natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The present Act on Income Tax is a consolidated version of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Nykyinen tuloverolaki on tulo- ja varallisuusveroa koskevan lain nro 75/1981 konsolidoitu toisinto.
Hence, the predecessors of the Housing Financing Fund, also fell under this tax exemption.
Tämän vuoksi myös asuntorahoitusrahaston edeltäjät kuuluivat tämän verovapautuksen piiriin.
INTEREST SUPPORT
KORKOTUKI
In the opening decision, the Authority identified as a third potential State aid measure, interest support, which in fact corresponds to direct budgetary contributions to HFF to cover obligations resulting from lending below market rates for the building of social rental housing.
Valvontaviranomainen totesi menettelyn aloittamisesta tekemässään päätöksessä, että myös korkotuki oli mahdollisesti valtiontukitoimenpide. Korkotuki vastaa käytännössä asuntorahoitusrahastolle talousarviosta suoritettavia suoria maksuosuuksia sellaisten velvoitteiden kattamiseksi, jotka johtuvat lainojen myöntämisestä yhteiskunnan tukemien vuokra-asuntojen rakentamiseen markkinaehtoja edullisemmin ehdoin.
One of the loan categories of the Workers’ Housing Fund was loans for rented social housing (cf. Article 50 of Act No 97/1993, quoted above).
Yhden työntekijöiden asuntorahaston myöntämistä lainaryhmistä muodostivat yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin myönnettävät lainat (ks. lain nro 97/1993 50 §, jota lainataan edellä).
Chapter VIII of the Housing Act provides for the current rules on loans for social rental apartments, and as referred to above, they are for the greater part the same as previously applicable.
Asuntolain VIII luvussa vahvistetaan yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin nykyisin sovellettavat säännöt, jotka vastaavat suurelta osin aiempia sääntöjä.
Therefore, both the State Housing Agency, through the Workers’ Housing Fund, and the HFF respectively were given the task of providing this category of loans.
Tähän lainaryhmään kuuluvien lainojen myöntäminen kuului sen vuoksi sekä valtion asuntoviraston (työntekijöiden asuntorahaston välityksellä) että asuntorahoitusrahaston tehtäviin.
As stated above, one of the means of financing for the Workers’ Housing Fund were direct budgetary contributions (cf. Article 48 of Act No 97/1993).
Kuten edellä todettiin, yhtenä työntekijöiden asuntorahaston rahoituskeinoista olivat suorat maksuosuudet talousarviosta (lain nro 97/1993 48 §).
Those contributions were to cover partially the operating costs of the Fund, including those related to social rental apartments.
Kyseisillä rahoitusosuuksilla katettiin osa rahaston toimintakustannuksista ja myös yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin liittyvät kustannukset.
The interest rate for this loan category was decided upon annually by the Government (cf. Article 52 of the Act).
Hallitus päätti vuosittain tähän lainaryhmään sovellettavan korkokannan (ks. lain nro 97/1993 52 §).
As regards the situation after the entry into force of the Housing Act, provisional Article IX of the Housing Act, as adopted in 1998, provided that, until the end of the year 2000, loans for social rental apartments would continue to be granted at the same rates as were applicable at the time.
Asuntolain voimaantulon jälkeinen tilanne perustui vuonna 1998 annetun asuntolain IX §:ään, jossa säädettiin, että yhteiskunnan tukemiin vuokra-asuntoihin tarkoitettuja lainoja myönnettäisiin vuoden 2000 loppuun edelleen samoin ehdoin kuin siihen saakka.
On 21 August 2001, the Minister of Social Affairs and the Minister of Finance entered into a special agreement providing for a subsidised interest rate for this loan category as regards up to 400 rental apartments every year [26].
Sosiaaliministeri ja valtiovarainministeri tekivät 21 päivänä elokuuta 2001 erityissopimuksen, jossa määrättiin edullisen koron soveltamisesta tähän lainaryhmään enintään 400 vuokra-asunnon rahoittamiseksi vuosittain [26].
On 26 September 2005, the Ministers entered into a new agreement, adjusting the contribution to the HFF in view of the lowering of interest rates and the increase of the maximum contribution for each apartment.
