natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 26 April 2001, OPAK AS (hereinafter OPAK) submitted a value assessment concluding that the market value was NOK 795 Million, which was also distributed (see point 2.3 below for a description of the assessment).
OPAK AS (jäljempänä ’OPAK’) antoi 26 päivänä huhtikuuta 2001 arviointiraportin, jonka mukaan asuntojen markkina-arvo oli 795 miljoonaa Norjan kruunua. Myös tämä raportti jaettiin kyseisille yrityksille (ks. jäljempänä 2.3 kohdan kuvaus arviosta).
Investors were asked to submit their bids by 2 May 2001, and the bidding contest was brought to an end on 3 May 2001.
Sijoittajia pyydettiin jättämään tarjouksensa 2 päivään toukokuuta 2001 mennessä, ja tarjouskilpailu päätettiin 3 päivänä toukokuuta 2001.
Five companies submitted the following offers in the first round on 2 May 2001. These were:
Ensimmäisellä tarjouskierroksella 2 päivänä toukokuuta 2001 saatiin seuraavat viisi tarjousta:
The inhabitants, represented by Ole Løken, attorney at law:
asianajaja Ole Løkenin edustamat asukkaat:
NOK 300 Million
300 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 500 Million
500 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 505 Million
505 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 690 Million
690 miljoonaa Norjan kruunua
NOK 725 Million
725 miljoonaa Norjan kruunua.
On 3 May 2001, the five companies could change or increase their offers after having been informed about the highest offer submitted on 2 May 2001.
Kyseiset tarjoajat saivat 3 päivänä toukokuuta 2001 tilaisuuden muuttaa tai korottaa tarjoustaan saatuaan tietoonsa 2 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn korkeimman tarjouksen.
The following new offers were received:
Tuolloin tehtiin seuraavat uudet tarjoukset:
NOK 735 Million
735 miljoonaa Norjan kruunua.
The Municipality of Oslo chose to accept the offer from Sunndal Collier & Co ASA and on 8 May 2001, Sundal Collier & Co ASA, Fredensborg being its successor, signed the contract.
Oslon kunta päätti hyväksyä Sunndal Collier & Co ASA:n tarjouksen, ja Sunndal Collier & Co ASA, jonka seuraajayhtiö on Fredensborg, allekirjoitti myyntisopimuksen 8 päivänä toukokuuta 2001.
After the offer was accepted, it was discovered that two buildings (Internat A og B) in connection with one of the hospitals (Ullevål Sykehus) was being used by Oslo og Akerhus høgskolenes studentsamskipnad (OAS) without any rent being paid (based on a contract not signed by the Municipality, but adhered to by Ullevål Sykehus and OAS, according to which OAS i.a. would only cover operating costs).
Kun tarjous oli hyväksytty, paljastui, että Oslo og Akerhus høgskolenes studentsamskipnad (OAS) käytti yhteen sairaaloista (Ullevål Sykehus) liittyviä kahta rakennusta maksamatta lainkaan vuokraa niistä (tämä perustui sopimukseen, jota kunta ei ollut allekirjoittanut, vaan jonka osapuolet olivat Ullevål Sykehus ja OAS, ja jonka mukaan OAS muun muassa vastaisi vain rakennusten ylläpitokustannuksista).
As a consequence of this, the contract between the Municipality and Fredensborg was amended on several points.
Tämän seurauksena kunnan ja Fredensborgin sopimukseen tehtiin useita muutoksia.
By letter dated 11 May 2001, the Municipality asked OPAK to assess the consequence of this for their value assessment.
Kunta pyysi 11 päivänä toukokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä OPAK:ia arvioimaan, kuinka kyseiset muutokset vaikuttaisivat arviointiraporttiin.
On 14 May 2001, OPAK submitted a corrected value assessment of NOK 740 Million (see point 2.3 below).
OPAK toimitti 14 päivänä toukokuuta 2001 tarkistetun arviointiraportin, jonka mukaan asuntojen arvo oli 740 miljoonaa Norjan kruunua (ks. jäljempänä 2.3 kohta).
By signing the contract on 31 May 2001, the Municipality of Oslo sold the 1744 apartments en bloc at a price of NOK 715 Million to Fredensborg.
