Since the beginning of the global financial crisis in the autumn of 2008, the EFTA Surveillance Authority (“the Authority”) has issued four sets of Guidelines [1] which provided detailed guidance on the criteria for the compatibility of state support to financial institutions [2] with the requirements of Article 61(3)(b) of the Agreement on the European Economic Area (the “EEA Agreement”). The Chapters of the Guidelines in question are the application of state aid rules to measures taken in relation to financial institutions in the context of the current global financial crisis [3] (“the Banking Guidelines”); the recapitalisation of financial institutions in the current financial crisis: limitation of aid to the minimum necessary and safeguards against undue distortions of competition [4] (“the Recapitalisation Guidelines”); the treatment of impaired assets in the EEA banking sector [5] (“the Impaired Assets Guidelines”) and the return to viability and the assessment of restructuring measures in the financial sector in the current crisis under the state aid rules [6] (“the Restructuring Guidelines”). Three of those four Guidelines, the Banking, Recapitalisation and Impaired Assets Guidelines, set out the prerequisites for the compatibility of the main types of assistance granted by EFTA States – guarantees on liabilities, recapitalisations and asset relief measures – while the Restructuring Guidelines detail the particular features that a restructuring plan (or a viability plan) has to display in the specific context of crisis-related state aid granted to banks on the basis of Article 61(3)(b) of the EEA Agreement.
Sen jälkeen kun maailmanlaajuinen finanssikriisi syksyllä 2008 alkoi, EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, on antanut neljät suuntaviivat [1], joissa selostetaan yksityiskohtaisesti perusteita, joita sovelletaan tutkittaessa, soveltuuko valtion tuki rahoituslaitoksille [2] sisämarkkinoille Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan vaatimusten mukaisesti. Kyseiset suuntaviivojen luvut käsittelevät valtiontukisääntöjen soveltamista maailmanlaajuisen finanssikriisin seurauksena rahoituslaitosten suhteen toteutettuihin toimenpiteisiin [3], jäljempänä ’pankkisuuntaviivat’, rahoituslaitosten pääomapohjan vahvistamista tämänhetkisessä finanssikriisissä sekä tuen rajaamista välttämättömään vähimmäismäärään ja suojatoimia kilpailun kohtuuttoman vääristymisen estämiseksi [4], jäljempänä ’pääomapohjan vahvistamista koskevat suuntaviivat’, arvoltaan alentuneiden omaisuuserien käsittelyä ETA:n pankkisektorilla [5], jäljempänä ’arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat suuntaviivat’, ja elinkelpoisuuden palauttamista ja rahoitusalalla tämänhetkisessä kriisissä toteutettujen rakenneuudistustoimenpiteiden arviointia valtiontukisääntöjen perusteella [6], jäljempänä ’rakenneuudistustoimenpiteitä koskevat suuntaviivat’. Näistä kolmessa (pankkeja, pääomapohjan vahvistamista ja arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa) esitetään edellytykset, joiden täyttyessä EFTA-valtioiden myöntämän tuen päätyypit – velkojen takaukset, pääomapohjan vahvistaminen ja omaisuuseriin kohdistuvat tukitoimet – soveltuvat sisämarkkinoille. Rakenneuudistustoimenpiteitä koskevissa suuntaviivoissa puolestaan esitetään, millainen rakenneuudistussuunnitelman (tai elinkelpoisuussuunnitelman) on oltava, kun pankeille myönnetään ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla kriisiin liittyvää valtiontukea.