natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 2013, by Implementing Regulation (EU) No 1106/2013 (‘the contested Regulation’) the Council imposed a definitive anti-dumping duty on imports of certain stainless steel wires originating in India (‘the original measures’) following an investigation pursuant to Article 5 of Council Regulation (EC) No 1225/2009.
Neuvosto otti vuonna 2013 täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1106/2013, jäljempänä ’riidanalainen asetus’, käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Intiasta peräisin olevien ruostumattomien teräslankojen tuonnissa, jäljempänä ’alkuperäiset toimenpiteet’, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 5 artiklan mukaisen tutkimuksen jälkeen.
By Notice of 1 April 2015, the Commission published a name and location change of the company Viraj Profiles Vpl.
Komissio julkaisi 1 päivänä huhtikuuta 2015 ilmoituksen yrityksen Viraj Profiles Vpl.
Ltd, Mumbai, Maharashtra into Viraj Profiles Limited, Palghar, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra.
Ltd, Mumbai, Maharashtra nimen ja sijaintipaikan muuttamisesta seuraavasti: Viraj Profiles Limited, Palghar, Maharashtra, ja Mumbai, Maharashtra.
In September 2015, the original measures were amended by Commission Implementing Regulation (EU) 2015/1483 following an absorption re-investigation.
Alkuperäisiä toimenpiteitä muutettiin syyskuussa 2015 absorptiotutkimuksena uudelleen tehdyn tutkimuksen jälkeen komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/1483.
In February 2017, by Commission Implementing Regulation (EU) 2017/220 the original measures were amended following a partial interim review under Article 11(3) of Regulation (EU) 2016/1036.
Alkuperäisiä toimenpiteitä muutettiin helmikuussa 2017 komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2017/220 asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen.
By corrigenda published in May and October 2017 respectively, the duty rate for non-cooperating exporting producers was reduced from 16,2 % to 12,5 % and the duty rate for the cooperating non-sampled companies was set at 5 % instead of 8,4 %.
Yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien tullia alennettiin 16,2 prosentista 12,5 prosenttiin toukokuussa 2017 julkaistulla oikaisulla, ja yhteistyössä toimineiden otoksen ulkopuolisten yritysten tullien määräksi vahvistettiin 5 prosenttia 8,4 prosentin sijaan lokakuussa 2017 julkaistulla oikaisulla.
Judgment of the General Court of the European Union
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio
On 1 February 2014, Viraj Profiles Limited (‘Viraj’), an Indian exporting producer of various stainless steel products, in particular stainless steel wires, lodged an application at the General Court of the European Union (‘the General Court’) seeking the annulment of the contested Regulation in so far as it applied to it.
Viraj Profiles Limited, jäljempänä ’Viraj’, joka on useiden ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tuotteiden, erityisesti ruostumattomien teräslankojen, vientiä harjoittava intialainen tuottaja, jätti 1 päivänä helmikuuta 2014 unionin yleiseen tuomioistuimeen, jäljempänä ’yleinen tuomioistuin’, kanteen riidanalaisen asetuksen kumoamiseksi siltä osin kuin sitä sovelletaan Virajiin.
In its judgment of 11 July 2017 (‘the judgment’) in case T-67/14 Viraj Profiles Ltd v Council, the General Court annulled the contested Regulation to the extent that it applies to Viraj.
Yleinen tuomioistuin kumosi 11 päivänä heinäkuuta 2017 asiassa T-67/14, Viraj Profiles Ltd v. neuvosto, antamassaan tuomiossa, jäljempänä ’tuomio’, riidanalaisen asetuksen siltä osin kuin sitä sovelletaan Virajiin.
In particular, the General Court, in paragraph 144 of its judgment, ruled that the institutions infringed their obligation to state reasons by failing to provide detailed and relevant explanations to Viraj despite its repeated requests during the administrative proceeding.
