natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Implementing powers should be conferred on the Commission in order to establish detailed criteria on the application of the end-of-waste status.
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava asianmukaiset toimenpiteet kannustaakseen sellaisten tuotteiden ja tuotteiden osien kehittämiseen, tuotantoon, markkinointiin ja käyttöön, jotka ovat monikäyttöisiä, kierrätettyjä materiaaleja sisältäviä, teknisesti kestäviä ja helposti korjattavia ja jotka jätteeksi muututtuaan soveltuvat valmisteltavaksi uudelleenkäyttöön ja kierrätettäväksi jätehierarkian asianmukaisen täytäntöönpanon helpottamiseksi ja vaarantamatta tavaroiden vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla.
In that context, specific end-of-waste criteria should be considered at least for aggregates, paper, tyres and textiles.
Kyseisissä toimenpiteissä olisi otettava huomioon tuotteiden vaikutus koko niiden elinkaaren ajan, jätehierarkia ja tarvittaessa mahdollisuus useaan kertaan kierrättämiseen.
The application of rules on by-products and end-of-waste should be without prejudice to other provisions of Union law, particularly Article 28 and Article 50(4a) and (4b) of Regulation (EC) No 1013/2006 of the European Parliament and of the Council on shipments of waste, legislation on chemicals and legislation concerning the placing on the market of certain products.
Laajennettua tuottajan vastuuta koskevat järjestelmät ovat oleellinen osa tehokasta jätehuoltoa.
End-of-waste status can only be achieved if substances or objects comply with relevant requirements applicable to products.
Niiden tehokkuus ja toimivuus vaihtelevat kuitenkin merkittävästi jäsenvaltioittain.
End-of-waste rules can be established in product-specific legislation.
Näin ollen on tarpeen vahvistaa tällaista laajennettua tuottajan vastuuta koskevien järjestelmien vähimmäisedellytykset ja selventää, että kyseisiä edellytyksiä sovelletaan myös niihin laajennettua tuottajan vastuuta koskeviin järjestelmiin, jotka on otettu käyttöön muilla unionin säädöksillä, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiveillä 2000/53/EY, 2006/66/EY ja 2012/19/EU, niissä jo vahvistettujen edellytysten lisäksi, ellei erikseen toisin mainita.
Member States should take appropriate measures to encourage the development, production, marketing and use of products and components of products that are suitable for multiple use, that contain recycled materials, that are technically durable and easily reparable and that are, after having become waste, suitable for preparing for re-use and recycling in order to facilitate proper implementation of the waste hierarchy and without compromising the free movement of goods in the internal market.
On tarpeen erottaa toisistaan yleiset vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin järjestelmiin, ja yleiset vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan ainoastaan organisaatioihin, jotka panevat täytäntöön laajennettua tuottajan vastuuta koskevat velvoitteet tuotteiden tuottajien puolesta.
Those measures should take into account the impact of products throughout their life cycle, the waste hierarchy and, where appropriate, the potential for multiple recycling.
Elleivät jäsenvaltiot toisin päätä, laajennettua tuottajan vastuuta koskeviin järjestelmiin sovellettavia yleisiä vähimmäisvaatimuksia ei sovelleta järjestelmiin, jotka eivät täytä laajennettua tuottajan vastuuta koskevan järjestelmän määritelmää.
Extended producer responsibility schemes form an essential part of efficient waste management.
Yleisillä vähimmäisvaatimuksilla olisi alennettava kustannuksia ja parannettava toimivuutta sekä varmistettava tasapuoliset toimintaedellytykset, myös pienille ja keskisuurille yrityksille sekä sähköistä kaupankäyntiä harjoittaville yrityksille, sekä vältettävä esteiden muodostumista sisämarkkinoiden asianmukaiselle toiminnalle.
However, their effectiveness and performance differ significantly between Member States.
