natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They added that the exemption should be viewed as an adequate compensation for the baseload consumers' contribution to the stability of the network.
Saksa perustelee tätä sillä, ettei 19 §:n mukaista lisämaksua määrittänyt valtio vaan siirtoverkonhaltijat, jotka olivat pääasiassa yksityisyrityksiä.
Germany explains that baseload consumers are very different from ‘typical consumers’.
Toisin kuin Essent-tuomiossa, 19 §:n mukaisesta lisämaksusta saatuja tuloja ei myöskään otettu valtion talousarvioon.
While typical consumers had a volatile consumption that cannot entirely be predicted, baseload consumers were consumers that are constantly withdrawing the same amount of electricity from the grid.
Siirtoverkonhaltijoiden katsottiin voivan käyttää 19 §:n mukaisesta lisämaksusta saadut tulot vapaasti.
The high predictability of baseload electricity consumption reduced the need for balancing electricity and reserves as well as the need for re-dispatching.
Saksa toteaa myös, ettei se, että 19 §:n mukaisen lisämaksun käyttöönotosta määräsi sääntelyviranomainen, sinänsä riitä todisteeksi valtion valvonnasta.
In general, the high predictability facilitates network planning and maximized the use of the generation fleet (provided that the generation fleet is mostly composed of conventional plants).
Tältä osin Saksa selittää, että 19 §:n mukainen lisämaksu otettiin käyttöön, jotta vapautuksesta johtuneet tulonmenetykset voitiin jakaa tasapuolisesti.
However, if they were subject to the network charges calculated according to Paragraph 16 and Paragraph 17 of the StromNEV, baseload consumers would have to fully contribute to all those costs while they are not causing such costs.
Tämä oli tarpeen koko Saksassa sen lainsäädännöllisten erityispiirteiden vuoksi, sillä Saksan siirtoverkko on jaettu neljään maantieteelliseen alueeseen ja neljälle siirtoverkonhaltijalle.
As baseload consumers were generally located in the vicinity of electricity generation capacities, they were using a smaller portion of the grid and there were less grid losses connected to their consumption.
Vaihtoehto olisi ollut korottaa kyseisen verkon alueen niiden loppukäyttäjien verkkomaksuja, joille vapautusta ei ollut myönnetty, jolloin kustannustaakka olisi kuitenkin jakautunut Saksassa maantieteellisesti eri tavoin.
Moreover, the exempted baseload consumption would not contribute to an increased need for grid development (unless they are themselves the reason for the grid expansion) as only the variation of load on top of the constant baseload consumption were to be taken into account for capacity reinforcement of the grid.
Kustannustaakan suuruus määräytyi siis sen mukaan, montako vapautusta kyseisellä verkon alueella oli myönnetty.
Finally, baseload consumers also had a positive impact on frequency regulation given that a constant load of a certain size could mitigate frequency disturbances and give the network operator more time to react.
Vuoden 2011 osalta Saksa kertoo, että vuonna 2011 aiheutuneita tulonmenetyksiä ei voitu korvata verkkomaksuilla vuonna 2011, koska verkkomaksut oli vahvistettava etukäteen.
Germany further explains that the general system of network charges did not adequately reflect the network costs caused by the exempted baseload consumption in comparison to consumers with variable consumption patterns.
Niitä ei voitu korvata myöskään vuonna 2012, koska verkkomaksut on laskettava arvioitujen verkkokustannusten perusteella.
In particular, the simultaneity function was based on historical figures but could not guarantee that variable consumers would consume at the same time as they did in the past.
Jos saldo olisi negatiivinen vielä sääntelyn päättyessä, hyväksyttyä tulojen enimmäismäärää voitaisiin korottaa seuraavalla sääntelyjaksolla.
Hence, while variable consumers with a low amount of hours of full use were empirically also characterized by a low simultaneity factor, their electricity consumption nevertheless could (due to the unpredictability of the consumption) fluctuate around the annual peak load.
Tältä osin Saksa toteaa myös, ettei toimivaltainen sääntelyviranomainen omistanut sääntelytiliä eikä sillä ollut siihen määräysvaltaa.
This obliged network operators to build in a safety margin when they develop the network.
Sääntelytilille kirjattiin vain verkkomaksuista saadut tulot, jotka ylittivät hyväksytyn tulojen enimmäismäärän tietyllä sääntelyjaksolla edellä johdanto-osan 41 kappaleessa kuvatun järjestelmän mukaisesti.
