natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The premium was set at 0,0625 % per quarter on the principal of foreign commitments based on their average for each period (cf. paragraph 2 of Article 8 of Act No 37/1961) [10].
Maksuksi vahvistettiin 0,0625 prosenttia vuosineljännestä kohti kunkin jakson keskiarvon perusteella määritetystä ulkomaisten sitoumusten pääomasta (vrt. lain nro 37/1961 8 pykälän 2 momentti). [10]
Originally, no similar premium was imposed on domestic commitments.
Alun perin kansallisten sitoumusten osalta ei sovellettu vastaavanlaista maksua.
However, Act No 121/1997 on State Guarantees [11] introduced an obligation to pay a premium amounting to 0,0375 % in respect of domestic commitments.
Valtiontakauksista annetulla lailla nro 121/1997 [11] otettiin kuitenkin käyttöön velvoite maksaa maksu, joka kotimaisten sitoumusten osalta oli 0,0375 prosenttia.
This rate was later raised to 0,0625 % by means of Act No 180/2000 [12].
Määrää nostettiin myöhemmin 0,0625 prosenttiin lailla nro 180/2000 [12].
Act No 121/1997 also provided for an exemption from payment of any premium for State guarantee in respect of housing bonds issued by the Housing Bond Division of the State Housing Agency.
Lailla nro 121/1997 säädettiin myös valtion asuntoviraston asunto-obligaatio-osaston liikkeelle laskemien asunto-obligaatioiden vapauttamisesta valtion takausmaksusta.
As regards other HFF’s obligations, the Supplementary Budget Act for the year 2001 retroactively cancelled HFF’s debts relating to unpaid premiums that HFF has accrued under Act No 121/1997.
Asuntorahoitusrahaston muiden velvoitteiden osalta vuoden 2001 lisätalousarviolaissa peruttiin asuntorahoitusrahastolle lain nro 121/1997 nojalla kertyneet velat, jotka liittyivät maksamattomiin takausmaksuihin.
Finally, a general exemption of HFF from payment of a State guarantee premium in respect of all commitments was stipulated in Act No 70/2000 which entered into force on 26 May 2000.
Lailla nro 70/2000, joka tuli voimaan 26. toukokuuta 2000, säädettiin asuntorahoitusrahaston kaikkien sitoumusten vapauttamisesta valtion takausmaksusta.
For a more detailed description of the legislation on State guarantees and subsequent changes to the generally applicable premium rates and the special provisions on HFF, reference is made to the Authority’s Decision No 406/08/COL.
Valtiontakauksia koskevaa lainsäädäntöä, yleisesti sovellettaviin maksuihin myöhemmin tehtyjä muutoksia ja asuntorahoitusrahastoa koskevia erityissäännöksiä kuvaillaan tarkemmin valvontaviranomaisen päätöksessä N:o 406/08/KOL.
In Decision No 406/08/COL, the Authority explained that the State guarantee in favour of HFF, that existed before the EEA Agreement entered into force on 1 January 1994, as such was not being dealt with under the procedure on the guarantee premium concerning new aid but under a separate procedure for existing aid (Case No 64865, now Case No 70382).
Päätöksessä N:o 406/08/KOL valvontaviranomainen totesi, että asuntorahoitusrahastolle myönnettyä valtiontakausta, jota sovellettiin ennen kuin ETA-sopimus tuli voimaan 1. tammikuuta 1994, ei käsitelty takausmaksun johdosta aloitetussa uutta tukea koskevassa menettelyssä vaan olemassa olevaa tukea koskevassa erillisessä menettelyssä (asia nro 64865, nykyinen asia nro 70382).
The Decision No 406/08/COL dealt with the fact that HFF is exempted from paying a guarantee premium which other undertakings organised in a similar way as HFF are obliged to pay.
Päätös N:o 406/08/KOL koskee sitä, että asuntorahoitusrahasto on vapautettu takausmaksusta, jonka muut organisaatioltaan vastaavanlaiset yritykset joutuvat maksamaan.
