natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The present notice is issued pursuant to the rules of the Agreement on the European Economic Area (hereafter the “EEA Agreement”) and the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (hereafter the “Surveillance and Court Agreement”).
Tämä tiedonanto on annettu Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’ETA-sopimus’) ja valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen (jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’) määräysten nojalla.
The European Commission (hereafter the “Commission”) has issued a notice entitled “Guidelines on the application of Article 81 of the EC Treaty to technology transfer agreements.”
Euroopan komissio (jäljempänä ’komissio’) on antanut tiedonannon ”Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta teknologiansiirtosopimuksiin” [1].
That non-binding act sets out the principles for the assessment of technology transfer agreements under Article 81 of the EC Treaty.
Kyseisessä asiakirjassa, joka ei ole sitova, asetetaan periaatteet, joita sovelletaan teknologiansiirtosopimusten arvioimiseen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla.
The EFTA Surveillance Authority considers the abovementioned act to be EEA relevant.
EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että edellä mainittu asiakirja on ETAn kannalta merkityksellinen.
In order to maintain equal conditions of competition and to ensure a uniform application of the EEA competition rules throughout the European Economic Area, the Authority adopts the present notice under the power conferred upon it by Article 5(2)(b) of the Surveillance and Court Agreement. The Authority intends to follow the principles and rules laid down in this notice when applying the relevant EEA rules to a particular case.
Pitääkseen kilpailuolosuhteet samanlaisina ja varmistaakseen ETAn kilpailusääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen koko Euroopan talousalueella EFTAn valvontaviranomainen antaa tämän tiedonannon käyttäen sille valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa annettuja valtuuksia.
In particular, the notice sets out the principles for the assessment of technology transfer agreements under Article 53 of the EEA Agreement and provides guidance on their application.
Tiedonannossa asetetaan erityisesti periaatteet, joita sovelletaan teknologiansiirtosopimusten arvioimiseen ETA-sopimuksen 53 artiklan nojalla, ja annetaan ohjeita periaatteiden soveltamisesta.
The present notice applies to cases where the Authority is the competent surveillance authority under Article 56 of the EEA Agreement.
Tätä tiedonantoa sovelletaan asioihin, joissa EFTAn valvontaviranomainen on ETA-sopimuksen 56 artiklan nojalla toimivaltainen viranomainen.
These guidelines set out the principles for the assessment of technology transfer agreements under Article 53 of the EEA Agreement.
Näissä suuntaviivoissa esitetään periaatteet, joita noudatetaan arvioitaessa teknologiansiirtosopimuksia ETA-sopimuksen 53 artiklan nojalla.
Technology transfer agreements concern the licensing of technology where the licensor permits the licensee to exploit the licensed technology for the production of goods or services, as defined in Article 1(1)(b) of the act referred to in point 5 of Annex XIV to the EEA Agreement (Commission Regulation (EC) No 772/2004 [3] on the application of Article 53(3) of the EEA Agreement to categories of technology transfer agreements (hereafter “the TTBER”) [4].
Teknologiansiirtosopimukset koskevat teknologian lisensointia eli järjestelyä, jossa lisenssinantaja sallii lisenssinsaajan käyttää lisensoitua teknologiaa tavaroiden tai palvelujen tuotantoon, kuten ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta teknologiansiirtosopimusten ryhmiin annetun, ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 5 kohdassa mainitun säädöksen (komission asetus (EY) N:o 772/2004 [3]) (jäljempänä ’TSRPA’) [4] 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa on määritelty.
The purpose of the guidelines is to provide guidance on the application of the TTBER as well as on the application of Article 53 of the EEA Agreement to technology transfer agreements that fall outside the scope of the TTBER.
Suuntaviivojen tarkoituksena on antaa ohjeita yhtäältä TSRPA:n soveltamisesta ja toisaalta ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta sellaisiin teknologiansiirtosopimuksiin, jotka eivät kuulu TSRPA:n soveltamisalaan.
The TTBER and the guidelines are without prejudice to the possible parallel application of Article 54 of the EEA Agreement to licensing agreements [5].
TSRPA ja suuntaviivat eivät rajoita ETA-sopimuksen 54 artiklan mahdollista rinnakkaista soveltamista lisenssisopimuksiin [5].
The standards set forth in these guidelines must be applied in light of the circumstances specific to each case.
Suuntaviivoissa esitettyjä vaatimuksia sovellettaessa on otettava huomioon kuhunkin yksittäistapaukseen liittyvät olosuhteet.
This excludes a mechanical application.
Suuntaviivoja ei siis voida soveltaa mekaanisesti.
