natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This risk was increased further as a result of the changes to the social security scheme, and the Norwegian authorities consider it legitimate to counteract this by increasing the compensation.
Tämä riski oli sitäkin suurempi sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi, ja Norjan viranomaisten mukaan korvausmäärän korottaminen on perusteltua vastapainona tälle riskille.
The Norwegian authorities furthermore take the view that separation between profitable and non-profitable services is not decisive when the cross-subsidisation is so clearly in support of the non-profitable services, as in this case.
Norjan viranomaiset katsovat lisäksi, että kannattavien ja kannattamattomien palveluiden erottaminen toisistaan ei ole ratkaisevan tärkeää silloin, kun ristikkäistuki kohdistuu selkeästi kannattamattomiin palveluihin, kuten tässä tapauksessa.
In this regard, the Norwegian authorities refer to the annual report of the Hurtigruten companies for 2004 and the monthly results, where the winter months, after the public service compensation had been included, had a deficit of approximately NOK 211 million.
Norjan viranomaiset viittaavat tältä osin Hurtigruten-yritysten vuosikertomukseen 2004 ja kuukausikohtaisiin tuloksiin. Niistä nähdään, että yritysten tulos oli julkisen palvelun korvauksen huomioon ottamisen jälkeen talvikuukausina noin 211 miljoonaa Norjan kruunua tappiollinen.
The total deficit was of approximately NOK 45 million.
Kokonaistappiot olivat noin 45 miljoonaa Norjan kruunua.
Moreover, the Norwegian authorities stress that the compensation granted for 2004 does not alter the fact that the commercial services covered by the Hurtigruten Agreement support the activities linked to the public service obligation of the Hurtigruten companies.
Norjan viranomaiset korostavat lisäksi, että vuonna 2004 maksettu korvaus ei muuta sitä tosiseikkaa, että Hurtigruten-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat kaupalliset palvelut tukevat toimintaa, joka liittyy Hurtigruten-yritysten julkisen palvelun velvoitteeseen.
As an additional argument, the Norwegian authorities claim that NOK 4,29 million of the compensation granted relates to increased social security contributions for the winter season whereas the remaining NOK 3,06 million constitutes additional public service compensation for the same season as the public service obligation turned out to entail higher costs for the Hurtigruten companies than expected by both parties to the Hurtigruten Agreement.
Norjan viranomaiset väittävät lisäksi, että 4,29 miljoonan Norjan kruunun osuus korvauksesta liittyy talvikauden korotettuihin sosiaaliturvamaksuihin. Loput 3,06 miljoonaa Norjan kruunua on talvikaudella maksettava ylimääräinen julkisen palvelun korvaus, joka perustuu siihen, että kustannukset, joita julkisen palvelun velvoitteesta aiheutui Hurtigruten-yrityksille, olivat korkeammat kuin Hurtigruten-sopimuksen osapuolet olivat odottaneet.
The Ministry of Transport and Communications maintains this view, despite the fact that the State Budget for 2004 referred to the compensation as ‘possible compensation as a consequence of amendments to the system concerning differentiated social security contributions’ [14].
Liikenneministeriö pitää kiinni tästä näkemyksestään, vaikka vuoden 2004 talousarviossa viitattiin tältä osin ”korvaukseen, jota on mahdollisesti maksettava eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi” [14].
The presence of State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement
II ARVIOINTI
Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki
‘Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.’
ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
The compensation granted to the Hurtigruten companies for the increase in social security contributions is financed directly through a budgetary allocation and is thus granted by the State.
”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”
Furthermore, the compensation relieves the companies of social security charges which they would normally have to bear in the ordinary course of business, and thus strengthens the position of these undertakings compared with other undertakings engaged in intra-EEA trade.
Korvaus, joka Hurtigruten-yrityksille maksettiin korotettujen sosiaaliturvamaksujen vuoksi, rahoitetaan suoraan talousarviomäärärahoista ja on sen vuoksi valtion myöntämä.
Moreover, the Hurtigruten companies are active on the markets for passenger and cargo transport and on the tourism market, in particular by offering cruises/round trips along the Norwegian coast.
Lisäksi korvaus vapauttaa yritykset sosiaaliturvamaksuista, jotka niiden olisi yleensä maksettava osana tavanomaista liiketoimintaansa, ja vahvistaa sen vuoksi niiden asemaa verrattuna muihin ETA:n sisäistä kauppaa harjoittaviin yrityksiin.