In this context, in the Authority’s preliminary view, it was not relevant for the assessment of the classification of the aid as new or existing whether or not the Act on State Guarantees, as a matter of fact, changed the situation of HFF as regards the payment of guarantee premium.
Tässä yhteydessä valvontaviranomainen oli alustavasti sitä mieltä, että sillä, onko valtiontakauksia koskeva laki muuttanut asuntorahoitusrahaston tilannetta takausmaksun maksamisen osalta vai ei, ei ole merkitystä arvioitaessa tuen luokittelua uuteen tukeen tai olemassa olevaan tukeen.
What was considered decisive was that the new Act No 121/1997 on State Guarantees introduced a new system where, for the first time, HFF was being treated more favourably than provided for under the general rule for undertakings benefiting from the implicit State guarantee.
Merkityksellistä on se, että uudella lailla nro 121/1997 otettiin käyttöön uusi järjestelmä, jossa asuntorahoitusrahastoa kohdeltiin ensi kertaa suotuisammin kuin sitä olisi muutoin kohdeltu implisiittisestä valtiontakauksesta hyötyviin yrityksiin sovellettavan yleissäännön perusteella.
It was therefore the Authority’s preliminary opinion that any advantage to HFF following from the exemption granted to the Housing Bond Division introduced by Article 7 of Act No 121/1997 would constitute new aid.
Sen vuoksi valvontaviranomainen on alustavasti sitä mieltä, että lain nro 121/1997 7 pykälän nojalla asunto-obligaatio-osastolle myönnetyn vapautuksen johdosta asuntorahoitusrahastolle koituvat edut muodostavat uuden tuen.
The same would apply to the exemption/relief from paying the premium relating to other operations of HFF, cf. Act No 70/2000 amending Act No 121/1997 and Supplementary Budget Act 2001.
Tämä pätee myös takausmaksusta vapauttamiseen asuntorahoitusrahaston muiden toimien osalta, vrt. laki nro 70/2000, jolla muutetaan lakia nro 121/1997, ja vuoden 2001 lisätalousarviolaki.
In the preliminary view of the Authority, the exemption of HFF from paying a guarantee premium amounted to State aid in the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
EFTAn valvontaviranomaisen alustavan näkemyksen mukaan asuntorahoitusrahastolle myönnetty vapautus takausmaksusta on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
The following State aid elements were identified in the decision to initiate a formal investigation procedure:
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä todettiin valtiontuen olemassaolo seuraavasti:
exemption (either originally or ex post facto) from payment of State guarantee premium amounting to 0,0625 % per quarter of the value of foreign commitments relating both to housing bonds and other commitments in the period from 1 January 1998 to date;
vapautus (joko alun perin tai jälkikäteen) valtion takausmaksusta, joka on 0,0625 prosenttia neljännesvuotta kohti asunto-obligaatioita ja muita sitoumuksia koskevien ulkomaisten sitoumusten arvosta ajanjaksolla, joka alkoi 1. tammikuuta 1998 ja jatkuu tähän päivään;
exemption (either originally or ex post facto) from payment of State guarantee premium amounting to 0,0375 % per quarter of the value of domestic commitments relating both to housing bonds and other commitments in the period from 1 January 1998 to 10 January 2001;
vapautus (joko alun perin tai jälkikäteen) valtion takausmaksusta, joka on 0,0375 prosenttia neljännesvuotta kohti asunto-obligaatioita ja muita sitoumuksia koskevien kotimaisten sitoumusten arvosta ajanjaksolla 1. tammikuuta 1998 – 10. tammikuuta 2001;
exemption from payment of State guarantee premium amounting to 0,0625 % per quarter of the value of all HFF’s domestic commitments in the period from 11 January 2001 to date.
vapautus valtion takausmaksusta, joka on 0,0625 prosenttia neljännesvuotta kohti kaikkien asuntorahoitusrahaston kotimaisten sitoumusten arvosta ajanjaksolla, joka alkoi 11. tammikuuta 2001 ja jatkuu tähän päivään.
Moreover, the Authority doubted that the above State aid elements can be considered compatible with the EEA Agreement.
