natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings as well as on financial transparency within certain undertakings [12], as amended by Directive 2000/52/EC [13] of 26 July 2000, was incorporated into the legal framework of the EEA Agreement by EEA Joint Committee Decision No 6/2001 [14].
Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta 25 päivänä kesäkuuta 1980 annettu komission direktiivi 80/723/ETY [12], sellaisena kuin se on muutettuna 26 päivänä heinäkuuta 2000 annetulla direktiivillä 2000/52/EY [13], sisällytettiin ETA-sopimuksen lainsäädännöllisiin puitteisiin ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 6/2001 [14].
These rules are subject to interpretation by the EFTA Court within the ‘EFTA pillar’ and by the European Court of Justice and the European Court of First Instance within the ‘Community pillar’.
EFTAn tuomioistuin tulkitsee näitä sääntöjä EFTA-pilarin puitteissa ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin sekä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin yhteisöpilarin puitteissa.
The Authority has also adopted several guidelines on the application of the State aid rules which correspond to similar communications issued by the EC Commission.
Valvontaviranomainen on myös esittänyt useita suuntaviivoja valtiontukisääntöjen soveltamisesta, ja nämä vastaavat Euroopan yhteisöjen komission antamia vastaavia tiedonantoja.
Applicability of Article 61(1) of the EEA Agreement
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan sovellettavuus
The State aid character of State financing of public service broadcasters
Julkiselle yleisradiotoiminnalle myönnetty valtion rahoitus katsotaan valtiontueksi
Article 61(1) of the EEA Agreement states: ‘Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between the Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement’.
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään: ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
The effect of State intervention, not its purpose, is the decisive element in any assessment of its State aid content under Article 61(1) of the EEA Agreement.
Valtion toimenpiteen tarkoitus ei ole ratkaiseva seikka sen sisältämän valtiontuen arvioimiseksi ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaisesti, vaan ratkaisevia ovat toimenpiteen vaikutukset.
State financing of public service broadcasters is normally to be regarded as State aid, inasmuch as it meets the above criteria.
Valtion julkiseen yleisradiotoimintaan myöntämää rahoitusta on pidettävä yleensä valtiontukena, sikäli kuin se täyttää edellä mainitut arviointiperusteet.
Public service broadcasters are normally financed out of the State budget or through a levy on TV-set holders.
Julkisia yleisradioyhtiöitä rahoitetaan yleensä valtion talousarviosta tai tv-vastaanottimien haltijoilta perityin lupamaksuin.
In certain specific circumstances, the State makes capital injections or debt cancellations in favour of public service broadcasters.
Tietyissä erityisolosuhteissa valtio voi sijoittaa pääomaa julkiseen yleisradioyhtiöön tai luopua lainojensa takaisinmaksuvaateista.
These financial measures are normally attributable to the public authorities and involve the transfer of State resources.
Tällaiset rahoitustoimenpiteet perustuvat yleensä julkisten viranomaisten toimintaan ja niihin liittyy valtion varojen siirtämistä.
Moreover, and to the extent that such measures fail to satisfy the market economy investor test, in accordance with Chapter 19 of the Authority’s State Aid Guidelines on public authorities’ holdings and Chapter 20 concerning the application of State aid provisions to public enterprises in the manufacturing sector [15], they favour in most cases only certain broadcasters and may thereby distort competition.
Kun lisäksi tällaiset toimenpiteet eivät täytä markkinataloudessa toimivan sijoittajan testiä valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen julkisten viranomaisten omistuksia koskevan luvun 19 sekä valtiontukisääntöjen soveltamisesta tehdasteollisuuden alalla toimiviin julkisiin yhtiöihin koskevan luvun 20 mukaisesti [15], ne suosivat useimmissa tapauksissa ainoastaan joitakin yleisradioyhtiöitä ja voivat siten vääristää kilpailua.
Naturally, the existence of State aid will have to be assessed on a case-by-case basis, and depends also on the specific nature of the funding [16].
Rahoitukseen mahdollisesti sisältyvä valtiontuki on arvioitava tapauskohtaisesti rahoituksen luonteesta riippuen [16].
Advertising, too, in the case of public broadcasters who are allowed to sell advertising space, has a cross-border effect, especially for homogeneous linguistic areas across national boundaries.
Niiden julkisten yleisradioyhtiöiden osalta, jotka saavat myydä mainosaikaa, myös mainostamisella on rajatylittäviä vaikutuksia varsinkin kansalliset rajat ylittävillä yhtenäisillä kielialueilla.
Moreover, the ownership structure of commercial broadcasters may extend to more than one EEA State.
Lisäksi kaupallisten radio- ja televisioyhtiöiden omistajana voi olla useampi kuin yksi ETA-valtio.
