natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In turn, captive insurance companies are created and normally located apart from the rest of their group (at least in part), in order to benefit from lower taxation on profits generated by a formalised form of self-insurance.
Näin ollen vakuutusalan kytkösyhtiöt perustetaan ja sijoitetaan tavallisesti erilleen muusta yritysryhmästä (ainakin osittain), jotta yritysryhmä voi hyötyä alhaisemmasta verotuksesta, jota sovelletaan tästä muodollisesta itsevakuuttamisen muodosta aiheutuviin tuloihin.
The Authority is of the view that there is no reason to conclude, therefore, that captive insurance companies are in a different legal and factual situation to the other undertakings subject to Liechtenstein taxation.
Valvontaviranomaisen mielestä ei ole siis mitään syytä todeta, että vakuutusalan kytkösyhtiöiden oikeudellinen ja tosiasiallinen asema olisi eri kuin muiden Liechtensteinissa veronalaisten yritysten.
Assessment of selectivity in previous State aid decisions regarding tax measures
Valikoivuuden arviointi verotoimenpiteitä koskevissa aiemmissa valtiontukipäätöksissä
Certain third parties asserted during the formal investigation that the exemptions from tax in Liechtenstein are not selective as any economic undertaking is free to form a captive.
Osa kolmansista osapuolista esitti muodollisen tutkintamenettelyn aikana, etteivät Liechtensteinin verovapaudet ole åvalikoivia, sillä mikä tahansa taloudellinen yritys voi perustaa halutessaan kytkösyhtiön.
The Authority does not concur that this is a valid legal consideration, and disagrees with the factual basis for the argument in any event.
Valvontaviranomaisen mielestä tämä ei ole pätevä oikeudellinen näkemys, eikä se missään tapauksessa hyväksy väitteen tosiasiaperustaa.
The Authority is of the view that there are two conditions that must be fulfilled to be able to form a captive insurance company.
Valvontaviranomainen on sitä mieltä, että kytkösyhtiön perustaminen edellyttää kahta seikkaa.
The first is that only companies that are able to absorb the fixed costs inherent in forming a captive insurance company can benefit.
Ensinnäkin vain sellaiset yritykset, jotka pystyvät kattamaan kytkösyhtiön perustamisesta aiheutuvat kiinteät kulut, voivat hyötyä siitä.
The second, more important, condition follows from the fact that forming a captive insurance company is essentially a formalised way of self insuring.
Toiseksi – mikä tärkeämpää – kytkösyhtiön perustaminen on lähinnä muodollinen itsevakuuttamisen muoto, mistä seuraa lisää edellytyksiä.
The Authority is of the view that only undertakings that have significant resources (mainly large companies) can cover the risks of self-insuring [40] and that principles of insurance mean that a certain size and diversity of operation is required in order to manage risk without use of third party cover.
Valvontaviranomaisen mielestä ainoastaan sellaiset yritykset, joilla on riittävästi varoja (lähinnä suuryritykset), voivat kattaa itsevakuuttamisen riskit [40], ja vakuuttamisen periaatteiden vuoksi toiminnan on oltava tietyn kokoista ja jossain määrin monimuotoista, jotta riski voidaan hallita ilman kolmannelta osapuolelta hankittua vakuutusta.
This need for size and diversity is, in the Authority’s opinion, self evident, given that the smallest of companies can, depending on their activity, incur high liabilities (for example through the deterioration of fixed assets caused by accidents or fire, or through injury caused by negligently supplied products or services), which they would not be able to pay.
Koon ja monimuotoisuuden välttämättömyys on valvontaviranomaisen mielestä itsestään selvää, koska pienimmille yhtiöille voi toiminnasta riippuen aiheutua suuria korvausvelvoitteita, joita ne eivät pysty maksamaan (esimerkiksi kiinteän omaisuuden tuhoutuessa onnettomuudessa tai tulipalossa taikka huolimattomasti toimitettujen tuotteiden tai palvelujen aiheuttaessa loukkaantumisen).
In that case the Commission found that an exemption from tax on capital gains made on the disposal of shares by investors who had held at least 5 % of the investee company’s ordinary share capital for an uninterrupted period of not less than 12 months was not materially selective.
Komissio totesi kyseisessä asiassa, että verovapauden myöntäminen niiden pääomatulojen osalta, joita sijoittaja saa osakkeiden luovutuksesta, kun hänellä on ollut hallussaan vähintään 5 prosenttia sijoituskohteena olleen yhtiön tavanomaisesta osakepääomasta keskeytyksettä vähintään 12 kuukauden ajan, ei ollut aineellisesti valikoiva toimenpide.