Lisäksi valvontaviranomainen epäili, voidaanko edellä mainittua valtiontukea pitää ETA-sopimuksen mukaisena.
The Authority explained that, while certain lending for house financing may be defined to be a service of general economic interest in the meaning of Article 59(2) of the EEA Agreement and therefore possibly eligible for aid, the Authority’s preliminary view was that the general loans system of the HFF is too broadly set up to comply with the conditions of Article 59(2).
Vaikka valvontaviranomaisen mukaan tietynlaiset asuntolainat voidaan katsoa ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukaisiksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi ja siksi mahdollisesti tukikelpoisiksi, valvontaviranomaisen alustava näkemys oli, että asuntorahoitusrahaston yleislainajärjestelmä on liian laaja ollakseen 59 artiklan 2 kohdan ehtojen mukainen.
The Authority had not been presented with any information that would give it reason to believe that the market would not be able to provide for housing finance on manageable terms in general.
Valvontaviranomaiselle ei ollut esitetty tietoja, joiden perusteella olisi ollut syytä uskoa, etteivät markkinat pystyisi tarjoamaan asuntorahoitusta kohtuullisin ehdoin.
Under the general loans scheme of HFF, loans are available to anyone irrespective of income and assets and irrespective of cost and size limitations of the dwelling to be financed.
Asuntorahoitusrahaston yleislainajärjestelmän lainoja myönnetään kenelle tahansa tulotasosta ja varallisuudesta riippumatta, eikä lainan avulla rahoitettavan asunnon hintaa tai kokoa ole rajoitettu.
Moreover, loans may also be granted anywhere irrespective of whether local housing finance may be readily available or not.
Lainoja myös myönnetään riippumatta siitä, onko paikallista asuntorahoitusta saatavilla vai ei.
Comments by the Icelandic authorities
Islannin viranomaisten huomautukset
The comments of the Icelandic Government are focused on the fact that any aid element involved derives directly from the implicit State guarantee in favour of HFF, which has already been established to constitute existing aid.
Islannin hallituksen huomautuksissa keskitytään siihen, että kaikki asiaan liittyvä tuki johtuu suoraan asuntorahoitusrahastolle myönnetystä implisiittisestä valtiontakauksesta, jonka on jo vahvistettu olevan tukea. Islannin viranomaisten mielestä maksut ovat olennainen osa valtiontakausta.
In view of the Icelandic authorities, any fee payment is an integral part of the State guarantee as such.
Koska valtiontakaukseen ja maksuun ei ole tehty erotettavissa olevia ja merkittäviä muutoksia, uutta tukea ei ole ja kysymystä olisi käsiteltävä olemassa olevaa tukea koskevan asian puitteissa.
Therefore, in view of lack of severable and substantive changes to the State guarantee and the payment of the fee, there is no new aid present and the issue should be dealt within the existing aid case.
Islannin hallitus ilmoitti myös katsovansa, että mahdolliset uudet tuet ovat ETA-sopimuksen mukaisia tukia, koska asuntorahoitusrahastolla on sosiaalinen luonne ja koska asuntorahoitusrahastolle myönnetty tuki täyttää Altmark-oikeuskäytännössä vahvistetut edellytykset.
As regards the fact of introducing an obligation to pay a premium on State guarantees for foreign commitments of certain financial institutions by Act No 68/1987, the Icelandic authorities argue that HFF has in fact never paid any premium, as it did not have any foreign commitments.
Lailla nro 68/1987 säädettiin, että tiettyjen rahoituslaitosten ulkomaisille sitoumuksille myönnetystä valtiontakauksesta on maksettava takausmaksu, mutta Islannin viranomaisten mukaan asuntorahoitusrahasto ei koskaan maksanut maksua, koska sillä ei ollut ulkomaisia sitoumuksia.
Furthermore, in view of the Icelandic authorities, liability to pay premium on other domestic commitments than housing bonds, based on Act 121/1997, was ‘based on questionable legal basis’, as it was never intended that the predecessors of the HFF pay a guarantee premium.