The Hurtigruten service, to a large extent, attracts foreign tourists, and the Hurtigruten companies thus compete with other undertakings offering similar services in attracting these customers.
Hurtigruten-yritykset toimivat matkustaja- ja rahtiliikenteen markkinoilla sekä matkailumarkkinoilla tarjoamalla erityisesti risteilyjä ja kiertomatkoja Norjan rannikolla.
The compensation granted to the Hurtigruten companies may therefore have an effect on competition on these markets and is liable to affect trade between the Contracting Parties to the EEA Agreement.
Suuri osa Hurtigruten-palvelun käyttäjistä on ulkomaisia matkailijoita, joten Hurtigruten-yritykset kilpailevat kyseisistä asiakkaista muiden samankaltaisia palveluita tarjoavien yritysten kanssa.
The Authority thus considers the payment of NOK 7,352 million (approximately EUR 900000) to the Hurtigruten companies to constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Hurtigruten-yrityksille maksettu korvaus saattaa sen vuoksi vaikuttaa kilpailuun näillä markkinoilla ja on omiaan vaikuttamaan ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan.
New or existing aid
Valvontaviranomainen katsoo tämän vuoksi, että 7,352 miljoonan Norjan kruunun (noin 900000 euron) korvaus Hurtigruten-yrityksille on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
According to Article 1(c) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, ‘new aid’ shall mean ‘all aid, that is to say, aid schemes and individual aid, which is not existing aid, including alterations to existing aid’.
Uutta vai voimassa olevaa tukea?
In its 2001 Decision, the Authority considered that the compensation granted to the Hurtigruten companies under the Hurtigruten Agreement could be regarded as compatible with the functioning of the EEA Agreement as the services covered by it were considered to be services of general economic interest and the conditions laid down in Article 59(2) EEA had been respected.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan c kohdan mukaisesti uudella tuella tarkoitetaan ”kaikkia tukia, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka eivät ole voimassa olevaa tukea, mukaan lukien voimassa olevan tuen muutokset”. Valvontaviranomainen totesi vuonna 2001 tehdyssä päätöksessään, että Hurtigruten-yrityksille Hurtigruten-sopimuksen nojalla maksetun korvauksen voitiin katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, sillä sopimuksen kattamat palvelut katsottiin yleishyödyllisiksi palveluiksi ja ne täyttivät ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa määrätyt edellytykset.
Aid which has been approved by the Authority is existing aid.
Valvontaviranomaisen hyväksymä tuki on voimassa olevaa tukea.
However, in 2004, the Norwegian authorities granted an additional NOK 7,352 million to the Hurtigruten companies.
Norjan viranomaiset myönsivät kuitenkin vuonna 2004 Hurtigruten-yrityksille 7,352 miljoonan Norjan kruunun lisätuen.
The aid was granted in order to compensate the companies for increased social security contributions in 2004, and was not part of the aid to the Hurtigruten companies authorised by the Authority’s 2001 Decision.
Tuki myönnettiin vuonna 2004 korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamiseksi yrityksille; se ei ollut osa vuonna 2001 tehdyllä valvontaviranomaisen päätöksellä hyväksyttyä tukea Hurtigruten-yrityksille.
The Norwegian authorities argue that the compensation was in line with the Authority’s 2001 Decision, since Section 10 of the Hurtigruten Agreement contained a clause whereby both parties to the Hurtigruten Agreement may initiate a re-negotiation procedure in the event of substantial changes in the premises upon which the Hurtigruten Agreement was based.
Norjan viranomaiset väittävät, että korvaus oli vuonna 2001 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen mukainen, sillä Hurtigruten-sopimuksen 10 jaksossa on lauseke, jonka mukaan kumpikin sopimuspuoli voi käynnistää uudet sopimusneuvottelut, jos Hurtigruten-sopimuksen perusedellytykset muuttuvat oleellisesti.
The Norwegian authorities have stated that they regard the changes in the differentiated social security system to constitute a substantial change.
Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet katsovansa eriytettyyn sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten olevan oleellisia.
According to the Norwegian authorities, the compensation should thus be regarded as existing aid.
Norjan viranomaisten mukaan korvaus olisi sen vuoksi katsottava voimassa olevaksi tueksi.
The Authority would like to point out that annual compensation of NOK 170 million, expressed in 1999-prices, under the Hurtigruten Agreement had been approved by the Authority.
