natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In other words, it is well-acknowledged that governments intervene in the market as regulators and, when so doing, they cause effects on the market and its operators.
Tältä osin näyttö valtion aikomuksesta tukea jatkojalostusteollisuutta (esim. julkisesti ilmoitettujen toimintapolitiikkojen, hallituksen päätösten tai muiden valtiollisten toimien avulla) tai sellaisten muiden valtion toimenpiteiden olemassaolo, joilla varmistetaan tietty tulos markkinoilla (esim. viennin rajoittaminen yhdessä hallituksen sellaisen toimenpiteen kanssa, jolla estetään kyseisten rajoitusten kohteena olevia toimijoita varastoimasta tuotteitaan), voivat olla merkityksellisiä määritettäessä, onko tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 1 artiklan 1.1 kohdan (a)(1) alakohdan (iv) alakohdan mukainen ”taloudellinen myötävaikutus” olemassa (erityisesti (iii) alakohdassa tarkoitettuna välillisenä järjestelynä, jolla valtio voi antaa käyttöön tavaroita).
In this sense, e.g. a government may impose export taxes legitimately in order to generate revenue in case of a very competitive commodity in the international markets.
Joissakin olosuhteissa hallituksen antama ”ohjeistus” voi olla ohjaamista.
In contrast, there is no such legitimate imposition of export restrictions when it becomes evident that the use of such instrument together with other mechanisms to keep commodities domestically and force suppliers to sell below market prices is part of a broader scheme engineered by the government to support a particular industry or set of industries to boost their competitiveness.
Erityisten vaikutusten (kuten hintojen laskun) esiintyminen markkinoilla voi myös olla huomioon otettava tekijä yhdessä kaikkien muiden saatavilla olevien todisteiden kanssa, mukaan luettuna mahdollisuus ennakoida kyseiset vaikutukset tietyssä asiayhteydessä.
Thus, the nature of the government action, including its context, object and purpose, is relevant in assessing the ‘financial contribution’ element;
Lisäksi yksityinen elin voi olosuhteista riippuen päättää olla suorittamatta toimintoa, josta se on valtuutettu tai ohjattu vastaamaan, huolimatta mahdollisista kielteisistä seurauksista.
‘entrustment’ or ‘direction’ would involve an explicit and affirmative action addressed to a particular party in relation to a particular task or duty, this being very different from the situation in which a government intervenes in the market in some way, which may or may not have a particular result given the factual circumstances and exercise of free choice by the actors in that market.
Tämä ei kuitenkaan osoita, että yksityistä elintä ei olisi valtuutettu tai ohjattu.
Ultimately, the key question behind the concepts of entrustment or direction is whether the conduct in question, i.e. the financial contribution in the form of provision of goods for less than adequate remuneration, can be attributed to the government or still is the free choice of the private operators in view of market considerations, such as regulatory constraints;
Kyseisen oikeuskäytännön mukaisesti komissio on tarkastellut erittäin huolellisesti Argentiinan viranomaisten toimien luonnetta (onko Argentiinan viranomaisten toimissa kyse soijapapujen viljelijöiden valtuuttamisesta tai määräämisestä?), valtuutettujen elinten luonnetta (ovatko soijapapujen viljelijät yksityisiä elimiä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti?) ja valtuuttamisen tai määräämisen kohteena olevien elinten toimia (tarjosivatko valtuuttamisen tai määräämisen kohteena olevat soijapapujen viljelijät soijapapuja argentiinalaiselle biodieselteollisuudelle riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan ja toimivatko ne Argentiinan viranomaisten sijaisena?).
Article 1.1(a)(1)(iv) of the SCM Agreement is, in essence, an anti-circumvention provision and, thus, a finding of entrustment or direction requires that the government gives responsibility to a private body or exercises its authority over a private body in order to effectuate a financial contribution.