Niillä olisi myös edistettävä elinkaaren loppuvaiheen kustannusten sisällyttämistä tuotteiden hintoihin ja kannustettava tuottajia ottamaan tuotteidensa suunnittelussa paremmin huomioon kierrätettävyyden, uudelleenkäytettävyyden, korjattavuuden ja vaarallisten aineiden esiintymisen.
It is necessary therefore to set minimum operating requirements for such extended producer responsibility schemes, and to clarify that those requirements also apply to extended producer responsibility schemes established pursuant to other legislative acts of the Union, in particular Directives 2000/53/EC, 2006/66/EC and 2012/19/EU of the European Parliament and of the Council, in addition to the requirements already laid down therein, unless explicitly stated otherwise.
Yleisesti ottaen kyseisten vaatimusten olisi parannettava laajennettua tuottajan vastuuta koskevien järjestelmien hallintoa ja avoimuutta ja pienennettävä laajennettua tuottajan vastuuta koskevia velvoitteita tuotteiden tuottajien puolesta toteuttavien organisaatioiden ja kyseisten organisaatioiden käyttämien jätealan toiminnanharjoittajien välille syntyvien eturistiriitojen mahdollisuutta.
It is necessary to make a distinction between those general minimum requirements that apply to all schemes and those that only apply to organisations implementing extended producer responsibility obligations on behalf of producers of products.
Näitä vaatimuksia olisi sovellettava sekä uusiin että olemassa oleviin laajennettua tuottajan vastuuta koskeviin järjestelmiin.
Unless Member States decide otherwise, the general minimum requirements for extended producer responsibility schemes do not apply to schemes that do not fulfil the definition of an extended producer responsibility scheme.
Olemassa oleville laajennettua tuottajan vastuuta koskeville järjestelmille on kuitenkin tarpeen myöntää siirtymäaika, jotta niiden rakenteet ja menettelyt voitaisiin mukauttaa uusiin vaatimuksiin.
The general minimum requirements should reduce costs and boost performance, as well as ensure a level playing field, including for small and medium-sized enterprises and e-commerce enterprises, and avoid obstacles to the smooth functioning of the internal market.
Viranomaisilla on merkittävä rooli yhdyskuntajätteen keräyksen ja käsittelyn sekä siihen liittyvän tiedotuksen järjestämisessä kansalaisille.
They should also contribute to the incorporation of end-of-life costs into product prices and provide incentives for producers, when designing their products, to take better into account recyclability, reusability, reparability and the presence of hazardous substances.
Osana laajennettua tuottajan vastuuta koskevien järjestelmien yleisiä vähimmäisvaatimuksia käyttöön otettavien tuotteiden tuottajien taloudelliseen vastuuseen liittyvien säännösten soveltaminen ei saisi vaikuttaa yhdyskuntajätteen keräystä ja käsittelyä koskevaan viranomaisten toimivaltaan.
Overall, those requirements should improve the governance and transparency of extended producer responsibility schemes and reduce the possibility of conflicts of interest emerging between organisations implementing extended producer responsibility obligations on behalf of producers of products and waste operators that those organisations contract.
Tapauksissa, joissa viranomaiset ovat vastuussa jätehuollon toiminnallisten näkökohtien järjestämisestä, kun jäte on peräisin tuotteista, joihin sovelletaan laajennettua tuottajan vastuuta koskevia järjestelmiä, kyseiset palvelut olisi tarjottava kustannustehokkaasti ja tuotteiden tuottajien taloudellinen vastuu ei saisi ylittää kyseisten palvelujen tarjoamiseen tarvittavia kustannuksia.
The requirements should apply to both new and existing extended producer responsibility schemes.
Tällaiset kustannukset olisi vahvistettava avoimesti asianomaisten toimijoiden kesken, mukaan lukien tuotteiden tuottajat, tuottajajärjestöt ja viranomaiset.
A transitional period is however necessary for existing extended producer responsibility schemes to adapt their structures and procedures to the new requirements.