Yleinen tuomioistuin totesi tuomionsa 144 kohdassa, että toimielimet olivat laiminlyöneet velvollisuutensa esittää perustelut, sillä ne eivät olleet toimittaneet hallinnollisen menettelyn aikana Virajille yksityiskohtaisia ja asiaankuuluvia selityksiä sen toistuvista pyynnöistä huolimatta.
The institutions thus infringed their obligation to state reasons for their decision to adjust upwards the costs provided by Viraj.
Toimielimet laiminlöivät siis velvollisuutensa perustella päätöksensä Virajin toimittamien kustannuslukujen mukauttamisesta ylöspäin.
The General Court also examined whether the institutions committed a manifest error of assessment in making such an adjustment.
Yleinen tuomioistuin tutki myös, tekivätkö toimielimet ilmeisen arviointivirheen tehdessään kyseisen oikaisun.
It concluded, in paragraph 154 of its judgment, that it did not have all the information necessary in order to confirm that no manifest error of assessment was made by the institutions when determining the rate of adjustment.
Tuomionsa 154 kohdassa se katsoi, ettei sillä ollut kaikkia tarvittavia tietoja voidakseen vahvistaa, etteivät toimielimet olleet tehneet ilmeistä arviointivirhettä määrittäessään mukautuksen määrää.
Consequences of the judgment
Tuomion seuraukset
In accordance with Article 266 of the Treaty of the Functioning of the European Union, the Union institutions must take the necessary steps to comply with the judgment.
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 266 artiklan mukaan unionin toimielinten on toteutettava tuomioistuimen tuomioiden täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.
In cases where proceedings consist of several administrative steps, the annulment of one of those steps does not annul the complete proceeding.
Tapauksissa, joissa menettelyssä on useita hallinnollisia vaiheita, yhden vaiheen kumoaminen ei johda koko menettelyn kumoamiseen.
The anti-dumping investigation is an example of such a multi-step proceeding.
Polkumyyntitutkimus on tällainen monivaiheinen menettely.
Consequently, the annulment of the contested Regulation, in so far as it concerns Viraj, does not imply the annulment of the entire procedure prior to the adoption of that Regulation.
Näin ollen riidanalaisen asetuksen kumoaminen siltä osin kuin sitä sovelletaan Virajiin ei tarkoita sitä, että koko kyseisen asetuksen antamista edeltävä menettely olisi mitätön.
Accordingly, in complying with the judgment, the Commission has the possibility to remedy the aspects of the proceeding which led to the annulment, while leaving unchanged those parts which are not affected by the judgment.
Komissio voi tuomiota täytäntöön pannessaan korjata ne menettelyn näkökohdat, jotka johtivat kumoamiseen, mutta jättää ennalleen sen ne osat, joihin tuomio ei vaikuta.
It should be pointed out that apart from the finding that the institutions failed to provide detailed and relevant explanations for their decision to adjust upwards the costs provided by Viraj and the conclusion that the Court could not rule on whether a manifest error of assessment was made by the institutions when determining the rate of adjustment, all other findings reached in the contested Regulation which were not contested within the time-limits for a challenge or which were contested but rejected by the judgment or not examined by the General Court and therefore did not lead to the annulment of the contested Regulation, remain valid.
On syytä huomata, että huolimatta siitä, että toimielimet eivät antaneet yksityiskohtaisia ja asiaankuuluvia selityksiä päätökselleen mukauttaa Virajin toimittamia kustannuslukuja ylöspäin ja että tuomioistuin katsoi olevansa kykenemätön vahvistamaan, olivatko toimielimet tehneet ilmeisen arviointivirheen määrittäessään mukautuksen määrää, kaikki muut riidanalaisen asetuksen päätelmät, joita ei riitautettu valitusten tekemiselle asetetussa määräajassa tai jotka riitautettiin mutta joiden riitauttaminen katsottiin tuomiossa perusteettomaksi tai joita yleinen tuomioistuin ei ollut tutkinut ja jotka sen vuoksi eivät johtaneet riidanalaisen asetuksen kumoamiseen, pysyvät voimassa.
