natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second is legal certainty, since at the time Liechtenstein joined the EEA in 1995, the Commission’s State aid practice (which is part of the acquis communautaire) did not consider taxation of intra-group activities to be a matter subject to the State aid rules.
Toiseksi oikeusvarmuuden vuoksi: kun Liechtenstein liittyi Euroopan talousalueeseen vuonna 1995, komission valtiontukikäytännöissä (jotka ovat osa yhteisön säännöstöä) ei katsottu konsernin sisäisten toimintojen verotuksen olevan valtiontukisääntöjen piiriin kuuluva asia.
Comments on third party submissions
Kolmansien osapuolten huomautuksia koskevat huomautukset
The Liechtenstein authorities stressed that nearly all captive insurance companies operating in Liechtenstein submitted comments during the formal investigation, reflecting the importance of the issue.
Liechtensteinin viranomaiset painottivat, että lähes kaikki Liechtensteinissa toimivat vakuutusalan kytkösyhtiöt esittivät huomautuksia muodollisen tutkintamenettelyn aikana, mikä osoittaa asian tärkeyden.
They emphasised that the decision to open a formal investigation came as a surprise to the companies since Liechtenstein’s tax regime had been adopted more than 10 years ago.
Ne painottivat, että muodollisen tutkinnan aloittamista koskeva päätös tuli yhtiöille yllätyksensä, sillä Liechtensteinin verojärjestelmä oli tullut voimaan yli kymmenen vuotta sitten.
Agreeing with the comments submitted by third parties, the Liechtenstein authorities argued that:
Liechtensteinin viranomaiset yhtyivät kolmansien osapuolten huomautuksiin ja esittivät seuraavaa:
Captives do not qualify as undertakings
Kytkösyhtiöt eivät ole yrityksiä
The Liechtenstein authorities considered that the comments submitted by Company B provided a good overview of captive insurance operations.
Liechtensteinin viranomaisten mielestä yhtiön B esittämistä huomautuksista saa hyvän yleiskuvan vakuutusalan kytkösyhtiöiden toiminnasta.
They agree, in particular, that there is no ‘liquid insurance market’ for all of the activities of captives.
Viranomaiset olivat samaa mieltä erityisesti siitä, ettei kytkösyhtiöiden kaikkia toimintoja varten ole ”likvidejä vakuutusmarkkinoita”.
In this context the Liechtenstein authorities referred to an International Association of Insurance Supervisors (IAIS) Captive Issues Paper stating that:
Tältä osin Liechtensteinin viranomaiset viittasivat kansainvälisen vakuutusvalvojien järjestön (IAIS) asiakirjaan ”Captive Issues Paper”, jonka mukaan
‘Certain types of risk such as sensitive product liability risks, environmental impairment, pharmaceutical liability and selected professional indemnity, regardless of the claims history, are frequently either extremely difficult or even impossible to place in traditional markets. Alternatively they demand either high premiums or unacceptable terms and conditions even though the insured may have an acceptable claims history.’
”Tietyntyyppisiä riskejä, kuten arkaluonteisten tuotteiden tuotevastuuta koskevia riskejä, ympäristövahinkoja, lääkkeiden tuotevastuuta ja ammattivastuuta, on usein aiemmista korvausvaatimuksista riippumatta joko äärimmäisen hankalaa tai jopa mahdotonta sijoittaa perinteisille markkinoille. Vaihtoehtoisesti vaaditaan joko korkeita vakuutusmaksuja tai kohtuuttomia ehtoja, vaikka vakuutetun aiemmissa korvausvaatimuksissa ei olisi huomautettavaa.”
The Liechtenstein authorities reiterated that all captives established in Liechtenstein are confined to managing intra-group risks only.
Liechtensteinin viranomaiset toistivat, että kaikki Liechtensteiniin sijoittautuneet kytkösyhtiöt hallinnoivat yksinomaan yritysryhmän sisäisiä riskejä.
Further, the risks insured by captives are often not transferable to other commercial insurers.
Lisäksi kytkösyhtiöiden vakuuttamia riskejä ei useinkaan voi siirtää muille kaupallisille vakuutusyhtiöille.