Each case must be assessed on its own facts and the guidelines must be applied reasonably and flexibly.
Kukin tapaus on arvioitava siihen liittyvien tosiseikkojen perusteella, ja suuntaviivoja on sovellettava järkevästi ja joustavasti.
Examples given serve as illustrations only and are not intended to be exhaustive.
Soveltamisesta annetut esimerkit eivät ole tyhjentäviä, vaan niiden tarkoituksena on havainnollistaa erilaisia tilanteita.
The EFTA Surveillance Authority will keep under review the functioning of the TTBER and the guidelines in the new enforcement system created by Chapter II of Protocol 4 to the Surveillance and Court Agreement [6] to consider whether changes need to be made.
EFTAn valvontaviranomainen seuraa, miten TSRPA:ta ja suuntaviivoja sovelletaan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 4 olevalla II luvulla [6] luodussa uudessa täytäntöönpanojärjestelmässä, ja arvioi mahdollisten muutosten tarvetta.
The present guidelines are without prejudice to the interpretation of Article 53 of the EEA Agreement and the TTBER that may be given by the EFTA Court, the Court of Justice and the Court of First Instance of the European Communities.
Nämä suuntaviivat eivät rajoita EFTAn tuomioistuimen, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulevaisuudessa antamia tulkintoja ETA-sopimuksen 53 artiklasta ja TSRPA:sta.
Article 53 of the EEA Agreement and intellectual property rights
ETA-sopimuksen 53 artikla ja immateriaalioikeudet
As an exception to this rule, Article 53(3) provides that the prohibition contained in Article 53(1) may be declared inapplicable in the case of agreements between undertakings which contribute to improving the production or distribution of products or to promoting technical or economic progress, while allowing consumers a fair share of the resulting benefits and which do not impose restrictions which are not indispensable to the attainment of these objectives and do not afford such undertakings the possibility of eliminating competition in respect of a substantial part of the products concerned.
ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään kaikki sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat sekä yritysten yhteenliittymien päätökset [7], jotka ovat omiaan vaikuttamaan ETA-sopimuksen sopimuspuolten [8] (jäljempänä ’ETA-valtiot’) väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy [9]. Poikkeuksena tähän sääntöön 53 artiklan 3 kohdassa määrätään, että 53 artiklan 1 kohdan kielto ei sovellu yritysten välisiin sopimuksiin, jotka osaltaan tehostavat tuotantoa tai tuotteiden jakelua taikka edistävät teknistä tai taloudellista kehitystä jättäen kuluttajille kohtuullisen osuuden näin saatavasta hyödystä asettamatta rajoituksia, jotka eivät ole välttämättömiä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja antamatta kyseisille yrityksille mahdollisuutta poistaa kilpailua merkittävältä osalta kysymyksessä olevia tuotteita.
Intellectual property laws confer exclusive rights on holders of patents, copyright, design rights, trademarks and other legally protected rights.
Immateriaalioikeuksia koskevassa lainsäädännössä annetaan patentin, tekijänoikeuden, mallioikeuden, tavaramerkin tai muun lailla suojatun oikeuden haltijalle yksinoikeus henkiseen omaisuuteensa.
The owner of intellectual property is entitled under intellectual property laws to prevent unauthorised use of his intellectual property and to exploit it, inter alia, by licensing it to third parties.
Immateriaalioikeuden haltijalla on immateriaalioikeuksista annetun lainsäädännön nojalla oikeus estää henkisen omaisuuden luvaton käyttö sekä hyödyntää sitä esimerkiksi myöntämällä lisenssejä kolmansille.
Once a product incorporating an intellectual property right has been put on the market inside the EEA by the holder or with his consent, the intellectual property right is exhausted in the whole territory of the EEA including the EFTA States in the sense that the holder can no longer use it to control the sale of the product (principle of EEA exhaustion) [10].
Kun haltija tai joku muu hänen suostumuksellaan on saattanut ETA-alueen markkinoille tavaran, johon liittyy immateriaalioikeuksia, immateriaalioikeudet sammuvat koko ETA-alueella, myös EFTA-valtioissa, eikä haltija ei voi enää käyttää oikeuttaan tavaran myynnin valvomiseen (periaate oikeuksien sammumisesta ETA-alueella) [10].
The right holder has no right under intellectual property laws to prevent sales by licensees or buyers of such products incorporating the licensed technology [11].
Oikeudenhaltija ei immateriaalioikeuden mukaan voi estää sitä, että lisenssinsaaja tai ostaja myy tällaisen lisensoitua teknologiaa sisältävän tuotteen [11].