This safety margin was not needed for baseload consumer.
Sääntelytilille ei siis kirjattu likvidejä varoja, joita voitiin käyttää vapautuksesta aiheutuneiden tulonmenetysten korvaamiseen.
As a consequence, the simultaneity function would overestimate the costs caused by baseload consumption in relation to variable consumers.
Saksa katsoo, ettei täydestä vapautuksesta aiheudu lisärasitetta valtion talousarvioon.
Finally, Germany explains that a large and stable load lead to economies of scale that the network charge determination on the basis of the simultaneity function did not take into account.
Siirtoverkonhaltijoita ei voida rinnastaa valtioon.
The network charge determination on the basis of the simultaneity function would therefore overestimate the network charges due by baseload consumers.
Vaikka ne sovittivat yhteen 19 §:n mukaisen lisämaksun hallinnointiin liittyviä menettelyjään tehokkuuden ja avoimuuden parantamiseksi, ne eivät toimineet rahaston tavoin.
Germany concludes on this point that compared to variable consumers baseload consumers lead to a series of cost reductions and cost savings that benefitted all network users.
Lisäksi Saksa katsoo, ettei täysi vapautus verkkomaksuista vääristänyt kilpailua sisämarkkinoilla.
Those savings could not be calculated with accuracy but they could be computed indirectly by allocating the individual costs of the baseload consumer (incremental costs).
Saksa viittasi suuriin sähkökustannuksiin, jotka rasittavat Saksassa toimivia energiaintensiivisiä yrityksiä enemmän kuin niiden muissa jäsenvaltioissa toimivia kilpailijoita.
In order to reach 7000 hours of use, end users would need to take electricity out of the network corresponding to the maximum annual peak load in every quarter of an hour over a period corresponding to 80 % of the year.
Sen vuoksi verkkomaksut nousevat.
The 7000 hours of full use were thus not a function of the quantity of electricity consumed but of the stability of the consumption.
Uusiutuvan energian käytöstä johtuvien energiakustannusten rajaaminen oli tarpeen, jotta voitiin varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset muiden jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden teollisuudenaloihin nähden.
In other terms, 7000 hours of full use could be reached only if the consumer had exactly the same take off at least 80 % of the entire year.
Ilman tätä rajausta saksalainen teollisuus olisi vaarassa.
Germany also explains that the 10 GWh-requirement has been defined as such because network users would consider leaving the general system of network charges only at a certain level of electricity consumption.
Saksa toteaa, että vaikka täysi vapautus katsottaisiin tueksi, se olisi joka tapauksessa sisämarkkinoille soveltuvaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti, kun otetaan huomioon, että vuosina 2011–2013 käytössä ollut täysi vapautus oli tarpeen sellaiseen sähkönkulutuskäytäntöön kannustamiseksi, josta oli hyötyä verkolle ja sen vakaudelle.
With regard to the potential involvement of State resources, Germany considers that the State did not exercise any control over the financing of the exemption.
Tältä osin Saksa katsoo, että täysi vapautus oli tarpeen, jotta peruskuormasähkön kuluttajat voitiin pitää yleisen sähköntuotantojärjestelmän piirissä ja jotta niitä voitiin estää siirtymästä omavaraiseen sähköntuotantoon tai rakentamasta suoraa linjaa voimalaitokseen, mikä heikentäisi verkon vakautta.
It submits that the mere approval of the exemption by the regulatory authorities was not sufficient to establish such control.
Näin täysi vapautus osaltaan edisti sähkön toimitusvarmuutta koskevan tavoitteen saavuttamista.
Furthermore, Germany argues that the Paragraph 19-surcharge did not qualify as a levy within the meaning of the Essent judgment.
Tässä yhteydessä Saksa toistaa, että peruskuormasähkön kuluttajat mahdollistavat luotettavan verkonhallinnan, koska niiden kulutus on ennustettavaa ja vakaata.
In support of that argument, Germany submits that the Paragraph 19-surcharge was not determined by the State, but by the TSO, which were mainly private companies.
Lisäksi Saksa korostaa, että maksuista vapautettu peruskuormasähkön kulutus oli edellytys verkon vakauden takaamiseen tarvittavan vähimmäissähkömäärän tuotannolle perinteisistä voimalaitoksista.
Also, contrary to the Essent judgment, no surplus of the Paragraph 19-surcharge would accrue to the State budget.
