natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘guarantee scheme’ means any tool on the basis of which, without further implementing measures being required, guarantees can be provided to undertakings respecting certain conditions of duration, amount, underlying transaction, type or size of undertakings (such as SMEs);
’takausjärjestelmällä’ välinettä, jolla voidaan ilman erillisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä myöntää takauksia tietyt edellytykset (takauksen kesto, taattava määrä, perustana oleva rahoitustoimi sekä yrityksen tyyppi ja koko) täyttäville yrityksille (esimerkiksi pk-yritykset);
‘individual guarantee’ means any guarantee provided to an undertaking and not awarded on the basis of a guarantee scheme.
’yksittäisellä takauksella’ yritykselle myönnettyä takausta, jota ei ole myönnetty takausjärjestelmän perusteella.
Sections 3 and 4 of this Chapter are designed to be directly applicable to guarantees linked to a specific financial transaction such as a loan.
Tämän luvun 3 ja 4 jakso on suunniteltu sovellettaviksi suoraan takauksiin, jotka liittyvät tiettyihin rahoitustoimiin, kuten lainaan.
The EFTA Surveillance Authority considers that, owing to their frequency and the fact that they can usually be quantified, these are the cases where guarantees most need to be classed as constituting state aid or otherwise.
EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että nimenomaan näissä tapauksissa on voitava luokitella, ovatko takaukset valtiontukea vai eivät, koska tapauksia esiintyy usein ja niihin liittyvät määrät voidaan yleensä laskea.
As in most cases the transaction covered by a guarantee would be a loan, the Chapter will further refer to the principal beneficiary of the guarantee as the ‘borrower’ and to the body whose risk is diminished by the state guarantee as the ‘lender’.
Koska useimmissa tapauksissa takauksen kohteena oleva rahoitustoimi on laina, tässä luvussa viitataan jäljempänä takauksen ensisijaiseen edunsaajaan ’lainanottajana’ ja tahoon, jonka riskiä valtiontakaus vähentää, ’lainanantajana’.
The use of these two specific terms also aims to facilitate understanding of the rationale underpinning the text, since the basic principle of a loan is broadly understood.
Näiden kahden termin käytöllä pyritään myös helpottamaan tekstin perusteiden ymmärtämistä, koska lainan perusperiaate on laajalti ymmärretty.
However, it does not ensue that sections 3 and 4 are only applicable to a loan guarantee.
Tästä ei kuitenkaan seuraa, että 3 ja 4 jaksoa voidaan soveltaa vain lainatakaukseen.
They apply to all guarantees where a similar transfer of risk takes place such as an investment in the form of equity, provided the relevant risk profile (including the possible lack of collateralisation) is taken into account.
Niitä sovelletaan kaikkiin takauksiin, joihin liittyy samanlainen riskinsiirto, kuten pääomasijoituksissa, olettaen että asiaankuuluva riskiprofiili (mukaan lukien mahdollinen vakuuksien puute) on otettu huomioon.
The Chapter applies to all economic sectors, including the transport sector, without prejudice to specific rules relating to guarantees in the sector concerned.
Tätä lukua sovelletaan kaikkiin talouden aloihin mukaan lukien kuljetussektori, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisiä aloja koskevien erityisten takaussääntöjen soveltamista.
This Chapter does not apply to export credit guarantees.
Tämä luku ei koske vientiluottotakuita.
Other types of guarantee
Muut takaustyypit
Where certain forms of guarantee (see point 1.2) involve a transfer of risk to the guarantor and where they do not display one or more of the specific features referred to in point 1.3, for instance insurance guarantees, a case-by-case analysis will have to be made for which, as far as is necessary, the applicable sections or methodologies described in this Chapter will be applied.