The principle of EEA exhaustion is in line with the essential function of intellectual property rights, which is to grant the holder the right to exclude others from exploiting his intellectual property without his consent.
Periaate oikeuksien sammumisesta ETA-alueella on immateriaalioikeuksien perustarkoituksen mukainen, sillä niillä pyritään takaamaan haltijan oikeus estää muita hyödyntämästä haltijan henkistä omaisuutta ilman tämän suostumusta.
The fact that intellectual property laws grant exclusive rights of exploitation does not imply that intellectual property rights are immune from competition law intervention.
Vaikka immateriaalioikeuksia koskevassa lainsäädännössä myönnetään yksinomaiset käyttöoikeudet, se ei merkitse sitä, ettei kilpailulainsäädäntöä voitaisi soveltaa immateriaalioikeuksiin.
Articles 53 and 54 are in particular applicable to agreements whereby the holder licenses another undertaking to exploit his intellectual property rights [12].
Etenkin 53 ja 54 artiklaa voidaan soveltaa sopimuksiin, joissa lisenssinhaltija myöntää toiselle yritykselle luvan hyödyntää immateriaalioikeuksiaan [12].
Nor does it imply that there is an inherent conflict between intellectual property rights and the EEA competition rules.
Se ei myöskään merkitse sitä, että immateriaalioikeudet olisivat ristiriidassa ETAn kilpailusääntöjen kanssa.
Indeed, both bodies of law share the same basic objective of promoting consumer welfare and an efficient allocation of resources.
Molemmilla säännöstöillä on nimittäin samat perustavoitteet eli kuluttajien hyvinvoinnin edistäminen ja voimavarojen kohdentaminen tehokkaasti.
Innovation constitutes an essential and dynamic component of an open and competitive market economy.
Innovaatiotoiminta on olennainen ja dynaaminen osa avointa ja kilpailuhenkistä markkinataloutta.
Intellectual property rights promote dynamic competition by encouraging undertakings to invest in developing new or improved products and processes.
Immateriaalioikeudet edistävät dynaamista kilpailua kannustamalla yrityksiä investoimaan uusien tai parannettujen tuotteiden ja prosessien kehittelyyn.
So does competition by putting pressure on undertakings to innovate.
Niin tekee myös kilpailu, jonka aikaansaamat paineet kannustavat yrityksiä innovointiin.
Therefore, both intellectual property rights and competition are necessary to promote innovation and ensure a competitive exploitation thereof.
Näin ollen sekä immateriaalioikeuksia että kilpailua tarvitaan innovaatiotoiminnan edistämiseksi ja sen kilpailuhenkisen hyödyntämisen varmistamiseksi.
In the assessment of licence agreements under Article 53 it must be kept in mind that the creation of intellectual property rights often entails substantial investment and that it is often a risky endeavour.
Arvioitaessa lisenssisopimuksia ETA-sopimuksen 53 artiklan nojalla on muistettava, että immateriaalioikeuksien luominen edellyttää yleensä merkittäviä investointeja ja on siten usein riskialtis hanke.
In order not to reduce dynamic competition and to maintain the incentive to innovate, the innovator must not be unduly restricted in the exploitation of intellectual property rights that turn out to be valuable.
Innovaation kehittäjien mahdollisuuksia hyödyntää arvokkaaksi osoittautuneita immateriaalioikeuksia ei saisi kohtuuttomasti rajoittaa, jotta dynaamista kilpailua ei estettäisi ja jotta innovaatiotoiminnan kannustimet voitaisiin säilyttää.
For these reasons the innovator should normally be free to seek compensation for successful projects that is sufficient to maintain investment incentives, taking failed projects into account.
Innovaatioiden kehittäjien olisi tämän vuoksi voitava yleensä vapaasti pyrkiä hankkimaan onnistuneista hankkeistaan korvaus, joka kannustaa jatkossakin investointeihin ja riittää tasapainottamaan myös epäonnistuneiden hankkeiden vaikutukset.
Technology licensing may also require the licensee to make significant sunk investments in the licensed technology and production assets necessary to exploit it.
Teknologiaa lisensoitaessa lisenssinsaaja voi joutua tekemään merkittäviä uponneita investointeja lisensoituun teknologiaan ja sen hyödyntämiseksi tarvittaviin tuotantoresursseihin.
Article 53 cannot be applied without considering such ex ante investments made by the parties and the risks relating thereto.
Tämänkaltaiset sopimuspuolten tekemät ennakkoinvestoinnit ja niihin liittyvät riskit on otettava huomioon perustamissopimuksen 53 artiklaa sovellettaessa.