Jotta voidaan varmistaa asianmukainen jätehuolto, jossa tuotteiden tuottajat tai niiden puolesta laajennettua tuottajan vastuuta koskevia velvoitteita toteuttavat organisaatiot ovat vastuussa markkinoille saattamistaan tuotteista peräisin olevan jätteen jätehuollosta, tuottajien ja organisaatioiden olisi varmistettava jätehuoltopalvelujen jatkuvuus läpi vuoden, vaikka niille asetetut tavoitteet olisi saavutettu.
Public authorities play an important role in the organisation of municipal waste collection and treatment and related communication with citizens.
Ne eivät saisi myöskään rajoittaa kyseisten palvelujen maantieteellistä, tuote- ja materiaalikattavuutta alueisiin, joilla jätteen kerääminen ja jätehuolto on kannattavinta.
Provisions relating to the financial responsibility of producers of products introduced as part of the general minimum requirements for extended producer responsibility schemes should apply without prejudice to the competence of public authorities as regards the collection and treatment of municipal waste.
Tuotteiden tuottajien olisi katettava kustannukset, jotka ovat tarpeen asianomaista laajennettua tuottajan vastuuta koskevaa järjestelmää varten määriteltyjen jätehuoltoa koskevien tavoitteiden ja muiden tavoitteiden saavuttamiseksi, jätteiden syntymisen ehkäisemistä koskevat tavoitteet mukaan luettuina.
In cases where public authorities are responsible for organising the operational aspects of managing waste from products that are subject to extended producer responsibility schemes, those services should be provided in a cost-efficient manner and the financial responsibility of producers of products should not exceed the costs necessary to provide those services.
Tarkkaan rajatuin ehdoin kyseiset kustannukset voidaan jakaa jätteen alkuperäisten tuottajien tai jakelijoiden kanssa, kun se on perusteltua asianmukaisen jätehuollon varmistamiseksi ja laajennettua tuottajan vastuuta koskevan järjestelmän taloudellisen elinkelpoisuuden varmistamiseksi.
Such costs should be established in a transparent way between the actors concerned, including producers of products, their organisations and public authorities.
Komission olisi hyväksyttävä suuntaviivoja, jotka koskevat tuottajien rahoitusosuuksien jakautumista laajennettua tuotteiden tuottajan vastuuta koskevissa järjestelmissä, jotta jäsenvaltioita voidaan auttaa tämän direktiivin täytäntöönpanossa sisämarkkinoiden toiminnan edistämiseksi.
In order to ensure proper waste management, where producers of products or organisations implementing extended producer responsibility obligations on their behalf are responsible for the management of waste from products that they place on the market, they should ensure continuity of waste management services throughout the year, even if the targets and objectives applicable to them are met.
Komission olisi sisämarkkinoiden yhtenäisyyden varmistamiseksi voitava hyväksyä tähän tarkoitukseen soveltuvat yhdenmukaistetut perusteet täytäntöönpanosäädöksillä.
They should also not restrict those services in terms of geographical, product and material coverage to the areas where the collection and management of waste are the most profitable.
Laajennettua tuottajan vastuuta koskevia tuotteiden tuottajien velvoitteita täyttämään valtuutettuihin edustajiin voidaan soveltaa vaatimuksia, joiden ansiosta jäsenvaltio, jonka alueelle ne ovat sijoittautuneet, voi seurata ja valvoa kyseisten velvoitteiden noudattamista.
Producers of products should cover the costs necessary to meet the waste management targets and other targets and objectives, including on waste prevention, defined for the relevant extended producer responsibility scheme.
Kyseiset vaatimukset eivät kuitenkaan saisi ylittää kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneisiin tuotteiden tuottajiin ja laajennettua tuottajan vastuuta koskevia velvoitteita niiden puolesta toteuttaviin organisaatioihin sovellettavia vaatimuksia.
Under strict conditions, those costs can be shared with the original waste producers or distributors where justified by the need to ensure proper waste management and the economic viability of the extended producer responsibility scheme.