Lisäksi komissio on tarkistanut, kuuluisiko hoidettu toiminto normaalisti viranomaisten tehtäviin (onko soijapapujen tarjoaminen Argentiinan soijaöljyä tuottaville yrityksille riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan normaalia valtion toimintaa) ja poikkeaako tällainen tehtävä käytännössä viranomaisten normaalisti noudattamista käytännöistä (poikkeaako viljelijöiden suorittama soijapapujen tarjoaminen käytännössä siitä, mitä viranomaiset olisivat itse tehneet).
In most cases, one would expect entrustment or direction of a private body to involve some form of threat or inducement, which could, in turn, serve as evidence of entrustment or direction.
Argentiinan hallituksen harjoittama soijapapujen viljelijöiden valtuuttaminen tai määrääminen
However, governments are likely to have other means at their disposal to exercise authority over a private body some of which may be ‘more subtle’ than a command or may not involve the same degree of compulsion;
Johdanto-osan 77–82 kappaleessa viitatun WTO:n oikeuskäytännön perusteella komissio arvioi ensin, onko Argentiinan viranomaisten tuki argentiinalaiselle biodieselteollisuudelle tosiasiallisesti viranomaisten politiikan tavoite eikä pelkästään yleisen sääntelyvallan harjoittamisen sivuvaikutus.
there must be ‘a demonstrable link’ between the government act and the conduct of the private body.
Tutkimuksessa tarkasteltiin erityisesti, olivatko havaitut hintojen vääristymät osa viranomaisten tavoitteita vai olivatko soijapapujen alemmat hinnat vain valtion yleisen sääntelyn tahaton sivutuote.
There is no reason why a case of government entrustment or direction should not be premised on circumstantial evidence (such as implicit and informal acts of delegation or command), provided that such evidence is probative and compelling.
Johdanto-osan 64 kappaleessa esitettyjen päätelmien mukaisesti komissio päätti osittain käyttää käytettävissä olevia tietoja määrittääkseen, ovatko Argentiinan viranomaiset valtuuttaneet tai määränneet soijapapujen viljelijöitä.
In this respect, evidence of the government's intention to support the downstream industry (for example, through publicly stated policies or government decisions, or other governmental actions), or the existence of other government measures ensuring a particular result on the market (e.g. an export restraint together with a government measure preventing operators subject to those restraints from stocking their products), may be relevant to determine the existence of a ‘financial contribution’ under Article 1.1(a)(1)(iv) of the SCM Agreement (in particular as an indirect manner for the government to provide goods, as provided in subparagraph (iii)).
Useat asiakirjat osoittavat, että Argentiinan viranomaisten nimenomaisena poliittisena tavoitteena on ollut biodieselteollisuuden tukeminen ja kehittäminen, erityisesti pyrkimällä laskemaan tuotantopanosmateriaalien (soijapapujen) kotimarkkinahintoja ja siten tarjoamaan taloudellista tukea biodieselin tuotannolle.
In some circumstances, ‘guidance’ by a government can constitute direction.
Tämä tuki on saatu aikaan useilla Argentiinan viranomaisten toimilla (muun muassa soijapapujen vientiverot, soijapapujen tuottajille maksetut tuet, jotta ne tuottaisivat ja myisivät soijapapuja kotimaassa biodieselin tuottajille, vientikiintiöiden määräämisen kaltaiset vastatoimenpiteet muiden viljatuotteiden tuottamiselle sekä julkiset lausunnot, joilla kannustetaan soijapapujen tuottajia olemaan lopettamatta tuotantoansa ja jatkamaan myyntiä kotimaassa).
The presence of particular effects in the market (such as reduction of prices) may also be a factor to be taken into account together with all other available evidence, including the possibility of anticipating those effects in a particular context.
Näitä toimenpiteitä, joita on muutettu useaan otteeseen sen jälkeen, kun ne otettiin käyttöön vuonna 1994, on kuitenkin sovellettu jatkuvasti tarkoituksena laskea soijapapujen kotimarkkinahintoja maailmanmarkkinahintojen noustessa, minkä Argentiinan viranomaiset ovat itsekin lainsäädännössä todenneet (ks. johdanto-osan 89–100 kappale), Argentiinan arvoketjun ja siihen kuuluvan biodieselteollisuuden hyödyksi.