Therefore, the failure to state reasons should be re-examined in the light of the particular circumstances relating to Viraj.
Sen vuoksi perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä olisi tarkasteltava uudelleen ottaen huomioon Virajiin liittyvät erityisolosuhteet.
Following the judgment, the Commission published a Notice concerning the reopening of the anti-dumping investigation that led to the adoption of the contested Regulation.
Tuomion jälkeen komissio julkaisi ilmoituksen riidanalaisen asetuksen hyväksymiseen johtaneen polkumyyntitutkimuksen uudelleenaloittamisesta.
The reopening was limited in scope to the implementation of the judgment with regard to Viraj.
Uudelleenaloittaminen rajoittui tuomion täytäntöönpanoon Virajin osalta.
The Commission officially informed Viraj, the representatives of India and the Union industry of the reopening of the investigation.
Komissio ilmoitti tutkimuksen uudelleenaloittamisesta virallisesti Virajille, Intian edustajille ja unionin tuotannonalalle.
Viraj and the Union industry were given the opportunity to comment and to request a hearing within the time-limit set out in the notice.
Virajille ja unionin tuotannonalalle annettiin tilaisuus esittää huomautuksia ja pyytää kuulluksi tulemista ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
Following the initial comments received, all other interested parties known to be concerned at the time of the original investigation were contacted and given the opportunity to comment and to request a hearing.
Kun alustavat huomautukset oli saatu, kaikkiin muihin alkuperäisen tutkimuksen aikaan tiedossa olleisiin asianomaisiin osapuoliin otettiin yhteyttä ja tarjottiin mahdollisuus esittää huomautuksia ja pyytää kuulluksi tulemista.
All interested parties who so requested were granted the opportunity to be heard by the Commission services and/or the Hearing officer.
Kaikille asianomaisille osapuolille, jotka sitä pyysivät, annettiin mahdollisuus tulla komission yksiköiden ja/tai kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kuulemiksi.
The Commission received submissions on various aspects of the reopening from Viraj and from the European Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer).
Komissio vastaanotti Virajilta ja European Confederation of Iron and Steel Industries -järjestöltä (Eurofer) huomautuksia tutkimuksen uudelleenaloittamisen eri näkökohdista.
Viraj claimed that the General Court annulled the entire contested Regulation as far as it was concerned, as opposed to only annulling the contested Regulation in part.
Viraj väitti, että yleinen tuomioistuin kumosi riidanalaisen asetuksen kaikilta sitä koskevilta osilta eikä ainoastaan tietyiltä riidanalaisen asetuksen osilta.
It claimed that the illegality committed by the Union Institutions which led to the annulment of the contested Regulation could not be cured and that therefore no re-opening of the investigation was warranted.
Se väitti, ettei riidanalaisen asetuksen kumoamiseen johtanut unionin toimielinten toiminnan lainvastaisuus ollut korjattavissa ja ettei tutkimuksen uudelleenaloittaminen sen vuoksi ollut perusteltua.
Viraj further claimed that if, however, the Union institutions nevertheless pursued the decision to re-open the investigation, such re-examination should not be limited to the obligation to state reasons but should entail a complete re-verification and assessment of the adjustments made by the Commission to its costs of production.
Viraj väitti lisäksi, että jos unionin toimielimet kuitenkin noudattaisivat päätöstä tutkimuksen uudelleenaloittamisesta, tällainen uudelleentarkastelu ei saisi rajoittua perusteluvelvollisuuteen, vaan siihen olisi sisällyttävä komission Virajin tuotantokustannuksiin tekemien mukautusten täydellinen varmennustarkastus ja arviointi.
As stated in recital 9, the Court of First Instance in the Industrie des poudres sphériques case recognised that, in cases where a proceeding consists of several administrative steps, such as in an anti-dumping proceeding, the annulment of one of those steps does not annul the complete proceeding.
Kuten johdanto-osan 9 kappaleessa todetaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi asiassa Industrie des poudres sphériques, että tapauksissa, joissa menettely koostuu useista hallinnollisista vaiheista, kuten polkumyyntimenettely, yhden vaiheen kumoaminen ei johda koko menettelyn mitätöimiseen.
