natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is generally accepted that investment vehicles, such as undertakings for collective investment [242], should be subject to an appropriate level of taxation since they basically operate as intermediary bodies between (third party) investors and the target companies that are the subject of investment.
Jos sijoitusrahastoihin tai -yhtiöihin sovellettavia erityisiä verosääntöjä ei ole, se voi johtaa siihen, että sijoitusrahaston katsotaan olevan erillinen verovelvollinen ja välittäjänä toimivan yrityksen tuloista tai voitoista voidaan kantaa ylimääräistä veroa.
The absence of special tax rules governing investment funds or companies could result in an investment fund being treated as a separate taxpayer – with an additional layer of tax being imposed on any income or gains by the intermediary vehicle.
Tässä yhteydessä ETA-valtiot yleensä pyrkivät vähentämään sijoituksiin kohdistuvia haitallisia verovaikutuksia sijoitusrahastojen tai -yhtiöiden kautta verrattuna yksittäisten sijoittajien suoriin sijoituksiin ja mahdollisuuksien mukaan varmistamaan, että erilaisiin sijoituksiin kohdistuva kokonaisverorasitus on suurin piirtein sama riippumatta sijoitusvälineestä.
In this context, EEA States generally seek to reduce adverse taxation effects on investments through investment funds or companies compared to direct investments by individual investors and, as far as possible, to ensure that the overall final tax burden on the basket of various types of investments is about the same, irrespective of the vehicle used for the investment.
Verotuksellisia toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan yhteissijoitusrahastojen tai -yritysten verotuksen neutraalius, ei kuitenkaan pitäisi katsoa valikoiviksi, jos kyseiset toimenpiteet eivät suosi tiettyjä yhteissijoitusyrityksiä tai tietyntyyppisiä investointeja [243], vaan pikemminkin vähentävät kaksinkertaista taloudellista verotusta tai poistavat sen kyseiselle verojärjestelmälle ominaisten yleisten periaatteiden mukaisesti.
Tax measures aimed at ensuring tax neutrality for investments in collective investment funds or companies should not be viewed as selective where those measures do not have the effect of favouring certain undertakings for collective investment or certain types of investments [243], but rather of reducing or eliminating double economic taxation in accordance with the overall principles inherent to the tax system in question.
Tässä jaksossa verotuksen neutraaliudella tarkoitetaan sitä, että verovelvollisia kohdellaan samalla tavalla riippumatta siitä, sijoittavatko ne varoihin, kuten valtion liikkeeseen laskemiin arvopapereihin ja osakeyhtiöiden osakkeisiin, suoraan vai välillisesti sijoitusrahastojen kautta.
For the purpose of this section, tax neutrality means that taxpayers are treated the same whether they invest in assets, such as government securities and the shares of joint-stock companies, directly or indirectly through investment funds.
Näin ollen yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaviin yrityksiin sovellettavaa verojärjestelmää, joka noudattaa verotuksellista läpinäkyvyyttä välittäjänä toimivan yrityksen tasolla, voidaan perustella kyseisen verojärjestelmän periaatteilla, jos taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen estäminen on kyseiselle verojärjestelmälle ominainen periaate.
Accordingly, a tax regime for undertakings for collective investment respecting the purpose of fiscal transparency at the level of the intermediary vehicle may be justified by the logic of the tax system in question, provided that the prevention of double economic taxation constitutes a principle inherent to the tax system in question.
Sitä vastoin valikoivaksi olisi katsottava edullinen verokohtelu, joka rajoittuu tarkasti määriteltyihin ja tietyt erityisedellytykset [244] täyttäviin sijoitusvälineisiin muiden sellaisten sijoitusvälineiden vahingoksi, jotka ovat samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa [245].
By contrast, preferential tax treatment limited to well-defined investment vehicles which fulfil specific conditions [244] to the detriment of other investment vehicles that are in a comparable legal and factual situation should be viewed as selective [245], for instance, where tax rules would provide for a favourable treatment of national venture, social impact or long-term investment funds and omit EU-harmonised EuVECA [246], EuSEF [247] or ELTIF [248] funds.