Captives are therefore in a position to cover risks for which the traditional insurance market does not offer economically viable solutions.
Kytkösyhtiöt kattavat siis sellaisia riskejä, joihin ei ole tarjolla taloudellisesti kelvollisia ratkaisuja perinteisillä vakuutusmarkkinoilla.
In addition, captives differ considerably from direct insurance companies as the latter insure many sorts of risks and therefore hold a risk pool to balance claims.
Kytkösyhtiöt eroavat myös huomattavasti ensivakuutusyhtiöistä, sillä viimeksi mainitut vakuuttavat monenlaisia riskejä, joten ne kokoavat riskit korvausvaatimusten tasapainottamiseksi.
A captive on the other hand only insures its own companies’ risks and is not able to balance those risks.
Kytkösyhtiö sen sijaan vakuuttaa ainoastaan omien yhtiöidensä riskejä eikä pysty tasapainottamaan niitä.
The Liechtenstein authorities argue, therefore, that the captive insurance market is distinct from conventional insurance market operations and that captive insurances do not compete with insurance companies.
Liechtensteinin viranomaiset väittivät näin ollen, että vakuutusalan kytkösyhtiöiden toiminta on erillistä tavanomaisten vakuutusmarkkinoiden toiminnasta eivätkä vakuutusalan kytkösyhtiöt kilpaile vakuutusyhtiöiden kanssa.
Reference was also made to Court of Justice case-law concluding that an entity which does not exercise its activity on a market ‘in competition with other market players’ cannot be considered as operating an economic activity as an undertaking, and to the Authority’s decision in the Norwegian Road Administration case which — it is argued — shows that entities engaged only in in-house activities are not undertakings as they do not engage in economic activities.
Ne viittasivat myös yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan toimijan, joka ei harjoita toimintaansa markkinoilla muiden toimijoiden kanssa kilpaillen, ei voida katsoa harjoittavan taloudellista toimintaa yrityksenä, sekä valvontaviranomaisen päätökseen Norjan tielaitosta koskevassa asiassa, josta väitteiden mukaan käy ilmi, etteivät ainoastaan talon sisäisiä toimintoja hoitavat tahot ole yrityksiä, koska ne eivät harjoita taloudellista toimintaa.
The tax treatment of captives constitutes a general measure
Kytkösyhtiöiden verotuskohtelu on yleisluonteinen toimenpide
The Liechtenstein authorities argued that the tax treatment of captives is not materially selective as it is an option available to all and does not require a certain economic strength.
Liechtensteinin viranomaiset väittivät, ettei kytkösyhtiöiden verokohtelu ole aineellisesti valikoivaa, sillä kytkösyhtiöiden perustamisen mahdollisuus on kaikkien käytettävissä eikä edellytä tiettyä taloudellista vahvuutta.
The tax measures are not limited to certain sectors, certain types of companies, or certain parts of the Liechtenstein territory — there are also no restrictions regarding turnover, size, the number of employees or a necessity to be part of a multinational group.
Verotoimenpiteet eivät rajoitu tietyille aloille, tietyntyyppisiin yhtiöihin tai Liechtensteinin tietyille alueille, eikä rajoituksia ole asetettu myöskään liikevaihdon, koon, työntekijöiden lukumäärän tai monikansalliseen yritysryhmään kuulumisen osalta.
They argue, therefore, that their tax provisions for captive insurance companies are not materially selective.
Viranomaiset väittivät näin ollen, etteivät vakuutusalan kytkösyhtiöitä koskevat verotoimenpiteet ole aineellisesti valikoivia.
The Liechtenstein authorities referred to the European Commission’s Decisions regarding the Åland Islands captive insurance tax system, the Irish Company Holding Regime, the Spanish reduced tax from intangible assets, and the Dutch reduced tax on revenue from intra-group loans (Groepsrentebox) [18], in order to support the claim that the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein is not materially selective.