Ministerit tekivät 26 päivänä syyskuuta 2005 uuden sopimuksen, jolla muutettiin asuntorahoitusrahastolle suunnattua rahoitusta alentamalla korkoja ja korottamalla kuhunkin asuntoon myönnettävän rahoitusosuuden enimmäismäärää.
According to those agreements HFF would receive a budgetary contribution for the losses it incurred related to this loan category to the extent provided for in the agreements.
Kyseisissä sopimuksissa määrättiin, että asuntorahoitusrahastolle maksettaisiin rahoitusosuus talousarviosta tästä lainaryhmästä liittyvistä lainoista aiheutuvien tappioiden kattamiseen sopimuksissa määrätyssä laajuudessa.
NO DIVIDEND PAYMENTS
VAPAUTUS OSINKOMAKSUISTA
In the opening decision, the Authority identified as a fourth potential State aid measure that HFF is not required to pay any dividends to the State.
Valvontaviranomainen katsoi menettelyn aloittamisesta tekemässään päätöksessä mahdolliseksi valtiontukitoimenpiteeksi myös sen, että asuntorahoitusrahastoa ei vaadita maksamaan valtiolle lainkaan osinkoja.
This results from the general principles of Icelandic public law, which do not require State institutions, organised such as HFF, to pay dividends [27].
Tämä johtuu Islannin julkisoikeuden yleisistä periaatteista, joiden mukaan asuntorahoitusrahaston kaltaisten valtion laitosten ei edellytetä maksavan osinkoja [27].
As such, this principle predates the entry into force of the EEA Agreement and the legal situation for the predecessors to HFF was therefore the same.
Tätä periaatetta alettiin varsinaisesti soveltaa ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa. Asuntorahoitusrahaston edeltäjien oikeudellinen asema oli sen vuoksi sama.
This general principle is, inter alia, a reflection of the fact that the objective of these institutions is not to make a profit but to provide services that Parliament has decided should be undertaken by the State.
Tätä yleistä periaatetta perustellaan muun muassa sillä, että kyseisen kaltaisten laitosten tarkoituksena ei ole tuottaa voittoa vaan tarjota palveluita, joista valtion olisi parlamentin päätöksen mukaan vastattava.
Under Icelandic public law, a State institution requires a legal basis to charge for its services and the charge may not exceed the cost of providing them [28].
Islannin julkisoikeudessa säädetään, että valtion laitoksella on oltava oikeusperusta maksun perimiselle palveluistaan eikä maksu saa ylittää palveluiden tarjoamisesta aiheutuvia kustannuksia [28].
Where a State institution is permitted by law to charge more than costs or, as for example in the case of HFF, earn a return on funds it keeps (cf. Article 11 of the Housing Act), a separate legal basis is required for the institution to pay dividends to the Icelandic StateThis understanding of Icelandic law is confirmed in the Icelandic Government’s letter of 15 April 2008 where the following is stated: In accordance with the Government Financial Reporting Act No 88/1997, the general practice is that public entities are only required to generate profit if they are obliged to do so by law.
Jos valtion laitoksen sallitaan lain nojalla veloittavan palveluistaan kustannusten määrän ylittävän maksun tai, kuten asuntorahoitusrahaston tapauksessa, saavan hoitamistaan varoista tuottoa (ks. asuntolain 11 §), tarvitaan erillinen oikeusperusta, jonka mukaisesti kyseisen laitoksen edellytetään maksavan Islannin valtiolle osinkoja.Tämä Islannin lainsäädännön tulkinta vahvistetaan 15 päivänä huhtikuuta 2008 päivätyllä Islannin hallituksen kirjeellä, jossa todetaan seuraavaa: ”Tilinpäätösraportointia koskevan hallituksen lain nro 88/1997 mukaisen yleisen käytännön perusteella julkisten laitosten edellytetään tuottavan voittoa vain siinä tapauksessa, että niillä on siihen lakisääteinen velvollisuus.
Furthermore, a legal basis is required if a public entity is required to pay dividends.
Jos julkisen laitoksen edellytetään maksavan osinkoja, siihen vaaditaan oikeusperusta.
If a public entity generates profits it shall turn in a normal share of the profits as dividends to the Treasury, as laid down in Article 42 of Act No 88/1997.
Jos julkinen laitos tuottaa voittoa, sen on maksettava tavanomainen osuus voitoista osinkoina valtion kassaan, kuten lain nro 88/1997 42 §:ssä säädetään.
