natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the basis of this case-law, it can be concluded that subsidies financed through parafiscal charges or contributions imposed by the State and managed and apportioned in accordance with the provisions of the legislation imply a transfer of State resources, even where they are not administered by public authorities but by private entities designated by the State that are separate from the public authorities.
Näin ollen se ei ollut osa yleistä verkkomaksujärjestelmää, kuten asianomaisten osapuolten toimittamissa huomautuksissa väitettiin.
This has been confirmed by the Court of Justice in the Vent de Colère case where the Court in particular observed that the fact that part of the funds collected were not channelled to the Caisse des Dépôts et Consignations but were retained by the undertakings subject to the obligation to purchase renewable electricity at feed-in tariffs was not sufficient to exclude an intervention through State resources.
Sääntelyviranomainen on selittänyt 14 päivänä joulukuuta 2011 antamassaan päätöksessä, että 19 §:n mukaisella lisämaksulla oli erityinen tarkoitus eli taloudellisten tappioiden korvaaminen siirtoverkonhaltijoille, eikä se siis ollut yleinen verkkomaksu vaan pikemminkin StromNEV-asetuksen 17 §:n 8 momentissa tarkoitettu ”toinen maksu”, joka on kerättävä yleisistä verkkomaksuista riippumatta.
The Court of Justice excluded the transfer of State resources in only very specific circumstances: For instance, the Court considered that a decision by which a national authority extends to all traders in a certain sector an agreement which introduces the levying of a contribution in an inter-trade organisation recognised by that national authority, thus rendering that contribution compulsory, in order to make it possible to implement certain promotional and public relations activities, does not constitute State aid.
Tämän vahvistivat saksalaiset tuomioistuimet ja etenkin Bundesgerichtshof, jonka mukaan 19 §:n mukainen lisämaksu ei ollut verkkomaksu vaan lisämaksu, jonka tehtävänä oli korvata StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdassa tarkoitetusta vapautuksesta aiheutuneet taloudelliset tappiot (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 52 ja 53 kappale).
The Court noted in this respect that the measure was not financed from State resources since it was not the State but the inter-trade organisation that decided how to use the resources stemming from the levy.
Näin ollen 19 §:n mukainen lisämaksu on valtion määräämä pakollinen maksu.
Those resources were entirely dedicated to pursuing objectives determined by that organisation.
Siitä oli säädetty StromNEV 2011 -asetuksessa, ja se oli otettu sittemmin käyttöön sääntelyviranomaisen tekemällä sitovalla sääntelypäätöksellä.
Hence, the resources were not constantly under public control and were not available to State authorities.
Sääntelyviranomainen on Saksan liittotasavallan viranomainen, jolla on hallinnollisia ja sääntelyyn liittyviä tehtäviä, ja se toimii Saksan talous- ja energiaministeriön valvonnassa.
In PreussenElektra, the Court found that the Electricity feed-in Act (Stromeinspeisungsgesetz), in its version applicable in 1998, did not involve a public or private body established or appointed to administer the aid.
Sen pääjohtajan ja varapääjohtajat nimittää ministeri, ja sen neuvoa-antava toimikunta koostuu Bundesratin ja Bundestagin edustajista.
This conclusion was based on the observation that the Stromeinspeisungsgesetz put in place a mechanism that was limited at directly obliging electricity supply undertakings and upstream electricity network operators to purchase renewable electricity at a fixed price, without any body administering the stream of payments.
Lisäksi verkonhaltijat oli valtuutettu keräämään 19 §:n mukainen lisämaksu ja hallinnoimaan sitä sovellettavan säädöskehyksen mukaisesti.
The situation under the Stromeinspeisungsgesetz was characterized by a multitude of bilateral relationships between renewable electricity generators and electricity suppliers.
Tältä osin on muistutettava, että tuomioistuin on päättänyt toistuvasti, että myös yksityinen taho voidaan nimetä hoitamaan valtion varoja.