The Commission concluded that a 5 % holding requirement did not favour any undertaking in a comparable legal and factual situation in light of the objective pursued by the measure, given that this was available to undertakings no matter what their size or legal structure [43].
Komissio totesi, että 5 prosentin hallussapitovaatimus ei suosinut samankaltaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa asemassa olevaa yritystä toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta, sillä toimenpide oli yritysten käytettävissä kokoon tai oikeudelliseen muotoon katsomatta [43].
The tax measure under assessment in this decision, on the other hand, applies only to a particular form of undertaking engaged in a particular form of economic activity (captive insurance companies), and in any event these are companies that can be formed only by those with sufficient resources to form such a company and to self-insure against corporate risk.
Tässä päätöksessä arvioinnin kohteena olevaa verotoimenpidettä sovelletaan toisaalta vain tietynmuotoisiin yrityksiin, jotka harjoittavat tiettyä taloudellista toimintaa (vakuutusalan kytkösyhtiöt), ja joka tapauksessa tällaisia yhtiöitä voivat perustaa vain ne yritykset, joiden varat riittävät kytkösyhtiön perustamiseen ja yritystoiminnan riskien itsevakuuttamiseen.
A Spanish reduced tax on intangible assets was also cited during the investigation.
Tutkinnan aikana mainittiin myös aineettomista hyödykkeistä saatavia tuloja koskevat Espanjan verohuojennukset.
In this case, the Commission considered that privileged treatment of income from intangible assets derogated from the ordinary corporate taxation rules.
Kyseisessä asiassa komissio katsoi, että aineettomista hyödykkeistä saatavien tulojen veroetuuskohtelu poikkesi tavanomaisista yritysverotuksen säännöistä.
However, it concluded that the measure was not selective as it was open to any undertaking subject to corporate taxation in Spain that develops intangible assets, and any corporate tax payer (no matter what its size, legal structure or sector) in which it operates can be the beneficiary.
Komissio totesi kuitenkin, ettei toimenpide ollut valikoiva, sillä se oli mahdollinen kaikille Espanjassa yritysveronalaisille yrityksille, joilla on aineettomia hyödykkeitä, ja siitä voi hyötyä mikä tahansa yritysverojen maksaja (kokoon, oikeudelliseen muotoon tai toimialaan katsomatta).
The Spanish authorities had provided the Commission with statistics showing that intangible assets (and the R&D activities which had preceded them) were held widely throughout all sectors of the economy, including the service sector.
Espanjan viranomaiset olivat toimittaneet komissiolle tilastoja, joiden mukaan aineettomia hyödykkeitä (ja niitä edeltänyttä tutkimus- ja kehittämistoimintaa) oli laajalti kaikilla talouden aloilla, myös palvelualalla.
The Commission considered that the measure does not strengthen the position of any particular class of undertakings in relation to others competing in intra-Community trade [44] and applies without distinction to all economically active persons [45].
Komission mielestä toimenpide ei vahvista tiettyjen yritysten asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin kilpaileviin yrityksiin verrattuna [44] ja sitä sovelletaan erotuksetta kaikkiin taloudellisiin toimijoihin [45].
Again, the Authority does not consider that this decision is relevant to the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein.Finally, reference has been made to the Commission Decision on the Groepsrentebox scheme, a Dutch measure aimed at reducing the difference in fiscal treatment between two instruments of intra-group financing, debt and equity.
Valvontaviranomaisen mielestä tämäkään päätös ei ole oleellinen tarkasteltaessa vakuutusalan kytkösyhtiöiden verotusta Liechtensteinissa. Tutkinnassa viitattiin vielä komission päätökseen Alankomaiden groepsrentebox-ohjelmasta, jolla on tarkoitus vähentää eroja kahden, konsernin sisäisen rahoitusvälineen, vieraan ja oman pääoman, verokohtelussa.
Under the measure, the positive balance between received and paid interests on intra-group financing transactions is taxed in an ‘interest group box’ at the rate of 5 %, instead of the 25,5 % standard corporate tax rate.
Kyseisessä toimenpiteessä konsernin sisäisen rahoituksen yhteydessä saatuja ja maksettuja korkoja verotetaan ”konsernin sisäisenä ryhmänä” (”groepsrentebox”) 5 prosentin kannan mukaan tavanomaisen 25,5 prosentin yhtiöveron sijasta.