Valvontaviranomainen toteaa hyväksyneensä Hurtigruten-sopimuksen nojalla myönnetyn 170 miljoonan Norjan kruunun (vuoden 1999 hintoina) vuosikorvauksen.
In contrast, the Authority’s decision did not deal with Section 10 of the Hurtigruten Agreement as such, and nothing in the Authority’s decision suggested that any future amendments of the Hurtigruten Agreement based on this clause would, as argued by the Norwegian authorities, automatically be considered to be in compliance with the State aid provisions of the EEA Agreement.
Valvontaviranomaisen päätös ei kuitenkaan koskenut varsinaisesti Hurtigruten-sopimuksen 10 jaksoa eikä päätös antanut miltään osin aihetta olettaa, että muutokset, joita sopimukseen saatettaisiin tehdä myöhemmin kyseisen määräyksen perusteella, katsottaisiin automaattisesti ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten mukaisiksi, kuten Norjan viranomaiset väittävät.
Section 10 of the Agreement merely allows for the possibility of amending the contract due to unforeseen substantial changes of circumstances.
Sopimuksen 10 jaksossa annetaan pelkästään mahdollisuus muuttaa sopimusta, jos olosuhteet muuttuvat odottamattomasti ja oleellisesti.
It does not prescribe an automatic increase in the compensation to the Hurtigruten companies in the event of raised costs, but merely opens up the possibility for both parties to the Hurtigruten Agreement to request a re-negotiation procedure without prescribing the result of such re-negotiations.
Sopimuksessa ei määrätä Hurtigruten-yhtiöille suoritettavan korvauksen automaattisesta korottamisesta kustannusten nousun vuoksi, vaan kummallakin sopimuspuolella on ainoastaan mahdollisuus pyytää uusia sopimusneuvotteluja, joiden tuloksesta ei määrätä sopimuksessa.
Furthermore, the provision does not explicitly mention augmentation of costs as a result of a tax increase as a reason for renegotiation, let alone as a fact that would require an automatic adjustment of the agreement by the exact amount flowing from the tax increase.
Sopimuksen 10 jaksossa ei myöskään ole erillistä mainintaa siitä, että veronkorotuksesta johtuva kustannusten kasvu olisi syy uusien neuvotteluiden aloittamiseen, eikä varsinkaan siitä, että kustannusten kasvu edellyttäisi, että sopimusta mukautetaan automaattisesti täsmälleen veronkorotusta vastaavalla määrällä.
A change in the tax situation of one contracting party is normally not a factor that the other party is obliged to bear.
Sopimuspuolen verotustilanteessa tapahtuva muutos ei yleisesti ottaen ole seikka, josta toinen sopimuspuoli on velvollinen kantamaan vastuun.
Hence, even if the original Hurtigruten Agreement in its entirety was notified to the Authority in 2000 and approved in 2001, the Authority could not reasonably have been expected to foresee all possible effects of the provision, and the Authority’s silence about the provision in its 2001 Decision cannot be held to imply that all uses of the provision were hereinafter automatically acceptable from a State aid point of view.
Tästä seuraa, että vaikka alkuperäinen Hurtigruten-sopimus ilmoitettiin valvontaviranomaiselle kokonaisuudessaan vuonna 2000 ja hyväksyttiin vuonna 2001, valvontaviranomaisen ei voitu kohtuudella odottaa ennakoineen kaikkia kyseisen määräyksen vaikutuksia. Vaikka valvontaviranomainen ei maininnut määräystä vuonna 2001 tekemässään päätöksessä, tätä ei voida pitää osoituksena siitä, että kaikki määräyksen käyttötavat olisivat vastedes automaattisesti hyväksyttäviä valtiontukimääräysten mukaisesti.
It is the view of the Authority that the existence of the contractual provision needs to be distinguished from the separate question of whether the chosen re-adaptation complies with the EEA Agreement, and in particular with the State aid provisions.
Valvontaviranomaisen mukaan sopimuslausekkeen olemassaoloa ei pidä sekoittaa kysymykseen siitä, onko valittu mukautustapa ETA-sopimuksen ja erityisesti valtiontukimääräysten mukainen.
Each question needs to be assessed on its own merits for each case of re-adaptation and only the first question relates to whether the aid is new or existing.