Oslon kunta allekirjoitti 31 päivänä toukokuuta sopimuksen, jolla 1744 asuntoa myytiin yhtenä kokonaisuutena Fredensborgille 715 miljoonalla Norjan kruunulla.
The value assessments submitted as part of the notification
Ilmoitukseen liitetyt arviointiraportit
The notification contained three appraisals: one from Catella (Annex 16 to the notification), one from OPAK (Annex 18 to the notification) and one from FIGA/Nortakst (Annex 21 to the notification).
Ilmoitukseen sisältyi kolme arviointiraporttia: yksi Catellalta (ilmoituksen liite 16), yksi OPAK:lta (ilmoituksen liite 18) ja yksi FIGA/Nortakstilta (ilmoituksen liite 21).
The valuation from Catella
Catellan arviointi
Catella was engaged by the Municipality of Oslo on 14 March 2003 with a mandate to assess the market value of the apartments as a portfolio (all apartments sold at the same time to one buyer).
Oslon kunta antoi 14 päivänä maaliskuuta 2003 Catellan tehtäväksi arvioida asuntojen kokonaismarkkina-arvon (jos kaikki asunnot myydään samaan aikaan yhdelle ostajalle).
The report was originally made in order to set up an opening balance sheet relating to the hospitals.
Kyseisen arviointiraportin alkuperäisenä tarkoituksena oli määrittää sairaaloihin liittyvä avaava tase.
The appraisal was to be finished by 30 March 2001.
Arvio oli määrä laatia 30 päivään maaliskuuta 2001 mennessä.
Catella stated that the appraisal was not in accordance with the rules of the Norwegian Appraisers Association (‘Norges Takseringsforbund’) and was conducted in a superficial way [11].
Catellan mukaan kyseinen arvio ei ollut Norjan arvioijayhdistyksen (”Norges Takseringsforbund”) sääntöjen mukainen ja oli laadittu ylimalkaisesti.
One reason for this was that Akershus considered that the stipulated rentals were too high and the estimated initial costs too low.
Yksi syy tähän oli se, että Akershus katsoi määritetyt vuokrat liian korkeiksi ja arvioidut lähtökustannukset liian pieniksi.
the report included real estate not included in the sale (Trondheimsveien 235, estimated value NOK 61 million),
Raportissa käsiteltiin myös myynnin piiriin kuulumatonta kiinteistöä (Trondheimsveien 235, jossa sijaitsevan kiinteistön arvo arvioitiin 61 miljoonaksi Norjan kruunuksi).
the valuation was based on the assumption that maximum rental was obtainable from the first day,
Arvion lähtökohtana oli, että asunnoista saataisiin enimmäisvuokra heti ensimmäisestä päivästä alkaen.
the impact of the ‘as-is’ clause in the sales contract was not assessed.
Myyntisopimukseen sisältyvää asunnon kuntoa koskevaa lauseketta (nk. as-is-lauseketta) ja sen vaikutuksia ei ollut arvioitu.
An ‘as-is’ clause implies that the buyer takes the entire risk as to the peculiarities of the apartments bought, and that he must rely on his own examinations.
Tämä lauseke merkitsee, että ostaja vastaa kaikista ostettujen asuntojen erityispiirteisiin liittyvistä riskeistä ja joutuu toimimaan omien tutkimustensa varassa.
A second company, OPAK, was therefore asked to make a new appraisal.
Tämän vuoksi toista yritystä, OPAK:ia pyydettiin laatimaan uusi arvio.
The valuation from OPAK
OPAK:n arvio
OPAK was engaged by the Municipality of Oslo to assess the apartments as a portfolio.
Oslon kunta teetti OPAK:lla arvion asuntojen kokonaisarvosta.
The (first) appraisal was dated 26 April 2001 and concluded that the market value was NOK 795 Million.
OPAK:n (ensimmäisessä) 26 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyssä arviossa pääteltiin, että asuntojen markkina-arvo oli 795 miljoonaa Norjan kruunua.