Ilman suurta ja jatkuvaa sähkönkulutusta tahtigeneraattoreilla toimivat perinteiset voimalaitokset eivät olisi voineet toimia jatkuvasti ja tuottaa samoja lisäpalveluita.
Finally, the TSO were considered to be free in the use of the proceeds of the Paragraph 19-surcharge.
Tällä on merkitystä etenkin, kun otetaan huomioon jaksoittaisesti saatavilla olevista uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kasvava osuus ja päätös sulkea kahdeksan ydinvoimalaa Fukushiman onnettomuuden jälkeen.
Germany also contends that the mere fact that the Paragraph 19-surcharge had been introduced by the BNetzA was not in itself sufficient to establish State control.
Ilman tahtigeneraattoreilla toimivia perinteisiä voimalaitoksia verkonhaltijoiden olisi pitänyt tehdä muita verkkoa vakauttavia toimia, jolloin taas yleiset verkkokustannukset olisivat kasvaneet.
In this regard, Germany explains that the Paragraph 19-surcharge was introduced in order to allow for an equalisation of the losses in revenue following the exemption.
Näin ollen Saksa katsoo, että täyttä vapautusta koskeva tavoite oli EnWG-lain 1 §:ssä asetetun yleistavoitteen, nimittäin turvallisen, kohtuuhintaisen ja tehokkaan sähköntuotannon mukainen.
Such equalisation across Germany was necessary due to the regulatory specificities in Germany, where the transmission network is divided into four geographical areas and four TSO.
Lisäksi Saksa toteaa, että täysi vapautus oli tarpeen, jotta uusiutuvista lähteistä peräisin olevan sähkön tuotantoa voitiin kehittää, koska vapautuksella taattiin, että uusiutuvista energianlähteistä tuotettavalle sähkölle on aina kuluttajia.
The alternative would have consisted in increasing the network charges for the non-exempted end users within a concerning network area, which however would have led to geographically different cost burdens in Germany.
Ilman peruskuormasähkön kuluttajia olisi ollut riski, että uusiutuvista lähteistä peräisin olevaa sähköä olisi tuotettu silloin, kun sähkölle ei olisi ollut kysyntää.
The amount of the cost burden thus depended on the amount of exemptions within the respective network area.
Tällöin verkonhaltijoiden olisi pitänyt rajoittaa uusiutuvia lähteitä käyttävien sähköntuotantolaitosten toimintaa ja maksaa siitä tasausta, jolloin uusiutuvista lähteistä peräisin olevan sähkön tuen kustannukset olisivat lisääntyneet.
As regards 2011, Germany explains that the losses in revenues that occurred in 2011 could not be recouped through network charges in 2011 as network charges had to be established in advance.
Saksa toteaa myös, että täyden vapautuksen tavoitteena oli myös panna täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 14 artikla sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY johdanto-osan 32 kappale ja 32 artiklan 1 kohta, joiden mukaan verkkomaksujen on oltava syrjimättömiä.
They could also not be recouped in 2012 as network charges have to be calculated based on the forecasted network costs.
Saksan mukaan täydellä vapautuksella varmistettiin, että verkkomaksuissa otettiin huomioon peruskuormasähkön kulutuksen ja tavanomaisen sähkönkulutuksen erilaiset aiheuttamisperiaatteet.
If then the losses in revenue would have led to a negative difference between the obtained revenues and the authorized maximum revenue level, this difference would be booked on the regulatory account.
Jäljempänä esitetty arviointi perustuu vuosien 2011–2013 säädöskehyksen, markkinatilanteen, energialähteiden yhdistelmän ja verkkotilanteen arviointiin ja koskee vain niitä.
If at the end of the regulatory there was still a negative balance, it might translate into an increase of the maximum authorized revenue levels in the next regulatory period.
SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN TUEN OLEMASSAOLO
In this regard, Germany explains furthermore that the competent regulatory authority neither had ownership of the Regulierungskonto nor control over it.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The Regulierungskonto served the mere purpose of offsetting the proceeds from network charges that exceed the approved maximum revenue level over the course of specific regulatory period under the system described in recital 41.
EDUN OLEMASSAOLO
Accordingly, no liquid assets were registered on the Regulierungskonto that could be used to finance the losses in revenue resulting from the exemption.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukainen edun käsite ei kata ainoastaan positiivisia suorituksia, kuten avustuksia, vaan myös toimia, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä mutta jotka eri tavoin alentavat yrityksen budjetissa vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia.