Since the Union institutions are obliged to comply with the judgment, this implies the possibility to remedy the aspects of the contested Regulation which led to its annulment, while leaving unchanged the uncontested parts.
Koska unionin toimielinten on noudatettava tuomiota, tästä seuraa, että on mahdollista korjata ne riidanalaisen asetuksen näkökohdat, jotka johtivat sen kumoamiseen, mutta jättää sen kiistattomat osat ennalleen.
Both claims were therefore rejected.
Tästä syystä molemmat väitteet hylättiin.
The complainant in the original investigation, Eurofer, submitted that the most appropriate action for the Commission would be to expand its reasoning on the specific points identified by the General Court in the judgment and re-impose the definitive anti-dumping duty.
Alkuperäisessä tutkimuksessa valituksen tekijänä ollut Eurofer esitti, että komission olisi asianmukaisinta selventää laajemmin perustelujaan yleisen tuomioistuimen tuomiossaan esille ottamien kysymysten osalta ja ottaa uudelleen käyttöön lopullinen polkumyyntitulli.
ASSESSMENT FOLLOWING THE JUDGMENT
ARVIOINTI TUOMION JÄLKEEN
In its first plea before the General Court, Viraj alleged manifest errors in the calculation of its costs of production and a breach of the obligation to state reasons.
Virajin ensimmäisen yleiselle tuomioistuimelle esittämän kanneperusteen mukaan tuotantokustannusten laskennassa oli tehty ilmeisiä virheitä ja perusteluvelvollisuus oli laiminlyöty.
The judgment rejected both the second and the third plea, respectively alleging errors made in the assessment of the causal link and alleging that the complaint did not contain the required evidence.
Tuomiossa hylättiin sekä toinen että kolmas kanneperuste, jotka koskivat syy-yhteyden arvioinnin yhteydessä tapahtuneita virheitä ja väitettä, että valitus ei sisältänyt vaadittua näyttöä.
The arguments relating to the first plea were divided in two parts.
Ensimmäinen kanneperuste koostui kahdesta eri väitteestä.
In the first part, Viraj claimed that the Union institutions erred while applying an upward adjustment to the costs of production.
Ensimmäinen Virajin väite oli, että unionin toimielimet erehtyivät mukauttaessaan tuotantokustannuksia ylöspäin.
In the second part, it claimed that certain selling, general and administrative (‘SGA’) costs were incorrectly taken into account or double-counted.
Sen toinen väite oli, että tietyt myynti-, yleis- ja hallintokustannukset oli otettu virheellisesti huomioon tai laskettu kahteen kertaan.
The General Court upheld the first part of the first plea in that the institutions infringed their obligation to state reasons.
Yleinen tuomioistuin vahvisti ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisen väitteen siltä osin, että toimielimet olivat laiminlyöneet perusteluvelvollisuutensa.
The second part of the first plea was rejected.
Kanneperusteen toinen väite hylättiin.
As a consequence, for the purpose of complying with Article 266 of the Treaty of the Functioning of the European, the Commission addressed the first part of the first plea, namely the lack of reasoning regarding the assessment of costs of production.
Tämän vuoksi komissio käsitteli Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 266 artiklan noudattamiseksi ensimmäisen perusteen ensimmäistä väitettä eli tuotantokustannusten arviointia koskevien perustelujen puuttumista.
The methodology used for the determination of cost of production
Tuotantokustannusten määrittämisessä käytetty menetelmä
The Commission, in line with Viraj's cost accounting methodology, established the manufacturing costs of production following a 3-step approach, corresponding to the steps in the production process of stainless steel wire.
Komissio määritti Virajin kustannuslaskentamenetelmää noudattaen valmistuskustannukset kolmevaiheisella tavalla, joka vastaa ruostumattoman teräslangan tuotantoprosessin vaiheita.
The first step consisted of the determination of the manufacturing cost of production of stainless steel billets.