The estimated sales value was calculated as follows:
Arvioitu myyntiarvo laskettiin seuraavasti:
[12]Net yearly rental income in net present value terms
[12]Vuotuinen nettomääräinen vuokratulo nettonykyarvona ilmaistuna
= NOK 835 Million
= 835 miljoonaa NOK
Cost of upgrading the apartments
asuntojen kunnostuskustannukset
= NOK 150 Million
= 150 miljoonaa NOK
+ Net present value of ‘up-side’ [12] (sale after 10 years)
+ arvonnousun nettonykyarvo [12] (myyntiarvo 10 vuoden kuluttua)
= NOK 110 Million
= 110 miljoonaa NOK
= Sales value
Myyntiarvo
NOK 795 Million
= 795 miljoonaa NOK
An adjustment of the OPAK appraisal was requested by the Municipality of Oslo in order to reflect a correction of the value of certain leases due to factual circumstances not considered in the original appraisal.
Oslon kunta pyysi OPAK:ia tarkistamaan arviotaan, jotta joidenkin vuokrasopimusten arvoa voitaisiin muuttaa sellaisten seikkojen perusteella, joita ei oltu otettu huomioon alkuperäisessä arviossa.
These factual corrections led OPAK to reduce the value of the assets to NOK 740 Million.
OPAK alensi näiden tosiasioihin perustuvien tarkistusten seurauksena arvionsa kiinteistöjen arvosta 740 miljoonaan Norjan kruunuun.
The adjustments were presented to the Municipality of Oslo on 14 May 2001.
Muutokset ilmoitettiin Oslon kunnalle 14 päivänä toukokuuta 2001.
The valuation from FIGA and Nortakst DA
FIGAn ja Nortakst DA:n arvio
By letter dated 12 July 2001 from the Ministry of Trade and Industry to the Municipality of Oslo [13], the Ministry requested the Municipality to initiate a new value assessment.
Kauppa- ja teollisuusministeriö pyysi 12 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä [13] Oslon kuntaa teettämään uuden arvion.
The Ministry also stated that the value assessment from OPAK did not fulfil the requirements of the State Aid Guidelines [14].
Ministeriö totesi myös, että OPAK:n arvio ei täyttänyt valtiontukea koskevien suuntaviivojen vaatimuksia.
The two firms FIGA and Nortakst DA, forming a committee [15] (hereinafter FIGA/Nortakst), were engaged by the Municipality to carry out a new value assessment.
Oslon kunta antoi uuden arvion laatimisen lautakunnan [15] muodostavien FIGAn ja Nortakst DA:n (jäljempänä ’FIGA/Nortakst’) tehtäväksi.
The mandate for the assessment was agreed upon with the Ministry of Trade and Industry.
Arviota koskevasta toimeksiannosta sovittiin kauppa- ja teollisuusministeriön kanssa.
FIGA/Nortakst submitted its report on 26 April 2002 with the conclusion that the market value of the apartments was NOK 1055 Million.
FIGA/Nortakstin 26 päivänä huhtikuuta 2002 antaman arviointiraportin mukaan asuntojen markkina-arvo oli 1055 miljoonaa Norjan kruunua.
FIGA/Nortakst used three different methods to assess the value of the portfolio as of 30 May 2001: technical value, cash flow method and net capitalisation method.
FIGA/Nortakst käytti kolmea eri menetelmää arvioidessaan asuntojen arvon 30 päivänä toukokuuta 2001: teknistä arvoa, kassavirtoihin perustuvaa menetelmää ja nettokapitalisointimenetelmää.
The results of the calculations based on these three methods were:
Näihin kolmeen menetelmään perustuvien laskelmien tulokset olivat seuraavat:
Technical value:
tekninen arvo:
NOK 1448 Million
1448 miljoonaa NOK
Cash flow method:
kassavirtoihin perustuva menetelmä:
NOK 1055 Million
1055 miljoonaa NOK
Net capitalisation method:
nettokapitalisointimenetelmä:
NOK 1005 Million
1005 miljoonaa NOK.
FIGA/Nortakst concluded that the cash flow method reflected best what a potential investor would be willing to pay for the portfolio.
FIGA/Nortakst päätteli, että kassavirtoihin perustuva menetelmä kuvasi parhaiten hintaa, jonka potentiaalinen sijoittaja olisi valmis maksamaan asunnoista.
The conclusion was thus that the market value of the apartments was NOK 1055 Million.
Asuntojen markkina-arvo määritettiin tämän vuoksi 1055 miljoonaksi Norjan kruunuksi.
In the letter from the Municipality of Oslo attached to the letter dated 7 February 2003 from the Ministry of Trade and Industry, the Municipality contested whether this appraisal reflected the value of the apartments and concluded that the appraisal from OPAK best reflected the market value.