Mikäli tiettyihin takausmuotoihin (ks. 1.2 jakso), esimerkiksi vakuutustakuuseen, sisältyy riskinsiirto takaajalle eikä niillä ole yhtä tai useampaa 1.3 jaksossa mainituista erityisominaisuuksista, on laadittava tapauskohtainen analyysi, johon sovelletaan tarpeen mukaan tämän luvun jaksoja tai siinä kuvattuja menettelyjä.
This Chapter applies without prejudice to Article 125 of the EEA Agreement and thus does not prejudice the rules in the EFTA States governing the system of property ownership.
Tämä luku ei rajoita ETA-sopimuksen 125 artiklan soveltamista eikä se rajoita EFTA-valtioiden sääntöjä omistusoikeusjärjestelmistä.
The EEA Agreement is neutral as regards public and private ownership.
ETA-sopimuksessa suhtaudutaan puolueettomasti sekä julkiseen että yksityiseen omistukseen.
In particular, the mere fact that the ownership of an undertaking is largely in public hands is not sufficient in itself to constitute a state guarantee provided there are no explicit or implicit guarantee elements.
Erityisesti yksinomaan se, että yrityksen omistus on enimmäkseen julkinen ei sinällään tarkoita, että kyseessä on valtiontakaus, jollei asiaan liity eksplisiittisiä tai implisiittisiä takaustekijöitä.
APPLICABILITY OF ARTICLE 61(1)
61 ARTIKLAN 1 KOHDAN SOVELLETTAVUUS
Article 61(1) of the EEA Agreement states that any aid granted by EC Member States, EFTA States or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of the EEA Agreement.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa todetaan, että jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.
These general criteria equally apply to guarantees.
Näitä yleisiä arviointiperusteita sovelletaan myös takauksiin.
As for other forms of potential aid, guarantees given directly by the State, namely by central, regional or local authorities, as well as guarantees given through state resources by other state-controlled bodies such as undertakings and imputable to public authorities [4], may constitute state aid.In order to avoid any doubts, the notion of state resources should thus be clarified as regards state guarantees.
Mitä tulee muihin mahdollisiin tukimuotoihin, valtion, siis keskushallinnon, alueellisten tai paikallisten viranomaisten, suoraan myöntämät takaukset, samoin kuin muiden valtion hallinnoimien elimien, kuten yritysten ja viranomaisille vastuussa olevien tahojen, valtion varoista myöntämät takaukset [4] voidaan katsoa valtiontueksi.Epäselvyyksien välttämiseksi valtion varojen osallisuus olisi siten selvitettävä valtiontakausten yhteydessä.
The benefit of a state guarantee is that the risk associated with the guarantee is carried by the State.
Valtiontakauksesta saatava hyöty on se, että valtio vastaa takaukseen liittyvästä riskistä.
Such risk-carrying by the State should normally be remunerated by an appropriate premium.
Tällaisesta valtion ottamasta riskistä peritään tavallisesti asianmukainen takausmaksu.
Where the State forgoes all or part of such a premium, there is both a benefit for the undertaking and a drain on the resources of the State.
Jos valtio luopuu tällaisesta maksusta kokonaan tai osittain, yritys hyötyy ja samalla kulutetaan valtion varoja.
Thus, even if it turns out that no payments are ever made by the State under a guarantee, there may nevertheless be state aid under Article 61(1) of the EEA Agreement.
Siten kyseessä voi olla ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukainen valtiontuki, vaikka kävisi ilmi, ettei valtio joutuisi maksamaan takaamaansa määrää.
The aid is granted at the moment when the guarantee is given, not when the guarantee is invoked nor when payments are made under the terms of the guarantee.
Tuen myöntäminen tapahtuu, kun takaus annetaan, ei silloin kun vaaditaan takaussuoritusta tai kun suoritetaan takaussitoumuksen mukaisia maksuja.
Whether or not a guarantee constitutes state aid, and, if so, what the amount of that state aid may be, must be assessed at the moment when the guarantee is given.
Takausta myönnettäessä on arvioitava, onko takaus valtiontukea ja jos on, mikä on tuen määrä.