The Commission considered that the advantage given to a company providing a loan to a related company cannot be considered as discriminatory, since a loan to a related company cannot be compared to a loan to an unrelated company.
Komission mielestä sellaiselle yritykselle aiheutuvaa etua, joka myöntää lainan siihen etuyhteydessä olevalle yritykselle, ei voida katsoa syrjiväksi, koska etuyhteydessä olevalle yritykselle myönnettävää lainaa ei voida verrata etuyhteydettömälle yritykselle myönnettävään lainaan.
The Commission was of the view that the requirement of exercising control of another company is a horizontal criterion applying to all companies regardless of their size, sector or of any other distinction — a different rate of taxation for debt financing between related companies, therefore, reflects objective differences and does not affect tax neutrality.
Komission näkemyksen mukaan vaatimus määräysvallan käyttämisestä toisessa yhtiössä on horisontaalinen kriteeri, jota sovelletaan kaikkiin yhtiöihin niiden kokoon, toimialaan tai muuhun eroon katsomatta, ja keskenään etuyhteydessä olevien yritysten välillä vieraalla pääomalla tapahtuvaan rahoitukseen sovellettava eri veroprosentti on vain seurausta objektiivisista eroista, eikä se vaikuta verotuksen tasapuolisuuteen.
While the Authority accepts that there are certain similarities between the above cases and the tax measures under investigation, in particular in relation to the inter-group nature of the Irish and Dutch cases, the Authority does not accept that the reasoning of the Commission applies in this case.
Valvontaviranomainen myöntää, että edellä mainituissa tapauksissa on joitakin samankaltaisuuksia tutkinnan kohteena olevien verotoimenpiteiden kanssa – etenkin Irlantia ja Alankomaita koskevien tapausten konsernin sisäisen luonteen osalta –, mutta sen mielestä komission päätelmiä ei voi kuitenkaan soveltaa tässä tapauksessa.
An essential part of the Commission’s reasoning in each of these cases was that the action which leads to the beneficial tax treatment is open to any undertaking, and in this context the Authority considers it significant that minimum financial transaction amounts (for setting up a company in the Netherlands, and the minimum value of the relevant holding in Ireland) were abolished.
Komission päätelmissä oli jokaisessa näistä tapauksista oleellista, että etua aiheuttavaan verokohteluun johtava toimi on mahdollinen mille tahansa yritykselle, ja tältä osin liiketoimen vähimmäisarvoa koskevat rajoitukset (yrityksen perustaminen Alankomaissa ja omistuksen vähimmäismäärä Irlannissa) oli valvontaviranomaisen mielestä tärkeää poistaa.
For the reasons set out above, the Authority is of the view that creating a captive insurance company is not something that is open to any undertaking (and concludes that a tax exemption specific to one form of company is different to the circumstances of this case in any event).
Edellä esitettyjen syiden perusteella valvontaviranomainen katsoo, ettei vakuutusalan kytkösyhtiön perustaminen ole mahdollista mille tahansa yritykselle (ja toteaa, että tietynmuotoista yhtiötä koskeva verovapautus eroaa joka tapauksessa tämän tapauksen olosuhteista).
Logic of the tax system
Verojärjestelmän logiikka
A specific or selective tax measure can nevertheless be justified by the logic of the tax system [46].
Erityistä tai valikoivaa verotoimenpidettä voidaan kuitenkin perustella verojärjestelmän logiikalla [46].
Measures intended partially or wholly to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of the general system can constitute State aid if there is no justification for the exemption on the basis of the nature and logic of the general tax system [47].
Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on vapauttaa osittain tai kokonaan tietyn alan yritykset yleisen järjestelmän tavanomaisen soveltamisen mukaisista maksuista, voivat olla valtiontukea, ellei kyseistä vapautusta voida perustella yleisen verojärjestelmän luonteella tai rakenteella [47].
It is possible, therefore, for the specific tax rules applicable to captive insurance companies to not be selective if justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
On siis mahdollista, etteivät vakuutusalan kytkösyhtiöihin sovellettavat erityiset verosäännöt ole valikoivia, jos ne ovat perusteltuja Liechtensteinin verojärjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla.
The Authority must assess whether the different treatment of undertakings as regards advantages or burdens introduced by the tax measure in question arise from the nature or general system of the overall scheme which applies.