Kauppa- ja teollisuusministeriön 7 päivänä helmikuuta 2003 päivättyyn kirjeeseen liitetyssä Oslon kunnan kirjeessä kunta ilmoitti epäilevänsä, vastasiko tämä arvio asuntojen arvoa, ja katsovansa, että OPAK:n arvio vastasi parhaiten asuntojen markkina-arvoa.
Request for further information
Lisätietopyynnöt
By letter dated 9 April 2003 (Doc. No: 03-2133-D), the Authority requested further information.
Valvontaviranomainen pyysi lisätietoja 9 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (asiakirja nro 03-2133-D).
In this letter, the Competition and State Aid Directorate also expressed doubts about the compatibility of the sale with the State aid provisions of the EEA Agreement.
Tässä kirjeessä kilpailun ja valtiontukien osasto myös epäili myynnin yhdenmukaisuutta ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten kanssa.
By letter from the Norwegian Mission to the European Union dated 5 June 2003, forwarding two letters dated 14 May 2003 from the Ministry of Trade and Industry and the Municipality of Oslo, respectively, received and registered by the Authority on 10 June 2003 (Doc. No: 03-3630-A), the Norwegian authorities submitted additional information.
Norjan viranomaiset toimittivat lisätietoja Norjan edustuston Euroopan unionissa 5 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä. Kyseinen kirje sisälsi kauppa- ja teollisuusministeriön 14 päivänä toukokuuta 2003 päivätyn kirjeen ja Oslon kunnan samana päivänä päivätyn kirjeen. Valvontaviranomainen vastaanotti kyseiset kirjeet ja kirjasi ne saapuneeksi 10 päivänä kesäkuuta 2003 (asiakirja nro 03-3630-A).
The same documents were sent by telefax dated 14 May 2003 from the Ministry of Trade and Industry, received and registered by the Authority on the same date (Doc. No: 03-3127-A).
Kauppa- ja teollisuusministeriö lähetti samat asiakirjat 14 päivänä toukokuuta 2003 päivätyllä faksilla, jonka valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi saapuneeksi samana päivänä (asiakirja nro 03-3127-A).
The Ministry of Trade and Industry did not express any views in its letter dated 14 May 2003, but simply forwarded the letter from the Municipality of Oslo.
Kauppa- ja teollisuusministeriö ei esittänyt huomautuksia 14 päivänä toukokuuta 2003 päivätyssä kirjeessään vaan toimitti sillä valvontaviranomaiselle tiedoksi Oslon kunnalta saamansa kirjeen.
In the letter dated 14 May 2003 from the Municipality of Oslo, the Municipality referred to the unconditional bidding procedure (cf. Chapter 18B.2.1 of the State Aid Guidelines) and stated that: ‘The Municipality will not argue that the procedure followed when the apartments were sold were in full compliance with the requirements set out in the Guidelines.
Oslon kunta viittasi 14 päivänä toukokuuta 2003 päivätyssä kirjeessään tarjouskilpailuun, jolle ei ole asetettu ehtoja (vrt. valtiontukea koskevien suuntaviivojen 18 B luvun 2.1 kohta) ja totesi seuraavaa: Kunta myöntää, että asuntojen myynnissä ei välttämättä noudatettu kaikilta osin suuntaviivojen vaatimuksia.
The sale of the apartments was not made public in the way prescribed in clause 18B.2.1(a) of the Guidelines’.
Asuntojen myyntiä ei julkistettu suuntaviivojen lausekkeessa 18.B.2.1(a) määrätyllä tavalla.
However, the Municipality considered that the sale was carried out in a way that ensured attainment of the objective behind the provision.
Kunta katsoi kuitenkin, että myynti toteutettiin tavalla, jolla varmistettiin kyseiselle lausekkeelle asetetun tavoitteen saavuttaminen.
As to Chapter 18B.2.2 of the State Aid Guidelines, sale without an unconditional bidding procedure (value assessment by independent expert), the Municipality maintained that the sale was conducted in compliance with this provision.
Kunta on väittänyt, että myynti toteutettiin valtiontukea koskevien suuntaviivojen 18 B luvun 2.2 kohdan mukaisesti. Kyseinen kohta koskee myyntiä ilman tarjouskilpailua, jolle ei ole asetettu ehtoja (riippumattoman asiantuntijan arvio).