According to the case-law of the European Court of Justice and the Court of First Instance [18], in general any transfer of State resources to a certain undertaking has to be regarded as State aid (provided that all the conditions for the application of Article 87(1) of the EC Treaty are fulfilled).
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan [18] yleisesti ottaen valtion varojen siirtäminen tietylle yritykselle tulee katsoa valtiontueksi (jos kaikki edellytykset EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi täyttyvät).
However, as the European Court of Justice has decided in its judgment concerning Altmark Trans GmbH [19] (hereinafter referred to as the Altmark judgment) that ‘where a State measure must be regarded as compensation for the services provided by the recipient undertakings in order to discharge public service obligations, so that those undertakings do not enjoy a real financial advantage and the measure thus does not have the effect of putting them in a more favorable competitive position than the undertakings competing with them, such a measure is not caught by Article 92(1) [now Article 87(1) of the EC Treaty]’.
Yhteisöjen tuomioistuin on päättänyt tuomiossaan, joka koski Altmark Trans GmbH:tä [19] (jäljempänä ’Altmark-tuomio’), että ”siltä osin kuin valtion toimenpidettä on pidettävä korvauksena, joka on vastike edunsaajayritysten suorittamista sellaisista palveluista, jotka johtuvat julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä, siten, että kyseiset yritykset eivät todellisuudessa saa taloudellista etua ja että kyseinen toimenpide ei näin ollen aseta kyseisiä yrityksiä edullisempaan kilpailutilanteeseen suhteessa niiden kilpailijayrityksiin, tällaiseen toimenpiteeseen ei sovelleta perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa (josta on muutettuna tullut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohta).”
According to the Altmark judgment of the European Court of Justice, the four conditions below must however be satisfied for such a compensation to escape the classification as State aid:
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen Altmark-tuomion mukaan seuraavien neljän edellytyksen on kuitenkin täytyttävä, jotta tällaista korvausta ei luokiteltaisi valtiontueksi:
first, the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined,
Ensinnäkin edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi.
second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner, to avoid it conferring an economic advantage which may favour the recipient undertaking over competing undertakings,
Toiseksi ne parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi, jotta vältettäisiin sellaisen taloudellisen edun sisältyminen korvaukseen, joka olisi omiaan suosimaan edunsaajayritystä suhteessa sen kilpailijayrityksiin.
third, the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations,
Kolmanneksi korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.
fourth, where the undertaking which is to discharge public service obligations, in a specific case, is not chosen pursuant to a public procurement procedure which would allow for the selection of the tenderer capable of providing those services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations’.
Neljänneksi silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.”
The Authority will take this interpretation of the European Court of Justice into account, when it assesses public service compensation payments under Article 61(1) of the EEA Agreement.
Valvontaviranomainen ottaa huomioon tämän yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan arvioidessaan julkisen palvelun korvauksia ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan perusteella.
State support which fulfills the above mentioned criteria, does therefore not constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and does not need to be notified to the Authority.
Valtiontuki, joka täyttää edellä mainitut perusteet, ei ole näin ollen ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea eikä siitä tarvitse ilmoittaa valvontaviranomaiselle.
Nature of the aid: existing aid as opposed to new aid
Tuen luonne: voimassa oleva vai uusi tuki
The funding schemes currently in place in most of the EFTA States were introduced a long time ago.
Nykyisin useimmissa EFTA-valtioissa sovellettavat rahoitusjärjestelyt otettiin käyttöön kauan sitten.
As a first step, therefore, the Authority must determine whether these schemes may be regarded as ‘existing aid’ within the meaning of Article 1(1) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [20].
Tämän vuoksi valvontaviranomaisen on ensiksi määritettävä, voidaanko nämä tukiohjelmat katsoa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi [20].
Existing aid is regulated by Article 1(1) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement which states that: ‘The EFTA Surveillance Authority shall, in cooperation with the EFTA States, keep under constant review all systems of aid existing in those States.
Voimassa olevaa tukea säännellään valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdassa, jossa määrätään, että ”EFTAn valvontaviranomainen seuraa jatkuvasti EFTA-valtioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä.
It shall propose to the latter any appropriate measures required by the progressive development or by the functioning of the EEA Agreement’.
Se tekee EFTA-valtioille ehdotuksia ETA-sopimuksen asteittaisen kehittämisen tai sen toiminnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi”.
Pursuant to Article 1(b)(i) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, existing aid includes ‘all aid which existed prior to the entry into force of the EEA Agreement in the respective EFTA States, that is to say, aid schemes and individual aid which were put into effect before, and are still applicable after, the entry into force of the EEA Agreement’.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohdan i alakohdassa määritellään voimassa oleviksi ”tuet, jotka olivat olemassa ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa kyseisessä EFTA-valtiossa, eli tukiohjelmat ja yksittäiset tuet, jotka on otettu käyttöön ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen ETA-sopimuksen voimaantulon jälkeen”.