Näin on esimerkiksi silloin kun verosäännöissä määrätään kansallisten riskirahastojen, sosiaalisesti vastuullisten sijoitusrahastojen tai pitkäaikaissijoitusrahastojen suotuisasta kohtelusta mutta niissä ei oteta huomioon EU:n tasolla yhdenmukaistettuja eurooppalaisia riskisijoitusrahastoja (EuVECA) [246], eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja (EuSEF) [247] tai eurooppalaisia pitkäaikaissijoitusrahastoja (ELTIF) [248].
However, tax neutrality does not mean that such investment vehicles should be entirely exempt from any tax or that the fund managers should be exempt from tax on the fees charged by them for managing the underlying assets being invested into by the funds [249].
Veroneutraalius ei kuitenkaan tarkoita sitä, että kyseiset sijoitusvälineet olisi vapautettava kokonaan kaikista veroista tai että rahastonhoitajat olisi vapautettava verosta, jota kannetaan palkkioista, joita ne perivät kohde-etuutena olevien, rahastojen sijoittamien varojen hallinnoinnista [249].
Nor does it justify a more beneficial tax treatment of a collective investment than of an individual investment for the tax regimes in question [250].
Se ei myöskään oikeuta kyseisissä verojärjestelmissä yhteissijoituksen suopeampaan verokohteluun verrattuna yksittäiseen sijoitukseen [250].
In such cases, the tax regime would be disproportionate and would go beyond what is necessary to achieve the objective of preventing double taxation and would therefore constitute a selective measure.
Tällaisissa tapauksissa verojärjestelmä olisi suhteeton ja ylittäisi sen, mikä on tarpeen kaksinkertaisen verotuksen estämistä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, ja sen vuoksi se olisi valikoiva toimenpide.
Tax amnesties commonly involve immunity from criminal penalties, fines and (some or all) interest payments.
Veroarmahduksiin liittyy yleensä vapautus rikosoikeudellisista seuraamuksista, sakoista ja (joistain tai kaikista) korkomenoista.
While certain amnesties require payment in full of tax amounts due [251], others entail a partial waiver of the amount of tax due [252].
Vaikka tietyissä veroarmahduksissa vaaditaan maksamaan erääntynyt määrä kokonaan [251], toisissa myönnetään vapautus osasta maksettavaa veroa [252].
In general, a tax amnesty measure that applies to undertakings can be considered a general measure if the conditions below are met [253].
Yleisesti ottaen yrityksiin sovellettavaa veroarmahdusta voidaan pitää yleisenä toimenpiteenä, jos seuraavat edellytykset täyttyvät [253].
First, the measure is effectively open to any undertaking of any sector or size that has outstanding tax liabilities due at the date set by the measure, without favouring any pre-defined group of undertakings.
Ensiksi toimenpide on sellaisen millä tahansa alalla toimivan tai minkä tahansa kokoisen yrityksen käytettävissä, jolla on maksamattomia verovelkoja toimenpiteessä määriteltynä ajankohtana, suosimatta mitään ennalta määritettyä yritysryhmää.
Second, it does not entail any de facto selectivity in favour of certain undertakings or sectors.
Toiseksi siihen ei liity minkäänlaista tosiasiallista valikoivuutta tiettyjen yritysten tai alojen hyväksi.
Third, the tax administration's action is limited to administering the implementation of the tax amnesty without any discretionary power to intervene in the granting or intensity of the measure.
Kolmanneksi verohallinnon toimet rajoittuvat veroarmahduksen täytäntöönpanon hallinnointiin ilman valtuuksia puuttua toimenpiteen myöntämiseen tai sen intensiteettiin.
Finally, the measure does not entail a waiver from verification.
Toimenpide ei myöskään merkitse tarkastuksesta luopumista.