Lisäksi Islannin viranomaiset katsoivat, että lakiin 121/1997 perustuva velvoite maksaa takausmaksu muista kuin asunto-obligaatioita koskevista kotimaisista sitoumuksista ”perustui kyseenalaiselle oikeusperustalle”, sillä tarkoitus ei ollut, että asuntorahoitusrahaston edeltäjät maksavat takausmaksun.
Icelandic authorities also point to the fact that HFF’s debts relating to any unpaid guarantee premium were retroactively cancelled in the 2001 Supplementary Budget Act, as an indication of the legislator’s intention that HFF should have been exempted from paying a guarantee premium at all times.
Islannin viranomaiset korostavat myös sitä seikkaa, että asuntorahoitusrahaston velat, jotka koskivat maksamattomia takausmaksuja, peruttiin takautuvasti vuoden 2001 lisätalousarviolaissa, ja että lainsäätäjän tarkoituksena oli näin osoittaa, että asuntorahoitusrahasto olisi aina pitänyt vapauttaa takausmaksusta.
And finally, the exemption from the State guarantee premium for HFF was due to the fact that HFF collected an interest margin of 0,0375 % of mortgage instruments guaranteeing commitments relating to housing bonds [14].
Asuntorahoitusrahaston vapautus valtion takausmaksusta johtui siitä, että asuntorahoitusrahasto peri 0,0375 prosentin koron panttikirjoista, joilla taattiin asunto-obligaatioihin liittyvät sitoumukset.
The Icelandic authorities call it a ‘special State guarantee fee’.
Islannin viranomaiset kutsuivat sitä valtiontakausta koskevaksi erityismaksuksi.
It is collected into a special reserve fund.
Maksu kerätään erityisvararahastoon.
This implies that for measures to be classified as State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, they must involve a grant by the State or through State resources, confer an advantage on the recipient undertaking, be selective, distort competition and be liable to affect trade between the Contracting Parties.
Jotta toimenpiteitä voidaan pitää ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaisena valtiontukena, niihin on näin ollen sisällyttävä valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty avustus, niistä on oltava etua vastaanottavalle yritykselle, niiden on oltava valikoivia ja kilpailua vääristäviä ja niiden on oltava omiaan vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan.
The Authority’s State aid guidelines on State guarantees [15] stipulate that guarantees given directly by the State, namely by central, regional or local authorities may constitute State aid.
Valvontaviranomaisen valtiontakauksia koskevissa valtiontuen suuntaviivoissa [15] säädetään, että valtion eli keskus-, alue- tai paikallisviranomaisten suoraan antamat takaukset voivat olla valtiontukea.
Moreover, more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or which benefit from an explicit State guarantee or coverage of any losses by the State provide for a benefit from an open-ended exposure of the State which is referred to as an unlimited State guarantee [16].
Lisäksi yritysten, joiden oikeudellinen muoto ei salli konkurssia tai muita maksukyvyttömyysmenettelyjä tai joille on myönnetty suora valtiontakaus tai joiden tappiot tulevat valtion maksettaviksi, saamat suotuisammat rahoitusehdot merkitsevät valtion rajattomasta vastuusta johtuvaa etua. Tätä kutsutaan rajoittamattomaksi valtiontakaukseksi.
‘[t]he benefit of a State guarantee is that the risk associated with the guarantee is carried by the State. Such risk-carrying by the State should normally be remunerated by an appropriate premium. Where the State forgoes all or part of such a premium, there is both a benefit for the undertaking and a drain on the resources of the State.’ [17]
”Valtiontakauksesta saatava hyöty on se, että valtio kantaa takaukseen liittyvän riskin. Tällaisesta valtion ottamasta riskistä peritään tavallisesti asianmukainen maksu. Jos valtio luopuu tällaisesta maksusta kokonaan tai osittain, yritys hyötyy ja samalla kulutetaan valtion varoja.” [17]
In Decision No 247/11/COL, the Authority concluded that the implicit and unlimited State guarantee in favour of HFF constitutes State aid in the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as it represents a drain on State resources of the Icelandic State and gives HFF an economic advantage.