Jätteen syntymisen ehkäiseminen on tehokkain tapa parantaa resurssitehokkuutta ja vähentää jätteiden ympäristövaikutuksia.
The Commission should adopt guidelines on the modulation of financial contributions of producers of products to extended producer responsibility schemes in order to assist Member States in the implementation of this Directive in facilitating the functioning of the internal market.
Näin ollen on tärkeää, että jäsenvaltiot toteuttavat asianmukaisia toimenpiteitä jätteen syntymisen ehkäisemiseksi ja tällaisten toimenpiteiden täytäntöönpanon edistymisen seuraamiseksi ja arvioimiseksi.
To ensure coherence in the internal market, the Commission should be able to adopt harmonised criteria for that purpose by means of implementing acts.
Osana tällaisia toimenpiteitä jäsenvaltioiden olisi edistettävä innovatiivisia tuotanto-, liiketoiminta- ja kulutusmalleja, jotka vähentävät vaarallisten aineiden esiintymistä materiaaleissa ja tuotteissa ja jotka kannustavat tuotteiden elinkaaren pidentämiseen ja edistävät uudelleenkäyttöä, myös perustamalla ja tukemalla uudelleenkäyttö- ja korjausverkostoja, kuten yhteisötalouden yritysten hoitamia verkostoja sekä pantti- ja täyttöjärjestelmiä, ja kannustamalla tuotteiden uudelleenvalmistukseen, kunnostukseen ja tarvittaessa käyttötarkoituksen muuttamiseen sekä jakamisalustojen käyttöön.
Authorised representatives established to fulfil extended producer responsibility obligations of producers of products may be subject to requirements that enable the Member State on whose territory they are established to monitor and verify compliance with those obligations.
Jotta voidaan varmistaa, että jätteen syntymisen ehkäisemistä koskevien toimenpiteiden edistymistä mitataan yhdenmukaisesti, olisi vahvistettava yhteisiä indikaattoreita ja tavoitteita.
However, those requirements should not go beyond the requirements that are applicable to the producers of products and organisations implementing extended producer responsibility obligations on their behalf established in that Member State.
Kestävyyden edistäminen tuotannossa ja kulutuksessa voi ehkäistä merkittävästi jätteen syntymistä.
Waste prevention is the most efficient way to improve resource efficiency and to reduce the environmental impact of waste.
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla parannetaan kuluttajien tietoisuutta asiasta ja kannustetaan heitä osallistumaan aktiivisemmin resurssitehokkuuden parantamiseksi.
It is important therefore that Member States take appropriate measures to prevent waste generation and monitor and assess progress in the implementation of such measures.
Osana jätteiden syntymisen ehkäisemistä koskevia toimenpiteitä jäsenvaltioiden olisi toteutettava jatkuvia tiedotus- ja valistusaloitteita tietoisuuden lisäämiseksi jätteiden syntymisen ehkäisemiseen ja roskaantumiseen liittyvistä aiheista, ja tällaisiin aloitteisiin voi kuulua panttijärjestelmien käyttö ja määrällisten tavoitteiden asettaminen, ja niissä voidaan tarvittaessa tarjota tuottajille asianmukaisia taloudellisia kannustimia.
As part of such measures, Member States should facilitate innovative production, business and consumption models that reduce the presence of hazardous substances in materials and products, that encourage the increase of the lifespan of products and that promote re-use including through the establishment and support of re-use and repair networks, such as those run by social economy enterprises, deposit-refund and return-refill schemes and by incentivising remanufacturing, refurbishment and, where appropriate, repurposing of products as well as sharing platforms.
Jäsenvaltioiden olisi mitattava elintarvikejätteen määrän vähentämisessä saavutettua edistymistä.
In order to ensure a uniform measurement of the overall progress in the implementation of waste prevention measures, common indicators and targets should be established.
Kyseisen edistymisen mittaamiseksi ja hyvien käytäntöjen vaihtamisen helpottamiseksi unionissa sekä jäsenvaltioiden välillä että elintarvikealan toimijoiden välillä olisi vahvistettava yhteinen menetelmä tällaisia mittauksia varten.