In this context the EFTA Surveillance Authority points out that the analysis under state aid rules does not prejudge the compatibility of a given measure with other provisions of the EEA Agreement.
Tässä yhteydessä EFTAn valvontaviranomainen korostaa, että valtiontukea koskevien määräysten mukaan tehty analyysi ei estä tietyn toimenpiteen yhteensopivuutta muiden ETA-sopimuksen määräysten kanssa.
Aid to the borrower
Tuki lainanottajalle
Usually, the aid beneficiary is the borrower.
Tuensaaja on yleensä lainanottaja.
As indicated under point 2.1, risk-carrying should normally be remunerated by an appropriate premium.
Kuten 2.1 jaksossa todetaan, valtion ottamasta riskistä peritään tavallisesti asianmukainen takausmaksu.
When the borrower does not need to pay the premium, or pays a low premium, it obtains an advantage.
Jos lainanantajan ei tarvitse suorittaa maksua lainkaan tai se on liian pieni, se saa edun.
Compared to a situation without guarantee, the state guarantee enables the borrower to obtain better financial terms for a loan than those normally available on the financial markets.
Valtiontakauksella lainanottaja saa lainalleen rahoitusmarkkinoilla yleisesti saatavilla olevia edullisemmat ehdot takauksettomaan tilanteeseen verrattuna.
Typically, with the benefit of the state guarantee, the borrower can obtain lower rates and/or offer less security.
Valtiontakauksella lainanottaja saa alhaisemman koron ja/tai joutuu antamaan vähemmän vakuuksia.
In some cases, the borrower would not, without a state guarantee, find a financial institution prepared to lend on any terms.
Joissain tapauksissa lainanottaja ei ilman valtiontakausta löytäisi rahoituslaitosta, joka olisi valmis antamaan sille lainaa millään ehdoilla.
State guarantees may thus facilitate the creation of new business and enable certain undertakings to raise money in order to pursue new activities.
Valtiontakaukset voivat siten helpottaa uusien yritysten perustamista, ja niiden avulla jotkin yritykset saattavat hankkia rahoitusta uutta liiketoimintaa varten.
Likewise, a state guarantee may help a failing firm remain active instead of being eliminated or restructured, thereby possibly creating distortions of competition.
Valtiontakauksen avulla myös maksukyvytön yritys voi jatkaa toimintaansa sen sijaan, että liiketoiminta lopetettaisiin tai järjesteltäisiin uudelleen, ja tämä saattaa vääristää kilpailua.
Aid to the lender
Tuki lainanantajalle
Even if usually the aid beneficiary is the borrower, it cannot be ruled out that under certain circumstances the lender, too, will directly benefit from the aid.
Vaikka tuensaaja yleensä on lainanottaja, tietyissä tilanteissa myös lainanantaja voi saada tuesta suoraa hyötyä.
In particular, for example, if a state guarantee is given ex post in respect of a loan or other financial obligation already entered into without the terms of this loan or financial obligation being adjusted, or if one guaranteed loan is used to pay back another, non-guaranteed loan to the same credit institution, then there may also be aid to the lender, in so far as the security of the loans is increased.
Jos esimerkiksi lainaa tai muuta rahoitussitoumusta koskeva sopimus on jo tehty ja valtiontakaus annetaan jälkikäteen muuttamatta kyseisen lainan tai rahoitussitoumuksen ehtoja tai jos takauksen kohteena olevaa lainaa käytetään saman luottolaitoksen myöntämän toisen, takaamattoman lainan takaisinmaksuun, kyseessä saattaa myös olla tuki lainanantajalle, jos lainan vakuudet paranevat.
Where the guarantee contains aid to the lender, attention should be drawn to the fact that such aid might, in principle, constitute operating aid.
Jos takaus sisältää tukea lainanantajalle, on muistettava, että tällainen tuki voi periaatteessa olla toimintatuki.