Päätöksessä N:o 247/11/KOL valvontaviranomainen totesi, että asuntorahoitusrahastolle myönnetty epäsuora ja rajoittamaton valtiontakaus muodostaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen, koska se kuluttaa Islannin valtion varoja ja antaa asuntorahoitusrahastolle taloudellisen edun.
The Authority referred to the fact that, in line with the Authority’s Guidelines on State guarantees, enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or which benefit from an explicit State guarantee or coverage of any losses by the State, can be regarded as beneficiaries of aid.
Valvontaviranomainen viittasi siihen, että valvontaviranomaisen valtiontakausten suuntaviivojen mukaan yritysten, joiden oikeudellinen muoto ei salli konkurssia tai muita maksukyvyttömyysmenettelyjä tai joille on myönnetty suora valtiontakaus tai joiden tappiot tulevat valtion maksettaviksi, voidaan katsoa olevan tuensaajia. Lisäksi ei ole välttämätöntä, että valtio suorittaa maksuja kyseessä olevan takauksen perusteella.
Moreover, it is not necessary that the State makes any payments under the guarantee in question.
Tukea myönnetään jatkuvasti siitä hetkestä kun takaus annetaan, eikä ainoastaan silloin kun vaaditaan takaussuoritusta tai kun suoritetaan takaussitoumuksen mukaisia maksuja.
In view of the direct link between the presence of State aid elements in a measure consisting of a State guarantee and the necessity to establish (and pay) a (market) premium for such State intervention, the crucial question is whether the relief from the payment of a guarantee fee can be identified as a separate State aid element as compared to the advantage deriving from the guarantee as such.
Valtiontakauksen sisältävässä toimenpiteessä on kyse valtiontuesta, ja tällä on suora yhteys siihen, että kyseisestä valtiontuesta on vahvistettava (ja maksettava) (markkinahintainen) maksu. Keskeinen kysymys on, voidaanko vapautusta takausmaksusta pitää erillisenä valtiontukena verrattuna takauksesta sinällään saatavaan etuun.
An appropriate premium can neutralise at least part of the advantage granted to the beneficiary of the aid.
Soveltuvalla maksulla voidaan ainakin osittain kompensoida tuensaajalle myönnetty etu.
Had it been possible to establish a market premium for the guarantee at hand, corresponding to the risk for the State associated with the guarantee and had such premium been paid by HFF, the criteria of Article 61(1) of the EEA Agreement concerning the presence of State resources and of an economic advantage for HFF had not been met.
Jos kyseessä olevalle takaukselle olisi ollut mahdollista vahvistaa markkinahintainen maksu, joka vastaa takaukseen liittyvää riskiä valtiolle, ja jos asuntorahoitusrahasto olisi maksanut kyseisen maksun, ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan vaatimuksia ei olisi täytetty valtion varojen käytön ja asuntorahoitusrahaston saaman taloudellisen edun osalta.
Therefore, the premium constitutes an integral element of the calculation of the amount of State aid granted in the form of a guarantee.
Sen vuoksi maksu on olennainen osa takauksen muodossa myönnetyn valtiontuen määrän laskua.
Such conclusion also follows from the Guidelines on State guarantees, as referred to above.
Kyseinen johtopäätös perustuu myös edellä mainittuihin valtiontakausten suuntaviivoihin.
The Icelandic authorities expressed a similar view in their comments to the decision to initiate a formal investigation procedure (Decision No 406/08/COL).
Islannin viranomaiset olivat samaa mieltä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä (päätös N:o 406/08/KOL) esittämissään huomautuksissa.
Moreover, the Icelandic authorities emphasised that the Act on State Guarantees was intended to be a general legislation on the conditions for granting State guarantees.
Islannin viranomaiset korostivat myös, että valtiontakauksista annetun lain tarkoitus oli olla yleissäädös valtiontakausten myöntämisedellytyksistä. Lailla ei myönnetty takauksia, vaan sillä ainoastaan vahvistettiin takausten myöntämisedellytykset.
