eivät saa ylittää vähimmäismäärää, joka on tarpeen, jotta kyseiset yritykset voisivat myös jatkossa täyttää sitoumukset tai takeet, joiden täyttämisen päätös N:o 168/1999 [4] vaaransi, tai pitää niistä kiinni.
Consequently, they will have to be calculated by taking into account the most economic solution (in the absence of any aid) from the point of view of the undertakings concerned.
Hukkakustannukset on tästä syystä laskettava kyseisten yritysten kannalta taloudellisimman ratkaisun perusteella (lähtökohdaksi otetaan tilanne, jossa tukea ei myönnetä).
This may involve, among other things, the termination of commitments or guarantees giving rise to stranded costs or the disposal of all or some of the assets giving rise to stranded costs (where this does not run counter to the very principles of the commitments or guarantees themselves).
Tämä voidaan toteuttaa erityisesti jättämällä hukkakustannuksia aiheuttavat sitoumukset tai takeet laskelmien ulkopuolelle tai luopumalla kokonaan tai osittain hukkakustannuksia aiheuttavista omaisuuseristä (jos tämä ei ole ristiriidassa kyseisten sitoumusten tai takeiden periaatteiden kanssa).
Costs which some undertakings may have to bear after the time horizon indicated in Article 26 of the Directive (26 November 2006) cannot, as a rule, constitute eligible stranded costs within the meaning of this methodology [5].
Kustannuksia, joita joillekin yrityksille voi aiheutua direktiivin 26/92/EY 26 artiklassa säädetyn määräajan (26.11.2006) jälkeen, ei periaatteessa voida katsoa käytettyjen analysointimenetelmien mukaisiksi hukkakustannuksiksi [5].
However, if it appears necessary, the Authority may in due course take into account such commitments or guarantees and, if appropriate, consider them as eligible stranded costs during the next stage of opening up the common electricity market.
Mikäli tarpeen, valvontaviranomainen voi kuitenkin ottaa nämä sitoumukset tai takeet tarkoituksenmukaisena ajankohtana huomioon ja katsoa ne tarvittaessa yhteisten sähkömarkkinoiden avaamisen seuraavan vaiheen mukaisiksi hukkakustannuksiksi.
For EFTA States which open up their markets more quickly than is required by the EEA Joint Committee Decision No 168/1999, the Authority may agree to regard as eligible stranded costs under this methodology costs which some undertakings may have to bear after the time horizon indicated in Article 26 of the Directive if such costs result from commitments or guarantees which meet the criteria under points (a) to (l) in section 21.3 above and provided that they are limited to a period not extending beyond 31 December 2010.
Niiden Eftan jäsenvaltioiden osalta, jotka avaavat markkinansa kilpailulle ETA:n sekakomitean päätöksessä N:o 168/1999 säädettyä aikataulua nopeammin, komissio voi hyväksyä tämän analysointimenetelmän mukaisiksi hukkakustannuksiksi kustannukset, joita joillekin yrityksille voi aiheutua direktiivin 96/92/EY 26 artiklassa säädetyn määräajan jälkeen, jos kyseiset kustannukset aiheutuvat sitoumuksista tai takeista, jotka vahvistavat 21.3 kohdan a—l alakohdissa mainitut perusteet, ja kustannukset rajoittuvat viimeistään 31.12.2010 päättyvään jaksoon.
STRANDED COSTS AND STATE AID
HUKKAKUSTANNUKSET JA VALTIONTUET
The general principle laid down in Article 61(1) of the EEA Agreement is that State aid is prohibited.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaisena yleisperiaatteena on, että valtiontuet ovat kiellettyjä.
However, paragraphs 2 and 3 of that Article provide for a number of derogations from this general rule.
Kyseisen artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätään kuitenkin tietyistä poikkeuksista tähän yleissääntöön.
Furthermore, in accordance with Article 59(2) of the EEA Agreement, “undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-enhancing monopoly” are subject to the rules contained in the EEA Agreement, in particular the rules on competition, in so far as the application of those rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Lisäksi ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan nojalla yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, ja fiskaalisiin monopoleihin sovelletaan ETA-sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä.
In any event, trade must not be affected to an extent contrary to the interests of the Contracting Parties.
Valtiontuilla ei missään tapauksessa saa vaikuttaa kaupan kehittymiseen sopimuspuolten edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
The State aid corresponding to the eligible stranded costs defined in these Guidelines is designed to facilitate the transition for electricity undertakings to a competitive electricity market.
Näissä suuntaviivoissa määriteltyihin tukikelpoisiin hukkakustannuksiin myönnettävien valtiontukien tarkoituksena on helpottaa sähköalan yritysten sopeutumista sähkömarkkinoihin, joilla on kilpailua.
The Authority may take a favourable view of such aid to the extent that the distortion of competition is counterbalanced by the contribution made by the aid to the attainment of a common objective that market forces could not achieve.
Valvontaviranomainen voi ottaa myönteisen kannan näihin tukiin, jos niiden aiheuttaman kilpailun vääristymisen oikeuttaa tai vääristymiä tasapainottaa se, että tuet edistävät markkinavoimien saavuttamattomissa olevien yhteisten tavoitteiden toteuttamista.
Indeed, the distortion of competition that results from aid paid to facilitate the transition for electricity undertakings from a largely closed market to one that has been partially liberalized cannot be contrary to the common interest where it is limited in time and in its effects, since liberalization of the electricity market is in the general interest of the EEA market and supplements moves to establish the internal market.
Sellaisista tuista aiheutuva kilpailun vääristyminen, joiden tavoitteena on helpottaa sähköalan yritysten siirtymistä suhteellisen suljetuilta markkinoilta osittain kilpailulle avatuille markkinoille, ei ole ristiriidassa yhteisen edun kanssa, jos vääristyminen on ajallisesti ja vaikutuksiltaan rajoitettua, sillä sähkömarkkinoiden vapauttaminen on ETA-markkinoiden yleisen edun mukainen tavoite, joka täydentää sisämarkkinoiden luomista.