Guarantees differ from other state aid measures, such as grants or tax exemptions, in that, in the case of a guarantee, the State also enters into a legal relationship with the lender.
Takaukset eroavat avustusten ja verovapautusten kaltaisista valtiontukitoimenpiteistä siinä mielessä, että myöntäessään takauksen valtio perustaa oikeussuhteen lainanantajaan.
Therefore, consideration has to be given to the possible consequences for third parties of state aid that has been illegally granted.
Tämän vuoksi on tutkittava sääntöjenvastaisesti myönnetyn valtiontuen mahdollisia seurauksia kolmansille.
In the case of state guarantees for loans, this concerns mainly the lending financial institutions.
Lainoille myönnettyjen valtiontakausten kohdalla tämä koskee pääasiassa lainan antaneita rahoituslaitoksia.
In the case of guarantees for bonds issued to obtain financing for undertakings, this concerns the financial institutions involved in the issuance of the bonds.
Jos taas kyseessä ovat takaukset joukkovelkakirjoille, jotka on laskettu liikkeeseen rahoituksen hankkimiseksi yrityksille, tämä koskee joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskuun osallistuneita rahoituslaitoksia.
The question whether the illegality of the aid affects the legal relations between the State and third parties is a matter which has to be examined under national law.
Kysymys, vaikuttaako tuen sääntöjenvastaisuus valtion ja kolmansien väliseen oikeussuhteeseen, on tutkittava kansallisen oikeuden perusteella.
National courts may have to examine whether national law prevents the guarantee contracts from being honoured, and in that assessment the EFTA Surveillance Authority considers that they should take account of the breach of EEA law.
Kansallisten tuomioistuinten on ehkä tutkittava, estääkö kansallinen oikeus takaussopimusten noudattamisen. EFTAn valvontaviranomaisen mielestä tässä yhteydessä olisi otettava huomioon ETA-oikeuden rikkominen.
Accordingly, lenders may have an interest in verifying, as a standard precaution, that the EEA rules on state aid have been observed whenever guarantees are granted.
Tämän vuoksi lainanantajien kannattaa aina varmistaa takuiden yhteydessä, että ETA:n valtiontukisääntöjä on noudatettu.
An EFTA State should be able to provide a case number issued by the EFTA Surveillance Authority for an individual case or a scheme and possibly a non-confidential copy of the EFTA Surveillance Authority’s decision together with the relevant reference to the Official Journal of the European Union.
EFTA-valtioiden olisi pystyttävä toimittamaan niille EFTAn valvontaviranomaisen yksittäiselle tuelle tai tukiohjelmalle antama asianumero sekä mahdollisesti julkinen kopio EFTAn valvontaviranomaisen päätöksestä ja tiedot, missä Euroopan unionin virallisessa lehdessä se on julkaistu.
The EFTA Surveillance Authority for its part will do its utmost to make available in a transparent manner information on cases and schemes approved by it.
EFTAn valvontaviranomainen puolestaan tekee parhaansa tiedottaakseen hyväksymistään tukitapauksista ja -järjestelmistä avoimesti.
CONDITIONS RULING OUT THE EXISTENCE OF AID
OLOSUHTEET, JOIDEN VALLITESSA KYSE EI OLE TUESTA
If an individual guarantee or a guarantee scheme entered into by the State does not bring any advantage to an undertaking, it will not constitute state aid.
Jos valtion antama yksittäinen takaus tai valtiontakausjärjestelmä ei tuo etuja yritykselle, kyseessä ei ole valtiontuki.
In this context, in order to determine whether an advantage is being granted through a guarantee or a guarantee scheme, the European Court of Justice has confirmed in its recent judgments [5] that the European Commission should base its assessment on the principle of an investor operating in a market economy (hereafter referred to as the ‘market economy investor principle’).