Finally, depending on the circumstances, a private body may decide not to carry out a function with which it was so entrusted or directed, despite the possible negative consequences that may follow.
Soijapapujen vientiverot ovat tärkeä väline, jota valtio käyttää biodieselteollisuuden tukemiseen.
This does not show, however, on its own, that the private body was not entrusted or directed.
OECD:n mukaan Argentiinan viranomaiset asettavat ”raaka-aineiden tai tuotantopanosten tuottajille korkeampia hintoja erityisesti vientiverojärjestelmän kautta, kun taas valmiiden tuotteiden osalta sovelletaan alhaisempia hintoja. […] Kotimaiselle jatkojalostusteollisuudelle tarjottu hintaetu voi vääristää ja vähentää kilpailua sekä koti- että ulkomaisilla markkinoilla.”.
In line with that case-law, the Commission has reviewed very carefully the nature of the GOA's intervention (whether the GOA's intervention involves the entrustment of or direction to soybean growers?), the nature of the entrusted bodies (are soybean growers private bodies within the meaning of Article 3(1)(a)(iv) of the basic Regulation?), and the action of the entrusted or directed bodies (did the entrusted or directed soybean growers provide soybeans to the Argentinian biodiesel industry for less than adequate remuneration and hence act as a proxy for the GOA?).
Lisäksi kansainvälinen uusiutuvan energian virasto (IRENA) totesi Argentiinaa koskevassa raportissa, että ”biopolttoaineiden eriytetty vientivero verrattuna muihin samasta raaka-aineesta johdettuihin tuotteisiin edistää biopolttoaineiden ja erityisesti biodieselin vientiä”.
Moreover, the Commission has verified whether the function carried out would normally be vested in the government (is the provision of soybeans for less than adequate remuneration to soybean oil-producing companies in Argentina a normal government activity?) and whether such function does not, in real sense, differ from the practices normally followed by governments (does the actual provision of soybeans by growers, in real sense, differ from what the government would have done itself?).
Maailmanpankki totesi, että Argentiinan viranomaiset kantavat korkeita vientiveroja, jotka ”laskevat raaka-aineen kustannuksia kotimarkkinoilla ja kannustavat viemään biodieseliä”.
Entrustment or direction of the soybean growers by the Government of Argentina
Argentiinan viranomaiset väittivät, että mikään OECD:n, IRENAn ja Maailmanpankin julkaisuista ei viitannut Argentiinan viranomaisten nimenomaiseen tavoitteeseen tukea Argentiinan biodieselteollisuutta.
In view of the WTO case-law referred to in recitals (77) to (82), the Commission analysed first whether the GOA's support to the Argentinian biodiesel industry is effectively an objective of a government policy and not merely a ‘side effect’ of the exercise of general regulatory powers.
Argentiinan viranomaiset eivät kuitenkaan kiistäneet komission löytämien viittausten oikeellisuutta.
The investigation examined in particular whether the price distortions found were part of the governments' objectives, or whether the lower prices of soybeans were rather an ‘inadvertent’ by-product of general governmental regulation.
Toisin kuin Argentiinan viranomaiset, komissio katsoi, että kyseisissä julkaisuissa tehdyt analyysit tukevat sen päätelmää, että Argentiinan viranomaiset nimenomaisesti tukevat Argentiinan biodieselteollisuutta.
In line with the conclusions reached in recital (64), the Commission decided to partially use facts available to determine whether there has been an entrustment or direction of the soybeans growers by the GOA.
Argentiinassa on vuodesta 1994 lähtien ollut käytössä soijapapujen vientivero, joka on 3,5 prosenttia.
A number of documents show that the GOA explicitly pursued the support and development of the biodiesel industry as a policy objective, in particular by seeking to reduce the domestic price of the input materials (soybeans) and thereby providing a financial contribution to the production of biodiesel.
Kuten kaikista 91–100 kappaleessa kuvatuista lainsäädännön muutoksista ilmenee, toimenpiteet, joilla vientiveroa on mukautettu alkuperäistä verokantaa suuremmaksi, osoittavat, että Argentiinan viranomaisten nimenomaisena tavoitteena on alentaa kotimarkkinahintoja maailmanmarkkinahintojen noustessa.