Liechtensteinin viranomaiset tukivat väitettä, jonka mukaan vakuutusalan kytkösyhtiöiden verotus Liechtensteinissa ei ole aineellisesti valikoivaa, viittaamalla Euroopan komission päätöksiin, jotka koskivat Ahvenanmaan captive-vakuutusyhtiöihin sovellettavaa verojärjestelmää, Irlannin holdingyhtiöiden tukijärjestelmää, Espanjan aineettomista hyödykkeistä saatavien tulojen alennettua verokantaa ja Alankomaiden konsernin sisäisestä vieraasta pääomasta saatavia tuloja koskevaa alennettua verokantaa (groepsrentebox) [18].
The Dutch decision was quoted as follows:
Alankomaita koskevaa päätöstä lainattiin seuraavasti:
‘With respect to debt financing activities, related companies are not in a comparable legal and factual situation as unrelated companies. The reason is that related companies are not engaged in a merely commercial transaction, unlike unrelated companies, when they try to obtain loan or equity financing within the group. The parent and the subsidiary share the same interest, which is not the case of a commercial transaction with a third party provider of finance, where each party tries to maximise its profits at the expense of the other.’
”Mitä taas tulee vieraalla pääomalla tapahtuvaan rahoitustoimintaan, keskenään etuyhteydessä olevat yritykset ovat tilanteessa, jota ei voi tosiasiallisesti ja oikeudellisesti verrata etuyhteydettömien yritysten tilanteeseen. Keskenään etuyhteydessä olevien yritysten pyrkiessä saamaan konsernin sisäistä vieraalla tai omalla pääomalla tapahtuvaa rahoitusta, päinvastoin kuin etuyhteydettömien yritysten tapauksessa kyseessä ei ole puhtaasti kaupallinen toimi. Emo- ja tytäryhtiön edut ovat samat; näin ei ole kaupallisessa liiketoimessa kolmannen luotottajan kanssa, jolloin kukin osapuoli pyrkii saamaan mahdollisimman suuren voiton toisen osapuolen kustannuksella.”
Justification by the nature and general scheme of the system
Perusteltavuus järjestelmän luonteella ja rakenteella
Even if the Authority were to consider the measures at stake to be materially selective, the Liechtenstein authorities argue that they are, in any event, justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax scheme.
Vaikka valvontaviranomainen katsoisi, että kyseessä olevat toimenpiteet ovat aineellisesti valikoivia, Liechtensteinin viranomaisten mukaan ne ovat joka tapauksessa perusteltuja Liechtensteinin verojärjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla.
In doing so, they agree with the views expressed by third parties on this point.
Näin viranomaiset yhtyvät kolmansien osapuolten tästä seikasta esittämiin huomautuksiin.
The Liechtenstein authorities supported arguments relating to the definition and treatment of captive insurance companies under the EU Reinsurance and Solvency II Directives, claiming that captive insurance should be distinguished from classical insurance business.
Liechtensteinin viranomaiset tukivat perusteluita, jotka liittyivät vakuutusalan kytkösyhtiöiden määritelmään ja kohteluun EU:n jälleenvakuutusdirektiivin ja solvenssi II -direktiivin mukaisesti, ja väittivät, että vakuutusalan kytkösyhtiöiden toiminta olisi erotettava perinteisestä vakuutustoiminnasta.
The Liechtenstein authorities agreed that different treatment of the captives is justified given the limited area of operation of captives and their specific intra-group nature.
Liechtensteinin viranomaiset myönsivät, että kytkösyhtiöiden erilainen kohtelu on perusteltua niiden toiminta-alan rajoittuneisuuden ja niiden erityisen yritysryhmän sisäisen luonteen vuoksi.
No distortion of competition and no effect on trade between Contracting Parties
Toimenpide ei vääristä kilpailua eikä vaikuta sopimuspuolten väliseen kauppaan
The Liechtenstein authorities concurred with Company A RE that the services provided by captives are not tradable since there is no ‘free market solution’ available for some risks.
Liechtensteinin viranomaiset olivat yhtiön A RE kanssa samaa mieltä siitä, etteivät kytkösyhtiöiden tarjoamat palvelut ole kaupattavissa, koska joillekin riskeille ei ole saatavilla ”ratkaisua vapailta markkinoilta”.
