natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, it was permissible to require that the granted loan and mortgage should not exceed a particular proportion of the purchase price, real estate assessment or fire insurance valuation.
Lisäksi voitiin edellyttää, että myönnetyn lainan ja kiinnityksen määrä ei saanut ylittää tiettyä osuutta ostohinnasta, kiinteistöarviosta tai palovakuutusarvosta.
Housing Bonds
Asunto-obligaatiot
According to Article 19 of the Act, the role of the Housing Bonds Divisions was:
Kyseisen lain 19 §:n mukaan asunto-obligaatio-osastojen tehtävänä oli:
To issue categories of marketable bonds in the name of the State Building Fund, hereafter referred to as housing bonds, subject to the terms and conditions laid down in this Act, or by regulation.
Laskea valtion rakennusrahaston nimissä liikkeeseen markkinakelpoisia obligaatioita, jäljempänä ’asunto-obligaatioita’, tässä laissa tai asetuksella säädetyin ehdoin.
To exchange debt instruments secured by mortgage upon residential housing issued in connection with the purchase of real estate, construction of new housing, or extensive additions or improvements to, or renovation of, used residential housing […].
Vaihtaa kiinteistövakuudellisia velkakirjoja, jotka on laskettu liikkeeseen kiinteistön oston, uusien asuntojen rakentamisen tai vanhojen asuinrakennusten mittavan laajentamisen, perusparannusten tai peruskorjausten yhteydessä […].
To promote the saleability of housing bonds in the market at all times.’
Edistää yleisesti asunto-obligaatioiden myyntikelpoisuutta markkinoilla.”
The housing bond system was not a traditional mortgage loan system, but a bond swap system, meaning that homebuyers applied to the Housing Bonds Division to issue a mortgage bond, which was secured against the property to be bought.
Asunto-obligaatiojärjestelmä ei ollut perinteinen kiinnelainajärjestelmä vaan obligaatiolainan swap-järjestelmä, joka tarkoittaa sitä, että asunnonostajat hakivat asunto-obligaatio-osastolta kiinteistövakuudellista kiinnelainaa.
The Housing Bonds Division then bought this bond from the homebuyer and paid for it by issuing housing bonds to the seller.
Asunto-obligaatio-osasto osti sen jälkeen obligaation asunnonostajalta ja maksoi kyseisen summan asunnon myyjälle laskemalla liikkeeseen asunto-obligaatioita.
These housing bonds could then be freely traded in the securities market.
Asunto-obligaatioilla voitiin sen jälkeen käydä vapaasti kauppaa arvopaperimarkkinoilla.
The seller could sell the bonds on the securities market, use them as means of payment or keep them.
Myyjä voi myydä obligaatiot arvopaperimarkkinoilla, käyttää niitä maksuvälineinä tai pitää ne itsellään.
According to Article 21 of the Act, the Housing Bonds Division was permitted to claim an interest margin to cover its operating expenses and estimated losses from outstanding loans.
Lain nro 97/1993 21 §:n mukaan asunto-obligaatio-osastolla oli lupa lisätä summaan korkomarginaali toimintakulujensa ja maksamattomista lainasaatavista aiheutuvien tappioiden kattamiseksi.
The Minister of Social Affairs was to determine the level of the interest margin following the proposal of the State Housing Board.
Korkomarginaalin vahvisti sosiaaliministeri valtion asuntolautakunnan ehdotuksen perusteella.
The mortgage instruments purchased by the Housing Bonds Division were to be issued for a maximum loan period of 25 years (cf. Article 26 of the Act).
Asunto-obligaatio-osaston ostamat panttikirjat oli tarkoitus laskea liikkeeseen enintään 25 vuodeksi (ks. lain nro 97/1993 26 §).
According to Article 27, these mortgage instruments could be exchanged for housing bonds amounting to a maximum of 75 % of a property’s reasonably assessed price.
Lain 27 §:n mukaan panttikirjat voitiin vaihtaa asunto-obligaatioihin, joiden arvo oli enintään 75 prosenttia kiinteistön kohtuullisesta arviohinnasta.
The Minister of Social Affairs was empowered to decide on the maximum percentage through a Regulation whereby he could decide on a higher percentage for new construction and the first-time purchase of residential housing.