The limited temporal application of tax amnesties, which apply only for a short period [254] to tax liabilities which were due before a pre-defined date and which are still due at the time of the introduction of the tax amnesty, is inherent to the concept of a tax amnesty that aims to improve both the collection of taxes and taxpayers' compliance.
Veroarmahduksia sovelletaan vain lyhyen ajan [254] verovelkoihin, jotka olisi pitänyt maksaa ennen määräpäivää mutta jotka olivat vielä maksamatta veroarmahdusta käyttöön otettaessa.
Tax amnesty measures may also be considered as general measures if they follow the national legislature's objective of ensuring compliance with a general principle of law, such as the principle that a judgment must be given within a reasonable period of time [255].
Tämä soveltamisen ajallinen rajoittaminen on olennainen piirre veroarmahduksissa, joiden tarkoituksena on parantaa sekä veronkantoa että sääntöjen noudattamista verovelvollisten keskuudessa.
Administrative tax rulings
Veroarmahduksia voidaan pitää myös yleisinä toimenpiteinä, jos niihin sisältyy kansallisen lainsäätäjän tavoite varmistaa lainsäädännön yleisen periaatteen noudattaminen.
The function of a tax ruling is to establish in advance the application of the ordinary tax system to a particular case in view of its specific facts and circumstances.
Tällaisia periaatteita on esimerkiksi periaate, jonka mukaan tuomio on annettava kohtuullisen ajan kuluessa [255].
For reasons of legal certainty, many national tax authorities provide prior administrative rulings on how specific transactions will be treated fiscally [256].
Hallinnolliset veropäätökset
This may be done to establish in advance how the provisions of a bilateral tax treaty or national fiscal provisions will be applied to a particular case or how ‘arm's-length profits’ will be set for related party transactions where uncertainty justifies an advance ruling to ascertain whether certain intra-group transactions are priced at arm's length [257].
Veropäätöksen tarkoituksena on määrittää etukäteen, miten tavanomaista verojärjestelmää sovelletaan tietyssä asiassa siihen liittyvät tosiseikat ja olosuhteet huomioon ottaen.
EEA States can provide their taxpayers with legal certainty and predictability on the application of general tax rules, which is best ensured if its administrative ruling practice is transparent and the rulings are published.
Oikeusvarmuuden vuoksi monet kansalliset veroviranomaiset tekevät hallinnollisia ennakkopäätöksiä siitä, miten tiettyjä toimia kohdellaan verotuksellisesti [256].
The grant of a tax ruling must, however, respect the State aid rules.
Näin voidaan menetellä sen selvittämiseksi etukäteen, miten kahdenvälistä verosopimusta tai kansallisia verosäännöksiä sovelletaan tietyssä asiassa tai miten markkinaehtoperiaatteen mukainen voitto määritetään lähipiiritoimissa, joiden yhteydessä epävarmuus voi olla peruste ennakkopäätökselle, jotta voidaan tutkia, onko tietyt yhtymän sisäiset liiketoimet hinnoiteltu markkinaehtoperiaatteen mukaisesti [257].
Where a tax ruling endorses a result that does not reflect in a reliable manner what would result from a normal application of the ordinary tax system, that ruling may confer a selective advantage upon the addressee, in so far as that selective treatment results in a lowering of that addressee's tax liability in the EEA State as compared to companies in a similar factual and legal situation.
ETA-valtiot voivat tarjota verovelvollisilleen yleisten verosääntöjen soveltamista koskevaa oikeusvarmuutta ja ennustettavuutta, mikä varmistetaan parhaiten siten, että hallinnollinen päätöskäytäntö on läpinäkyvää ja päätökset julkaistaan.
The Court of Justice has held that a reduction in the taxable base of an undertaking that results from a tax measure that enables a taxpayer to employ transfer prices in intra-group transactions that do not resemble prices which would be charged in conditions of free competition between independent undertakings negotiating under comparable circumstances at arm's length confers a selective advantage on that taxpayer, by virtue of the fact that its tax liability under the ordinary tax system is reduced as compared to independent companies which rely on their actually recorded profit to determine their taxable base [258].