As part of measures to reduce waste generation, Member States should include continuous communication and education initiatives to raise awareness on the issues surrounding waste prevention and littering and may include the use of deposit-refund schemes and the setting of quantitative targets, and provide, as appropriate, adequate economic incentives to producers.
Elintarvikejätteen vähentämiseksi olisi myös parannettava kuluttajien tietämystä siitä, mitä merkinnät ”viimeinen käyttöpäivä” ja ”parasta ennen” tarkoittavat.
Member States should take measures to promote prevention and reduction of food waste in line with the 2030 Agenda for Sustainable Development, adopted by the United Nations (UN) General Assembly on 25 September 2015, and in particular its target of halving per capita global food waste at the retail and consumer levels and reduce food losses along production and supply chains, including post-harvest losses, by 2030.
Roskilla on niin kaupungeissa, maalla, joissa, merissä kuin muuallakin suoria ja epäsuoria haitallisia vaikutuksia ympäristöön, ihmisten hyvinvointiin ja talouteen, ja roskien keruun kustannukset ovat tarpeeton taloudellinen taakka yhteiskunnalle.
Those measures should aim to prevent and reduce food waste in primary production, in processing and manufacturing, in retail and other distribution of food, in restaurants and food services as well as in households.
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä jätteen kaikenlaisen hylkäämisen, valvomattoman sijoittamisen, valvomattoman jätehuollon tai muunlaisen käytöstä poistamisen ehkäisemiseksi.
In order to contribute and ensure to be on track towards the attainment of the UN Sustainable Development Goal, Member States should aim to achieve an indicative Union-wide food waste reduction target of 30 % by 2025 and 50 % by 2030.
Jäsenvaltioiden olisi myös toteutettava toimenpiteitä ympäristössä olevien roskien siivoamiseksi riippumatta siitä, mistä roskat ovat peräisin ja minkä kokoisia ne ovat ja onko jäte heitetty ympäristöön tahallaan vai tuottamuksellisesti.
Having regard to the environmental, social and economic benefits of preventing food waste, Member States should establish specific food waste prevention measures, including awareness campaigns to demonstrate how to prevent food waste, in their waste prevention programmes.
Toimenpiteitä, joilla ehkäistään ja vähennetään tuotteista, jotka ovat roskaantumisen pääasiallisia lähteitä luonnonympäristössä ja meriympäristössä, peräisin olevia roskia, voisivat olla muun muassa jätehuoltoinfrastruktuuriin ja -käytäntöihin tehtävät parannukset, taloudelliset ohjauskeinot ja valistuskampanjat.
Member States should measure progress made in the reduction of food waste.
Harkittaessa toimenpidettä, joka vaikuttaisi rajoittavasti unionin sisäiseen kauppaan, jäsenvaltion olisi pystyttävä osoittamaan, että kyseinen toimenpide on asianmukainen roskaamisen ehkäisemistä ja vähentämistä luonnonympäristössä ja meriympäristössä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, että se ei mene pidemmälle kuin on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi eikä ole keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
To measure that progress and to facilitate the exchange of good practices across the Union both between Member States and between food business operators, a common methodology for such measurement should be established.
Roskaantumisen torjunnan pitäisi kuulua yhteisesti toimivaltaisille viranomaisille, tuottajille ja kuluttajille.
Based on those methodologies, reporting on food waste levels should take place on an annual basis.
Kuluttajia olisi kannustettava muuttamaan käyttäytymistään esimerkiksi valistuksen ja tietoisuuden lisäämisen kautta, ja tuottajien olisi edistettävä kestävää käyttöä ja myötävaikutettava tuotteidensa asianmukaiseen käsittelyyn niiden käyttöiän lopussa.
In order to prevent food waste, Member States should provide incentives for the collection of unsold food products at all stages of the food supply chain and for their safe redistribution, including to charitable organisations.