Sosiaaliministerillä oli valtuudet vahvistaa enimmäisprosenttiosuus asetuksella ja mahdollisuus päättää korkeamman prosenttiosuuden soveltamisesta uudisrakennuksiin ja asuntojen ensiostajiin.
According to Article 29 of the Act, the Housing Bonds Division was to promote the saleability of the housing bonds on the market.
Lain nro 97/1993 29 §:n mukaan asunto-obligaatio-osaston tehtävänä oli edistää asunto-obligaatioiden myyntikelpoisuutta markkinoilla.
For that purpose the Division was to seek cooperation with banks, pension funds and other entities on the financial market.
Osaston oli määrä hoitaa tätä tehtävää yhteistyössä pankkien, eläkerahastojen ja muiden rahoitusmarkkinatoimijoiden kanssa.
Furthermore, the State Building Fund was permitted to dispose of a proportion of its funds for transaction in housing bonds to promote equilibrium on the market.
Lisäksi valtion rakennusrahaston sallittiin käyttää osa varoistaan asunto-obligaatiotransaktioihin markkinoiden tasapainottamiseksi.
The Act did not itself contain provisions on who was eligible for loans under the housing bonds system.
Laissa nro 73/1993 ei varsinaisesti annettu säännöksiä siitä, kenelle asunto-obligaatiojärjestelmästä voitiin myöntää lainoja.
Instead, such rules were laid down in Regulation No 467/1991 on the Housing Bonds Division and housing bonds transactions (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti).With regard to lending to undertakings the Regulation provided that building contractors qualified for loans from the system.
Asiasta säädettiin sen sijaan asetuksessa nro 467/1991, joka koski asunto-obligaatio-osastoa ja asunto-obligaatiotransaktioita (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti). Yrityksille myönnettävistä lainoista asetuksessa säädettiin, että rakennusurakoitsijoilla oli mahdollisuus saada lainaa järjestelmästä.
A building contractor was defined as any recognised entity building and selling completed apartments in accordance with the relevant industrial standard (cf. Article 1 of the Regulation).
Rakennusurakoitsija määriteltiin hyväksytyksi yksiköksi, joka rakentaa ja myy valmiita asuntoja alalla sovellettavan yleisen standardin mukaisesti (ks. asetuksen nro 467/1991 1 §).
Rules regarding loans for new buildings were laid down in Article 10 of the Regulation and Article 25 imposed a special requirement on contractors under which they were required to submit a guarantee from a financial institution or a municipality.
Uudisrakennuksiin myönnettäviä lainoja koskevat säännöt vahvistettiin asetuksen nro 467/1991 10 §:ssä ja asetuksen 25 §:ssä säädettiin urakoitsijoita koskevasta erityisvaatimuksesta, jonka mukaan niiden oli saatava takaus rahoituslaitokselta tai kunnalta.
Workers’ Housing Fund
Työntekijöiden asuntorahasto Työntekijöiden asuntorahaston tehtävänä oli huolehtia yhteiskunnan tukeman asuntotuotannon lainoittamisesta.
The role of the Workers’ Housing Fund was to take care of the provision of loans for social housing with the aim of solving the housing needs of those who require special assistance thereto (cf. Article 47 of the Act).
Tavoitteena oli helpottaa asuntoasioissa erityistä apua tarvitsevien henkilöiden asunto-ongelmia (lain nro 73/1993 47 §).
Article 48 concerned the financing of the Workers’ Housing Fund, which was achieved as follows:
Lain nro 73/1993 48 §:ssä säädettiin, että työntekijöiden asuntorahastoa rahoitetaan seuraavista lähteistä:
by returns on the Fund’s own capital, i.e. instalments, interest and price indexation payments on granted loans;
rahaston oman pääoman tuotolla, ts. myönnetyistä lainoista suoritettavilla lyhennyksillä, koroilla ja hintaindeksimaksuilla;
by annual State Treasury contributions as provided for in the Budget Act from time to time;
valtion kassasta budjettilain mukaisesti saatavilla vuotuisilla maksuosuuksilla;
by loans from municipalities to the State Housing Agency (cf. Article 42);
lainoilla, joita kunnat myöntävät valtion asuntovirastolle (ks. 42 §);
by the sale of bonds to pension funds in accordance with agreements made between the State Housing Agency and pension funds;
obligaatioiden myynnillä eläkerahastoille valtion asuntoviraston ja eläkerahastojen välisten sopimusten mukaisesti;
by special borrowings, decided in the investment and credit plans from time to time, when disposable funds pursuant to sub-paragraphs a to d are not sufficient for planned developments.’