There was no surcharge established by the State to compensate the electricity suppliers for the financial burden resulting from the supply obligation.
Essent-asian päätöksen nojalla lisämaksun hallinnointiin voidaan nimetä useampi kuin vain yksi taho.
Therefore, nobody had been appointed to administer such a surcharge and the corresponding financial flows.
Ensinnäkin jakeluverkonhaltijat ja siirtoverkonhaltijat velvoitettiin perimään ja keräämään 19 §:n mukainen lisämaksu loppukäyttäjiltä ja jakeluverkonhaltijat velvoitettiin siirtämään 19 §:n mukainen lisämaksu siirtoverkonhaltijoille.
By contrast, the Court indicated in the Vent de Colère case that the French support system was different from the situation examined in the PreussenElektra case in two respects: In PreussenElektra the private undertakings concerned had not been appointed by the Member State concerned to manage a State resource, but were bound by an obligation to purchase by means of their own financial resources.
Toiseksi siirtoverkonhaltijat saattoivat käyttää 19 §:n mukaisesta lisämaksusta saadut tuotot pelkästään korvaamaan tulonmenetykset, jotka johtuivat peruskuormasähkön kuluttajille StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdan myönnetystä vapautuksesta ja tämän päätöksen johdanto-osan 35 kappaleessa kuvatusta tasausjärjestelystä.
In addition, in PreussenElektra there was no mechanism established and regulated by the State for offsetting additional costs arising from the purchase obligation and through which the State offered the private operators bound by the obligation to purchase the certain prospect that the additional costs would be covered in full.
Tämän osoittaa se seikka, että 19 §:n mukaisen lisämaksun määrää mukautettiin täyden vapautuksen aiheuttamien rahoitustarpeiden perusteella.
The Court has recently confirmed this differentiated approach to the assessment of State resources.
Etenkin kaikki tuotot, jotka ylittivät taloudellisen taakan tasaamiseen tarvittavan summan vuonna x, johtivat siihen, että lisämaksua pienennettiin vuonna x + 2 (ks. johdanto-osan 39 kappale).
In the ENEA S.A. case, the Court ruled that a national measure placing an obligation on both private and public undertakings to purchase electricity produced by cogeneration does not constitute an intervention by the State or through State resources when the extra costs resulting from that purchase obligation cannot be passed on entirely to end users and are not financed by a compulsory contribution imposed by the State or by a full offset mechanism.
Tämän vuoksi komissio ei yhdy Saksan ja asianomaisten osapuolen näkemykseen, jonka mukaan verkonhaltijat saattoivat käyttää 19 §:n mukaisesta lisämaksusta kertyneitä tuottoja oman harkintansa mukaan.
In light of those principles, for the purposes of examining whether the financing of the full exemption, as resulting from the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011, involves State resources, it is necessary to differentiate between the financing of the full exemption in 2011 and the financing of that exemption during the years 2012 and 2013, that is to say following the introduction of the § 19-surcharge.
Edellä esitetyn perusteella on todettava, että 19 §:n mukaisen lisämaksun käyttöönotto antoi verkonhaltijoille takeet siitä, että niiden tulonmenetykset, jotka johtuivat StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdan nojalla myönnetystä vapautuksesta, korvattiin täysimääräisesti.
Financing through State resources after the BNetzA imposed the Paragraph 19-surcharge (years 2012 and 2013)
Siksi tämä tapaus eroaa sekä asiasta PreussenElektra että asiasta ENEA, sillä niissä yritysten, joilla oli ollut ostovelvoite, oli rahoitettava velvoite omista varoistaan, eivätkä ne voineet siirtää kustannuksia asiakkailleen.
Based on the compensation mechanism provided for in the sixth and the seventh sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 described under section 2.4 of this Decision, the BNetzA imposed by regulatory decision of 14 December 2011 on the DSO the obligation to collect from end users the Paragraph 19-surcharge and to transfer the proceeds from this surcharge to the TSO on a monthly basis.