This support is achieved through several measures attributable to the GOA (including export taxes on soybeans, subsidies to soybean producers to continue producing and selling domestically to biodiesel producers, countermeasures on producing other grains such as by imposing export quotas, and public statements to encourage soybean producers not to stop their production, but to continue selling domestically).
Tutkimuksen aikana Argentiinan viranomaiset väittivät, että soijapapujen ja soijaöljyn vientivero on ollut käytössä tulonhankintasyistä.
These measures, even though modified on several occasions since their introduction in 1994, have been constantly applied in order to, as stated by the GOA itself in the legislation (see recitals (89) to (100), reduce the domestic price of soybeans in the context of rising world prices and to the benefit of the development of the value added chain in Argentina, which among others, include the biodiesel industry.
Vaikka komissio on useaan kertaan pyytänyt asiakirjoja tämän väitteen tueksi, Argentiinan viranomaiset eivät ole toimittaneet mitään.
The export taxes on soybeans amount to an important tool used by the GOA to support the biodiesel industry.
Lisäksi yhdessäkään vuodesta 2002 lähtien annetussa säädöksessä, jotka liittyvät soijapapujen, soijaöljyn tai biodieselin vientiveron mukautuksiin, ei esitetä tulonhankintaa vientiveron määrän perusteeksi.
According to the OECD, in particular through its export tax regime the GOA imposes ‘higher rates for raw materials or input producers while lower rates apply for finished products. […] The price advantage provided to domestic downstream industries can distort and reduce competition in both domestic and foreign markets’.
Kuten 91–100 kappaleessa selitetään, kyseisissä säädöksissä todetaan, että vientiveron tarkoituksena on pikemminkin johdatella soijapapujen toimittajia jatkamaan myyntiä kotimaassa alle kansainvälisten hintojen.
In addition, the International Renewable Energy Agency (IRENA) stated in a report dedicated to Argentina that ‘Differential export taxes for biofuels versus other products derived from the same feedstock promoted the export of biofuels, especially biodiesel’.
Argentiinan viranomaiset käyttävät siis soijapapujen vientiveroa verotulojen kerryttämisen sijasta välineenä, jolla tuetaan kotimaisen biodieselteollisuuden kehitystä.
The World Bank stated that the GOA levies high export taxes which have the effect of ‘lowering the feedstock cost domestically and encouraging exports of biodiesel’.
Yleisen hätätilan julistamisen jälkeen vientivero korotettiin vuonna 2002 3,5 prosentista 13,5 prosenttiin päätöslauselmalla 11/2002.
The GOA claimed that none of the publications of the OECD, IRENA and the World Bank referred to an explicit objective of the GOA to support the Argentinian biodiesel industry.
Tämä julistus sisälsi seuraavan lausuman: ”Maataloustuotannon kansainvälisten hintojen mahdollisen merkittävän muutoksen vaikutukset on myös otettava huomioon” (korostus lisätty), mikä osoittaa, että tämä toimenpide toteutettiin soijapapujen kotimaan markkinahinnan muuttamiseksi maailmanmarkkinahintaan verrattuna.
However, the GOA did not contradict the correctness of the citations found by the Commission.
Hintaa korotettiin samana vuonna 13,5 prosentista 23,5 prosenttiin päätöslauselmalla 35/2002, jossa todetaan, että ”laki nro 22415 sallii kulutustuotteiden tuonnin verottamisen kotimarkkinahintojen vakauttamiseksi, kunnes ne saavuttavat sopivan tason ja ylläpitävät tarjontaa, joka täyttää kotimarkkinoiden tarpeet”.
Contrary to the GOA, the Commission considered that the analyses made in those publications support its finding that the GOA explicitly supports the Argentinian biodiesel industry.
Säädöksen mukaan nämä toimenpiteet olivat luonteeltaan tilapäisiä ja väliaikaisia, ja voimassa niin kauan kuin silloiset yleiset taloudelliset edellytykset vallitsivat.