Public entities which pay dividends, such as Landsvirkjun, for example, have a special legal obligation to do so.
Osinkoja maksavilla julkisilla laitoksilla, kuten Landsvirkjunilla, on erityinen lakisääteinen velvollisuus toimia tällä tavalla.
Reference can be made to Article 4 of Act No 42/1983 on Landsvirkjun.
Tältä osin voidaan viitata Landsvirkjunia koskevan lain nro 42/1983 4 §:än.
Therefore there is no general legal provision requesting public entities to pay dividends.
Tämän vuoksi ei ole annettu yleisiä säännöksiä, joiden nojalla julkisten laitosten edellytettäisiin maksavan osinkoja.”
Neither the Housing Act nor Act No 97/1993 contained any legal provision requiring the HFF or its predecessors to pay dividends.
Asuntolaissa ja laissa nro 97/1993 ei kummassakaan ollut säännöksiä, joiden nojalla asuntorahoitusrahastoa tai sen edeltäjiä olisi voitu vaatia maksamaan osinkoja.
Hence, HFF has in this respect always been governed by the said general principle of Icelandic public law.
Tämän vuoksi asuntorahoitusrahasto on kuulunut tältä osin aina kyseisen Islannin julkisoikeuden yleisen periaatteen soveltamisalaan.
HFF IS NOT COVERED BY CAPITAL ADEQUACY REQUIREMENTS AND MINIMUM SOLVENCY RATIO RULES
ASUNTORAHOITUSRAHASTON JÄTTÄMINEN OMIEN VAROJEN RIITTÄVYYTTÄ JA VAKAVARAISUUSSUHTEEN VÄHIMMÄISMÄÄRÄÄ KOSKEVIEN SÄÄNTÖJEN SOVELTAMISALAN ULKOPUOLELLE
The Act referred to at point 14 of Chapter II of Annex IX to the EEA Agreement (Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions, as amended, hereafter referred to as the ‘Banking Directive’) [29], sets out the requirements for capital adequacy and the rules for a minimum solvency ratio applicable to credit institutions throughout the EU and EFTA Member States.
ETA-sopimuksen liitteessä IX olevan II luvun 14 kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/12/EY, jäljempänä ’pankkidirektiivi’) [29] vahvistetaan luottolaitoksiin kaikissa EU:n ja EFTAn jäsenvaltioissa sovellettavat omien varojen riittävyyttä koskevat vaatimukset ja vakavaraisuussuhteen vähimmäismäärää koskevat säännöt.
Article 2(3) of the directive contains a catalogue of institutions exempted from the application of the provisions of the Banking Directive.
Pankkidirektiivin 2 artiklan 3 kohdassa on luettelo laitoksista, jotka on jätetty sen säännösten soveltamisalan ulkopuolelle.
In the decision of the EEA Joint Committee this list was expanded, inter alia, by adding the ‘Byggingarsjóðir ríkisins’ in Iceland (literally translated ‘the State’s Building Funds’ [30].
Luetteloa laajennettiin ETA:n sekakomitean päätöksellä lisäämällä siihen muun muassa Islannin Byggingarsjóðir ríkisins (sananmukaisesti käännettynä ”valtion rakennusrahastot” [30]).
This term covered the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund, which, as described above, were merged and taken over by the HFF (cf. Article 53 of the Housing Act).
Kyseinen käsite kattoi valtion rakennusrahaston ja työntekijöiden asuntorahaston, jotka, kuten edellä todettiin, on yhdistetty toisiinsa ja siirretty asuntorahoitusrahaston alaisuuteen (ks. asuntolain 53 §).
Accordingly, Article 116 of Act No 161/2002, on Financial Institutions (lög um fjármálafyrirtæki) exempts the HFF from the application of the Act, which is among the measures implementing the directive into Icelandic law.
Rahoituslaitoksia koskevan lain nro 161/2002 (lög um fjármálafyrirtæki) 116 §:ssä säädetään tämän vuoksi asuntorahoitusrahaston jättämisestä pankkidirektiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Kyseinen laki kuuluu säädöksiin, joilla pankkidirektiivi saatetaan osaksi Islannin kansallista lainsäädäntöä.