Consequently, the measures in question neither distort competition nor affect trade between the Contracting Parties to the EEA Agreement.
Kyseiset toimenpiteet eivät siis vääristä kilpailua eivätkä vaikuta ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan.
If aid is present it is existing aid
Jos toimenpiteeseen liittyy tukea, kyseessä on voimassa oleva tuki
The Liechtenstein authorities argued that the measures in question should be regarded as existing aid within the meaning of Article 1(1) of Part I and Article l(b)(v) of Part II of Protocol 3 if they are to be characterised as State aid at all.
Liechtensteinin viranomaiset esittivät, että toimenpiteet olisi katsottava pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdassa ja II osan 1 artiklan b kohdan v alakohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi, jos niitä voidaan ylipäätään pitää valtiontukena.
In doing so, they again shared the opinion of third parties on that point.
Näin ne yhtyivät jälleen kyseistä asiaa koskevaan kolmansien osapuolten kantaan.
They argued that captives have been taxed at a reduced capital tax of 0,1 % since 1989 before any specific legislation was enacted for captive insurance companies.
Liechtensteinin viranomaisten mukaan kytkösyhtiöitä on verotettu alennetun 0,1 prosentin pääomaverokannan mukaan vuodesta 1989 lähtien, ennen kuin vakuutusalan kytkösyhtiöistä oli annettu erityislainsäädäntöä.
Further, the Liechtenstein authorities supported arguments that the tax measures became aid as a result of the evolution of the EEA Agreement.
Lisäksi Liechtensteinin viranomaiset tukivat väitteitä, joiden mukaan verotoimenpiteistä tuli tukea ETA-sopimuksen muuttumisen vuoksi.
Agreeing with Company F, the Liechtenstein authorities considered that the evolution which took place at the end of the 1990s occurred after the specific measures relating to captive insurance companies were introduced by the Act of 18 December 1997.
Ne olivat yhtä mieltä yhtiön F kanssa siitä, että 1990-luvun loppupuolella tehdyt muutokset tapahtuivat sen jälkeen, kun vakuutusalan kytkösyhtiöitä koskevat erityistoimenpiteet otettiin käyttöön 18 päivänä joulukuuta 1997 annetulla lailla.
Recovery of aid would be incompatible with the general principles of Community law
Tuen takaisinperintä ei ole yhteisön oikeuden yleisperiaatteiden mukaista
Agreeing with Company A and Company F’s statements, the Liechtenstein authorities submitted that the captives could not have anticipated that the measures, when adopted in 1997, could be State aid given the similarities between their position and cases on intra-group activities.
Liechtensteinin viranomaiset esittivät yhdenmukaisesti yhtiön A ja yhtiön F lausuntojen kanssa, etteivät kytkösyhtiöt ole voineet ennakoida, että vuonna 1997 säädetyt toimenpiteet voisivat olla valtiontukea niiden aseman ja yritysryhmän sisäistä toimintaa koskevien tapausten välisten samankaltaisuuksien vuoksi.
All interested parties claim that there were no indications at the time that any of the Authority’s preliminary findings were likely, or foreseeable.
Kaikki asianosaiset osapuolet väittävät, ettei tuolloin ollut mitään viitteitä siitä, että valvontaviranomaisen alustavat toteamukset olisivat todennäköisiä tai ennakoitavissa.
In line with the statements of all interested parties, the Liechtenstein authorities also expressed their opinion that recovery would be in contravention of the principle of legal certainty.
Yhdenmukaisesti kaikkien asianosaisten lausuntojen kanssa Liechtensteinin viranomaiset ilmaisivat myös kantansa, jonka mukaan takaisinperintä olisi vastoin oikeusvarmuuden periaatetta.
The fundamental requirement of legal certainty is to ensure that the application of European Union/EEA law is certain and foreseeable.
Oikeusvarmuuden vaatimuksen tarkoituksena on varmistaa, että Euroopan unionin / Euroopan talousalueen lainsäädännön noudattaminen on varmaa ja ennakoitavissa.