Furthermore, the Municipality considered that the valuation carried out by OPAK (the value assessment used by the Municipality) was obtained ‘prior to the sale negotiations’ and according to ‘generally accepted market indicators and valuation standards’.
Kunta on lisäksi katsonut, että OPAK:n laatima (eli kunnan käyttämä) arvio laadittiin ennen myyntineuvotteluja ja yleisesti hyväksyttyjen tunnuslukujen ja arviointinormien mukaan.
Finally, ‘the Municipality cannot from the arguments presented by the Authority, see that the time pressure caused by the hospital reform is not relevant when assessing whether the price obtained for the apartments are below market value’.
Kunta totesi lopuksi, että kunnan mielestä valvontaviranomaisen esittämistä väitteistä ei voida päätellä, että sairaalauudistuksesta aiheutuvat aikarajoitukset olisivat merkityksettömiä arvioitaessa, alittiko asunnoista veloitettu hinta niiden markkina-arvon.
The Decision to open the formal investigation procedure
Päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta
On 11 July 2003, the Authority decided to open the formal investigation procedure provided for in Article 1(2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (hereinafter ‘the formal investigation procedure’) with regard to the sale of the 1744 rental apartments in Oslo [16].
Valvontaviranomainen päätti 11 päivänä heinäkuuta 2003 aloittaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn (jäljempänä ’muodollinen tutkintamenettely’), joka koski 1744 vuokra-asunnon myyntiä Oslossa.
In the opening Decision, the Authority described the notification, the background of the case and the correspondence with the Norwegian authorities.
Valvontaviranomainen kuvaili menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään ilmoitusta, asian taustaa ja Norjan viranomaisten kanssa käymäänsä kirjeenvaihtoa.
As to the reasons for opening the formal investigation, the Authority expressed doubts on several points as to whether the sale was in compliance with Article 61(1) of the EEA Agreement.
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamiseen johtaneiden syiden osalta valvontaviranomainen ilmoitti epäilevänsä monien seikkojen vuoksi, oliko myynti toteutettu ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Firstly, the Authority referred to the sales process and, taking into account that the sale was not advertised in accordance with the State Aid Guidelines, expressed doubts as to whether the Municipality of Oslo complied with the objectives behind the provisions of Chapter 18B.2.1 of the State Aid Guidelines (sale with an unconditional bidding procedure).
Valvontaviranomainen totesi, että koska myyntiä ei julkistettu valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti, oli aihetta epäillä, oliko Oslon kunta toiminut suuntaviivojen 18 B luvun 2.1 kohdalle asetettujen tavoitteiden mukaisesti (myynti tarjouskilpailulla, jolle ei ole asetettu ehtoja).
Secondly, concerning the valuations (Chapter 18B.2.2 of the State Aid Guidelines), the Authority expressed doubts as to whether the evaluation by OPAK (the evaluation used by the Municipality) was carried out prior to the sales negotiations, whether the evaluation was carried out on the basis of generally accepted market indicators and valuation standards and, taking into account the time constraint, whether a reasonable effort to sell the apartments at market value took place.
Arvioiden osalta (suuntaviivojen 18 B luvun 2.2 kohta) valvontaviranomainen epäili lisäksi, laadittiinko OPAK:n arvio (Oslon kunnan käyttämä arvio) ennen myyntineuvotteluja, käytettiinkö siinä markkinoilla yleisesti hyväksyttyjä tunnuslukuja ja arviointinormeja sekä oliko asuntoja yritetty aikarajoituksiin nähden kohtuullisin ponnistuksin myydä markkina-arvostaan.
Furthermore, the sales price agreed (and notified) was NOK 715 Million, while the result of a new value appraisal, as requested by the Ministry of Trade and Industry, was NOK 1055 Million (FIGA/Nortakst).
Sovittu (ja ilmoitettu) myyntihinta oli lisäksi 715 miljoonaa Norjan kruunua, vaikka kauppa- ja teollisuusministeriön pyynnöstä teetetyn uuden (FIGA/Nortakstin) arvion tulos oli 1055 miljoonaa Norjan kruunua.