erityisillä lainajärjestelyillä, joista päätetään kulloinkin sovellettavissa investointi- ja luottosuunnitelmissa ja joita käytetään silloin, kun a–d alakohtien nojalla käytettävissä olevat varat eivät riitä kehitysuunnitelmien toteutukseen.”
The loan categories of the Workers’ Housing Fund were listed in Article 50 of the Act and were the following:
Työntekijöiden asuntorahaston lainaryhmät lueteltiin lain 50 §:ssä:
Loans for lease-purchase social housing (for 90 % of the purchase price).
Yhteiskunnan tukemaa asuntotuotantoa koskeviin kiinteistöleasingsopimuksiin liittyvät lainat (90 prosenttia asunnon ostohinnasta).
Loans for privately owned social housing (for 90 % of the purchase price).
Yhteiskunnan tukemiin yksityisomistuksessa oleviin asuntoihin myönnettävät lainat (90 prosenttia asunnon ostohinnasta).
Loans for rented social housing (for 90 % of the purchase price).
Yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin myönnettävät lainat (90 prosenttia asunnon ostohinnasta).
Loans for general lease-purchase housing (for 70 % and 20 % of the purchase price).
Yleisiin kiinteistöleasingsopimuksiin liittyvät lainat (70 ja 20 prosenttia asunnon ostohinnasta).
Loans for social housing were granted by the State Housing Board from the Workers’ Housing Fund (cf. Article 52 of the Act).
Valtion asuntolautakunta myönsi yhteiskunnan tukemaan asuntotuotantoon myönnettävät lainat työntekijöiden asuntorahastosta (lain nro 73/1993 52 §).
The loan could be up to 90 % of the construction cost or purchase price, however, not exceeding 90 % of the costs basis approved by the State Housing Board, less a 3,5 % special contribution of the municipalities for each social assistance apartment (cf. paragraph 2 of Article 42 of the Act) [11].
Lainalla voitiin kattaa enintään 90 prosenttia rakennuskustannuksista tai ostohinnasta. Se sai kuitenkin olla enintään 90 prosenttia valtion asuntolautakunnan hyväksymästä kustannusten laskentaperusteesta, josta vähennettiin kuntien kuhunkin yhteiskunnan tukemaan asuntoon myöntämä 3,5 prosentin erityisrahoitusosuus (ks. lain nro 73/1993 [11] 42 §:n 2 momentti).
With regard to entitlement to social assistance, Article 64 of the Act stated that the right to loans for private owned social housing was limited to those who fulfilled the following conditions:
Sosiaaliavun saannille asetettujen edellytysten osalta lain nro 73/1993 64 §:ssä säädettiin, että oikeus saada lainaa yhteiskunnan tukemiin yksityisomistuksessa oleviin asuntoihin oli rajattu henkilöihin:
Do not already own an apartment or a comparable asset in another form.
jotka eivät jo omista asuntoa tai siihen verrattavissa olevaa omaisuutta muussa muodossa;
Demonstrate payment ability which is assessed by the housing committee of a municipality […].’
jotka osoittavat maksukykyisyyttä, jonka kunnan asuntotoimikunta arvioi […].”
Article 65 provided that those applying for rental apartments had to fulfil the conditions in sub-paragraphs (a) and (b).
Lain 65 §:ssä säädettiin, että vuokra-asuntoa hakevien oli täytettävä a ja b alamomentin mukaiset edellytykset.
The owner of a social assistance apartment who intended to sell this apartment was to notify the housing committee or other developer of such intentions (cf. Article 85 of the Act).
Yhteiskunnan tukeman asunnon omistajan, joka aikoi myydä kyseisen asunnon, oli ilmoitettava aikeistaan asuntotoimikunnalle tai muulle rakennuttajalle.
The developer was to purchase the apartment and resell it in accordance with the Act and regulations set pursuant to the Act.