Argentina has had an export tax in place for soybeans since 1994, fixed at the rate of 3,5 %.
Nämä vientiverot ovat kuitenkin edelleen voimassa samansuuruisina kuin yleisen hätätilan aikana, kun taas muiden viljojen osalta vientivero on vahvistettu 0 prosentiksi.
As will be illustrated with all the changes of the legislation described in recitals (91) to (100), the measures used to adjust the export tax beyond the initial rate demonstrate the GOA's explicit objective of reducing domestic prices in the context of rising world market prices.
Argentiinan ensimmäiset suuret biodieselin tuottajat aloittivat toimintansa vuonna 2007.
During the investigation the GOA claimed that the export tax on soybeans and soybean oil has been in place for revenue raising reasons.
Argentiinan viranomaiset julkaisivat kyseisenä vuonna kaksi päätöslauselmaa, joilla soijapapujen vientiveroa korotettiin 23,5 prosentista 27,5 prosenttiin ja edelleen aina 35 prosenttiin.
Despite multiple requests of the Commission to provide documents supporting this claim, the GOA did not provide any.
Molemmissa päätöslauselmissa todettiin lisävientiveron syyksi se, että näiden tuotteiden kotimaisen ja kansainvälisen kysynnän kasvun lisäksi näiden päätöslauselmien soveltamisalaan kuuluvia tuotteita (pääasiassa soijaa sisältäviä tuotteita) käytetään uusissa tuotantotarkoituksissa ja mainittiin esimerkkinä nimenomaan biopolttoaineet.
Furthermore, none of the legislative acts since 2002 related to the export tax adjustments on soybeans, soybean oil or biodiesel give the raising of revenue as a reason for the level of the export tax.
Lisäksi päätöslauselmassa 10/2007 todetaan nimenomaisesti, että ”viljojen kansainväliset hinnat ovat nousseet huomattavasti […] lisävientitullien periminen useilta edellä mainituilta tavaroilta katsotaan tarkoituksenmukaiseksi” (korostus lisätty).
Rather, as explained in recitals (91) to (100), those legislative acts state that the purpose of the export tax is to induce soybean suppliers to keep selling domestically at below international prices.
Edelleen päätöslauselmassa 369/2007 todetaan yksiselitteisesti, että vientiveron korotus on tarpeen, jotta voidaan ”laskea kotimarkkinahintoja, lujittaa tulonjaossa aikaansaatuja parannuksia ja luoda lisäarvoa” (korostus lisätty).
Thus, rather than a fiscal revenue measure, the GOA uses export taxes on soybeans as a tool to support the development of the domestic biodiesel industry.
Vuonna 2008 Argentiinan viranomaiset vahvistivat päätöslauselmalla 125/2008 kaavan, jonka pohjalta kiinteä vientivero lasketaan hallituksen (maa- ja elinkeinoministeriön) päivittäin vahvistaman virallisen FOB-hinnan mukaan.
Following a public emergency declaration, the export tax increased in 2002 from 3,5 % to 13,5 % by Resolution 11/2002.
Päätöslauselmassa 125/2008 todetaan seuraavaa: ”Vilja- ja öljykasvien kansainväliset hinnat ovat nousseet huomattavasti viime vuosina ja vaihtelevat voimakkaasti vuodesta toiseen.
This resolution contained the following statement: ‘the effects of any potential substantive change in international prices of agricultural productions shall also be considered’ (emphasis added), showing that this measure was taken to influence the domestic market price of soybeans compared to the world market price.
Tilanteen jatkuminen tällaisena voi johtaa kielteisiin vaikutuksiin koko talouteen, kuten kotimarkkinahintojen nousuun, vaurauden jakautumiseen epäoikeudenmukaisemmin ja kasvavaan epävarmuuteen maa- ja karjateollisuuden investointipäätöksissä.
The rate was further increased in the same year from 13,5 % to 23,5 % by Resolution 35/2002, which states that ‘Law No 22.415 allows the imposition of imports of goods for consumption in order to stabilise domestic prices until they reach convenient levels and maintain a supply that meets the domestic market needs’.