Veropäätöksen on kuitenkin oltava valtiontukisääntöjen mukainen.
Accordingly, a tax ruling which endorses a transfer pricing methodology for determining a corporate group entity's taxable profit that does not result in a reliable approximation of a market-based outcome in line with the arm's length principle confers a selective advantage upon its recipient.
Jos veropäätöksessä vahvistetaan tulos, joka ei luotettavasti heijasta tavanomaisen verojärjestelmän normaalista soveltamisesta johtuvaa tulosta, päätöksellä saatetaan myöntää sen kohteena olevalle yritykselle valikoiva etu siltä osin kuin valikoiva kohtelu johtaa päätöksen kohteena olevan yrityksen veron määrän supistumiseen kyseisessä ETA-valtiossa verrattuna muihin samassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa oleviin yrityksiin.
The search for a ‘reliable approximation of a market-based outcome’ means that any deviation from the best estimate of a market-based outcome must be limited and proportionate to the uncertainty inherent in the transfer pricing method chosen or the statistical tools employed for that approximation exercise.
Unionin tuomioistuin on katsonut, että yrityksen veropohjan supistaminen, joka johtuu sellaisesta verotoimenpiteestä, jonka johdosta verovelvollinen voi käyttää konsernin sisäisissä liiketoimissa sellaisia siirtohintoja, jotka eivät olisi lähellä itsenäisten yritysten välisessä vapaassa kilpailussa vahvistettavia hintoja, joista kyseiset yritykset neuvottelevat vastaavissa olosuhteissa markkinaehdoin, antaa kyseiselle verovelvolliselle valikoivan edun, koska sen tavanomaisen verojärjestelmän mukainen veron määrä supistuu verrattuna itsenäisiin yrityksiin, joiden veropohja perustuu todellisuudessa kirjattuihin voittoihin [258].
This arm's length principle necessarily forms part of the Authority's assessment of tax measures granted to group companies under Article 61(1) of the EEA Agreement, independently of whether an EEA State has incorporated this principle into its national legal system and in what form.
Sen vuoksi veropäätös, jossa konserniyhtiön verotettavan voiton määrittämiseksi vahvistettu siirtohintamenetelmä ei johda luotettavaan arvioon markkinapohjaisesta tuloksesta markkinaehtoperiaatteen mukaisesti, antaa valikoivan edun sen kohteena olevalle yritykselle.
It is used to establish whether the taxable profit of a group company for corporate income tax purposes has been determined on the basis of a methodology that produces a reliable approximation of a market-based outcome.
Markkinapohjaista tulosta koskevan luotettavan arvion etsiminen tarkoittaa sitä, että mahdollisen poikkeaman markkinapohjaisen tuloksen parhaasta arviosta on oltava rajallinen ja oikeassa suhteessa valittuun siirtohintamenetelmään tai käytettyihin tilastomenetelmiin liittyvään epävarmuuteen.
A tax ruling endorsing such a methodology ensures that that company is not treated favourably under the ordinary rules of corporate taxation of profits in the EEA State concerned as compared to standalone companies who are taxed on their accounting profit, which reflects prices determined on the market negotiated at arm's length.
Tämä markkinaehtoperiaate on välttämätön osa valvontaviranomaisen ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan nojalla suorittamaa arviointia konserniyhtiöille myönnetyistä verotoimenpiteistä, riippumatta siitä, onko ETA-valtio sisällyttänyt tämän periaatteen kansalliseen oikeusjärjestelmäänsä ja missä muodossa.
The arm's length principle the Authority applies in assessing transfer pricing rulings under the State aid rules is therefore an application of Article 61(1) of the EEA Agreement, which prohibits unequal treatment in taxation of undertakings in a similar factual and legal situation.