Rakennuttajan oli ostettava asunto ja myytävä se edelleen lain nro 73/1993 ja sen nojalla annettujen asetusten mukaisesti.
On the purchase of an apartment, its seller should be refunded the contribution he provided on the purchase of the apartment and the instalments he had paid on the loan from the Workers’ Housing Fund from the time the purchase agreement was entered into.
Asunnon oston yhteydessä asunnon myyjälle oli maksettava korvaus rahoitusosuudesta, jonka hän maksoi asunnon ostosta, ja maksuerät, jotka hän oli suorittanut työntekijöiden asuntorahastolta saamastaan lainasta ostosopimuksen tekemisen jälkeen.
Article 86 entrusted the municipalities with the task of calculating the sales price of social housing.
Lain 86 §:n mukaan yhteiskunnan tukeman asunnon myyntihinnan laskenta oli kuntien tehtävä.
The Housing Act No 44/1998
Asuntolaki nro 44/1998
Introduction — main changes
Johdanto – tärkeimmät muutokset
At the same time the abovementioned Act No 97/1993 on the State Housing Agency was repealed.
Samalla kumottiin edellä mainittu laki nro 97/1993 asuntovirastosta.
According to Article 1 of the Housing Act, the purpose of the Act is to promote security and equal rights as regards housing to Icelanders, through the granting of loans and through organisation of matters relating to housing, and that funds are provided for the specific purpose of increasing people’s chances of acquiring or renting housing on manageable terms.
Asuntolain 1 §:n mukaan lain tarkoituksena on edistää islantilaisten turvallisuutta ja yhtäläisiä oikeuksia asuntoasioissa myöntämällä lainoja ja järjestelemällä asuntoasioita. Asuntolailla asetetaan lisäksi käyttöön varoja, joilla parannetaan kansalaisten mahdollisuuksia hankkia tai vuokrata asunto kohtuullisin ehdoin.
In other words, the purpose of the Act corresponds fully to that laid down in the abovementioned Article 1 of the former Act No 97/1993.
Lain nro 44/1998 tarkoitus on toisin sanoen täysin sama kuin kumotun lain nro 97/1993 1 §:n.
In the bill, which subsequently became the Housing Act, the main amendments were described in the following terms:
Lakiehdotuksessa, josta tuli sittemmin asuntolaki, kuvailtiin tärkeimpiä muutoksia seuraavasti:
‘The main changes contained in the bill concern the social housing system.
”Tärkeimmät lakiehdotukseen sisältyvät muutokset koskevat yhteiskunnan tukemaa asuntojärjestelmää.
The principal change being proposed is that the building and purchase of privately owned social apartments will be stopped and instead a new social lending system will be established.
Ehdotuksen olennaisin muutos on, että yhteiskunnan tukemien yksityisomistuksessa olevien asuntojen rakentamisesta ja ostamisesta luovutaan ja sen sijaan otetaan käyttöön uusi sosiaalisten lainojen järjestelmä.
The current provisions on the building of rental apartments will remain in place but it is proposed that the Articles on lease-purchase be abolished.
Vuokra-asuntojen rakentamista koskevat nykyiset säännökset pysyvät voimassa, mutta kiinteistöleasingsopimuksia koskevat pykälät ehdotetaan kumottaviksi.
In addition to the abovementioned, an independent bill will concern building and housing cooperatives.
Edellä mainittujen seikkojen lisäksi laaditaan erillinen lakiehdotus rakennus- ja asunto-osuuskunnista.
In other respects, the main changes in the bill may be simplified into three issues.
Muut tärkeimmät lakiehdotukseen sisältyvät muutokset voidaan jakaa yksinkertaistetusti kolmeen luokkaan.
First, they concern social assistance.
Ensimmäinen luokka koskee sosiaaliapua.
Second, the participation of municipalities in such assistance and third changes concerning the organisational set-up of housing affairs.’
Toinen luokka koskee kuntien osallistumista sosiaaliavun antamiseen ja kolmas asuntoasioiden organisointia.”
When the Minister of Social Affairs submitted the bill to Parliament, he explained the main legislative changes foreseen under the new bill in the following manner:
Kun sosiaaliministeri jätti lakiehdotuksen parlamentille, hän esitteli uuteen lakiehdotukseen sisältyvät tärkeimmät lakimuutokset seuraavasti:
‘The main items are as follows:
”Keskeisiä kohtia ovat seuraavat:
The State Housing Agency will be abolished.