The risk facing the parties and the sunk investment that must be committed may thus lead to the agreement falling outside Article 53(1) or fulfilling the conditions of Article 53(3), as the case may be, for the period of time required to recoup the investment.
Sopimuspuolten kannettavaksi tulevasta riskistä ja vaadittavista uponneista investoinneista saattaa olla seurauksena se, ettei sopimus kuulu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan tai että se täyttää 53 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset siihen asti, kunnes investointi on maksanut itsensä takaisin.
In assessing licensing agreements under Article 53, the existing analytical framework is sufficiently flexible to take due account of the dynamic aspects of technology licensing.
Analyysimenetelmä, jota nykyisin käytetään arvioitaessa lisenssisopimuksia 53 artiklan nojalla, on niin joustava, että sillä voidaan ottaa asianmukaisesti huomioon teknologian lisensoinnin dynaamiset piirteet.
There is no presumption that intellectual property rights and licence agreements as such give rise to competition concerns.
Immateriaalioikeuksien ja lisenssisopimusten ei sinänsä oleteta aiheuttavan kilpailuongelmia.
Most licence agreements do not restrict competition and create pro-competitive efficiencies.
Useimmat lisenssisopimukset eivät rajoita kilpailua, ja ne saavat aikaan kilpailua edistävää tehokkuutta.
Indeed, licensing as such is pro-competitive as it leads to dissemination of technology and promotes innovation.
Lisensointi sinänsä edistää kilpailua, koska se johtaa teknologian levitykseen ja innovaatiotoiminnan vilkastumiseen.
In addition, even licence agreements that do restrict competition may often give rise to pro-competitive efficiencies, which must be considered under Article 53(3) and balanced against the negative effects on competition [13].
Jopa kilpailua rajoittavat lisenssisopimukset saavat usein aikaan kilpailua edistävää tehokkuutta, jota on arvioitava 53 artiklan 3 kohdan nojalla ja joka on suhteutettava kilpailua rajoittaviin kielteisiin vaikutuksiin [13].
The great majority of licence agreements are therefore compatible with Article 53.
Valtaosa lisenssisopimuksista on näin ollen yhteensopivia ETA-sopimuksen 53 artiklan kanssa.
The general framework for applying Article 53 of the EEA Agreement
ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevat yleiset puitteet
Article 53(1) of the EEA Agreement prohibits agreements which have as their object or effect the restriction of competition.
ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään sopimukset, joiden tavoitteena on rajoittaa kilpailua tai joista on seurauksena kilpailun rajoittuminen.
Article 53(1) applies both to restrictions of competition between the parties to an agreement and to restrictions of competition between any of the parties and third parties.
Kyseistä kohtaa sovelletaan sekä sopimuspuolten välisiin kilpailunrajoituksiin että jonkin sopimuspuolen ja kolmansien välisiin kilpailunrajoituksiin.
The assessment of whether a licence agreement restricts competition must be made within the actual context in which competition would occur in the absence of the agreement with its alleged restrictions [14].
Sitä, rajoittaako lisenssisopimus kilpailua, on arvioitava niissä todellisissa olosuhteissa, joissa kilpailua esiintyisi ilman rajoittavaksi oletettua sopimusta [14].
In making this assessment it is necessary to take account of the likely impact of the agreement on inter-technology competition (i.e. competition between undertakings using competing technologies) and on intra-technology competition (i.e. competition between undertakings using the same technology) [15].
Arvioinnissa on otettava huomioon sopimuksen todennäköiset vaikutukset teknologioiden väliseen kilpailuun (kilpailevia teknologioita käyttävien yritysten välinen kilpailu) ja teknologian sisäiseen kilpailuun (samaa teknologiaa käyttävien yritysten välinen kilpailu) [15].
Article 53(1) prohibits restrictions of both inter-technology competition and intra-technology competition.
ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään sekä teknologioiden välisen että teknologian sisäisen kilpailun rajoittaminen.
It is therefore necessary to assess to what extent the agreement affects or is likely to affect these two aspects of competition on the market.
Näin ollen on arvioitava, missä määrin sopimus tosiasiassa tai todennäköisesti vaikuttaa näihin kahteen kilpailun osa-alueeseen markkinoilla.
The following two questions provide a useful framework for making this assessment.
Arviointi voidaan suorittaa vastaamalla kahteen kysymykseen.
The first question relates to the impact of the agreement on inter-technology competition while the second question relates to the impact of the agreement on intra-technology competition.