Kumpaakin kysymystä on arvioitava kunkin mukautustavan osalta omista lähtökohdistaan, ja vain ensimmäinen kysymys liittyy sen arvioimiseen, onko kyse uudesta vai voimassa olevasta tuesta.
The Authority thus considers the aid to be new aid within the meaning of Article 1(c) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Valvontaviranomainen katsoo tämän vuoksi, että kyse on valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan c alakohdassa tarkoitetusta uudesta tuesta.
Pursuant to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid (…). The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa (…).
In the 2001 Decision, the Authority took the view that the aid to the Hurtigruten companies did not qualify for an exemption from the general prohibition of State aid in Article 61(1) of the EEA Agreement on the basis of Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement.
Tuen soveltuvuus ETA-sopimuksen toimintaan 4.1 Johdanto Suoraa tukea, joka on tarkoitettu liiketappioiden kattamiseen, ei yleensä pidetä ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana. Koska Hurtigruten-yrityksille myönnetyllä korotetulla korvauksella katetaan Hurtigruten-palvelun päivittäiseen tarjoamiseen liittyviä kustannuksia, se on katsottava toimintatueksi. Toimintatuki voidaan hyväksyä poikkeuksellisesti, jos se täyttää ETA-sopimuksen poikkeusmääräysten mukaiset edellytykset.
However, the Authority concluded that the aid was compatible with the functioning of the EEA Agreement on the basis that the conditions laid down in Article 59(2) of the EEA Agreement had been respected.
Valvontaviranomainen totesi vuonna 2001 tehdyssä päätöksessä, että Hurtigruten-yrityksille myönnettyä tukea ei voitu vapauttaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla valtiontukia koskevasta yleisestä kiellosta, josta määrätään ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa.
In the decision to open the formal investigation procedure in the present case, the Authority expressed doubts as to the compatibility of the increased aid granted to the Hurtigruten companies with Article 59(2) of the EEA Agreement.
Valvontaviranomainen totesi kuitenkin tuen soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan siltä osin kuin se täytti ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukaiset edellytykset.
During the course of the investigation, the Authority has reached the conclusion that the compatibility of the aid granted to the Hurtigruten companies as compensation for the additional costs resulting from the changes to the social security system must first be assessed on the basis of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Tätä asiaa koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään valvontaviranomainen esitti epäilyjä siitä, oliko Hurtigruten-yrityksille myönnetty lisätuki ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukainen.
Legal basis for the compatibility assessment
Valvontaviranomainen tuli tutkimuksissaan siihen tulokseen, että tuen, jota oli myönnetty Hurtigruten-yrityksille korvauksena sosiaaliturvajärjestelmän muutoksista aiheutuneista lisäkustannuksista, soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan on arvioitava ensisijaisesti ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
Article 61(3)(c) of the EEA Agreement provides that aid may be considered as compatible with the functioning of the EEA Agreement if its purpose is to facilitate the development of certain economic activities, where such aid does not adversely affect trading conditions between the Contracting Parties to an extent contrary to the common interest.
Soveltuvuutta koskevan arvioinnin oikeusperusta
The Authority has issued guidelines for the application of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement with regard to State aid to maritime transport (hereinafter ‘the Maritime Transport Guidelines’).
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätään, että tuen voidaan katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, jos sitä myönnetään tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen ja jos tuki ei muuta sopimuspuolten välisen kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
Section 3.2 of the Maritime Transport Guidelines deals with State aid for labour related costs.
Valvontaviranomainen on antanut suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisesta meriliikenteen valtiontukeen, jäljempänä ’meriliikennettä koskevat suuntaviivat’.
According to paragraph 1 of Section 3.2, support measures for the maritime sector should aim primarily at reducing fiscal and other costs and burdens borne by EEA shipowners and EEA seafarers towards levels in line with world norms.
Suuntaviivojen 3.2 jaksossa käsitellään työvoimakustannuksiin myönnettävää valtiontukea.
According to paragraph 2 of that Section, the following action on employment costs should be allowed for EEA shipping:
Meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 1 kohdan mukaan merenkulkualan tukitoimenpiteillä olisi pyrittävä ensisijaisesti pienentämään ETA:n varustamoiden ja ETA:n merenkulkijoiden verotuksellisia ja muita kustannuksia ja rasituksia muualla maailmassa vallitsevalle tasolle.
reduced rates of contributions for the social protection of EEA seafarers employed on board ships registered in an EEA State,
Kyseisen jakson 2 kohdan mukaan ETA:n meriliikenteessä olisi sallittava seuraavat työvoimakustannuksia koskevat toimet: ETA-valtiossa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA-valtioiden merimiesten sosiaaliturvamaksujen alentaminen,
reduced rates of income tax for EEA seafarers on board ships registered in an EEA State.