Asianomaisten osapuolten esittämää näkemystä siitä, ettei 19 §:n mukaisesta lisämaksusta kertyneitä tuottoja ollut määrätty sitovasti StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdan mukaisen vapautuksen rahoittamiseen, ei myöskään voida hyväksyä.
In recitals 49 to 84 of the Opening Decision, the Commission indicated why it considered that the full exemption had to be regarded as financed from State resources.
Vuodesta 2012 alkaen verkkomaksuista vapautusta ei nimittäin voitu rahoittaa muulla tavoin kuin 19 §:n mukaisella lisämaksulla, jonka suuruus laskettiin siten, että se vastasi täsmälleen vapautuksen aiheuttamaa rahoitustarvetta.
Those reasons can be summarized as follows:
Näillä perusteluilla komissio pitäytyy näkemyksessään, jonka mukaan peruskuormasähkön kuluttajille täyden vapautuksen kautta vuosina 2012 ja 2013 myönnetyn edun on katsottava rahoitetuksi valtion varoista.
the full exemption corresponds to a policy of the State;
Valtion varoista tapahtunut rahoitus ennen 19 §:n mukaisen lisämaksun käyttöönottoa (vuosi 2011)
the network operators are being provided a guarantee in the law that the financial losses resulting from the full exemption will be fully compensated through a surcharge on the electricity consumption of network users; that is to say they do not need to finance the exemption from their own financial means;
StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdan mukaista täyttä vapautusta alettiin soveltaa tammikuun 1 päivästä 2011 alkaen, mutta 19 §:n mukainen lisämaksu tuli voimaan vasta 1 päivänä tammikuuta 2012 (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 40 kappale).
the TSO have been entrusted with the management of the financial flows resulting from the exemption and the Paragraph 19-surcharge;
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio epäili, oliko vuonna 2011 myönnetyt vapautukset rahoitettu myös valtion varoista, ja pyysi Saksaa antamaan lisätietoja siitä, miten täysi vapautus rahoitettiin vuonna 2011.
the TSO are not free to use the proceeds of the surcharge as they wish given that the Paragraph 19-surcharge must be limited to the financial losses resulting from the exemption; any excess revenues resulting from the surcharge must be deducted from the surcharges to be paid in following years;
Saksan toimittamien lisätietojen perusteella ja ottaen huomioon asianomaisten osapuolten antamat huomautukset komissio ei katso, että vuoden 2011 rahoitusjärjestelyissä olisi käytetty valtion varoja.
the Paragraph 19-surcharge does not correspond to the payment for a service or a good.
Kuten Saksa on todennut (ks. johdanto-osan 77 kappale) ja sääntelyviranomainen nimenomaisesti ilmoittanut 14 päivänä joulukuuta 2011 antamassaan sääntelypäätöksessä, vuonna 2011 ei ollut käytössä korvaus- ja kuittausjärjestelyä.
The Commission does not share the view expressed by both Germany and the interested parties that the full exemption could not be regarded as financed through State resources because the financial resources that finance the exemption would not transit through the State budget.
Etenkään StromNev 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 6 ja 7 kohtaa ei tuolloin vielä sovellettu.
As recalled in recitals 125 to 129 of this Decision, the Court has repeatedly ruled that the concept of State resources can also be fulfilled if the aid is financed through private means, which are imposed by the State and managed and apportioned in accordance with the provisions of the legislation.
Näin ollen tappioita, jotka syntyivät täydestä verkkomaksujen vapautuksesta vuonna 2011, ei siirretty loppukäyttäjille laajamittaisella kuittausjärjestelyllä tai – koska 19 §:n mukaista lisämaksua ei vielä peritty vuonna 2011 – valtion määräämällä pakollisella maksulla.