Ensimmäisessä vaiheessa määritettiin ruostumattomasta teräksestä valmistettujen billettien valmistuskustannukset.
In the Profit and Loss account of Viraj's published annual accounts, the cost of materials consumed, which consists of stainless steel scrap, nickel, ferro-chrome, silicon and other materials for producing billets from steel scrap, indicated an average cost that was found to be in line with the average raw material cost reported in the questionnaire reply, which was therefore considered reliable.
Virajin julkaiseman vuotuisen tilinpäätöksen tuloslaskelmassa kustannukset materiaaleista (ruostumaton teräsromu, nikkeli, ferrokromi, pii ja muut), joita käytettiin teräsromusta valmistettujen billettien tuotantoon, vastasivat keskimäärin kyselylomakevastauksessa ilmoitettuja keskimääräisiä raaka-ainekustannuksia, joten ne katsottiin luotettaviksi.
To the raw material costs of stainless steel billets, the following processing costs were added: auxiliary materials, direct labour, energy, depreciation and other costs; in order to determine the total stainless steel billet manufacturing cost per tonne.
Ruostumattomasta teräksestä valmistettujen billettien raaka-ainekustannuksiin lisättiin seuraavat jalostuskustannukset: lisämateriaaleista aiheutuvat kustannukset, välittömät työvoimakustannukset, energiasta ja poistoista johtuvat kustannukset sekä muut kustannukset; näin saatiin määritettyä ruostumattomasta teräksestä valmistettujen billettien kokonaisvalmistuskustannukset tonnia kohti.
In the second step, costs were added to transform the stainless steel billet into stainless steel wire rod, and the average raw material cost, mainly consisting of the cost of stainless steel billets already accounted for, was determined.
Toisessa vaiheessa kustannuksiin lisättiin ruostumattomasta teräksestä valmistettujen billettien muuntamisesta ruostumattomaksi valssilangaksi aiheutuvat kustannukset ja määritettiin keskimääräiset raaka-ainekustannukset, jotka koostuivat pääasiassa jo huomioon otetuista ruostumattomasta teräksestä valmistettujen billettien kustannuksista.
To this raw material cost of wire rod, the same type of processing costs were added (auxiliary materials, direct labour, energy, depreciation and other costs) establishing the total cost of wire rod per tonne.
Näihin valssilangan raaka-ainekustannuksiin lisättiin samantyyppiset jalostuskustannukset (lisämateriaaleista aiheutuvat kustannukset, välittömät työvoimakustannukset, energiasta ja poistoista johtuvat kustannukset ja muut kustannukset), jotta saatiin määritettyä valssilangan kokonaiskustannukset tonnia kohti.
Taking the processing cost involved into account, the average cost of stainless steel wire was determined at a level comparable to the FIFO valuation in the annual accounts.
Tämän vuoksi komissio katsoi tutkimuksen lopullisessa vaiheessa, että ilmoitetut valmistuskustannukset voitiin hyväksyä.
This further cross-checking of the reported costs with the data contained in the published annual accounts confirmed that the data reported for manufacturing costs were reliable and that the additional explanatory reconciliations between the questionnaire reply and the internal accounting data given in this respect by Viraj based on annexes submitted during the on-site investigation could be accepted.
Sen sijaan Virajin kyselylomakevastauksessaan ilmoittamat myynti-, yleis- ja hallintokustannukset todettiin liian pieniksi verrattuna tilinpäätöksessä ilmoitettuihin vastaaviin menoihin.
Therefore, at the definitive stage of the investigation, the Commission considered that the reported manufacturing costs could be accepted.
Sen vuoksi katsottiin aiheelliseksi kohdentaa tilinpäätöksessä ilmoitetut myynti-, yleis- ja hallintokustannukset tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liikevaihdon perusteella asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
However, the SGA reported by Viraj in the questionnaire reply were found to be underreported in comparison to the corresponding costs found in the annual accounts.