ETA-valtiossa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA-valtioiden merimiesten tuloveron alentaminen.
For the purposes of the above, ‘EEA seafarers’ is defined as:
Kyseisessä kohdassa ’ETA:n merenkulkijoilla’ tarkoitetaan:
citizens of the EEA States, in the case of seafarers working on board vessels (including ro-ro ferries [15]) providing scheduled passenger services between the ports of the EEA,all seafarers liable to taxation and/or social security contributions in an EEA State, in all other cases.
ETA-valtioiden kansalaisia, kun on kyse sellaisilla aluksilla työskentelevistä merenkulkijoista, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä ETA:n satamien välillä (ro-ro-alukset mukaan luettuina [15]),kaikissa muissa tapauksissa kaikkia merenkulkijoita, joiden on maksettava veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja jossain ETA-valtiossa.
Paragraph 3 goes on to clarify that some EEA States may, for internal fiscal reasons, prefer not to apply reduced rates as mentioned above, but instead reimburse shipowners — partially or wholly — for the costs arising from these levies.
Kyseisen jakson 3 kohdassa täsmennetään, että jotkin ETA-valtiot eivät sisäisistä veropoliittisista syistä halua soveltaa edellä mainittuja alempia veroja ja maksuja, mutta ne voivat sen sijaan palauttaa varustamoille joko kokonaan tai osittain näistä aiheutuvat kustannukset.
Such an approach may generally be considered equivalent to the reduced-rate system as described above, provided that there is a clear link to these levies, no element of over-compensation, and that the system is transparent and not open to abuse.
Järjestelyn voidaan yleisesti ottaen katsoa vastaavan edellä kuvattua alennusjärjestelyä, jos kyseisiin veroihin ja maksuihin on olemassa selvä yhteys, korvauksia ei makseta liikaa ja järjestelmä on selkeä eikä sitä voida käyttää väärin.
It follows from the above that the aid was granted to the Hurtigruten companies in order to reimburse them for increased social security contributions made by them in 2004. Thus the aid granted must be considered as reimbursement of contributions for social protection of seafarers in accordance with paragraphs 2 and 3 of Section 3.2 of the Maritime Transport Guidelines.
Edellä esitetystä seuraa, että Hurtigruten-yrityksille myönnettiin tukea vuonna 2004 korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamiseksi.
Paragraph 2 of Section 3.2 of the Maritime Guidelines only allows for aid in the form of reduced rates of contributions for the social protection of EEA seafarers employed on board ships registered in an EEA State.
Myönnetty tuki on sen vuoksi katsottava meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 2 ja 3 kohdan mukaiseksi korvaukseksi merenkulkijoiden sosiaaliturvamaksuista.
According to the information submitted by the Norwegian authorities, approximately 92 % of the Hurtigruten companies’ turnover for 2004 was related to passenger transport, whereas approximately 8 % was related to transport of goods.
Norjan viranomaiset ovat vahvistaneet, että kaikki Hurtigruten-palvelun tarjoamisessa vuonna 2004 käytetyt alukset oli rekisteröity Norjassa.
Some of the Hurtigruten ships had facilities to enable passenger cars to roll-on and roll-off the vessel.
Valvontaviranomainen katsoo sen vuoksi rekisteröintiä koskevan edellytyksen täyttyvän. ETA:n merenkulkijoiden sosiaaliturvaa koskevan edellytyksen osalta ”ETA:n merenkulkijat” määritellään joko ETA-valtioiden kansalaisiksi, kun on kyse sellaisilla aluksilla työskentelevistä merenkulkijoista, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä yhteisön satamien välillä (ro-ro-alukset mukaan luettuina), tai kaikissa muissa tapauksissa merenkulkijoiksi, joiden on maksettava veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja jossain jäsenvaltiossa.
However, it was not possible for commercial vehicles (lorries, trailers, etc.) to roll-on and roll-off the ships.
Hurtigruten-sopimuksen mukaan Hurtigruten-palvelussa on kyse yhdistetyistä henkilö- ja tavarakuljetuksista Bergenin ja Kirkkoniemen välillä.