According to the Court, such a financing scheme implies a transfer of State resources, despite the fact that those resources are not administered by the public authorities but by private entities designated by the State that are separate from the public authorities
Sen sijaan, kuten 14 päivänä joulukuuta 2011 annetussa sääntelypäätöksessä määrätään, jakeluverkonhaltijoiden ja siirtoverkonhaltijoiden oli katettava täydestä vapautuksesta johtuvat tulonmenetykset vuonna 2011 omista varoistaan.
The Commission considers that the losses in revenue resulting from the full exemption from network charges in 2012 and 2013 were passed on entirely to end users by a full offset mechanism financed by a compulsory contribution imposed on them by the State.
Tulonmenetykset – ellei niitä saatu korvattua muita tuloja kasvattamalla ja siis siirtoverkonhaltijoiden ja jakeluverkonhaltijoiden omilla varoilla vuonna 2011 – oli siis kirjattava sääntelytilille.
As described in recitals 35 to 39 of this Decision, the legal framework in place in 2012 and 2013 provided for a financing mechanism that would offset the losses in revenue encountered by the network operator to which the exempted baseload consumers was connected.
Kun vuoden 2011 tulonmenetykset tasattiin vuonna 2013 päättyneen sääntelyjakson lopussa muiden kyseisen sääntelyjakson vuosien lisätuloilla, tappioita ei tällöin katettu, vaan siirtoverkonhaltijoiden ja jakeluverkonhaltijoiden oli katettava ne omilla varoillaan.
The TSO were obliged to compensate the DSO for their losses in revenue and equalise this additional financial burden amongst them.
Vain silloin, jos tappioita ei voitu korvata vuonna 2013 päättyneen sääntelyjakson lisätuloilla, vuoden 2011 tulonmenetykset saattoivat johtaa korvaukseen seuraavalla sääntelyjaksolla.
Pursuant to the regulatory decision of the BNetzA of 14 December 2011 adopted on the basis of Paragraph 29(1) of the EnWG and point 6 of Paragraph 30(2) of the StromNEV 2011, the TSO were compensated for this financial burden through the Paragraph 19-surcharge.
Tässäkään tilanteessa ei kuitenkaan ollut takeita täysimääräisestä korvauksesta.
The Paragraph 19-surcharge constituted a parafiscal levy on end users.
Korvaukseen vaikuttivat myös muut tekijät, erityisesti jakeluverkonhaltijoiden ja siirtoverkonhaltijoiden tehokkuus (tai sen puute), sillä ARegV-asetus ei perustu todellisiin kustannuksiin vaan tehokkaan yrityksen optimaalisiin kustannuksiin.
As such, it did not form part of the general system of network charges as suggested by the comments submitted by the interested parties.
Verkonhaltijoilla ei siis ollut takeita siitä, että ne saisivat korvauksia täyden vapautuksen aiheuttamista vuoden 2011 tulonmenetyksistä.
The BNetzA itself has explained in its decision of 14 December 2011 that the Paragraph 19-surcharge had a special purpose, namely to compensate TSO for their financial losses, and therefore did not correspond to a general network charge but rather constituted ‘another charge’ within the meaning of Paragraph 17(8) of the StromNEV, that has to be collected separately from the general network charges.
Toisin sanoen vuonna 2011 verkonhaltijoiden oli rahoitettava täysi vapautus omista varoistaan.
The Paragraph 19-surcharge amounts to a compulsory contribution imposed by the State.
VAIKUTUS JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEEN KAUPPAAN
It had been provided for in the StromNEV 2011 and has then been introduced via binding regulatory decision of the BNetzA, a high federal public authority entrusted with administrative and regulatory tasks and acting under the supervision of the Ministry for economic affairs and energy.
Jotta kansallisen toimen katsottaisiin olevan valtiontukea, tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ei ole tarpeen osoittaa, että tuki todellisuudessa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, vaan on ainoastaan tutkittava, saattaako tämä tuki vaikuttaa tuohon kauppaan.