Ensimmäinen kysymys koskee sopimuksen vaikutusta teknologioiden väliseen kilpailuun ja toinen kysymys sen vaikutusta teknologian sisäiseen kilpailuun.
As restraints may be capable of affecting both inter-technology competition and intra-technology competition at the same time, it may be necessary to analyse a restraint in the light of both questions before it can be concluded whether or not competition within the meaning of Article 53(1) is restricted:
Koska rajoitukset voivat vaikuttaa samanaikaisesti sekä teknologioiden väliseen että teknologian sisäiseen kilpailuun, niitä saatetaan joutua tarkastelemaan molempien kysymysten perusteella ennen kuin voidaan todeta, rajoitetaanko kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Does the licence agreement restrict actual or potential competition that would have existed without the contemplated agreement?
Rajoittaako suunniteltu lisenssisopimus todellista tai potentiaalista kilpailua, jota esiintyisi ilman kyseistä sopimusta?
If so, the agreement may be caught by Article 53(1).
Jos näin on, sopimus saattaa kuulua 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
In making this assessment it is necessary to take into account competition between the parties and competition from third parties.
Arvioinnissa on otettava huomioon sopimuspuolten välinen kilpailu ja kolmansien aiheuttama kilpailu.
For instance, where two undertakings established in different EEA States cross licence competing technologies and undertake not to sell products in each other's home markets, (potential) competition that existed prior to the agreement is restricted.
Kun esimerkiksi kaksi eri ETA-valtioihin sijoittautunutta yritystä tekee kilpailevia teknologioita koskevan ristikkäisen lisenssisopimuksen ja sitoutuu olemaan myymättä tuotteitaan toisen kotimarkkinoilla, sopimus rajoittaa ennen sen tekoa esiintynyttä (mahdollista) kilpailua.
Similarly, where a licensor imposes obligations on his licensees not to use competing technologies and these obligations foreclose third party technologies, actual or potential competition that would have existed in the absence of the agreement is restricted.
Vastaavasti jos lisenssinantaja kieltää lisenssinsaajiaan käyttämästä kilpailevia teknologioita ja tämä kielto sulkee markkinoilta kolmansien teknologioita, sopimus rajoittaa todellista tai potentiaalista kilpailua, jota esiintyisi, ellei sopimusta olisi tehty.
Does the agreement restrict actual or potential competition that would have existed in the absence of the contractual restraint(s)?
Rajoittaako sopimus tosiasiallista tai potentiaalista kilpailua, jota esiintyisi, jollei sopimusrajoituksia olisi olemassa?
For instance, where a licensor restricts its licensees from competing with each other, (potential) competition that could have existed between the licensees absent the restraints is restricted.
Kun esimerkiksi lisenssinantaja rajoittaa lisenssinsaajiensa välistä kilpailua, rajoitetaan samalla kilpailua, jota olisi (mahdollisesti) esiintynyt lisenssinsaajien välillä, jos kilpailunrajoituksia ei olisi asetettu.
Such restrictions include vertical price fixing and territorial or customer sales restrictions between licensees.
Tämänkaltaisiin rajoituksiin kuuluvat vertikaaliset hintasopimukset sekä lisenssinsaajien väliset alueelliset tai asiakasmyyntiä koskevat rajoitukset.
However, certain restraints may in certain cases not be caught by Article 53(1) when the restraint is objectively necessary for the existence of an agreement of that type or that nature [16].
Eräissä tapauksissa jotkin rajoitukset saattavat kuitenkin jäädä 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, jos rajoitus on objektiivisesti tarkasteltuna tarpeellinen kyseisentyyppisen tai kyseisenluonteisen sopimuksen olemassaolon kannalta [16].
Such exclusion of the application of Article 53(1) can only be made on the basis of objective factors external to the parties themselves and not the subjective views and characteristics of the parties.
Ne voidaan sulkea 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle vain sopimuspuoliin liittymättömien objektiivisten seikkojen eikä sopimuspuolten subjektiivisten näkemysten tai ominaisuuksien perusteella.
The question is not whether the parties in their particular situation would not have accepted to conclude a less restrictive agreement, but whether, given the nature of the agreement and the characteristics of the market, a less restrictive agreement would not have been concluded by undertakings in a similar setting.
Kysymys ei ole siitä, olisivatko sopimuspuolet suostuneet omassa erityistilanteessaan tekemään vähemmän rajoittavan sopimuksen vaan siitä, olisivatko vastaavissa olosuhteissa olevat yritykset tehneet vähemmän rajoittavan sopimuksen, kun otetaan huomioon sopimuksen luonne ja markkinoiden ominaispiirteet.