Tämän jälkeen valmistuskustannuksia mukautettiin ottamalla huomioon ne vuotuisessa tilinpäätöksessä mainitut myynti-, yleis- ja hallintokustannukset, jotka eivät sisältyneen Virajin ilmoittamiin valmistuskustannuksiin.
It was therefore considered appropriate to allocate SGA as reported in the annual accounts to the product concerned based on turnover, in accordance with Article 2(5) of Regulation (EC) No 1225/2009.
Tämän vuoksi suhteessa liikevaihtoon tehtiin mukautuksia 8,27 prosenttia, josta 6,27 prosenttia johtui rahoituskustannuksista ja 2 prosenttia muista myynti-, yleis- ja hallintokustannuksista.
Subsequently, the manufacturing cost was adjusted by taking into account the elements of SGA mentioned in the annual accounts but not included in the manufacturing cost reported by Viraj.
Valmistuskustannusten osalta mukautus oli 11,17 prosenttia, josta 8,47 prosenttia johtui rahoituskustannuksista ja 2,70 prosenttia muista myynti-, yleis- ja hallintokustannuksista.
In order to achieve that, adjustments were made, expressed in terms of turnover of 8,27 % composed of 6,27 % for finance costs and 2 % for other SGA costs.
Valmistuskustannuksia verrattiin Virajin ilmoittamiin valmistuskustannuksiin pakkausmateriaalikustannusten vähentämisen jälkeen.
The equivalent adjustment of the manufacturing cost amounted to 11,17 %, consisting of 8,47 % for finance costs and 2,70 % for other SGA costs.
Tämän perusteella määritettiin mukautuskerroin, jota sovellettiin Virajin ilmoittamiin tuotelajikohtaisiin valmistuskustannuksiin.
The manufacturing cost was compared to the manufacturing cost reported by Viraj, after deduction of the packaging material cost.
Yleisessä tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset
On that basis, an adjustment factor was determined and was applied to the manufacturing cost per product type reported by Viraj.
Viraj väitti, että unionin toimielinten olisi pitänyt käyttää kyselylomakevastauksessa ilmoitettuja keskimääräisiä kustannuksia johdonmukaisesti joko ottamatta huomioon pakkaamisen materiaali- ja työvoimakustannuksia tai ottamalla huomioon kaikki pakkauskustannukset.
Claims before the General Court
Yleinen tuomioistuin katsoi tuomionsa 135–140 kohdassa, että unionin toimielimet eivät antaneet minkäänlaista selitystä sille, miksi valmistuskustannukset oli määritetty ilman pakkauskustannuksia sen sijaan, että olisi otettu huomioon Virajin ilmoittamat kustannukset.
Viraj claimed that the Union institutions should have consistently used the average cost as reported in its questionnaire reply, either excluding material packaging costs and packing labour or including all packaging costs.
Valmistuskustannuksiin lisättyjen prosenttiosuuksien osalta yleinen tuomioistuin totesi tuomionsa 141 kohdassa, että pelkkä viittaus lukuihin ilman tarkempaa selitystä ei riitä siihen, että voitaisiin ymmärtää, mitä prosenttiosuuksia tosiasiallisesti käytettiin muihin kustannuksiin ja rahoituskustannuksiin.
In paragraphs 135 to 140 of its judgment, the General Court held that the Union institutions did not provide any explanation as to why the cost of manufacturing was determined excluding packaging costs instead of taking account the cost provided by Viraj.
Komission suorittama uudelleenarviointi
As regards the percentages added to the cost of manufacturing, the General Court concluded, in paragraph 141 of its judgment, that mere reference to the figures without further explanation was not sufficient to make it possible to understand which percentages were actually used for other costs and finance costs.
Komissio arvioi uudelleen valmistuskustannusten määrittämistä.
Re-assessment by the Commission
Komissio totesi, että oikean vertailun tekemiseksi ja yleisen tuomioistuimen esittämien ongelmien korjaamiseksi olisi käytettävä Virajin ilmoittamia valmistuskustannuksia, joihin sisältyvät muun muassa pakkauskulut.