Its president and vice-presidents are nominated by the Minister, while its council is composed of representatives of the Bundesrat and Bundestag.
Erityisesti silloin, kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa unionin sisäisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
Furthermore, the network operators had been appointed to levy and administer the Paragraph 19-surcharge in accordance with the legal framework in place.
Kuten edellä on todettu, suuri osa asiaan liittyvistä yrityksistä toimii kemianteollisuudessa (sekä teollisuuskaasujen valmistuksen parissa), paperi-, tekstiili-, teräs- ja ei-rautametalliteollisuudessa, öljynjalostamoalalla ja lasinvalmistuksessa.
In this regard, it is to be recalled that the Court has repeatedly ruled that also a private entity can be appointed with the administration of State resource.
Jotkin tuensaajina olevat yritykset ovat myös datakeskuksien toiminnasta vastaavia palveluntarjoajia.
Also, it follows from the Essent-judgment that more than just one entity can be appointed to carry out the administration of the surcharge.
Kaikilla näillä aloilla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa, johon liittyy tavaroiden vaihtoa rajojen yli.
First, the DSOs and the TSOs were obliged to levy and collect the Paragraph 19-surcharge from the end users and DSOs were obliged to transfer the Paragraph 19-surcharge to the TSO.
Kun asiaan liittyvät yritykset vapautettiin kustannuksesta, joka samalla alalla toimivien yritysten on muissa jäsenvaltioissa yleensä maksettava (verkkomaksut), täysi vapautus vahvistaa maksuvapautuksen saaneiden yritysten asemaa verrattuna muihin, kilpaileviin yrityksiin unionin sisäisessä kaupassa.
Second, the TSO could use the proceeds from the Paragraph 19-surcharge for the sole purpose of compensating for the losses in revenue stemming from the exemption for baseload consumers under the second sentence of Paragraph 19(2) StromNEV 2011 and the equalisation mechanism described in recital 35 of this Decision.
Näin ollen täysi vapautus verkkomaksuista voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
This is demonstrated by the fact that the amount of the Paragraph 19-surcharge was adapted to the financial needs triggered by the full exemption.
VAIKUTUS KILPAILUUN
In particular, any proceeds in year x in excess of the amount required to compensate for that financial burden led to a reduction of the surcharge in year x + 2 (see recital 39).
Valtion myöntämän toimenpiteen katsotaan vääristävän tai uhkaavan vääristää kilpailua, jos se on omiaan parantamaan vastaanottajan kilpailuasemaa verrattuna muihin yrityksiin, joiden kanssa se kilpailee.
The Commission therefore does not share the view of Germany and the interested parties according to which the network operators could use the proceeds of the Paragraph 19-surcharge as they wish.
Niillä valmistusteollisuuden aloilla, joilla maksuvapautuksen saaneet yritykset yleensä toimivat, ja datakeskusten markkinoilla, on kilpailua.
In light of the above, it is noted that the introduction of the Paragraph 19-surcharge gave a guarantee for the network operators that their losses in revenue resulting from the exemption granted under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 were fully compensated and is therefore different from both the PreussenElektra and the ENEA cases in which the undertakings on which the purchase obligation rested had to finance the obligation through their own financial means and could not pass on the costs to their customers.
Monilla näistä toimialoista sähkökustannusten osuus tuotantokustannuksista on varsin suuri, kuten Saksa on vahvistanut 6 päivänä joulukuuta 2013 päivätyssä kirjeessään paperi- ja sementti- ja kemianteollisuuden sekä alumiiniteollisuuden ja muun metalliteollisuuden osalta.
In that respect, the view presented by the interested parties that the proceeds of the Paragraph 19-surcharge were not hypothecated to the financing of the exemption under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 cannot be accepted.
Näin ollen täysi vapautus verkkomaksuista pienentää vapautuksen saaneiden yritysten tuotantokustannuksia.