It is also argued that this necessity must be enforced all the more strictly where there are financial consequences.
Lisäksi tämän noudattaminen on entistäkin välttämättömämpää, kun on kyse taloudellisista seurauksista.
It is submitted that when Liechtenstein joined the EEA Agreement in 1995 the acquis communautaire (including the Commission’s State aid decision practice) did not designate the taxation of intra-group activities as State aid, and that there were no developments between 1995 and 1997 (when the measures were adopted) to suggest that this position would change.
Viranomaisten mukaan, kun Liechtenstein liittyi ETA-sopimukseen vuonna 1995, yhteisön säännöstössä (komission valtiontukipäätöskäytäntö mukaan luettuna) ei katsottu yritysryhmän sisäisen toiminnan verotusta valtiontueksi eikä asiassa tapahtunut vuosina 1995–1997 (jolloin toimenpiteistä säädettiin) muutoksia, jotka olisivat viitanneet tällaisen kannan muuttumiseen.
Presence of State resources
Valtion varojen olemassaolo
The aid measures must be granted by the State or through State resources.
Tukitoimenpiteiden on oltava valtion myöntämiä taikka valtion varoista myönnettyjä.
While the capital tax rate in Liechtenstein is currently set at 0,2 %, captive insurance companies are subject to a reduced rate of 0,1 % (and 0,075 % for capital exceeding CHF 50 million and 0,05 % for capital in excess of CHF 100 million).
Liechtensteinin pääomaverokanta on tällä hetkellä 0,2 prosenttia, mutta vakuutusalan kytkösyhtiöiltä peritään alennettua 0,1 prosentin verokantaa (ja 0,075 prosentin verokantaa 50 miljoonaa Sveitsin frangia ylittävältä pääoman osuudelta ja 0,05 prosentin verokantaa 100 miljoonaa Sveitsin frangia ylittävältä pääoman osuudelta).
Captive insurance companies are also fully exempted from payment of income tax and the coupon tax.
Vakuutusalan kytkösyhtiöt on myös vapautettu täysin tuloverosta ja kuponkiverosta.
The granting of a full or partial tax exemption involves a loss of tax revenues for the State which is equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal (tax) expenditure [19].
Täydellisen tai osittaisen verovapauden myöntäessään valtio menettää verotuloja, ja tämä menetys vastaa verotustukiin käytettyjen valtion varojen määrää [19].
Favouring certain undertakings or the production of certain goods
Joidenkin yritysten tai tuotteiden tuotannon suosiminen
State aid can only be granted to undertakings that are engaged in economic activity.
Valtiontukea voidaan myöntää vain kaupallista toimintaa harjoittaville yrityksille.
According to the European Court of Justice, the notion of an undertaking within the meaning of Article 87 EC (now Article 107 of the Treaty on the Functioning of the European Union), which corresponds to Article 61(1) of the EEA Agreement, encompasses ‘every entity engaged in an economic activity, regardless of the legal status of the entity and the way in which it is financed’ [20].
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen mukaan yrityksen käsite kattaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohtaa vastaavassa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa (nyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklassa) tarkoitetussa merkityksessä ”kaikki taloudellista toimintaa harjoittavat yksiköt riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta” [20].
The Court has further ‘consistently held that any activity consisting in offering goods or services on a given market is an economic activity’ [21].Providing insurance is a service, which in principle is an economic activity [22].
Lisäksi tuomioistuimen ”vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee tältä osin myös, että taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla” [21]. Vakuutuksen antaminen on palvelu, joka on periaatteessa taloudellista toimintaa [22].
Captive insurance companies offer insurance services for a premium on a given market.
Vakuutusalan kytkösyhtiöt tarjoavat vakuutuspalveluja maksua vastaan tietyillä markkinoilla.
The fact that their clients are restricted only to undertakings of the same group to which they belong does not affect this conclusion.
Tähän ei vaikuta se, että niiden asiakkaita ovat ainoastaan sen yritysryhmän yritykset, johon ne itse kuuluvat.