Periaatetta käytetään selvitettäessä, onko konserniyhtiön verotettava voitto määritetty konserniverotusta varten sellaisen menetelmän mukaisesti, joka johtaa luotettavaan arvioon markkinapohjaisesta tuloksesta.
This principle binds the EEA States and the national tax rules are not excluded from its scope [259].
Veropäätös, jossa tällainen menetelmä vahvistetaan, varmistaa, että yritystä ei kohdella kyseisessä ETA-valtiossa sovellettavien voittojen yritysverotusta koskevien yleisten sääntöjen perusteella suotuisammin kuin itsenäisiä yrityksiä, joita verotetaan markkinaehtoperiaatteen mukaisesti markkinoilla määritettyjä hintoja heijastavan kirjanpitovoittonsa perusteella.
When examining whether a transfer pricing ruling complies with the arm's length principle inherent in Article 61(1) of the EEA Agreement, the Authority may have regard to the guidance provided by the Organisation for Economic Cooperation and Development (‘OECD’), in particular the ‘OECD Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations’.
Markkinaehtoperiaate, jota valvontaviranomainen soveltaa arvioidessaan siirtohintapäätöksiä valtiontukisääntöjen nojalla, johtuu sen vuoksi ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisesta.
Those guidelines do not deal with matters of State aid per se, but they capture the international consensus on transfer pricing and provide useful guidance to tax administrations and multinational enterprises on how to ensure that a transfer pricing methodology produces an outcome in line with market conditions.
Kyseisessä kohdassa kielletään eriarvoinen kohtelu verotettaessa samassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa olevia yrityksiä.
Consequently, if a transfer pricing arrangement complies with the guidance provided by the OECD Transfer Pricing Guidelines, including the guidance on the choice of the most appropriate method and leading to a reliable approximation of a market based outcome, a tax ruling endorsing that arrangement is unlikely to give rise to State aid.
Periaate sitoo ETA-valtioita, eikä kansallisia verosääntöjä ole suljettu pois sen soveltamisalasta [259].
In sum, tax rulings confer a selective advantage on their addressees in particular where:
Tarkastellessaan, onko siirtohintapäätös ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohtaan sisältyvän markkinaehtoperiaatteen mukainen, valvontaviranomainen voi ottaa huomioon Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) ohjeet ja erityisesti asiakirjan OECD Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations.
the ruling misapplies national tax law and this results in a lower amount of tax [260];
Kyseisissä ohjeissa ei käsitellä valtiontukikysymyksiä sellaisenaan, mutta ne heijastavat kansainvälistä yksimielisyyttä siirtohinnoista ja antavat hyödyllisiä neuvoja veroviranomaisille ja monikansallisille yrityksille siitä, kuinka varmistetaan, että siirtohintamenetelmä johtaa markkinaehtoiseen tulokseen.
the ruling is not available to undertakings in a similar legal and factual situation [261]; or
Tämä tarkoittaa sitä, että jos siirtohintajärjestely on OECD:n siirtohintaohjeiden ja myös asianmukaisen menetelmän valintaa koskevien ohjeiden mukainen ja johtaa luotettavaan arvioon markkinapohjaisesta tuloksesta, veropäätös, jossa järjestely vahvistetaan, ei todennäköisesti ole valtiontukea.
the administration applies a more ‘favourable’ tax treatment compared with other taxpayers in a similar factual and legal situation.
Lyhyesti todettuna veropäätökset antavat niiden kohteena oleville yrityksille valikoivan edun erityisesti silloin, kun
This could, for instance, be the case where the tax authority accepts a transfer pricing arrangement which is not at arm's length because the methodology endorsed by that ruling produces an outcome that departs from a reliable approximation of a market-based outcome [262].
päätöksessä sovelletaan väärin kansallista verolainsäädäntöä ja tämä johtaa pienempään veron määrään [260];
The same applies if the ruling allows its addressee to use alternative, more indirect methods for calculating taxable profits, for example the use of fixed margins for a cost-plus or resale-minus method for determining an appropriate transfer pricing, while more direct ones are available [263].
päätöstä ei sovelleta samanlaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa oleviin yrityksiin [261]; tai
Tax settlements
viranomaiset soveltavat suotuisampaa verokohtelua verrattuna muihin samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa oleviin verovelvollisiin.
