natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That transition should contribute to the smart, sustainable and inclusive growth goals set out in the Europe 2020 strategy and create important opportunities for local economies and stakeholders, while helping to increase synergies between the circular economy and energy, climate, agriculture, industry and research policies as well as bringing benefits to the environment in terms of greenhouse gas emission savings and to the economy.
Kyseisen siirtymisen olisi edistettävä Eurooppa 2020 -strategiassa vahvistettuja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevia tavoitteita ja luotava merkittäviä mahdollisuuksia paikallistalouksille ja sidosryhmille auttamalla samalla lisäämään synergioita kiertotalouden sekä energia-, ilmasto-, maatalous-, teollisuus- ja tutkimuspolitiikan kesken sekä tuomalla hyötyjä ympäristölle, kun kasvihuonekaasupäästöt vähenevät, sekä taloudelle.
The targets laid down in Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council for preparing for re-use and recycling of waste should be increased to make them better reflect the Union’s ambition to move to a circular economy.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/98/EY jätteen uudelleenkäytön valmistelulle ja kierrätykselle asetettuja tavoitteita olisi tiukennettava, jotta ne ilmentävät paremmin unionin halua siirtyä kiertotalouteen.
The coherence between Directive 2008/98/EC and related Union legislative acts such as Directive 2009/28/EC of the European Parliament and of the Council and Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council needs to be ensured.
Direktiivin 2008/98/EY ja siihen liittyvien unionin säädösten, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006, välinen johdonmukaisuus olisi varmistettava.
It is therefore essential to set clear long-term policy objectives in order to guide measures and investments, notably by preventing the creation of structural overcapacities for the treatment of residual waste and lock-ins of recyclable materials at the lower levels of the waste hierarchy.
Tästä syystä on olennaisen tärkeää asettaa selkeät pitkän aikavälin toimintapoliittiset tavoitteet toimenpiteiden ja investointien ohjaamiseksi erityisesti sen estämiseksi, että jäännösjätteen käsittelyyn syntyy rakenteellista ylikapasiteettia ja että kierrätettävissä olevat materiaalit jäävät alemmille tasoille jätehierarkiassa.
Municipal waste constitutes approximately between 7 and 10 % of the total waste generated in the Union.
Yhdyskuntajätteen osuus unionissa syntyvän jätteen kokonaismäärästä on noin 7–10 prosenttia.
That waste stream, however, is amongst the most complex ones to manage, and the way it is managed generally gives a good indication of the quality of the overall waste management system in a country.
Kyseinen jätevirta on kuitenkin yksi hankalimmista käsitellä, ja sen käsittelytapa antaa yleensä selkeän kuvan maan jätehuoltojärjestelmän laadusta kokonaisuudessaan.
The challenges of municipal waste management result from its highly complex and mixed composition, direct proximity of the generated waste to citizens, a very high public visibility and its impact on the environment and human health.
Yhdyskuntajätehuollon haasteet johtuvat yhdyskuntajätteen monimutkaisesta ja sekalaisesta koostumuksesta, syntyvän jätteen sijainnista lähellä kansalaisia, suuresta julkisesta näkyvyydestä sekä sen ympäristöön ja ihmisten terveyteen kohdistuvista vaikutuksista.
As a result, the management of municipal waste requires a highly complex system including an efficient collection scheme, an effective sorting system and a proper tracing of waste streams, the active engagement of citizens and businesses, an infrastructure adjusted to the specific waste composition, and an elaborate financing system.
Tämän seurauksena yhdyskuntajätteen käsittely edellyttää erittäin monitahoista järjestelmää, mukaan lukien tehokas keräysjärjestelmä, toimiva lajittelujärjestelmä ja jätevirtojen asianmukainen jäljittäminen, kansalaisten ja yritysten aktiivinen osallistuminen, jätteen erityiseen koostumukseen mukautettu infrastruktuuri sekä yksityiskohtainen rahoitusjärjestelmä.
Countries which have developed efficient municipal waste management systems generally perform better in overall waste management, including the attainment of the recycling targets.
Maat, jotka ovat kehittäneet tehokkaita yhdyskuntajätehuoltojärjestelmiä, hoitavat yleensä paremmin koko jätehuollon ja myös saavuttavat paremmin kierrätystavoitteet.
Experience has shown that, irrespective of the allocation of responsibilities for waste management between public and private actors, waste management systems can help to achieve a circular economy and that the decision on the allocation of responsibilities frequently depends on geographical and structural conditions.
Kokemus on osoittanut, että riippumatta siitä, miten jätehuoltoa koskeva vastuu on jaettu julkisten ja yksityisten toimijoiden välillä, jätehuoltojärjestelmät voivat auttaa kiertotalouden saavuttamisessa ja että päätökseen vastuun jakamisesta vaikuttavat usein maantieteelliset ja rakenteelliset olosuhteet.
The rules laid down in this Directive allow for waste management systems where the municipalities have the general responsibility for collecting municipal waste, for systems where such services are contracted out to private operators, or for any other type of allocation of responsibilities between public and private actors.
Tässä direktiivissä vahvistetut säännöt mahdollistavat sekä jätehuoltojärjestelmät, joissa päävastuu yhdyskuntajätteen keräyksestä on kunnilla, että järjestelmät, joissa tällaiset palvelut hankitaan yksityisiltä toimijoilta, tai muunlaisen vastuunjaon julkisten ja yksityisten toimijoiden välillä.
The choice for any such systems, and whether or not to change them, remains the responsibility of Member States.
Tällaisten järjestelmien valinta tai päätös niiden vaihtamisesta tai vaihtamatta jättämisestä on edelleen jäsenvaltioiden vastuulla.
Plant-based substances from the agri-food industry and food of non-animal origin no longer intended for human consumption which are destined for oral animal feeding should, in order to avoid duplication of rules, be excluded from the scope of Directive 2008/98/EC if in full compliance with Union feed legislation.
Elintarviketeollisuuden kasvipohjaiset aineet ja muut kuin eläinperäiset elintarvikkeet, joita ei enää ole tarkoitettu ihmisten ravinnoksi ja jotka on tarkoitettu suun kautta tapahtuvaan eläinten ruokintaan, olisi sääntöjen päällekkäisyyden välttämiseksi suljettava direktiivin 2008/98/EY soveltamisalan ulkopuolelle, jos ne ovat kaikilta osin rehuja koskevan unionin lainsäädännön mukaisia.
Directive 2008/98/EC should therefore not apply to those products and substances when used for feed, and the scope of that Directive needs to be clarified accordingly.
Direktiiviä 2008/98/EY ei näin ollen olisi sovellettava näihin tuotteisiin ja aineisiin, kun niitä käytetään rehuna, ja kyseisen direktiivin soveltamisalaa on selvennettävä vastaavasti.
Without prejudice to other Union provisions applicable in the field of animal nutrition, animal by-products destined to be used as feed materials in accordance with Regulation (EC) No 767/2009 of the European Parliament and of the Council are already excluded from the scope of Directive 2008/98/EC to the extent that they are covered by other Union legislation.
Eläimistä saatavat sivutuotteet, jotka on tarkoitettu käytettäväksi rehuaineina Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 767/2009 mukaisesti, on jo suljettu direktiivin 2008/98/EY soveltamisalan ulkopuolelle siltä osin kuin niitä säännellään muulla unionin lainsäädännöllä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eläinten ravinnon alalla sovellettavien muiden unionin säännösten soveltamista.
Definitions of non-hazardous waste, municipal waste, construction and demolition waste, food waste, material recovery, backfilling and extended producer responsibility scheme need to be included in Directive 2008/98/EC so that the scope of these concepts is clarified.
Direktiiviin 2008/98/EY on tarpeen sisällyttää vaarattoman jätteen, yhdyskuntajätteen, rakennus- ja purkujätteen, elintarvikejätteen, materiaalien hyödyntämisen, maantäytön ja laajennettua tuottajan vastuuta koskevan järjestelmän määritelmät, jotta näiden käsitteiden soveltamisalaa voidaan selventää.
To ensure that preparing for re-use and recycling targets are based on reliable and comparable data and to enable a more effective monitoring of progress in attaining those targets, the definition of municipal waste in Directive 2008/98/EC should be in line with the definition used for statistical purposes by Eurostat and the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD), on the basis of which Member States have been reporting data for several years.
Jotta voidaan varmistaa, että valmistelua uudelleenkäyttöön ja kierrätystä koskevat tavoitteet perustuvat luotettaviin ja vertailukelpoisiin tietoihin, ja jotta mahdollistettaisiin kyseisten tavoitteiden saavuttamisessa tapahtuneen edistymisen tehokkaampi seuranta, direktiivissä 2008/98/EY olevan yhdyskuntajätteen määritelmän olisi oltava yhdenmukainen Eurostatin ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) tilastotarkoituksissa käyttämän määritelmän kanssa, koska jäsenvaltiot ovat jo useiden vuosien ajan toimittaneet tietoja tähän määritelmään perustuen.
Municipal waste is defined as waste from households and waste from other sources, such as retail, administration, education, health services, accommodation and food services, and other services and activities, which is similar in nature and composition to waste from households.
Yhdyskuntajäte määritellään kotitalouksista peräisin olevaksi jätteeksi ja jätteeksi, joka on peräisin muista lähteistä, kuten vähittäismyynnistä, hallinnosta, koulutuksesta, terveydenhuoltopalveluista, majoitus- ja ruokapalveluista ja muista palveluista ja toiminnoista, ja joka vastaa luonteeltaan ja koostumukseltaan kotitalouksista peräisin olevaa jätettä.
Therefore, municipal waste includes, inter alia, waste from park and garden maintenance, such as leaves, grass and tree clippings, and waste from market and street cleaning services, such as the content of litter containers and sweepings except materials such as sand, rock, mud or dust.
Tästä syystä yhdyskuntajätteeseen sisältyy muun muassa puistojen ja puutarhojen ylläpidosta kertyvä jäte, kuten lehdet, nurmikonleikkuujäte ja puiden leikkuujäte, sekä torialueiden jäte ja katujen puhdistuspalvelusta syntyvä jäte, kuten roskasäiliöiden sisältö ja kadunlakaisujäte, lukuun ottamatta hiekkaa, kiviä, mutaa ja pölyä ja muuta vastaavaa materiaalia.
Member States are to ensure that waste from large commerce and industry which is not similar to waste from households is not included in the scope of municipal waste.
Jäsenvaltioiden on määrä varmistaa, että suurten kaupan ja teollisuuden alan toimijoiden jätettä, joka ei ole samankaltaista kuin kotitalouksien jäte, ei sisällytetä yhdyskuntajätteen määritelmään.
Waste from production, agriculture, forestry, fishing, construction and demolition, septic tanks and sewage network and treatment, and end-of-life vehicles are excluded from the scope of municipal waste.
Tuotantoteollisuudesta, maataloudesta, metsätaloudesta, kalastuksesta, rakentamisesta ja purkamisesta, sakokaivoista sekä viemäriverkosta ja jäteveden käsittelystä peräisin oleva jäte sekä romuajoneuvot suljetaan yhdyskuntajätteen määritelmän ulkopuolelle.
Waste falling under other chapters of that list is not to be considered as municipal waste except in cases where municipal waste undergoes treatment and is assigned codes listed in Chapter 19 of that list.
Tässä direktiivissä vahvistettava yhdyskuntajätteen määritelmä otetaan käyttöön uudelleenkäytön valmistelun ja kierrätystavoitteiden soveltamisalan ja niiden laskentasääntöjen määrittämiseksi.
Member States may use relevant categories in that list for statistical purposes.
Määritelmässä ei oteta kantaa siihen, onko jätehuoltotoimija yksityinen vai julkinen taho, ja tämän vuoksi siihen sisältyy kotitalousjäte ja muista lähteistä peräisin oleva jäte, jonka huollosta vastaavat kunnat tai yksityiset toimijat joko kuntien puolesta tai suoraan.
The definition of municipal waste in this Directive is introduced for the purposes of determining the scope of application of the preparing for re-use and recycling targets and their calculation rules.
Rakennus- ja purkujätteen määritelmässä viitataan rakentamisesta ja purkamisesta syntyvään jätteeseen yleensä, mutta se sisältää myös yksityisten kotitalouksien pienimuotoisista itse tehtävistä rakennus- ja purkutoiminnoista syntyvän jätteen.
It is neutral with regard to the public or private status of the operator managing the waste and therefore includes waste from households and other sources that is managed by or on behalf of municipalities or directly by private operators.
Rakennus- ja purkujätteen olisi katsottava tarkoittavan jätelajeja, jotka sisältyvät päätöksellä 2014/955/EU perustetun jäteluettelon, sellaisena kuin se on voimassa 4 päivänä heinäkuuta 2018, nimikeryhmään 17.
While the definition of construction and demolition waste refers to waste that results from construction and demolition activities in a general way, it also includes waste arising from minor do-it-yourself construction and demolition activities within private households.
Olisi vahvistettava sellainen materiaalien hyödyntämisen määritelmä, joka kattaa muunlaisen hyödyntämisen kuin hyödyntämisen energiana ja jätteen uudelleenkäsittelyn polttoaineina käytettäviksi materiaaleiksi tai muutoin energian tuottamiseksi.
Construction and demolition waste should be understood as corresponding to the types of waste included in Chapter 17 of the list of waste established by Decision 2014/955/EU in the version in force on 4 July 2018.
Se kattaa valmistelun uudelleenkäyttöön, kierrätyksen ja maantäytön sekä muunlaisen materiaalien hyödyntämisen, kuten jätteen uudelleenkäsittelyn uusioraaka-aineiksi teiden tai muun infrastruktuurin rakentamistarkoituksessa.
A definition of material recovery should be introduced to cover forms of recovery other than energy recovery and other than the reprocessing of waste into materials used as fuels or other means to generate energy.
Erityisolosuhteista riippuen tällainen uudelleenkäsittely voi täyttää kierrätyksen määritelmän, jos materiaalien käyttö perustuu asianmukaiseen laadunvalvontaan ja täyttää kaikki kyseiseen käyttöön sovellettavat standardit, normit, eritelmät ja ympäristön ja terveyden suojelua koskevat vaatimukset.
It includes preparing for re-use, recycling and backfilling and other forms of material recovery such as the reprocessing of waste into secondary raw materials for engineering purposes in construction of roads or other infrastructure.
Olisi vahvistettava maantäytön määritelmä, jotta selvennetään, että maantäyttötoimella tarkoitetaan kaikkia sopivan vaarattoman jätteen hyödyntämistoimia louhittujen alueiden kunnostamisessa tai maisemointiin liittyvissä maarakennustöissä.
Depending on the specific factual circumstances, such reprocessing can fulfil the definition of recycling if the use of materials is based on proper quality control and meets all relevant standards, norms, specifications and environmental and health protection requirements for the specific use.
Maantäyttötoimiin käytetyn jätteen määrä olisi rajoitettava siihen, mikä on ehdottoman tarpeellista kyseisten tarkoitusten toteuttamiseksi.
A definition of backfilling should be introduced to clarify that it means any recovery operation of suitable non-hazardous waste for the purposes of reclamation in excavated areas or for engineering purposes in landscaping.
Olisi vahvistettava laajennettua tuottajan vastuuta koskevan järjestelmän määritelmä, jotta selvennetään, että sillä tarkoitetaan jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä, joilla velvoitetaan tuotteiden tuottajat kantamaan taloudellinen tai taloudellinen ja järjestämisvastuun tuotteen jätehuollosta, kun tuote on elinkaarensa jätevaiheessa, mukaan lukien erilliskeräystä, lajittelua ja käsittelyä koskevat toimet.
The waste used for backfilling should be limited to the amount strictly necessary to achieve those purposes.
Tähän velvoitteeseen voi kuulua myös järjestämisvastuu ja vastuu edistää jätteiden syntymisen ehkäisemistä ja tuotteiden uudelleenkäytettävyyttä ja kierrätettävyyttä.
A definition of extended producer responsibility scheme should be introduced to clarify that it means a set of measures taken by Member States requiring producers of products to bear financial or financial and organisational responsibility for the management of the waste stage of a product’s life cycle including separate collection, sorting and treatment operations.
Tuotteiden tuottajat voivat täyttää laajennettua tuottajan vastuuta koskevan järjestelmän mukaiset velvoitteensa yksin tai yhteisesti.
That obligation can also include organisational responsibility and a responsibility to contribute to waste prevention and to the reusability and recyclability of products.
Direktiivissä 2008/98/EY säädettyjen tavoitteiden saavuttamisen edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä taloudellisia ohjauskeinoja ja muita toimenpiteitä luodakseen kannustimia jätehierarkian noudattamiseen, kuten liitteessä IV a esitetyt kannustimet, joita ovat esimerkiksi kaatopaikka- ja jätteenpolttomaksut, ”maksa siitä mitä heität pois” -järjestelmät, laajennettua tuottajan vastuuta koskevat järjestelmät, elintarvikelahjoitusten edistäminen ja paikallisviranomaisille suunnatut kannustimet tai muut asianmukaiset ohjauskeinot ja toimenpiteet.
Producers of products can fulfil the obligations of the extended producer responsibility scheme individually or collectively.
Resurssien kestävän käytön ja teollisen symbioosin edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä helpottaakseen sellaisen tuotantoprosessista peräisin olevan aineen tai esineen pitämistä sivutuotteena, jonka ensisijaisena tarkoituksena ei ole kyseisen aineen tai esineen tuotanto, jos unionin tasolla vahvistetut yhdenmukaiset edellytykset täyttyvät.
In order to contribute to achieving the objectives laid down in Directive 2008/98/EC, Member States should make use of economic instruments and other measures to provide incentives for the application of the waste hierarchy such as those indicated in Annex IVa, which includes, inter alia, landfill and incineration charges, pay-as-you-throw schemes, extended producer responsibility schemes, facilitation of food donation, and incentives for local authorities, or other appropriate instruments and measures.
Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä, jotta voidaan vahvistaa yksityiskohtaisia perusteita sivutuotteen aseman soveltamiselle siten, että etusijalle asetetaan kyseisen teollisen symbioosin toisinnettavissa olevat käytännöt.
In order to promote sustainable use of resources and industrial symbiosis, Member States should take appropriate measures to facilitate the recognition as a by-product of a substance or an object resulting from a production process the primary aim of which is not the production of that substance or object if the harmonised conditions established at Union level are respected.
Jotta voitaisiin tarjota uusioraaka-ainemarkkinoilla toimiville toiminnanharjoittajille enemmän varmuutta siitä, ovatko aineet tai esineet jätettä tai muuta kuin jätettä, ja edistää tasapuolisia toimintaedellytyksiä, on tärkeää, että jäsenvaltiot toteuttavat asianmukaisia toimenpiteitä varmistaakseen, että jätteen, joka on läpikäynyt hyödyntämistoimen, katsotaan lakanneen olemasta jätettä, jos se täyttää kaikki direktiivin 2008/98/EY 6 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, säädetyt edellytykset.
The Commission should be empowered to adopt implementing acts in order to establish detailed criteria on the application of the by-product status, prioritising replicable practices of industrial symbiosis.
Tällaisiin toimenpiteisiin voi kuulua sellaisen lainsäädännön hyväksyminen, jolla kyseiset edellytykset saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä menettelyt velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi, kuten materiaali- ja käyttötarkoituskohtaisten jätteeksi luokittelun päättymistä koskevien perusteiden vahvistaminen, ohjeasiakirjojen laatiminen, tapauskohtaisten päätösten tekeminen ja muut menettelyt unionin tasolla vahvistettujen yhdenmukaisten edellytysten soveltamiseksi tapauskohtaisesti.
In order to provide operators in markets for secondary raw materials with more certainty as to the waste or non-waste status of substances or objects and to promote a level playing field, it is important that Member States take appropriate measures to ensure that waste that has undergone a recovery operation is considered to have ceased to be waste if it complies with all the conditions laid down in Article 6(1) of Directive 2008/98/EC as amended by this Directive.
Tällaisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava täytäntöönpanon valvontaa koskevia säännöksiä, joilla varmistetaan, että jäte, jonka katsotaan lakanneen olemasta jätettä hyödyntämistoimen tuloksena, on unionin jäte-, kemikaali- ja tuotelainsäädännön mukainen, ja etusijalle olisi asetettava erityisesti jätevirrat, joista aiheutuu suurempi riski ihmisten terveydelle ja ympäristölle kyseisten jätevirtojen luonteen ja määrän vuoksi, jäte, johon sovelletaan innovatiivisia hyödyntämisprosesseja, ja jäte, jota hyödynnetään toisissa jäsenvaltioissa myöhemmin tapahtuvaa jatkokäyttöä varten.
Such measures may include the adoption of legislation transposing those conditions supported by procedures for their implementation, such as the establishment of material and application-specific end-of-waste criteria, guidance documents, case-by-case decisions and other procedures for the ad hoc application of the harmonised conditions established at Union level.
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan vahvistaa yksityiskohtaiset perusteet jätteeksi luokittelun päättymiselle.
Measures may also include the setting of a requirement on the operators recovering waste or holders of recovered waste materials to demonstrate compliance with the conditions laid down in Article 6(1) of Directive 2008/98/EC as amended by this Directive.
Sivutuotteita ja jätteeksi luokittelun päättymistä koskevien sääntöjen soveltaminen ei saisi vaikuttaa unionin oikeuden muiden säännösten, erityisesti jätteiden siirrosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 28 artiklan ja 50 artiklan 4 a ja 4 b kohdan soveltamiseen eikä kemikaalilainsäädännön ja tiettyjen tuotteiden markkinoille saattamista koskevan lainsäädännön soveltamiseen.
In order to prevent illegal shipments of waste and to raise awareness among Member States and economic operators, there should be greater transparency about Member State approaches to end-of-waste status, in particular with regard to their case-by-case decisions and the result of verification by competent authorities, as well as the specific concerns of Member States and competent authorities about certain waste streams.
Jätteeksi luokittelu voidaan päättää ainoastaan, jos aineet tai esineet täyttävät tuotteisiin sovellettavat asiaa koskevat vaatimukset.
The final determination whether the conditions laid down in Article 5 or in Article 6 of Directive 2008/98/EC as amended by this Directive are fulfilled remains the exclusive responsibility of the Member State based on all relevant information provided by the holder of the material or waste.
Jätteeksi luokittelun päättämistä koskevat säännöt voidaan vahvistaa tuotekohtaisessa lainsäädännössä.