Pursuant to Article 1(b)(v) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, existing aid also includes ‘aid which is deemed to be an existing aid because it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, and subsequently became an aid due to the evolution of the European Economic Area and without having been altered by the EFTA State (…)’.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohdan v alakohdassa voimassa olevaksi tueksi määritellään myös ”tuet, joiden voidaan katsoa olevan voimassa olevia tukia, koska voidaan osoittaa, että ne käyttöönottohetkellä eivät vielä olleet tukia, mutta ovat muuttuneet myöhemmin sellaisiksi Euroopan talousalueen kehityksen johdosta ilman, että EFTA-valtio olisi muuttanut niitä”.
In accordance with Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement and the case-law of the European Court of Justice [21], the Authority must verify whether or not the legal framework under which the aid is granted has changed since its introduction.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti [21] valvontaviranomaisen on tarkistettava, ovatko tuen lainsäädännölliset puitteet muuttuneet niiden antamisen jälkeen.
The Authority must take into account all the legal and economic elements related to the broadcasting system of a given EFTA State.
Valvontaviranomainen ottaa huomioon kaikki oikeudelliset ja taloudelliset seikat, jotka liittyvät tietyn EFTA-valtion yleisradiotoimintaan.
Although the legal and economic elements relevant for such an assessment present common features in all EEA States, the Authority believes that a case-by-case approach is the most appropriate.
Vaikka tällaisen arvioinnin kannalta merkityksellisissä oikeudellisissa ja taloudellisissa seikoissa on yhtymäkohtia kaikissa tai useimmissa ETA-valtioissa, valvontaviranomainen katsoo, että tässä yhteydessä paras lähestymistapa on tapauskohtainen arviointi.
Assessment of the compatibility of State aid under Articles 61(2) and 61(3) of the EEA Agreement
Valtiontuen soveltuvuuden arviointi ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla
State aid to public broadcasters must be examined by the Authority in order to determine whether or not it can be found compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Valvontaviranomaisen on tutkittava julkisille yleisradioyhtiöille myönnettävää valtiontukea määrittääkseen, voidaanko sitä pitää ETA-sopimuksen toiminnan kannalta soveltuvana.
The derogations listed in Article 61(2) and Article 61(3) of the EEA Agreement can be applied.
Tällöin voidaan soveltaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdassa lueteltuja poikkeuksia.
The EEA Agreement does not contain a provision corresponding to Article 151(4) of the EC Treaty which obliges the EC Commission to take cultural aspects into account in its actions under other provisions, nor does it contain a cultural exemption similar to Article 87(3)(d) of the EC Treaty.
ETA-sopimukseen ei sisälly määräyksiä, jotka vastaisivat EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 4 kohdan määräyksiä komission velvoittamisesta ottamaan kulttuurinäkökohdat huomioon muiden määräysten mukaisissa toimissaan. Se ei myöskään sisällä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaista kulttuurialaa koskevaa poikkeusta.
This does not, however, mean that the application of the State aid rules does not leave any room for the consideration of cultural aspects.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että valtiontukisääntöjen soveltaminen ei jättäisi tilaa kulttuurinäkökohtien huomioon ottamiselle.
In this respect, it should be recalled that the Authority established in a decision regarding State aid for film production and film-related activities in Norway, that film support measures might be approved on cultural grounds under the application of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement, provided that this approach takes the criteria developed by the EC Commission sufficiently into account and that the approach does not deviate from the EC Commission’s practice prior to the adoption of Article 87(3)(d) of the EC Treaty.
Tässä yhteydessä voidaankin muistuttaa, että valvontaviranomainen esitti Norjan elokuvatuotannon ja elokuviin liittyvän toiminnan valtiontukia koskevassa päätöksessään, että elokuva-alan tukitoimenpiteet saatetaan hyväksyä kulttuuriperustein ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla edellyttäen, että asiaa tarkasteltaessa otetaan riittävästi huomioon Euroopan yhteisöjen komission kehittämät perusteet ja että lähestymistapa ei eroa Euroopan yhteisöjen komission ennen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan hyväksymistä harjoittamasta käytännöstä.
Secondly, it should be noted that the EC Commission in its decision NN 49/97 and N 357/99 regarding a support package for Irish film and television production, explicitly stressed that the introduction of Articles 151(1) and 87(3)(d) of the EC Treaty did not necessarily reflect a change in the EC Commission’s policy towards the cultural sector.