Meriympäristössä olevat roskat ovat erityisen kiireellinen ongelma, ja jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä meriroskien syntymisen pysäyttämiseksi unionissa ja siten edistettävä YK:n yleiskokouksessa 25 päivänä syyskuuta 2015 hyväksytyn vuoteen 2030 ulottuvan kestävän kehityksen toimintasuunnitelman tavoitteen saavuttamista, jonka mukaan on ehkäistävä ja vähennettävä vuoteen 2025 mennessä merkittävästi kaikenlaista merten saastumista erityisesti maalla tapahtuvien toimintojen vaikutuksesta, kuten meriin päätyvien jätteiden ja ravinnekuormituksen kautta.
Consumer awareness of the meaning of ‘use-by’ and ‘best-before’ dates should also be improved in order to reduce food waste.
Koska meriroskat, erityisesti muovijäte, ovat suurelta osin peräisin maalla harjoitettavista toiminnoista, jotka johtuvat pääasiassa kiinteän jätteen käsittelyä koskevista huonoista käytännöistä ja infrastruktuurista, ihmisten aiheuttamasta roskaantumisesta ja yleisen tietoisuuden puutteesta, jätteiden ehkäisemistä koskevissa ohjelmissa ja jätehuoltosuunnitelmissa olisi vahvistettava erityisiä toimenpiteitä.
Litter, whether in cities, on land, in rivers and seas or elsewhere, has direct and indirect detrimental impacts on the environment, the well-being of citizens and the economy, and the costs to clean it up present an unnecessary economic burden for society.
Kyseisillä toimenpiteillä olisi edistettävä meriympäristön ”hyvän tilan” saavuttamista viimeistään vuonna 2020 koskevaa tavoitetta, joka on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/56/EY.
Member States should take measures aimed at preventing all forms of abandonment, dumping, uncontrolled management or other forms of discarding of waste.
Mainitun direktiivin mukaisesti jäsenvaltioiden edellytetään laativan erityisiä strategioita ja toimenpiteitä ja ajantasaistettava ne joka kuudes vuosi.
Member States should also take measures to clean up litter present in the environment, irrespective of its source or size and regardless of whether waste has been discarded wilfully or by negligence.
Niiden on myös raportoitava säännöllisesti, vuodesta 2018 alkaen, edistymisestä ympäristön hyvän tilan ylläpitämisessä tai sitä koskevan tavoitteen saavuttamisessa.
Measures to prevent and reduce litter from products that are the main sources of littering in the natural and marine environments could consist of, inter alia, improvements in waste management infrastructure and practices, economic instruments and awareness raising campaigns.
Direktiivissä 2008/98/EY säädettyjä roskaantumisen torjumista koskevia toimenpiteitä olisi siksi koordinoitava direktiivin 2008/56/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisesti edellytettyjen toimenpiteiden kanssa.
When considering a measure having restrictive effects on intra-Union trade, Member States should be able to demonstrate that the measure in question is adequate to attain the objective of preventing and reducing littering in the natural and marine environment, does not go beyond what is necessary to attain that objective and does not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States.
Tietyt raaka-aineet ovat erittäin tärkeitä unionin taloudelle, ja niiden tarjontaan liittyy korkea riski.
The fight against litter should be a shared effort between competent authorities, producers and consumers.
Kyseisten raaka-aineiden toimitusvarmuuden vuoksi ja komission 4 päivänä marraskuuta 2008 antamassa tiedonannossaan ”Raaka-aineita koskeva aloite – työllisyyden ja kasvun kannalta kriittisten tarpeiden täyttäminen” perustaman raaka-aineita koskevan aloitteen sekä raaka-aineiden eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden tavoitteiden mukaisesti jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä edistääkseen sellaisten tuotteiden uudelleenkäyttöä, jotka ovat kriittisten raaka-aineiden tärkeimpiä lähteitä, jottei kyseisistä materiaaleista tulisi jätettä.