The undertakings of the group to which the captive belongs have chosen to purchase insurance from another company within its group which provides such services instead of purchasing from a third party insurance company.
Kytkösyhtiön kanssa samaan yritysryhmään kuuluvat yritykset ovat päättäneet hankkia vakuutuksia toiselta samaan yritysryhmään kuuluvalta tällaisia palveluja tarjoavalta yhtiöltä sen sijaan, että ne hankkisivat niitä yritysryhmän ulkopuoliselta vakuutusyhtiöltä.
As referred to below, the Authority is of the view, therefore, that the services provided by captive insurers are an alternative to purchasing insurance from a third party.
Kuten jäljempänä todetaan, valvontaviranomainen katsoo näin ollen, että vakuutusalan kytkösyhtiöiden tarjoamat palvelut ovat vaihtoehto kolmannelta osapuolelta ostettaville vakuutuksille.
The fact that captive insurance companies supply demand for insurance from certain undertakings is sufficient to conclude that they offer their services on the market.
Vakuutusalan kytkösyhtiöt vastaavat tiettyjen yritysten vakuutustarpeisiin, mikä riittää perusteluksi sille, että ne tarjoavat palveluja markkinoilla.
By establishing a captive, the insurance of these risks is ‘captive’ to one company of the group, which means that none of the other insurance companies active in the market will be able to compete for the insurance of the risks of the group.
Kytkösyhtiö perustamalla riskien vakuuttaminen keskitetään yritysryhmän yhteen yhtiöön, minkä vuoksi mikään muu markkinoilla toimiva vakuutusyhtiö ei pysty kilpailemaan yritysryhmän riskien vakuuttamisesta.
The insurance of these risks would normally be undertaken by choosing another commercial provider but here the service is provided by the captive insurance company formed by the group instead.
Riskien vakuuttaminen tapahtuisi tavallisesti valitsemalla jokin muista kaupallisista palveluntarjoajista, mutta tässä tapauksessa palvelun tarjoaa sen sijaan yritysryhmän perustama vakuutusalan kytkösyhtiö.
A captive insurance company is established as a separate legal entity in Liechtenstein and set up like any other company.
Vakuutusalan kytkösyhtiö perustetaan Liechtensteinissa erillisenä oikeushenkilönä samoin kuin mikä tahansa yhtiö.
The services it provides are paid for, risk is transferred to it on an arm’s length basis, it keeps separate accounts and is liable to tax under national law.
Sen tarjoamista palveluista maksetaan, riskit siirretään sille, sen kirjanpito on erillinen ja se on kansallisen lainsäädännön mukaisesti verovelvollinen.
Captive insurance companies are indeed subject to taxation in Liechtenstein in the first place as they are undertakings that are engaged in economic activity within the jurisdiction.
Vakuutusalan kytkösyhtiöt ovat veronalaisia Liechtensteinissa juuri siksi, että ne ovat taloudellista toimintaa sen alueella harjoittavia yrityksiä.
Forming a separate company is a deliberate choice on the part of companies which decide to form captives, and it is common practice to locate the captive in a low tax jurisdiction in order to benefit from lower rates of taxation.
Erillisen yhtiön perustaminen on kytkösyhtiön perustavien yhtiöiden vapaavalintainen päätös, ja on tavallista sijoittaa kytkösyhtiö alhaisen verotuksen alueelle alemmista verokannoista hyötymiseksi.
If a new, separate company was not created, and the risks were self-insured within the existing company structure, generally speaking, the cost benefit from deciding not to pay commercial insurers would merely be reflected in lower costs — and therefore higher profits, paid at the normal rate within the company’s home tax jurisdiction.
Ellei uutta erillistä yhtiötä perustettaisi vaan riskit vakuutettaisiin itse olemassa olevassa yhtiörakenteessa, päätöksestä olla maksamatta kaupallisille vakuutusyhtiöille aiheutuva kustannushyöty näkyisi yleisesti vain pienempinä kuluina – ja näin ollen suurempina voittoina, joista maksettaisiin tavanomaisen verokannan mukaiset verot yhtiön kotimaan verotusalueella.