Valvontaviranomaisen on arvioitava, johtuuko kyseisestä verotoimenpiteestä aiheutuva yritysten erilainen kohtelu etujen tai rasitteiden suhteen koko sovellettavan yleisen järjestelmän luonteesta tai rakenteesta. Jos erilainen kohtelu perustuu muihin tavoitteisiin kuin niihin, joita koko järjestelmällä haetaan, kyseinen toimenpide on periaatteessa katsottava valikoivaksi.
Where such a differentiation is based on objectives other than those pursued by the overall scheme, the measure in question would in principle be considered selective.According to established case-law, it is for the EFTA State that has introduced different treatment between undertakings to prove that it is justified by the nature and general scheme of the system in question [48].
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan erilaisen kohtelun yritysten välillä käyttöön ottaneen EFTA-valtion on osoitettava, että tällainen on perusteltua kyseisen järjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla [48].
The Authority must thereafter consider whether the special tax rules applicable to captive insurance companies meet the objectives inherent in the tax system itself, or whether it pursues other objectives.The Liechtenstein authorities have stated that this tax concession was introduced in order to establish and develop the captive insurance sector as a new field of economic activity in Liechtenstein.
Valvontaviranomaisen on siis selvitettävä, täyttävätkö vakuutusalan kytkösyhtiöihin sovellettavat erityiset verosäännöt verojärjestelmään olennaisesti kuuluvat tavoitteet vai ovatko niiden tavoitteet toiset. Liechtensteinin viranomaiset ovat todenneet, että tämä verohuojennus otettiin käyttöön, jotta vakuutusalan kytkösyhtiötoimintaa perustettaisiin ja harjoitettaisiin Liechtensteinissa uutena taloudellisen toiminnan alana.
In the view of the Authority, this is clearly an economic and political purpose not inherent to a revenue tax which, therefore, does not fall within the logic of a tax system [49].The Liechtenstein authorities have further argued, in line with certain third parties, that differential treatment of captives in comparison to other insurance companies is recognised by EEA law through secondary legislation concerning insurance companies, in particular, the Reinsurance Directive 2005/68/EC and the new Solvency II Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council [50].
Valvontaviranomaisen mielestä tämä on selkeästi taloudellinen ja poliittinen päämäärä, joka ei kuulu erottamattomasti tuloveroihin eikä näin ollen verojärjestelmän logiikkaan [49].Liechtensteinin viranomaiset väittivät lisäksi joidenkin kolmansien osapuolten tavoin, että kytkösyhtiöiden erilainen kohtelu muihin vakuutusyhtiöihin verrattuna on tunnustettu ETA-oikeuteen kuuluvassa vakuutusyhtiöitä koskevassa johdetussa lainsäädännössä, erityisesti jälleenvakuutusdirektiivissä 2005/68/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston uudessa solvenssi II -direktiivissä 2009/138/EY [50].
It is said that the EU Reinsurance Directive and the Solvency II Directive distinguish captive insurance companies from traditional or commercial insurance businesses, and contend that this is consistent with the differential tax treatment under Liechtenstein law.The Authority acknowledges that there may be valid reasons to differentiate between captive and other insurance companies in so far as internal market regulatory requirements ensuring retention, for example, of a certain level of capital, are concerned.
EU:n jälleenvakuutusdirektiivin ja solvenssi II -direktiivin sanotaan erottelevan vakuutusalan kytkösyhtiöt perinteisistä tai kaupallisista vakuutusyhtiöistä, ja väitteiden mukaan tämä on yhdenmukaista Liechtensteinin lainsäädäntöön perustuvan erilaisen verokohtelun kanssa.Valvontaviranomainen myöntää, että vakuutusalan kytkösyhtiöiden ja muiden vakuutusyhtiöiden välinen erottelu voi olla perusteltua siltä osin, kuin on kyse esimerkiksi sisämarkkinoiden sääntelyä koskevista vaatimuksista, joilla varmistetaan esimerkiksi tietyn pääoman säilyttäminen.
However, it fails to see how such requirements could justify a difference in taxation of the capital gains and income generated by the economic activity of providing an insurance service.
Se ei kuitenkaan näe, miten tällaisilla vaatimuksilla voitaisiin perustella pääomatulojen ja vakuutuspalvelujen tarjoamisesta saatavien tulojen erilaista verotusta.
In the Authority’s view, these considerations, no matter how valid they are, do not relate to the logic of the income and capital tax system and cannot therefore be considered as a justification for the total or partial exemption from taxation applicable only to captive insurance companies.