Sen määrittämiseksi tässä yhteydessä, seuraako takauksesta tai takausjärjestelmästä etua, yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut viimeaikaisissa tuomioissaan [5], että Euroopan komission olisi perustettava arvionsa markkinataloudessa järkevästi toimivan sijoittajan periaatteelle, jäljempänä ’markkinataloussijoittajaperiaate’.
Account should therefore be taken of the effective possibilities for a beneficiary undertaking to obtain equivalent financial resources by having recourse to the capital market.
Sen vuoksi olisi otettava huomioon edunsaajayrityksen tosiasialliset mahdollisuudet saada vastaavaa rahoitusta pääomamarkkinoilta.
State aid is not involved where a new funding source is made available on conditions which would be acceptable for a private operator under the normal conditions of a market economy [6].In order to facilitate the assessment of whether the market economy investor principle is fulfilled for a given guarantee measure, the EFTA Surveillance Authority sets out in this section a number of sufficient conditions for the absence of aid.
Valtiontuki ei ole kyseessä, kun uusi rahoituslähde luodaan ehdoilla, jotka yksityinen toimija voisi markkinatalouden tavanomaisin ehdoin hyväksyä [6].EFTAn valvontaviranomainen vahvistaa tässä jaksossa edellytykset, joiden täyttyminen on riittävä osoitus siitä, ettei takaustoimenpidettä katsota tueksi; näin on helpompi tarkistaa, noudatetaanko kyseisessä toimenpiteessä markkinataloussijoittajaperiaatetta.
Individual guarantees are covered in point 3.2 with a simpler option for SMEs in point 3.3.
Yksittäisiä takauksia käsitellään 3.2 jaksossa ja pk-yrityksiä koskeva yksinkertaistettu vaihtoehto esitetään 3.3 jaksossa.
Guarantee schemes are covered in point 3.4 with a simpler option for SMEs in point 3.5.
jakso koskee takausohjelmia, joista esitetään 3.5 jaksossa pk-yrityksiä koskeva yksinkertaistettu vaihtoehto.
Individual guarantees
Yksittäiset takaukset
Regarding an individual state guarantee, the EFTA Surveillance Authority considers that the fulfilment of all the following conditions will be sufficient to rule out the presence of state aid.
EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että kaikkien seuraavien edellytysten täyttyminen riittää osoittamaan, ettei yksittäinen valtiontakaus ole valtiontukea.
The borrower is not in financial difficulty.
Lainanottaja ei ole taloudellisissa vaikeuksissa.
In order to decide whether the borrower is to be seen as being in financial difficulty, reference should be made to the definition set out in the Chapter of these Guidelines on aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [7].
Suuntaviivojen valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettua määritelmää olisi sovellettava päätettäessä onko lainanottajan katsottava olevan taloudellisissa vaikeuksissa [7].
SMEs which have been incorporated for less than three years shall not be considered as being in difficulty for that period for the purposes of this Chapter.(b) The extent of the guarantee can be properly measured when it is granted.
Pk-yritysten, jotka on perustettu alle kolme vuotta sitten, ei tässä luvussa katsota olevan vaikeuksissa olevia yrityksiä.b) Takauksen laajuus voidaan myöntämishetkellä mitata asianmukaisesti.
This means that the guarantee must be linked to a specific financial transaction, for a fixed maximum amount and limited in time.
Tämä tarkoittaa, että takaus liittyy tiettyyn rahoitustoimeen, sille on asetettu kiinteä enimmäismäärä ja sen voimassaoloaika on rajoitettu.
The guarantee does not cover more than 80 % of the outstanding loan or other financial obligation; this limitation does not apply to guarantees covering debt securities [8].
Takaus ei kata enempää kuin 80 prosenttia lainasaamisen tai muun rahoitussitoumuksen määrästä. Tätä rajoitusta ei sovelleta, kun takaus on annettu vieraan pääoman ehtoisille arvopapereille [8].
The EFTA Surveillance Authority considers that if a financial obligation is wholly covered by a state guarantee, the lender has less incentive to properly assess, secure and minimise the risk arising from the lending operation, and in particular to properly assess the borrower’s creditworthiness.