Ehdotettu muutos, joka koskee tärkeään vilja- ja öljykasvien alaryhmään sovellettavaa vientitullijärjestelmää, on asianmukainen väline edellä mainittujen ongelmien ratkaisemiseksi” (korostus lisätty).
According to the legal text these measures were of a transitory nature and temporary as long as the current general economic conditions persisted.
Argentiinan viranomaiset muuttivat uudestaan vuonna 2008 vientiveron laskukaavaa päätöslauselmalla 64/2008 ja toistivat selkeästi poliittisen tavoitteensa: ”Muuttuvien vientitullien järjestelmän tarkoituksena on lieventää vilja- ja öljykasvien ja niiden sivutuotteiden kansainvälisten hintojen vaikutusta kotimaisiin hintoihin ja parantaa näin tulonjakoa” (korostus lisätty).
However, these export taxes are still in place, at a similar level as at the time of public emergency, while for other grains the export tax has been set at 0 %.
Argentiinan viranomaiset julkaisivat vuonna 2012 yhteisen päätöslauselman, jossa todetaan, että Argentiina on toteuttanut useita julkisia toimia vahvistaakseen kansallista biodieselteollisuutta, erityisesti lain nro 26.093 antamisen yhteydessä.
In 2007, the first large scale biodiesel producers in Argentina started operations.
Yhteisessä päätöslauselmassa todettiin lisäksi, että biodieselin ja sen seosten vientitullit ovat johdonmukaisia suhteessa muihin öljyalan sivutuotteisiin sovellettaviin vientitulleihin, ottaen huomioon erilaiset tuotantokustannukset ja tämän eron säilyttämisen niin, että biodieselin tosiasiallinen vientitulli on pienempi kuin sen tärkeimmän tuotantopanoksen vientitulli, mikä edistää lisäarvon tuottamista Argentiinassa ja auttaa näin biodieselteollisuuden kehitystä.
In that year the GOA published two resolutions increasing the export tax on soybeans from 23,5 % to 27,5 % and further up to 35 %.
Vasta valittu Argentiinan hallitus poisti vuoden 2015 lopussa muiden viljakasvien vientiveron, mutta soijapapujen vientivero pysyi korkeana.
Both resolutions stated as reason for the additional export tax that besides an increase in domestic and international demand for these products, the products covered by these resolutions (predominantly soybean related products) are applied for new productive uses, explicitly giving biofuels as an example.
Asetuksessa nro 133/2015, jolla poistettiin vehnän vientivero ja mukautettiin soijapavun vientivero 30 prosenttiin, asetettiin seuraava poliittinen tavoite: ”Istutetun alueen laajentaminen ja menneen kauden ennätysmäinen sato eivät ole estäneet soijapapujen ja niiden sivutuotteiden kilpailukyvyn heikkenemistä ja niihin liittyvän arvoketjun kannattavuutta” (korostus lisätty).
In addition, Resolution 10/2007 explicitly stated that ‘the international prices of grains have increased substantially […] the creation of additional export duties on a number of the aforementioned goods is deemed convenient’ (emphasis added).
Tässä tapauksessa arvoketjulla tarkoitetaan muun muassa biodieselteollisuutta.
Resolution 369/2007 furthermore explicitly noted that the increase of the export tax is needed for the purpose of ‘reducing domestic prices, consolidating the improvements on the distribution of income and stimulating added value’ (emphasis added).
Ilmoitusasiakirjan julkistamisen jälkeen Argentiinan viranomaiset ja CARBIO toistivat väitteensä, jonka mukaan soijapapuihin sovellettavien vientiverojen vaikutus biodieselin tuotantoon, jos tällainen vaikutus edes on olemassa, on selvästi korkeintaan tulonkeruutoimenpiteen sivuvaikutus.
In 2008, by means of Resolution 125/2008 the GOA established a formula on the basis of which to calculate a fixed amount of export tax, depending on the level of the official FOB price fixed by the Government (Ministry of Agribusiness) on a daily basis.
Komissio oli eri mieltä tästä lausunnosta.