Indeed, as of 2012, the exemption from network charges could not be financed differently than via the Paragraph 19-surcharge which was calculated so as to correspond exactly to the financial needs created by the exemption.
Täysi vapautus voi siis parantaa tuensaajina olevien, vapautuksen saaneiden yritysten kilpailuasemaa niiden muissa jäsenvaltioissa toimiviin kilpailijoihin nähden.
Based on those elements, the Commission maintains its conclusion that the advantage granted to baseload consumers in the form of the full exemption in 2012 and 2013 must be considered as financed through State resources.
Todennäköisesti se parantaa myös niiden kilpailuasemaa verrattuna niihin yrityksiin, joiden vuotuinen sähkönkulutus on alle 10 GWh ja 7000 käyttötuntia mutta jotka kuitenkin toimivat samalla alalla.
Financing through State resources before the Paragraph 19-surcharge was imposed (year 2011)
Näin ollen täysi vapautus vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua.
While the full exemption under the second sentence of Paragraph 19(2) StromNEV 2011 was applicable as of 1 January 2011, the Paragraph 19-surcharge only entered into force on 1 January 2012 (see recital 40 of this Decision).
Kauppaan kohdistuvaa tai kilpailua vääristävää vaikutusta ei voida sulkea pois sen väitteen perusteella, että sähkökustannukset ovat Saksassa suuremmat kuin muissa jäsenvaltioissa.
In its Opening Decision, the Commission therefore questioned whether the exemptions granted in 2011 were equally financed through State resources and invited Germany to provide additional information on how the full exemption was financed in 2011.
StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdan nojalla täysi vapautus verkkomaksuista myönnettiin peruskuormasähkön kuluttajille.
On the basis of the additional information provided by Germany, but also taking into account the comments made by interested parties, the Commission does not consider the financing mechanism in place in 2011 to involve State resources.
Sen vuoksi näille kuluttajille ei tullut taloudellista taakkaa sähköverkon käyttämisestä, kun taas muiden jäsenvaltioiden kilpailevien yritysten oli maksettava verkkomaksut.
As Germany has explained (see recital 77) and as the BNetzA has explicitly stated in the regulatory decision of 14 December 2011, no compensation and set-off mechanism was in place in 2011.
Lisäksi tuomioistuin on jo todennut, että se, että jäsenvaltio pyrkii yksipuolisin toimin lähentämään kilpailuolosuhteita tietyllä talouden alalla toisissa jäsenvaltioissa vallitseviin edellytyksiin nähden, ei muuta sitä, että toimenpiteet ovat tukea.
In particular, the sixth and the seventh sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 were not yet applicable.
PÄÄTELMÄ TUEN OLEMASSAOLOSTA
Accordingly, the losses incurred due to the full exemption from network charges in 2011 were not passed on to the end users by a full offset mechanism or – in the absence of the Paragraph 19-surcharge in 2011 – by a compulsory contribution imposed by the State.
Edellä sanotun perusteella vuosina 2012 ja 2013 niille peruskuormasähkön kuluttajille, joiden vuotuinen sähkönkulutus ylitti 10 GWh ja 7000 käyttötuntia, myönnetty täysi vapautus verkkomaksuista on valtiontukea, sillä sen avulla nämä kuluttajat vapautettiin niiden sähkönkulutuksesta aiheutuneista verkkomaksuista ja vähimmäismaksusta, joka oli 20 prosenttia julkaistusta verkkomaksusta.
Instead, as the regulatory decision of 14 December 2011 establishes, the DSO and the TSO had to cover the losses in revenues encountered due to the full exemption in 2011 from their own resources.
Vuonna 2011 myönnettyä vapautusta verkkomaksuista ei rahoitettu valtion varoista, eikä se näin ollen ollut valtiontukea.
They were entitled to include those losses as costs in their regulatory accounts established under the ARegV 2011.
SÄÄNTÖJENVASTAISUUS