Toiseksi olisi huomattava, että Euroopan yhteisöjen komissio ilmoitti selkeästi päätöksissään NN 49/97 ja N 357/99, jotka koskivat Irlannin elokuva- ja televisiotuotannolle myönnettyä tukipakettia, että EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 1 kohdan ja 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan käyttöönotto ei välttämättä heijastanut muutosta Euroopan yhteisöjen komission kulttuurialan suhteen harjoittamassa politiikassa.
Thirdly, with regard to broadcasting, the Resolution on public service broadcasting acknowledges that public service broadcasting fulfills a cultural function and that the application of the competition rules should take the realization of the remit of the public service into account.
Kolmanneksi julkista yleisradiotoimintaa koskevassa päätöslauselmassa tunnustettiin, että julkisella yleisradiotoiminnalla on kulttuurinen tehtävä ja että kilpailusääntöjä sovellettaessa olisi otettava huomioon julkisen palvelun tehtävän toteuttaminen.
It is for the Authority to decide on the actual application of any exemption provision in Article 61(3) of the EEA Agreement and how cultural aspects should be taken into account.
Valvontaviranomaisen tulee päättää, sovelletaanko ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan poikkeusmääräyksiä ja miten kulttuurinäkökohdat tulisi ottaa huomioon.
It should be recalled that the provisions granting exemption from the prohibition of State aid have to be applied strictly.
Olisi pidettävä mielessä, että valtiontukikieltoon poikkeuksen myöntäviä määräyksiä on sovellettava kurinalaisesti.
Therefore, in the EC Commission’s view also the notion of ‘culture’ for the purpose of exempting aid from the prohibition of State aid within the meaning of Article 87(3)(d) of the EC Treaty must be interpreted restrictively.
Tästä syystä Euroopan yhteisöjen komission mielestä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettu kulttuurin käsite on tulkittava suppeasti myönnettäessä poikkeuksia valtiontuen kieltävien määräyksien soveltamiseen.
The same applies when the Authority is examining whether a measure can be exempted on cultural grounds under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Sama pätee valvontaviranomaisen tutkiessa, voidaanko toimenpiteen suhteen myöntää poikkeus kulttuuriin liittyvistä syistä ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
As stated by the EC Commission in its Kinderkanal and Phoenix decision, the educational and democratic needs of a Member State have to be regarded as distinct from the promotion of culture [22].
Kuten komissio totesi asiassa Kinderkanal ja Phoenix tekemässään päätöksessä, jäsenvaltioiden opetukselliset ja demokraattiset tarpeet eivät liity kulttuurin edistämiseen [22].
In this respect, it should be noted that there is a distinction between the cultural, social and democratic needs of each society.
Tässä suhteessa on huomattava, että tässä yhteydessä erotetaan kunkin yhteiskunnan kulttuuriset, yhteiskunnalliset ja demokraattiset tarpeet.
Education may, of course, have a cultural aspect.
Tietenkin myös opetustoimella voi olla kulttuurinen puoli.
State aid to public service broadcasters often does not differentiate between those three needs.
Julkisille yleisradioyhtiöille myönnettävässä valtiontuessa ei yleensä tehdä eroa kyseisten tarpeiden välillä.
Consequently, unless an EFTA State provides for the separate definition and the separate funding of State aid to promote culture alone, such aid cannot generally be approved on that basis.
Jollei EFTA-valtio siis esitä erillistä määritelmää ja erillisrahoitusta yksinomaan kulttuurin edistämiseen myönnettävälle valtiontuelle, tällaista tukea ei yleensä voida hyväksyä kyseisin perustein.
It can normally be assessed, however, on the basis of Article 59(2) of the EEA Agreement concerning services of general economic interest.
Sitä voidaan kuitenkin tavallisesti arvioida ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan perusteella, jossa käsitellään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja.
In any event, whatever the legal base for assessing compatibility, the substantive analysis would be conducted by the Authority on the basis of the same criteria, namely those set out in these Guidelines.
Riippumatta soveltuvuuden arvioinnissa käytettävästä oikeusperustasta valvontakomitea tekee asiasisältöä koskevan analyysin samoja eli näissä suuntaviivoissa esitettyjä arviointiperusteita soveltaen.
Assessment of the compatibility of State aid under Article 59(2) of the EEA Agreement
Valtiontuen soveltuvuuden arviointi ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan nojalla
The European Court of Justice has consistently held that Article 86 of the EC Treaty [23] provides for a derogation and must therefore be interpreted restrictively.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY:n perustamissopimuksen 86 artikla [23] sisältää poikkeusmääräyksen, jota on tulkittava suppeasti.
The European Court of Justice has clarified that in order for a measure to benefit from such a derogation, it is necessary that all the following conditions be fulfilled:
Tuomioistuin on selventänyt, että jotta toimenpiteeseen voidaan soveltaa kyseistä poikkeusta, sen on täytettävä seuraavat ehdot: