natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By ordinance of 14 August 2013 Germany abolished the full exemption as of 1 January 2014 and reintroduced as of that date individual network charges for end users with an annual electricity consumption reaching 10 GWh and at least 7000 hours of full use.
Toisaalta monet asianomaiset osapuolet katsovat, ettei etu ole valikoivaa vaan että sitä voidaan pitää perusteltuna Saksan verkkomaksujen rakenteen ja luonteen pohjalta.
The BNetzA was required to lay down detailed rules on the methodology for determining the individual network costs under the StromNEV as amended by Article 1 of the ordinance of 14 August 2013 (‘StromNEV 2014’).
Tässä yhteydessä osapuolet toteavat, että peruskuormasähkön kuluttajien kulutuskäytäntöjen ennustettavuus johtaa siihen, että verkkokustannukset pienenevät huomattavasti, koska täydennysenergiaa ja reservejä tarvitaan vähemmän.
To this end, the BNetzA reintroduced the physical path methodology by a regulatory decision adopted on the basis of Paragraph 29 of the EnWG.
Lisäksi jatkuva kulutus pitää verkkolaitteiston kauemmin toimintakuntoisena, jolloin materiaalikustannukset pienenevät.
Although slightly modified, the methodology corresponds in substance to the physical path methodology as it was applied for the calculation of individual network charges under the StromNEV 2010 (see recital 19 of this Decision).
Muutoin siirtoverkonhaltijoiden olisi maksettava edellä mainitut kustannukset osana EnWG-lain 11 §:ssa määritettyjä verkkoon liittyviä velvollisuuksiaan.
The regulatory decision on the physical path methodology was upheld by order of 13 December 2016 of the Federal Court of Justice.
Muutamat asianomaiset osapuolet toteavat myös, että peruskuormasähkön kuluttajat osallistuvat jännitetason ylläpitoon sekä sähkökatkojen ehkäisemiseen ja että täysi vapautus on niille korvaus siitä.
The Federal Court of Justice specifically acknowledged that the physical path methodology ensures an assessment of the network costs caused by baseload consumers in line with the cost-causality principle.
Huomautusten mukaan maksuista vapautettu peruskuormasähkön kulutus takaa sen, että verkkoon syötetään jaksoittaisesti saatavilla olevista uusiutuvista energialähteistä peräisin olevaa sähköä.
Both the order of 8 May 2013 of the Higher Regional Court of Düsseldorf and the order of 6 October 2015 of the Federal Court of Justice had an effect only on the parties to the procedure and did not lead to a general revocation of all exemption decisions.
Tämä pienentää sekä verkon laajentamiseen liittyviä kustannuksia että uusiutuvaa energiaa koskevan lain (Erneuerbare Energien Gesetz, jäljempänä ’EEG-laki’) mukaisia korvausmaksuja.
Paragraph 32(7) of the StromNEV 2014 therefore provides that exemption decisions adopted by a regulator on the basis of the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 would stop to be valid as of 1 January 2014.
Lisäksi asianomaiset osapuolet katsoivat, ettei täyttä vapautusta ollut rahoitettu valtion varoista.
Pending requests for exemption decisions adopted by a regulator on the basis of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 as well as cases in which the exemption decision was revoked by a Court would be subject to the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2014 (with retroactive effect as of 1 January 2012.
Asianomaisten osapuolten mukaan StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohta oli osa verkkomaksujen kokonaisjärjestelmää, ja siksi siinä oli kyse vain hintasääntelystä.
For 2011 in those same cases, the StromNEV as predating the introduction of the full exemption was applied (i.e. the individual network charges based on the physical path – if relevant).
Vaikka täysi vapautus edellyttää sitä, että sääntelyviranomainen myöntää sen, sitä pidetään kuitenkin vain puhtaasti muodollisena toimena, jolla sinänsä ei voida vahvistaa päätelmää, että täysi vapautus rahoitetaan valtion varoista.
By order of 12 April 2016, the Federal Court of Justice annulled the regulatory decision of 14 December 2011 (see recitals 35 to 39 of this Decision).
Asianomaiset osapuolet toteavat erityisesti, ettei täyttä vapautusta voida katsoa rahoitetun valtion varoista sen jälkeen, kun 19 §:n mukainen lisämaksu oli otettu käyttöön vuonna 2012.
The Court found that that decision was not covered by the empowerment laid down in Paragraph 24 of the EnWG.
19 §:n mukaisen lisämaksun katsotaan olevan osa verkkomaksujen kokonaisjärjestelmää.
In the aftermath of that judgment the German legislator amended Paragraph 24 of the EnWG and thereby retroactively remedied the lack of an empowerment for the Paragraph 19-surcharge.
Siksi asianomaiset osapuolet eivät hyväksy näkemystä, jonka mukaan 19 §:n mukainen lisämaksu olisi veronluonteinen maksu.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
Asianomaiset osapuolet toteavat, ettei valtio ollut määrittänyt 19 §:n mukaisen lisämaksun määrää vaan että sen laskivat verkonhaltijat täydestä vapautuksesta aiheutuneiden tulonmenetysten perusteella.
The Commission received comments from Ahlstrom GmbH, AlzChem AG, Aurubis AG, Bender GmbH, Fitesa Germany GmbH, Evonik Industries AG, Hans Adler OHG, Lindes Gas Produktionsgesellschaft, Norske Skog Walsum GmbH, Oxxynova GmbH, Ruhr Oel GmbH, Saalemühle Alsleben GmbH, Sasol Wax GmbH, SETEX-Textil GmbH, Bundesverband der Energieabnehmer e.V., Currenta GmbH & Co. KG, Air Liquide Deutschland GmbH, InfraServ GmbH & Co. KG, Naturin Viscofan GmbH, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Wirtschaftsvereinigung Metalle, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH, Norsk Hydro ASA, Papierfabrik Scheufelen GmbH & Co. KG, ThyssenKrupp Steel Europe AG, Trimet Aluminium AG, UPM GmbH, Verband der Chemischen Industrie e.V., Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e.V. and Xstrata Zink GmbH/Glencore.
Näin ollen 19 §:n mukaisen lisämaksun tarkoituksena oli vain tasata täydestä vapautuksesta aiheutunutta taloudellista taakkaa kaikkien verkonkäyttäjien kesken Saksassa.
All comments received argue that the full exemption does not constitute State aid.
19 §:n mukaisesta lisämaksusta saatuja tuloja ei myöskään oteta valtion talousarvioon, eivätkä ne ole valtion valvonnassa.
The arguments put forward by the various comments in order to support this view are summarized in the following recitals.
Tästä asianomaiset osapuolet selittävät, että siirtoverkonhaltijat saattoivat käyttää 19 §:n mukaisesta lisämaksusta saatuja tuloja harkintansa mukaan.
The interested parties consider that the full exemption did not confer an advantage on the exempted baseload consumers.
Asianomaiset osapuolet eivät hyväksy näkemystä, jonka mukaan siirtoverkonhaltijat toimivat rahaston tavoin, koska ne kokosivat 19 §:n mukaisesta lisämaksusta saadut tulot.
According to the interested parties, the full exemption was a compensation for the baseload consumers' contribution to the overall stability of the electricity network.
Huomautusten mukaan yhteinen hankeryhmä Horizontaler Belastungsausgleich (PG HOBA), johon menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä viitataan, perustettiin vapaaehtoisesti, ja sen tarkoituksena on vain mahdollistaa tekninen koordinointi siirtoverkonhaltijoiden välillä.
One interested party considers that the full exemption corresponds to the compensation of a service of general economic interest within the meaning of the Altmark judgment.
Lisäksi asianomaiset osapuolet katsovat, ettei 19 §:n mukaista lisämaksua ollut määrätty sitovasti verkkomaksuista vapauttamisen rahoittamiseen.
In particular, it is put forward that the baseload consumption qualifying for the full exemption was a prerequisite for a continuous electricity generation from power plants equipped with synchronous generators.
Vapautuksesta koitunut etu olisi toteutunut myös ilman 19 §:n mukaista lisämaksua, ja tällöin täydestä vapautuksesta aiheutuneet tulonmenetykset olisivat jääneet verkonhaltijoiden kannettaviksi.
The latter are considered necessary for the stability of the network as they help to avoid frequency shifts.
Tämän päätöksen kohdassa 2.4 kuvattua korvausmekanismia on siis tarkasteltava erillään peruskuormasähkön kuluttajille annetusta edusta.
Several interested parties refer in this respect to a study of 20 January 2012 into the minimum generation by conventional power plants needed in Germany to ensure a secured network management in the context of high renewable penetration (the ‘2012 Study’).
Ilman korvausmekanismia verkonhaltijat olisivat vain ottaneet tulonmenetykset huomioon laskiessaan niiden yritysten verkkomaksuja, joille vapautusta ei ollut myönnetty, aivan kuten vuonna 2011.
Alternatively, several interested parties consider the advantage not to be selective but to be justified by the logic and nature of network charges in Germany.
Asianomaiset osapuolet toteavat, että verkkomaksuista vapauttaminen ei vääristänyt kilpailua tai vaikuttanut jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
They explain in this respect that the predictability of the consumption pattern of the baseload consumers leads to a significant reduction of network costs as it would reduce the need for balancing energy and reserves.
Sillä vain pienennettiin taloudellista taakkaa ja kilpailuhaittaa, jotka johtuvat Saksan muita jäsenvaltioita huomattavasti suurempina pidetyistä verkkomaksuista.
Moreover, the continuous consumption pattern would conserve the network equipment longer and thereby reduce material costs.
Vain muutamat asianomaiset osapuolet katsovat, että verkkomaksuista vapauttaminen soveltuu sisämarkkinoille.
The aforementioned costs would otherwise have to be borne by the TSO as part of their network responsibilities defined in Paragraph 11 of the EnWG.
Niiden argumenteissa viitataan erityisesti siihen, että peruskuormasähkön kuluttajat vaikuttavat verkon vakauteen ja sitä kautta sähkön toimitusvarmuuteen Euroopassa.
Some of the interested parties also argue that baseload consumers contribute to voltage control and the prevention of black-outs and that the full exemption compensates them for that.
Lisäksi asianomaiset osapuolet toteavat, että unionin ilmastopolitiikkaan nähden vapautus lisäisi energiaintensiivisten yritysten kilpailukykyä ja siten estäisi niitä siirtämästä toimintojaan unionin ulkopuolelle.
Finally, the comments consider the exempted baseload consumption to guarantee the feed-in of electricity produced from intermittent renewable energy sources.
Siitä taas olisi kielteisiä seurauksia unionin taloudelle, koska se johtaisi muun muassa arvoketjujen häviämiseen ja lisäisi unionin riippuvuutta tuonneista.
Thereby, both grid expansion costs and compensation payments under the Renewable Energy Act (Erneuerbare Energien Gesetz, ‘EEG’) would be reduced.
Muutamat asianomaiset osapuolet väittävät, että takaisinperintä rikkoisi oikeutettujen odotusten suojaamista koskevaa periaatetta.
Furthermore, the interested parties consider the full exemption not to be financed through State resources.
Osapuolet toteavat, että jos täysi vapautus katsotaan rahoitetuksi valtion varoista, komissio poikkeaa valtiontuen käsitteen tulkinnasta, jota täyteen vapautukseen on sovellettu aiemmin sekä sen omassa päätöskäytännössä että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä, varsinkin sen PreussenElektra-tuomiossa käyttämästä valtion varoja koskevasta tulkinnasta.
According to the interested parties, the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 was part of the overall system of network charges and therefore constituted a mere price regulation.
Asianomaisten osapuolten huomautusten toimittamisen määräajan umpeutumisen jälkeen komissio sai huomautuksia vielä kahdelta asianomaiselta osapuolelta (Wacker Chemie AG ja Koehler Kehl GmbH).
The fact that the full exemption is dependent on an authorization to be delivered by the BNetzA is considered to be a purely formal act which in itself would not suffice to establish that the full exemption is financed through State resources.
Lisäksi Wacker kritisoi sitä, ettei vesivoimaloita pidetty peruskuormavoimalaitoksina ja että kyseisen laitoksen täytyi pystyä täyttämään peruskuormasähkön kuluttajan mahdollinen sähköntarve kokonaisuudessaan.
The interested parties argue in particular that the full exemption could not be regarded to be financed through State resources following the introduction of the Paragraph 19-surcharge in 2012.
Wacker katsoi, että täysi vapautus oli ollut yksinkertaisempi periaate, jossa otettiin asianmukaisesti huomioon, että peruskuormasähkön kuluttaja vaikuttaa verkon vakauteen.
The Paragraph 19-surcharge is considered to be part of the overall system of network charges.
Wacker ei kuitenkaan esittänyt peruskuormasähkön kuluttajien verkon vakauttamiseen liittyviä vaikutuksia kuvaavia argumentteja.
Accordingly, the interested parties reject the qualification of the Paragraph 19-surcharge as a parafiscal levy.
Se nimittäin katsoo, että raportti on laadittu epäasianmukaisesti, koska siinä on käytetty sellaisten matalajänniteverkkojen haltijoiden antamia lausuntoja, joiden verkkoihin ei kuitenkaan ole liitetty yhtään peruskuormasähkön kuluttajaa.
By way of explanation, the interested parties submit that the amount of the Paragraph 19-surcharge was not determined by the State, but was rather calculated by the network operators on the basis of the losses in revenue resulting from the full exemption.
Siksi raportti ei sisällä sellaisia valideja näkemyksiä, joilla peruskuormasähkön kulutuksen vakauttava vaikutus voitaisiin kiistää.
The Paragraph 19-surcharge would serve the mere purpose of equalising the financial burden resulting from the full exemption for all network users in Germany.
Lisäksi huomautuksissa korostetaan, että peruskuormasähköä tuottavia voimalaitoksia tarvitaan jatkuvasti ja näin ollen myös peruskuorman kulutusta verkon vakauden varmistamiseksi.
In this regard, the interested parties explain that the TSO had a discretion as to the use of the proceeds of the Paragraph 19-surcharge.
Saksa katsoo, ettei menettelyn aloittamista koskevan päätöksen aiheena ollut täysi vapautus ole valtiontukea, koska siitä ei koitunut valikoivaa etua eikä sitä rahoitettu valtion varoista.
The interested parties reject the finding that the TSO centralised the proceeds of the Paragraph 19-surcharge and thereby acted similarly to a fund.
Lisäksi Saksa pitää vapautusta sisämarkkinoille soveltuvana.
It is explained that the joint project group ‘Horizontaler Belastungsausgleich’ (PG HOBA), to which the Opening Decision refers, was created on a voluntary basis and merely served the purpose of a technical coordination between the TSO.
Tältä osin Saksa korostaa, että energiaintensiivisille teollisuudenaloille on taattava tasapuoliset toimintaedellytykset Euroopassa, kun uusiutuvista lähteistä peräisin olevan sähkön osuus kasvaa.
The compensation mechanism described in section 2.4 of this Decision needed to be regarded independently from the advantage granted to baseload consumers.
Saksa lisää, että vapautusta tulisi pitää asianmukaisena korvauksena siitä, että peruskuormasähkön kuluttajat vaikuttavat verkon vakauteen.
Without the compensation mechanism the network operators would have simply taken the losses in revenue into account when calculating the network charges for the non-exempted undertakings as in 2011.
Saksa selittää, että peruskuormasähkön kuluttajat ovat hyvin erilaisia kuin ”tyypilliset kuluttajat”.
The interested parties submit that the exemption from network charges did not distort competition or affect trade between Member States, as it only reduced the financial burden and competitive disadvantage that result from network charges in Germany, which are considered to be significantly higher than in other Member States.
Siinä, missä tyypillisten kuluttajien kulutus on vaihtelevaa eikä sitä voida täysin ennustaa, peruskuormasähkön kuluttajat ottavat verkosta jatkuvasti saman määrän sähköä.
Only a limited number of interested parties argue that the exemption from network charges is compatible with the Internal Market.
Peruskuormasähkön kulutuksen hyvä ennustettavuus vähensi täydennysenergian ja reservien käytön sekä ajojärjestyksen uudelleen määrittämisen tarvetta.
Their arguments essentially refer to the contribution of baseload consumers to the stability of the network and hence to security of supply in Europe.
Hyvä ennustettavuus yleensäkin helpottaa verkon suunnittelua ja maksimoi sähköntuotantolaitosten käytön (jos ne ovat enimmäkseen perinteisiä voimalaitoksia).
Moreover, they argue that in light of the Union's climate policies the exemption would strengthen the competitiveness of energy-intensive undertakings and therefore prevent them from shifting their activities to outside of the Union, which would result in negative consequences for the Union's economy, as it would e.g. lead to a loss of value chains and increase the Union's dependency on imports.
Jos peruskuormasähkön kuluttajilta perittäisiin StromNEV-asetuksen 16 §:n ja 17 §:n mukaan lasketut verkkomaksut, niiden olisi täysimääräisesti osallistuttava kaikkiin näihin kuluihin, vaikka ne eivät aiheuta niitä.
Finally, a limited number of interested parties claim that any recovery would be in violation of the principle of the protection of legitimate expectations.
Koska peruskuormasähkön kuluttajat sijaitsevat yleensä sähköntuotantolaitosten läheisyydessä, ne käyttävät pienempää osuutta verkosta ja niiden kulutukseen liittyviä verkkohäviöitä on vähemmän.
To this end, they argue that by finding that the full exemption was financed through State resources, the Commission would deviate from the interpretation of the State aid notion applied prior to the full exemption both in its own case practice as well as the case-law of the European Court of Justice, in particular its interpretation of State resources in the PreussenElektra-judgment.
Maksuista vapautettu peruskuormasähkön kulutus ei myöskään lisää verkon kehittämisen tarvetta (ellei se nimenomaan ole syynä verkon laajentamiselle), koska verkkokapasiteetin lisäämisessä on otettava huomioon ainoastaan kuormituksen vaihtelu jatkuvan peruskuormasähkön kulutuksen lisäksi.
After expiry of the deadline for interested party comments, the Commission received comments from two additional interested parties (Wacker Chemie AG and Koehler Kehl GmbH).
Peruskuormasähkön kuluttajat vaikuttivat myönteisesti myös taajuuden säätelyyn, sillä tietynsuuruinen jatkuva kuormitus voi vähentää taajuushäiriöitä ja antaa verkonhaltijalle enemmän aikaa reagoida.
Wacker Chemie AG submitted comments on the physical path methodology developed by the BNetzA to determine individual network charges of baseload consumers as of 2014.
Lisäksi Saksa toteaa, ettei yleisessä verkkomaksujärjestelmässä otettu asianmukaisesti huomioon maksusta vapautetun peruskuormasähkön kulutuksen aiheuttamia verkkokustannuksia verrattuna kuluttajiin, joiden kulutuskäytännöt vaihtelivat.
Wacker considered that the physical path method was not an adequate way to determine individual charges because the network charge would depend on whether the baseload consumer would be located close to a baseload power plant or not.
Etenkin samanaikaisuusfunktio perustui historiallisiin lukuihin, mutta sillä ei voitu kuitenkaan taata, että eri kuluttajat kuluttaisivat sähköä samaan aikaan kuin aikaisemmin.
Wacker also criticized the fact that hydro plants were not considered as baseload plants and that the plant in question had to be able to cover the entire potential load of the baseload consumer.
Vaikka niille kuluttajille, joiden sähköntarve vaihteli ja joiden käyttötuntimäärä oli pieni, tyypillistä oli myös pieni samanaikaisuuskerroin, niiden sähkönkulutus saattaa kuitenkin (kulutuksen ennustamattomuuden vuoksi) vaihdella vuotuisen huippukuormituksen tietämillä.
Wacker considered that the full exemption had been a simpler principle adequately reflecting the contribution of the baseload consumer to the stability of the network.
Tämän vuoksi verkonhaltijoiden oli otettava käyttöön turvamarginaali verkon kehittämisessä.
Wacker, however, did not provide any elements describing the stabilizing effects of baseload consumers.
Tätä turvamarginaalia ei kuitenkaan tarvittu peruskuormasähkön kuluttajien yhteydessä.
Koehler Kehl GmbH submitted comments on a report published by the BNetzA on 20 March 2015.
Näin ollen samanaikaisuusfunktiolla yliarvioidaan peruskuormasähkön kulutuksesta aiheutuvat kulut niihin kuluttajiin nähden, joiden kulutus vaihtelee.
Koehler Kehl GmbH refers to statements in the report, which confirm the contribution of baseload electricity consumption to the network stability in the period of 2011-2013.
Saksa toteaa, että suuri ja vakaa kuormitus johtaa mittakaavaetuihin, joita ei otettu huomioon määritettäessä verkkomaksuja samanaikaisuusfunktion pohjalta.
On that basis, Koehler Kehl GmbH argues that a different treatment of baseload consumers does not amount to a selective advantage.
Kun verkkomaksut määritetään samanaikaisuusfunktion perusteella, peruskuormasähkön kuluttajilta perittävät verkkomaksut arvioidaan liian suuriksi.
To the extent that the evaluation report suggests that stable baseload electricity consumption is becoming less relevant for network stability, Koehler Kehl GmBH however questions the validity of the report.
Tältä osin Saksa katsoo, että verrattuna niihin kuluttajiin, joiden kulutus vaihtelee, peruskuormasähkön kuluttajien ansiosta voidaan pienentää kuluja ja saada kustannussäästöjä, joista koituu hyötyä kaikille verkonkäyttäjille.
To this end, its comments challenge the methodology applied to establish the report as being inaccurate, as the report relies e.g. on statements made by low voltage network operators to which, however, no baseload consumer is connected.
Säästöjä ei voida laskea tarkasti, mutta ne voidaan määrittää epäsuorasti ottamalla huomioon peruskuormasähkön kuluttajan yksilölliset kustannukset (lisäkustannukset).
The report therefore would not contain any valid statement that would reject the stabilizing effect of baseload consumption.
Saksa katsoo, että lakisääteinen vaatimus 10 GWh:n ylittävästä sähkönkulutuksesta ja 7000 käyttötunnista oli perusteltu ja johdonmukainen, koska sillä varmistettiin vakaa ja huomattavan suuri peruskuormasähkön kulutus.
In addition, the comments highlight the continuous need for baseload generation plants and thus baseload consumption for providing network stabilizing.
Jotta 7000 käyttötunnin raja saavutetaan, loppukäyttäjien on otettava sähköä verkosta neljännestunnin välein vuotuista enimmäishuippukuormitusta vastaava määrä 80 prosenttia vuodesta.
COMMENTS FROM GERMANY
Nämä 7000 käyttötuntia eivät siis ole kulutetun sähkön määrän funktio vaan kulutuksen vakauden funktio.
Germany considers the full exemption subject of the Opening Decision not to be State aid, as it neither conferred a selective advantage nor was financed through State resources.
Toisin sanoen 7000 käyttötuntia voidaan saavuttaa vain, jos kuluttajan käyttämä sähkön määrä on täsmälleen sama vähintään 80 prosenttia koko vuodesta.
Alternatively, they consider the exemption to be compatible with the internal market.
Lisäksi Saksa kertoo, että 10 GWh:n vaatimus on määritetty kyseiseen arvoon, koska verkonkäyttäjät alkavat harkita yleisestä verkkomaksujärjestelmästä irtautumista vasta, kun sähkönkulutus on tietyllä tasolla.
In this regard, they also stress the need of keeping a level-playing field for energy-intensive industries in Europe while the share of electricity from renewable energies increases.
Valtion varojen mahdollisesta käytöstä Saksa katsoo, ettei valtio vaikuttanut vapautuksen rahoittamiseen millään tavoin.
Germany considers that the full exemption was within the logic of the system of network charges in Germany, in particular with the principle that network charges should be proportionate (to costs) and non-discriminatory.
Saksa toteaa, että pelkästään se, että sääntelyviranomaiset hyväksyivät vapautuksen, ei ole riittävä todiste vaikuttamisesta.
They submit that the principle of cost-causality enshrined in Paragraph 16(1) of the StromNEV as well as the requirement set out in the second sentence of Paragraph 17(1) of the StromNEV, according to which network charges have to reflect the actual hours of use, made it necessary to treat baseload consumers differently than other end consumers.
Lisäksi Saksa katsoo, ettei 19 §:n mukaista lisämaksua voida pitää Essent-tuomiossa tarkoitettuna veronluonteisena maksuna.