Germany also considers the full exemption not to be creating an additional burden on the State budget.
Sähkönkuluttajien on yleensä maksettava maksu sähköverkon käytöstä.
In particular, the TSO could not be assimilated to the State.
Tämä maksu kuvastaa tämän kuluttajan aiheuttamaa kustannusta verkolle.
By coordinating their procedures as to the administration of the Paragraph 19-surcharge for the purpose of efficiency and transparency, they would not have acted similarly to a fund.
Sähköverkkoa käyttäville yrityksille verkkomaksut ovat siis osa niiden normaaleja tuotantokustannuksia.
Germany moreover expressed its view that the full exemption from network charges did not create a distortion of competition in the internal market.
Kun ne peruskuormasähkön kuluttajat, joiden vuotuinen sähkönkulutus ylitti 10 GWh ja käyttötuntimäärä oli 7000, vapautettiin maksuista täysin, StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentti 2 kohta vapautti ne siitä taloudellisesta taakasta ja niistä tuotantokustannuksista, jotka niiden olisi muutoin täytynyt maksaa.
In this regard, Germany referred to the high level of electricity costs that would burden energy-intensive undertakings active in Germany more than their competitors active in other Member States.
StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdasta koitui siis etua niille peruskuormasähkön kuluttajille, jotka täyttivät kelpoisuuskriteerit.
In this regard, Germany also argued that it should be allowed for Member States to adopt measures which maintain the competitiveness of the European industry, in particular energy-intensive industries and highlight in this respect that Germany had a very ambitious renewable policy compared to other Member States and that this ambitious policy required important network investments.
Muutamat asianomaiset osapuolet ovat väittäneet, ettei vapautuksesta koitunut etua, koska se vastasi palvelusta (vakaa kulutus) maksettavaa maksua markkinaehdoin (ns. markkinataloustoimijan periaatteen mukaisesti) tai korvausta yleistä taloudellista etua koskevasta palvelusta.
Network charges would thus increase.
Ei korvausta yleistä taloudellista etua koskevasta palvelusta.
A limitation of the energy costs that resulted from the deployment of renewable energy was necessary to ensure a level playing field compared with industries in other Member States or in third countries.
Altmark-päätöksessään tuomioistuin on selventänyt, että neljän seuraavan kriteerin on täytyttävä, jotta korvaus yleistä taloudellista etua koskevasta palvelusta ei olisi valtiontukea SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 mukaisesti:
Without the limitation, the German industry would be threatened.
Edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi.
Furthermore, Germany explains that even if the full exemption would qualify as aid it would in any event constitute compatible aid under Article 107(3)(b) or (c) of the Treaty given that the full exemption in place between 2011 and 2013 was necessary in order to incentivize an electricity consumption pattern that was beneficial for the network and its stability.
Ne parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi, jotta vältettäisiin sellaisen taloudellisen edun sisältyminen korvaukseen, joka olisi omiaan suosimaan edunsaajayritystä suhteessa sen kilpailijayrityksiin.
Germany explains in this respect that the full exemption was necessary to keep baseload consumers within the system of general electricity supply and to prevent that they switch to a system of self-supply or to build a direct line to a power plant at the detriment of network stability.
Korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.
In that way, the full exemption contributed to the objective of security of supply.
Silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.
In that connection, Germany repeats that baseload consumers facilitate a secure network management through their predictability and stable consumption.
On kuitenkin todettava, että käsiteltävänä olevassa asiassa nämä neljä kumulatiivista ehtoa eivät täyty.
In addition, Germany stresses that the exempted baseload consumption was a prerequisite for the minimum conventional electricity generation necessary to guarantee the stability of the network and referred also to the 2012 Study.
Ensinnäkään Saksan lainsäädännössä ei määritetä sellaista yleistä taloudellista etua koskevaa palvelua, joka koostuisi vakaasta kulutuksesta, eikä siinä aseteta peruskuormasähkön kuluttajille julkisen palvelun velvoitetta.
In particular, Germany explains that in the period 2011-2013 the electricity mix in Germany was still dominated by conventional power plants and was not yet very flexible.
Toiseksi lainsäädäntö ei sisällä sellaisia parametreja, joiden perusteella kustannukset pitäisi laskea liiallisten korvausten välttämiseksi.