Valtion asuntovirasto lakkautetaan.
The State Building Fund and the Workers’ Housing Fund will be merged into the Housing Financing Fund and the assets of the State Housing Agency will also become part of the Fund.
Valtion rakennusrahasto ja työntekijöiden asuntorahasto yhdistetään asuntorahoitusrahastoksi, johon myös valtion asuntoviraston varat lisätään.
The housing bond system will remain unchanged as regards real estate transactions on the general market.
Asunto-obligaatiojärjestelmä pysyy muuttumattomana markkinoilla yleisesti tehtävien kiinteistökauppojen osalta.
The Housing Financing Fund shall in the fullness of time become self-sustainable.
Asuntorahoitusrahastosta tulee viime kädessä omarahoitteinen.
One item in that regard is that it is presupposed that older loans taken by the Fund will be restructured.
Tältä osin lähdetään siitä, että rahaston ottamat vanhemmat lainat järjestellään uudelleen.
With the restructuring it will be possible to achieve substantially better rates than the Building Funds enjoy today.
Uudelleenjärjestelyn myötä voidaan saada huomattavasti rakennerahastoihin nykyisin sovellettavia ehtoja paremmat lainaehdot.
This Fund will be very strong.
Uudesta rahastosta tulee erittäin vahva.
It will have a capital of 26 billion ISK and will have access to the best lending rates.’
Sillä on pääomaa 26 miljardia Islannin kruunua ja saatavillaan parhaat mahdolliset lainaehdot.”
The Housing Financing Fund is an independent State-owned institution subject to a separate board of directors within the administrative purview of the Minister of Social Affairs (cf. Article 4 of the Housing Act).
Asuntorahoitusrahasto on valtion omistama riippumaton laitos, jolla on erillinen johtokunta ja joka kuuluu sosiaaliministerin hallinnonalaan (asuntolain 4 §).
The Fund replaced the previous State Housing Agency.
Rahasto korvasi aiemman valtion asuntoviraston.
According to Article 7, the Minister shall appoint the five-member board of directors of the Fund for a four-year term.
Asuntolain 7 §:n mukaan ministeri nimittää rahaston viisijäsenisen johtokunnan neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Article 8 provides that the board hires a managing director, who is responsible for the day-to-day operation of the Fund, hiring of staff, etc.
Asuntolain 8 §:ssä säädetään, että johtokunta palkkaa toimitusjohtajan, joka on vastuussa rahaston jokapäiväisestä toiminnasta, henkilöstön palkkaamisesta jne.
As outlined above, the Housing Act abolished both the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund.
Kuten edellä todettiin, asuntolailla lakkautettiin sekä valtion rakennusrahasto että työntekijöiden asuntorahasto.
The funds were to be merged and abolished as of the entry into force of the Act.
Rahastot yhdistettiin toisiinsa ja lakkautettiin lain voimaantulosta alkaen.
From the same date, the Housing Financing Fund took over the functions, rights, assets, liabilities and obligations of both funds (cf. Article 53 of the Act).
Asuntorahoitusrahasto otti samana ajakohtana vastuulleen molempien rahastojen tehtävät, oikeudet, varat, velat ja velvoitteet (ks. lain 53 §).
The rights and privileges afforded to them by law applied to the Housing Financing Fund.
Rahastoille kuuluneet lakisääteiset oikeudet ja etuudet siirrettiin asuntorahoitusrahastolle.
The Housing Financing Fund similarly took over all rights and duties related to debt certificates owned by the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund and was to take their place in any litigation against them or conducted on their behalf.
Asuntorahoitusrahastolle siirrettiin myös valtion rakennusrahaston ja työntekijöiden asuntorahaston velkasitoumuksiin liittyvät oikeudet ja velvollisuudet. Asuntorahoitusrahasto toimi vastaajana myös rahastoja vastaan tai niiden puolesta nostetuissa kanteissa.
The tasks entrusted to the Housing Financing Fund by law are listed in Article 9 of the Housing Act and include:
Asuntorahoitusrahastolle uskotut tehtävät luetellaan asuntolain 9 §:ssä. Ne ovat seuraavat:
Lending and administration of housing bonds transactions in accordance with the provisions of this Act.