EFTAn valvontaviranomaisen näkemys on, että jos valtiontakaus kattaa koko rahoitussitoumuksen, lainanantaja ei ole kovinkaan motivoitunut kartoittamaan lainasta aiheutuvia riskejä eikä turvaamaan tai minimoimaan niitä tai arvioimaan lainanottajan luottokelpoisuutta perusteellisesti.
Such risk assessment might, due to lack of means, not always be taken over by the state guarantor.
Valtiontakauksen antajakaan ei välttämättä aina suorita tällaista riskien arviointia, koska tarvittavat keinot puuttuvat.
This lack of incentive to minimise the risk of non-repayment of the loan might encourage lenders to contract loans with a greater than normal commercial risk and could thus increase the amount of higher-risk guarantees in the State’s portfolio.
Koska kannustin minimoida riski lainan takaisinmaksun laiminlyönnistä puuttuu, lainantajat saattavat myöntää helposti lainoja, joihin liittyy tavanomaista suurempi kaupallinen riski, ja valtion vastuulle saattaa jäädä enemmän takauksia, joihin liittyy suuria riskejä.
This limitation of 80 % does not apply to a public guarantee granted to finance a company whose activity is solely constituted by a properly entrusted Service of General Economic Interest (SGEI) [9] and when this guarantee has been provided by the public authority having put in place this entrustment.
Kyseistä 80 prosentin rajoitusta ei sovelleta sellaisen yrityksen rahoittamiseen myönnettyyn valtion takaukseen, jonka toiminta muodostuu ainoastaan niille asianmukaisesti tehtäväksi annetusta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta [9], silloin, kun takaajana on viranomainen, joka tehtävän on antanut.
The limitation of 80 % applies if the company concerned provides other SGEIs or other economic activities.In order to ensure that the lender effectively bears part of the risk, due attention must be given to the following two aspects:
Sen sijaan rajoitusta sovelletaan, jos kyseinen yritys tarjoaa muita yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita tai harjoittaa muuta taloudellista toimintaa.Erityisesti on kiinnitettävä huomiota seuraaviin kahteen näkökohtaan sen varmistamiseksi, että lainanantaja tosiasiallisesti kantaa osan riskistä:
when the size of the loan or of the financial obligation decreases over time, for instance because the loan starts to be reimbursed, the guaranteed amount has to decrease proportionally, in such a way that at each moment in time the guarantee does not cover more than 80 % of the outstanding loan or financial obligation;
kun lainan tai taloudellisen sitoumuksen määrä pienenee ajan mittaan, esimerkiksi siksi, että lainan takaisinmaksu alkaa, taatun määrän on pienennyttävä samassa suhteessa siten, että takaus ei missään vaiheessa kata enempää kuin 80 prosenttia lainasaamisen tai muun rahoitussitoumuksen määrästä;
losses have to be sustained proportionally and in the same way by the lender and the guarantor.
tappioiden on jakauduttava samassa suhteessa ja samalla tavalla lainanantajan ja takaajan kesken.
In the same manner, net recoveries (i.e. revenues excluding costs for claim handling) generated from the recuperation of the debt from the securities given by the borrower have to reduce proportionally the losses borne by the lender and the guarantor.
Samoin niiden nettotuottojen (eli tulojen käsittelykuluja lukuun ottamatta), jotka on saatu velan maksattamisesta lainanottajan antamia vakuuksia vastaan, on vähennettävä samassa suhteessa lainanantajan ja takaajan kantamia tappioita (tasavertaisuus).
First-loss guarantees, where losses are first attributed to the guarantor and only then to the lender, will be regarded as possibly involving aid.
Suuririskisimmän takauksen, jossa tappiot kantaa ensin takaaja ja vasta sitten lainanantaja, voidaan mahdollisesti katsoa olevan tukea.