Bearing in mind the above, the Authority considers that, due to the special nature of aid elements contained in a State aid measure in the form of a State guarantee, the relief of HFF from payment of a State guarantee premium does not constitute a separate State aid measure from the implicit and unlimited State guarantee provided by the Icelandic State, within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että asuntorahoitusrahastolle myönnetty vapautus valtion takausmaksusta ei valtiontakauksen muodossa olevaan valtiontukitoimenpiteeseen sisältyvän tuen erityisluonteen vuoksi muodosta Islannin valtion tarjoamasta implisiittisestä ja rajoittamattomasta valtiontakauksesta erillistä valtiontukitoimenpidettä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan nojalla.
The lack of payment of a premium constitutes a part of the advantage and State resources engaged in the State guarantee granted to HFF.
Maksusta vapauttaminen muodostaa osan edusta, ja merkitsee, että valtion varoja käytetään asuntorahoitusrahaston hyväksi valtiontakauksen muodossa.
Given that the advantages deriving from this State guarantee are dealt with by the Authority in the State aid procedure on existing aid (cf. Case No 70382 (former 64865), Decision No 247/11/COL), the formal investigation procedure concerning the relief of HFF from payment of a State guarantee premium is without object and can be closed,
Koska valvontaviranomainen käsittelee kyseisestä valtiontakauksesta saatavia etuja olemassa olevaa tukea koskevassa valtiontukimenettelyssä (vrt. asia nro 70382 (aiemmin nro 64865), päätös N:o 247/11/KOL), asuntorahoitusrahaston vapauttamista valtion takausmaksusta koskeva muodollinen tutkintamenettely on aiheeton, minkä vuoksi se lopetetaan,
The formal investigation procedure concerning the relief of HFF from payment of a State guarantee premium is closed.
Muodollinen tutkintamenettely, joka koskee asuntorahoitusrahaston vapauttamista valtion takausmaksusta, lopetetaan.
Only the English version of this Decision is authentic.
Ainoastaan tämän päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.
Available at: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf
Saatavilla osoitteessa http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf
EFTA Surveillance Authority Decision No 406/08/COL of 27 June 2008 to initiate the formal investigation procedure with regard to the relief of the Icelandic Housing Financing Fund from payment of a State guarantee premium (OJ C 64, 19.3.2009, p. 21) and EEA Supplement No 15, 19.3.2009, p. 9.
Islannin asuntorahoitusrahaston vapauttamista valtion takausmaksusta koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2008 tehty EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 406/08/KOL (EUVL C 64, 19.3.2009, s. 21 ja ETA-täydennysosa N:o 15, 19.3.2009, s. 9).
See footnote 2 above for the publication references.
Ks. julkaisutiedot alaviitteessä 2.
EFTA Surveillance Authority Decision No 405/08/COL of 27 June 2008 to close the formal investigation procedure with regard to the Icelandic Housing Financing Fund (OJ L 79, 25.3.2010, p. 40) and EEA Supplement No 14, 25.3.2010, p. 20.
Islannin asuntorahoitusrahastoa koskevan muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2008 tehty EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 405/08/KOL (EUVL L 79, 25.3.2010, s. 40 ja ETA-täydennysosa N:o 14, 25.3.2010, s. 20).
A non-confidential text of Decision No 247/11/COL is available on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/media/decisions/247-11-COL.pdf
Päätöksen N:o 247/11/KOL ei-luottamuksellinen versio on saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivuilla: http://www.eftasurv.int/media/decisions/247-11-COL.pdf.
The original predecessor of HFF, the State Housing Agency, was established in 1980.
Asuntorahoitusrahaston alkuperäinen edeltäjä valtion asuntovirasto perustettiin vuonna 1980.
Case E-9/04 The Bankers’ and Securities Dealers’ Association of Iceland v EFTA Surveillance Authority [2006] EFTA Court Report, p. 42, paragraph 72.
Asia E-9/04, Islannin pankkien ja arvopaperinvälittäjien yhdistys v. Eftan valvontaviranomainen, Eftan oikeustapauskokoelma 2006, s. 42, 72 kohta.