Taking into account the huge discrepancy between the two appraisals, the Authority expressed doubts as to whether the agreed sales price (NOK 715 Million) reflected the market value.
Koska näiden kahden arvion välillä on huomattava ero, valvontaviranomainen epäili, vastasiko sovittu myyntihinta (715 miljoonaa Norjan kruunua) asuntojen markkina-arvoa.
Thirdly, the Authority referred to the fact that the Municipality argued that even if the price obtained were found to be below market value, the sale fell outside the scope of Article 61(1) of the EEA Agreement because the market in which Fredensborg was involved did not contain elements of cross-border trade.
Valvontaviranomainen otti esille myös Oslon kunnan väitteen, jonka mukaan myynti jäisi ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle myös siinä tapauksessa, että veloitetun hinnan katsottaisin alittavan markkina-arvon, sillä markkinoilla, joilla Fredensborg toimi, ei käydä valtioiden rajat ylittävää kauppaa.
The Authority considered that the real estate market in Oslo was not limited to local undertakings and that Fredensborg was actually, or potentially, in competition with similar undertakings in Norway and other EEA States.
Valvontaviranomainen katsoi, että Oslon kiinteistömarkkinat eivät rajoittuneet paikallisiin yrityksiin ja että Fredensborg kilpaili todellisuudessa – tai mahdollisesti – samankaltaisten norjalaisten ja muista ETA-maista tulevien yritysten kanssa.
Fourthly, the Authority expressed doubts as to whether a sales price below market value could be justified on the basis of the market economy investor principle, i.e. that the Municipality behaved as any other private investor, taking into account the time constraint and the hospital reform initiated by the Government.
Valvontaviranomainen epäili lopuksi myös sitä, voitiinko markkina-arvoa alempaa myyntihintaa perustella markkinataloussijoittajaa koskevalla periaatteella eli sillä, että kunta toimi minkä tahansa muun yksityisen sijoittajan tavoin, kun otetaan huomioon aikarajoitukset ja hallituksen käynnistämä sairaalauudistus.
Comments to the opening decision from the Norwegian authorities
Norjan viranomaisten huomautukset menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä
By letter dated 12 September 2003 from the Mission of Norway to the European Union, forwarding two letters dated 11 September 2003 from the Ministry of Trade and Industry and the Municipality of Oslo, respectively, all received and registered by the Authority on 15 September 2003 (Doc. No: 03-6307-A), the Norwegian authorities submitted their comments to the opening decision.
Norjan viranomaiset esittivät huomautuksensa menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä Norjan edustuston Euroopan unionissa 12 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, jolla valvontaviranomaiselle toimitettiin kauppa- ja teollisuusministeriön 11 päivänä syyskuuta 2003 päivätty kirje ja Oslon kunnan samana päivänä päivätty kirje. Valvontaviranomainen vastaanotti kyseiset kirjeet ja kirjasi ne saapuneeksi 15 päivänä syyskuuta 2003 (asiakirja nro 03-6307-A).
The same letters were sent by telefax dated 11 September 2003 from the Ministry of Trade and Industry, received and registered by the Authority on the same date (Doc. No: 03-6201-A).
Kauppa- ja teollisuusministeriö lähetti samat kirjeet 11 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä faksilla, jonka valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi saapuneeksi samana päivänä (asiakirja nro 03-6201 A).
The letter from the Ministry of Trade and Industry dated 11 September 2003 did not express any views on the case, but only referred to the letter from the Municipality of Oslo.
Kauppa- ja teollisuusministeriön 11 päivänä syyskuuta 2003 päivätyssä kirjeessä ei esitetty huomautuksia asiasta, vaan siinä viitattiin Oslon kunnan kirjeeseen.
The Municipality of Oslo referred to its previous arguments and maintained, firstly, that the objectives behind the provisions of Chapter 18B.2.1, Sale through an unconditional bidding procedure, of the State aid Guidelines, were obtained despite that the sale was not made public in the way prescribed in the Guidelines.
Oslon kunta viittasi aiemmin esittämiinsä väitteisiin ja totesi, että valtiontukea koskevien suuntaviivojen 18 B luvun 2.1 kohdan (”Myynti tarjouskilpailulla, jolle ei ole asetettu ehtoja”) tavoitteet saavutettiin, vaikka myyntiä ei julkistettu suuntaviivoissa määrätyllä tavalla.