In its letters of 20 November 2006 and 15 April 2008, the Icelandic Government maintained that the HFF system was to be regarded as existing aid.
Islannin hallitus ilmoitti 20 päivänä marraskuuta 2006 ja 15 päivänä huhtikuuta 2008 päivätyillä kirjeillä pitävänsä kiinni kannastaan, jonka mukaan asuntorahoitusrahastoa koskeva järjestelmä oli katsottava voimassa olevaksi tueksi.
First, the principal features of the system pre-dated the entry into force of the EEA Agreement and were not changed by the adoption of the Housing Act.
Järjestelmän keskeisistä piirteistä oli sovittu jo ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa eikä niihin tehty muutoksia asuntolain säätämisen yhteydessä.
The changes made to the housing system, at that time, were exclusively aimed at the social housing system and were not substantive.
Asuntojärjestelmään tuolloin tehdyt muutokset koskivat ainoastaan yhteiskunnan tukemaa asuntojärjestelmää eivätkä olleet olennaisia.
Second, the State aid elements identified in the opening decision of the Authority were general measures that remained unaltered by the enactment of the Housing Act.
Lisäksi menettelyn aloittamisesta tehdyssä valvontaviranomaisen päätöksessä mainitut valtiontukiosat olivat yleisiä toimenpiteitä, jotka pysyivät muuttumattomina asuntolain säätämisen yhteydessä.
Hence, for example the implicit state guarantee has been the same both before and after the entry into force of the EEA Agreement.
Esimerkiksi epäsuora valtiontakaus on ollut samanalainen sekä ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa että sen jälkeen.
In this respect, the Icelandic Government argued that it follows from the judgment of the European Court of Justice in Namur that only substantive legislative changes were capable of altering the classification of the aid [31].
Islannin hallitus huomautti tältä osin, että asiassa Namur - Les assurances du crédit SA annetun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion [31] mukaan tuen luokittelua voidaan muuttaa vain olennaisilla lakimuutoksilla.
Third, there was no change made in 1999 with the introduction of the Housing Act that was likely to alter the appreciation of the compatibility of the system with the State aid rules.
Järjestelmään ei myöskään tehty vuonna 1999 säädetyllä asuntolailla sellaisia muutoksia, jotka olisivat olleet omiaan muuttamaan arviointia siitä, oliko järjestelmä valtiontukisääntöjen mukainen.
Fourth, and alternatively, the changes made to the social housing system relating to, for example, the so-called additional loans are severable from the general lending system.5.
Lopuksi Islannin hallitus totesi, että yhteiskunnan tukemaan asuntojärjestelmään tehdyt muutokset, jotka koskivat esimerkiksi lisälainoja, on pidettävä erillään yleisestä lainajärjestelmästä.
The SFF has claimed that the changes made by the Housing Act cause the system to be classified as new aid as the these changes implied that the housing system did not remain in place more or less unchanged until today.
Islannin rahoituspalveluyhdistyksen mukaan asuntolailla järjestelmään tehdyt muutokset aiheuttavat sen, että järjestelmä on katsottava uudeksi tueksi, sillä se ei ole pysynyt muutosten jälkeen pääosin muuttumattomana nykyhetkeen saakka.
In its letter of 31 January 2007 the SFF referred, inter alia, to:
Rahoituspalveluyhdistys otti 31 päivänä tammikuuta 2007 päivätyssä kirjeessään esille muun muassa seuraavat seikat:
the existence of a new Act, i.e. that the Housing Act had replaced the State Housing Agency Act,
voimassa on nyt uusi laki, toisin sanoen asuntolaki, jolla korvattiin valtion asuntovirastoa koskeva laki;
the creation of a new legal entity, the Housing Financing Fund which replaced the State Housing Board/State Housing Agency and took over the assets and obligations of the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund,
on perustettu uusi oikeushenkilö, asuntorahoitusrahasto, joka on korvannut valtion asuntolautakunnan/valtion asuntoviraston ja ottanut vastuulleen valtion rakennusrahaston ja työntekijöiden asuntorahaston varat ja velat;
the introduction of new lending instruments, with cash loans instead of housing bonds and less social assistance in housing matters, change of maximum level of funding of the purchase, lifting of restrictions on sale of owner-occupied social housing, abolition of priority right and changes with regard to the nature of the entities eligible for loans,
on otettu käyttöön uusia lainainstrumentteja: asunto-obligaatiot on korvattu käteislainoilla; asuntoasioihin kohdistetun sosiaaliavun määrää on vähennetty; omassa käytössä olevien yhteiskunnan tukemien asuntojen myyntirajoitukset on poistettu; etuosto-oikeus on poistettu; niiden yksiköiden luonne, joille voidaan myöntää lainoja, on muuttunut;
the change in the sources of financing: Under the Housing Act the Housing Financing Fund, unlike its predecessors, does not receive any direct state contributions.