Antolainaus ja asunto-obligaatiotransaktioiden hallinnointi tämän lain mukaisesti.
Lending to municipalities, companies and associations for construction or purchase of residential housing.
Lainojen myöntäminen kunnille, yrityksille ja yhdistyksille asuntojen rakentamista tai ostoa varten.
As was the case for the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund under the previous Act No 97/1993, also the Housing Financing Fund is financed by 1) a return on their own capital and 2) by the issuing and sale of bonds (cf. Article 10 of the Housing Act).
Kuten valtion rakennusrahaston ja työntekijöiden asuntorahaston tapauksessa (lain nro 97/1993 nojalla), myös asuntorahoitusrahastoa rahoitetaan 1) oman pääoman tuotolla sekä 2) laskemalla liikkeeseen ja myymällä obligaatioita (ks. asuntolain 10 §).
However, in contrast the system laid down in Act No 97/1993 with regard to financing via direct contributions from the Treasury was not continued in the Housing Act.
Laissa nro 97/1993 säädettyä järjestelmää, joka koski valtion kassasta maksettaviin suoriin maksuosuuksiin perustuvaa rahoitusta, ei sitä vastoin jatkettu asuntolailla.
According to Article 11 of the Housing Act, the Housing Financing Fund shall preserve and earn a return on the monies in its charge.
Asuntolain 11 §:n mukaan asuntorahoitusrahaston on säilytettävä vastuullaan olevat varat ja saatava niistä tuottoa.
Having obtained the approval of the Minister of Social Affairs, the Fund may decide to commit the safe-keeping of its assets to others, in part or in whole.
Saatuaan siihen sosiaaliministerin suostumuksen rahasto voi päättää antaa varojensa hoidon kokonaan tai osittain toisen osapuolen vastuulle.
Care shall be taken that the Fund possesses, at all times, adequate liquid funds to honour its obligations.
On huolehdittava siitä, että rahastolla on aina riittävästi käteisvaroja velvoitteidensa täyttämiseksi.
Loan categories
Lainaryhmät
The three types of loans
Kolme lainaryhmää
Article 15 of the Housing Act laid down the three categories of loans extended by the Housing Financing Fund [14].
Asuntolain 15 §:ssä säädetään kolmesta lainaryhmästä, joiden mukaisia lainoja myönnetään asuntorahoitusrahastosta [14].
The categories were:
Ryhmät ovat seuraavat:
general loans under Chapter VI of the Act for the construction and purchase of residential housing,
asuntolain VI luvun mukaiset yleiset lainat, joita myönnetään asuntojen rakentamiseen ja ostoon;
additional loans to individuals under Chapter VII of the Act for construction and purchase of residential housing,
asuntolain VII luvun mukaiset lisälainat, joita myönnetään asuntojen rakentamiseen ja ostoon;
loans for rental housing to municipalities, associations and companies under Chapter VIII of the Act for construction or purchase of residential housing to be rented.
asuntolain VIII luvun mukaiset lainat, joita myönnetään kunnille, yhdistyksille ja yrityksille vuokrattavien asuntojen rakentamiseen ja ostoon.
According to paragraph 1 of Article 16, the Fund was permitted to create new categories of loans, subject to the approval of the Minister of Social Affairs.
Asuntolain 16 §:n 1 momentilla rahasto valtuutettiin luomaan uusia lainaryhmiä, joille sen on kuitenkin saatava sosiaaliministerin hyväksyntä.
General loans
Yleiset lainat Asuntolailla jatkettiin yleisiin asuntolainoihin perustuvan järjestelmän soveltamista.
The Housing Act continued the system with general housing loans that had been introduced by the housing bonds system in 1989 and also applied under Act No 97/1993.
Järjestelmän lähtökohtana oli vuonna 1989 käyttöön otettu asunto-obligaatiojärjestelmä, ja sen soveltamista jatkettiin myös lailla nro 97/1993. Uudella lailla ei tehty muutoksia tähän lainaryhmään.
The new act did not introduce changes regarding this loan category.
Asuntorahoitusrahastoon perustettiin asunto-obligaatio-osasto yleisten lainojen hoitoa varten.