Valvontaviranomaisen mielestä tällaiset näkemykset, olivatpa ne miten päteviä tahansa, eivät liity tulo- ja pääomaverojärjestelmän logiikkaan, joten niillä ei voida perustella ainoastaan vakuutusalan kytkösyhtiöihin sovellettavaa osittaista tai täydellistä verovapautusta.
The logic of income and capital tax systems is to gain revenue from capital and income generated by an economic activity.
Tulo- ja pääomaverojärjestelmien loogisena päämääränä on saada tuloja taloudellisessa toiminnassa syntyvistä tuloista ja pääomasta.
Whether this activity is subject to more or less strict regulatory requirements is irrelevant in this context.
Tältä osin ei ole oleellista, sovelletaanko kyseiseen toimintaan enemmän tai vähemmän tiukkoja sääntelyvaatimuksia.
For these reasons, the Authority considers that the tax exemptions applicable to captive insurance companies in Liechtenstein are not justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Näistä syistä valvontaviranomainen katsoo, etteivät vakuutusalan kytkösyhtiöihin Liechtensteinissa sovellettavat poikkeukset ole perusteltuja Liechtensteinin verojärjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla.
In order to fall under Article 61(1) of the EEA Agreement, the measure must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Kuuluakseen ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan toimenpiteen täytyy vääristää tai uhata vääristä kilpailua ja vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.
For a measure to distort competition it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition, and that the measure concerned affects intra-Community trade by financially strengthening the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade [51].
Toimenpide vääristää kilpailua, jos tuen saaja kilpailee muiden yritysten kanssa markkinoilla, joilla kilpailu on avointa, ja toimenpide vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, kun se vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin kilpaileviin yrityksiin verrattuna [51]. Kuten edellä todettiin, valvontaviranomaisen mielestä vakuutusalan kytkösyhtiöt harjoittavat taloudellista toimintaa, johon kuuluu vakuutuspalvelujen tarjoaminen vaihtoehtona kaupalliselle vakuuttamiselle.
As stated above, the Authority considers that captive insurance companies carry out an economic activity consisting in offering insurance services as an alternative to commercial insurance.
Vakuutusmarkkinoilla kilpailu on avointa, ja näin ollen vakuutusalan kytkösyhtiöille tarjottu etu vaikuttaa vääristävällä tavalla.
The insurance market is open to competition and therefore any advantage offered to captive insurance companies has a distortive effect.
Sillä kannustetaan tiettyjä yritysryhmiä perustamaan omia vakuutusyhtiöitä vakuuttamaan riskejä, joiden varalta olisi muutoin hankittu vakuutukset avoimilta markkinoilta.
It constitutes an incentive for certain groups of undertakings to establish their own insurance companies to insure risks which had otherwise been insured in the open market.Since the insurance services which the eligible companies carry out are activities which are the subject of trade between the Contracting Parties, intra-EEA trade is equally deemed to be affected [52].
Koska edun saavien yhtiöiden vakuutuspalvelut ovat toimintaa, johon sisältyy sopimuspuolten välistä kauppaa, myös vaikutuksen ETA-maiden väliseen kauppaan katsotaan toteutuvan [52].
The Authority concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies in Liechtenstein constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Valvontaviranomainen toteaa, että vakuutusalan kytkösyhtiöihin Liechtensteinissa sovellettavat erityiset verosäännöt ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid. […]. The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa […]. Asianomainen valtio ei saa panna ehdottamiaan toimenpiteitä täytäntöön ennen kuin menettelyn tuloksena on saatu aikaan lopullinen päätös”.
The special rules regarding the capital, income and coupon taxes applicable to captive insurance undertakings were introduced into the Tax Act in December 1997, i.e. after the entry into force of the EEA Agreement.
Vakuutusalan kytkösyhtiöihin sovellettavat pääoma-, tulo- ja kuponkiveroa koskevat erityissäännöt otettiin käyttöön joulukuussa 1997 annetulla verolailla, eli sen jälkeen kun ETA-sopimus tuli voimaan.
The Liechtenstein authorities did not notify this amendment of the Tax Act to the Authority.
Liechtensteinin viranomaiset eivät ilmoittaneet tästä verolain muutoksesta valvontaviranomaiselle.
The Liechtenstein authorities and certain third parties have argued that the Liechtenstein tax regime in favour of captive insurance companies constitutes existing aid.
Liechtensteinin viranomaiset ja muutamat kolmannet osapuolet väittivät, että vakuutusalan kytkösyhtiöitä koskeva Liechtensteinin verojärjestelmä olisi voimassa olevaa tukea.