rahoituslähteet ovat muuttuneet, sillä asuntolaissa säädetään, että asuntorahoitusrahasto ei saa lainkaan suoria valtion rahoitusosuuksia, toisin kuin edeltäjänsä.
In its letter of 28 March 2008, the SFF has argued that the relevant legal test should consist of a comprehensive assessment of the HFF system rather than an individual analysis of the identified possible aid measures.
Rahoituspalveluyhdistys väitti 28 päivänä maaliskuuta 2008 päivätyssä kirjeessään, että asiaan liittyvien oikeudellisten seikkojen tutkinnassa olisi keskityttävä asuntorahoitusrahastoa koskevan järjestelmän perusteelliseen arviointiin eikä mahdollisten tukitoimenpiteiden tapauskohtaiseen analysointiin.
In the opinion of SFF, the individual components of the system are so closely interwoven that it would amount to an unjustified artificial division to split them up in the assessment of whether the measures have the character of new or existing measures.
Rahoituspalveluyhdistyksen näkemyksen mukaan järjestelmän eri osa-alueet liittyvät niin kiinteästi toisiinsa, että niiden erotteleminen laadittaessa arviontia siitä, onko kyse uusista vai voimassa olevista toimenpiteistä, merkitsisi perusteetonta ja keinotekoista jaottelua.
Such an approach would, in the opinion of SFF, not be in line with the practice of the European Commission in similar cases.
Rahoituspalveluyhdistuksen mukaan kyseinen toimintalinja olisi ristiriidassa Euroopan komission vastaavanlaisissa tapauksissa noudattaman päätöksentekokäytännön kanssa.
Finally, the SFF invites the Authority to take account of the factual development with regard to the amount of loans granted by the HFF and its market share compared to that of the private banks.
Rahoituspalveluyhdistus kehottaa lisäksi valvontaviranomaista ottamaan huomioon asuntorahoitusrahaston myöntämien lainojen määrän ja sen markkinaosuuden todellisen kehityksen verrattuna yksityissektorin pankkeihin.
THE HFF NOT BEING SUBJECT TO CAPITAL ADEQUACY REQUIREMENTS AND MINIMUM SOLVENCY RATIO RULES, IS NOT STATE AID
SE, ETTÄ ASUNTORAHOITUSRAHASTOON EI SOVELLETA OMIEN VAROJEN RIITTÄVYYTTÄ EIKÄ VAKAVARAISUUSSUHTEEN VÄHIMMÄISMÄÄRÄÄ KOSKEVIA SÄÄNTÖJÄ, EI OLE VALTIONTUKEA
The Authority has found it useful to start its assessment with the question of whether the fact that the HFF is not subject to capital adequacy requirements and minimum solvency ratio rules constitutes State aid.
Valvontaviranomainen on katsonut aiheelliseksi ottaa arviointinsa lähtökohdaksi kysymyksen siitä, onko siinä, että asuntorahoitusrahastoon ei sovelleta omien varojen riittävyyttä eikä vakavaraisuussuhteen vähimmäismäärää koskevia sääntöjä, kyse valtiontuesta.
As already indicated, the Banking Directive sets out the requirements for capital adequacy and the rules for a minimum solvency ratio applicable to credit institutions throughout the EEA.
Kuten edellä todettiin pankkidirektiivissä vahvistetaan omien varojen riittävyyttä koskevat vaatimukset ja vakavaraisuussuhteen vähimmäismäärää koskevat säännöt, joita sovelletaan luottolaitoksiin koko ETA:ssa.
In the opening decision, the Authority took the preliminary view that the exemption of HFF from the Banking Directive did not constitute State aid.