Tax settlements generally occur in the context of disputes between a taxpayer and the tax authorities concerning the amount of tax owed.
Näin voi olla esimerkiksi silloin, kun veroviranomainen hyväksyy siirtohintajärjestelyn, joka ei ole markkinaehtoinen, koska kyseisessä päätöksessä vahvistettu menetelmä johtaa tulokseen, joka poikkeaa markkinapohjaisen tuloksen luotettavasta arviosta [262].
They constitute a common practice in a number of EEA States.
Sama pätee myös silloin, jos päätöksen kohteena oleva yritys voi päätöksen perusteella käyttää vaihtoehtoisia, epäsuorempia menetelmiä verotettavan voiton laskemisessa, esimerkiksi kiinteiden voittomarginaalien käyttö kustannusvoittolisämenetelmässä (cost plus) tai jälleenmyyntihintamenetelmässä (resale minus) asianmukaisen siirtohinnoittelun määrittämiseksi, vaikka suorempiakin menetelmiä olisi saatavilla [263].
The conclusion of such tax settlements allows tax authorities to avoid long-standing legal disputes before national jurisdictions and to ensure quick recovery of the tax due.
Verosopimukset
While the competence of EEA States in this field is not in dispute, State aid may be involved in the conclusion of a tax settlement, in particular where it appears that the amount of tax due has been reduced without clear justification (such as optimising the recovery of debt) or in a disproportionate manner to the benefit of the taxpayer [264].
Verosopimuksiin päädytään yleensä verovelvollisen ja veroviranomaisten välisten, verovelkaa koskevien riita-asioiden yhteydessä.
In this context, a transaction between the tax administration and a taxpayer may in particular entail a selective advantage where [265]:
Ne ovat yleinen käytäntö useissa ETA-valtioissa.
in making disproportionate concessions to a taxpayer, the administration applies a more ‘favourable’ discretionary tax treatment compared to other taxpayers in a similar factual and legal situation;
Tällaisten verosopimusten tekeminen auttaa viranomaisia välttämään pitkäaikaiset oikeusriidat kansallisissa tuomioistuimissa ja varmistaa kyseisten verorästien nopean perinnän.
the settlement is contrary to the applicable tax provisions and has resulted in a lower amount of tax, outside a reasonable range.
Vaikka ETA-valtioiden toimivalta tällä alalla on kiistaton, valtiontuesta voi olla kyse verosopimuksessa erityisesti silloin, kun näyttää siltä, että erääntyneen veron määrää on vähennetty ilman selkeää perustetta (kuten velanperinnän optimointi) tai kohtuuttomasti verovelvollisen hyödyksi [264].
This might be the case, for example, where established facts should have led to a different assessment of the tax on the basis of the applicable provisions (but the amount of tax due has been unlawfully reduced).
Tässä yhteydessä verohallinnon ja verovelvollisen väliseen toimenpiteeseen voi sisältyä erityisesti valikoivaa etua [265] silloin, jos
In general, tax measures of a purely technical nature such as depreciation/amortisation rules do not constitute State aid.
viranomaiset soveltavat verovelvolliselle suhteettomia myönnytyksiä tehdessään suotuisampaa harkinnanvaraista verokohtelua verrattuna muihin samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa oleviin veronmaksajiin;
The method of calculating asset depreciation varies from one EEA State to another, but such methods may be inherent to the tax systems to which they belong.
sopimus on ristiriidassa sovellettavien verosäännösten kanssa ja on johtanut pienempään veron määrään, joka ei ole kohtuuden rajoissa.