Without a large and constant offtake of electricity conventional power plants with synchronous generators would not have been able to run on a continuous mode and deliver the same ancillary services.
Kolmanneksi monilla peruskuormasähkön kuluttajilla 7000 käyttötunnin ja yli 10 GWh:n kulutus yksinkertaisesti vastaa niiden normaalia kulutusprofiilia, eikä siitä aiheudu erityisiä kustannuksia.
This would be relevant in particular in the light of the increasing share of electricity produced from intermittent renewable energy sources and the decision to close 8 nuclear plants after the Fukushima accident.
Näissä tapauksissa täysi vapautus johtaa pakostakin liiallisiin korvauksiin, koska ne ylittävät korvauksen, joka olisi tarvittu kattamaan väitettyyn julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvät lisäkustannukset.
Without the conventional power plants with synchronous generators, the network operators would have been required to implement other network stabilizing measures, which would in turn have increased the general network costs.
Yrityksiä ei myöskään valittu julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä eikä vapautusta määritetty tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.
Germany therefore is of the view that the objective of the full exemption was in line with the overall objectives set out in Paragraph 1 of the EnWG, namely a safe, reasonably priced and efficient electricity supply.
Saksa on päinvastoin ilmoittanut, että oli vaikea määrittää arvo, joka vakaalla kuormituksella oli verkolle.
Germany also argues that the full exemption was needed to facilitate the development of renewable electricity given that it guaranteed that there would always be consumers to consume the renewable electricity whenever it was produced.
Täysi vapautus ei vastaa markkinatoimijan käyttäytymistä
Absent the baseload consumers there was a risk that renewable electricity would be produced at times when there is no electricity demand.
Väitteestä, jonka mukaan täysi vapautus vastasi maksua, jonka markkinatoimija maksaisi kyseisen palvelun ostamisesta, on todettava, ettei ole esitetty vakuuttavia todisteita, jotka osoittaisivat täyden vapautuksen arvo vastaavan hintaa, jonka verkonhaltijat olisivat – StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohtaa huomioon ottamatta – valmiita maksamaan ostaakseen väitetyn palvelun peruskuormasähkön kuluttajilta.
This would, however, oblige network operators to curtail renewable electricity installations and compensate them, thereby increasing the costs of renewable electricity support.
Ensinnäkin se, että verkonhaltijat ovat riitauttaneet vapautuksen kansallisissa tuomioistuimissa (ks. johdanto-osan 52 ja 53 kappale), osoittaa, etteivät verkonhaltijat olisi itsekään ostaneet väitettyä palvelua täyttä vapautusta, joka siis ylittää yksilölliset verkkomaksut, vastaan (ks. yksilöllisistä verkkomaksuista jäljempänä kohta 5.1.2).
Finally, Germany explains that the full exemption also aimed at implementing Article 14 of Regulation (EC) No 714/2009 of the European Parliament and of the Council as well as recital 32 and Article 32(1) of Directive 2009/72/EC of the European Parliament and of the Council, which require network charges to be applied in a non-discriminatory manner.
Sääntelyviranomainen teki verkonhaltijoiden keskuudessa kyselyn StromNEV-asetuksen 19 §:n 2 momentin vaikutuksesta sähköverkkojen hallintaan 30 päivänä maaliskuuta 2015 julkaistua raporttia varten, joka perustuu vuosien 2011–2013 tietoihin (jäljempänä ’vuoden 2015 arviointiraportti’).
Germany claims that the full exemption ensured that the network charges reflected the different cost-causalities of baseload and normal electricity consumption.
Raportti osoittaa, että niiden verkonhaltijoiden, joiden verkkoon on liittynyt peruskuormasähkön kuluttajia, näkemykset vaihtelevat näiden kuluttajien hyödyllisyydestä verkon vakauteen.
ASSESSMENT OF THE AID SCHEME
Jotkut verkonhaltijat totesivat, että vuosina 2011–2013 peruskuormasähkön kuluttajat aiheuttivat tavallista vähemmän verkkokustannuksia – mutta mikä tärkeintä, ne aiheuttivat niitä kuitenkin – verrattuna muihin verkonkäyttäjiin, joiden kuormitus vaihteli ja oli ennakoimatonta, kun taas toiset verkonhaltijat katsoivat, että joustava kuormitus olisi hyödyllisempi väline epävakaisuuden sääntelyssä.