Valvontaviranomainen totesi menettelyn aloittamisesta tekemässään päätöksessä alustavasti, että asuntorahoitusrahaston jättäminen pankkidirektiivin soveltamisalan ulkopuolelle ei ole valtiontukea.
However, it found that the question raised such doubts that it was useful to assess the question under the formal investigation procedure.
Se katsoi kuitenkin, että tähän kysymykseen liittyi niin paljon epävarmuustekijöitä, että sitä oli aiheellista arvioida muodollisessa tutkintamenettelyssä.
This assessment has led the Authority to confirm its preliminary opinion for the following reasons:
Valvontaviranomainen vahvisti arvioinnissa alustavan kantansa seuraavista syistä:
First, as also indicated in the opening decision, HFF does not constitute a credit institution covered by the Banking Directive as it is not permitted to receive any deposits or other repayable funds from the public.
Kuten menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä todettiin, asuntorahoitusrahasto ei ole pankkidirektiivin soveltamisalaan kuuluva luottolaitos, koska sillä ei ole oikeutta ottaa yleisöltä vastaan talletuksia tai muita takaisinmaksettavia varoja.
Second, Article 2(3) of the Banking Directive contains a catalogue of institutions exempted from the application of the provisions of the directive.
Pankkidirektiivin 2 artiklan 3 kohdassa on luettelo laitoksista, jotka on jätetty sen säännösten soveltamisalan ulkopuolelle.
The decision of the EEA Joint Committee included the ‘Byggingarsjóðir ríkisins’, in that list.
Luetteloon lisättiin ETA:n sekakomitean päätöksellä Byggingarsjóðir ríkisins -rahastot.
That term was traditionally used for the funds which have now been taken over by the HFF.
Kyseistä termiä on käytetty perinteisesti kuvaamaan rahastoja, jotka on yhdistetty sittemmin asuntorahoitusrahastoon.
Hence, regardless of whether that provision is constitutive or merely restates what already follows from the normal rules of the directive, it is the Banking Directive as adapted to the EEA itself that exempts HFF from its ambit and the capital adequacy requirements and minimum solvency ratio laid down therein.
Tästä seuraa, että riippumatta siitä, onko kyseisellä säännöksellä oikeutta perustava vaikutus vai toistetaanko siinä pelkästään direktiivin yleisistä säännöistä johtuva tilanne, asuntorahoitusrahasto jätetään direktiivissä vahvistettujen omien varojen riittävyyttä koskevien vaatimusten ja vakavaraisuussuhteen vähimmäismäärää koskevien sääntöjen ulkopuolelle nimenomaan pankkidirektiivillä, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA:an.
Even when assuming that an exemption from the directive entailed that the HFF would be granted an advantage, the measure would not be imputable to the Icelandic State, but to the EEA Joint Committee, and would accordingly not constitute State aid [32].Third, even if HFF had been covered by the Banking Directive, any exemption would not have entailed a transfer of State resources, as the State would not forego any revenue in such a situation.
Vaikka otaksuttaisiin, että asuntorahoitusrahasto hyötyi siitä, että se jätettiin direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, toimenpiteen ei katsottaisi johtuvan Islannin valtion vaan ETA:n sekakomitean toimesta eikä sitä katsottaisi sen vuoksi valtiontueksi [32]. Vaikka asuntorahoitusrahasto sitä paitsi kuuluisikin pankkidirektiivin soveltamisalaan, sen vapauttaminen direktiivin soveltamisesta ei merkitsisi valtion varojen siirtoa, sillä vapautus ei aiheuttaisi valtiolle tulonmenetyksiä.
JOINT CONSIDERATIONS PERTAINING TO THE STATE GUARANTEE, THE INTEREST SUPPORT, THE EXEMPTION FROM INCOME AND PROPERTY TAX AND THE LACK OF DIVIDEND PAYMENTS
VALTIONTAKAUSTA, KORKOTUKEA, VAPAUTUSTA TULO- JA VARALLISUUSVEROSTA JA VAPAUTUSTA OSINKOMAKSUISTA KOSKEVIA NÄKÖKOHTIA
THE DIFFERENT PROCEDURES FOR NEW AND EXISTING AID
UUTTA JA VOIMASSA OLEVAA TUKEA KOSKEVIEN MENETTELYIDEN VÄLISET EROT