natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The measure
Kasinoilla on oikeus pitää itsellään jäljelle jäävä 20 prosenttia maksusta (3 euroa) korvauksena pääsylipun myynnistä ja niille aiheutuvista kuluista.
The measure under assessment is the system of levies on admissions to casinos in Greece that existed until November 2012.
Poikkeusta kasinoiden perimän pääsymaksun tasoon sovellettiin käytännössä valtion omistamiin kasinoihin, jäljempänä ’julkiset kasinot’, ja yksityisomistuksessa olevaan Thessalonikin kasinoon.
Under that system a differentiated tax was levied on admissions to casinos in Greece based on whether a casino was publicly or privately owned.
Näiden kasinoiden täytyy periä 6 euroa kultakin sisään päästettävältä asiakkaalta.
Since 1995, all casinos in Greece are required to collect an admission fee of EUR 15 from each customer.
Tästä määrästä niiden pitää suorittaa 80 prosenttia (4,80 euroa) Kreikan valtiolle pääsymaksuista maksettavana verona.
They are then obliged to remit 80 % of that amount (EUR 12) to the Greek State as a tax on admissions.
Niillä on oikeus pitää itsellään jäljelle jäävä 20 prosenttia maksusta (1,20 euroa) korvauksena pääsylipun myynnistä ja niille aiheutuvista kuluista.
They are entitled to retain the remaining 20 % of the fee (EUR 3), which is considered to constitute a remuneration for issuing the ticket and covering their expenses.
Toimenpiteen seurauksena yksityiset kasinot siirtävät valtiolle 12 euroa kutakin sisään päästettyä asiakasta kohden, kun taas julkiset kasinot ja Thessalonikin kasino siirtävät valtiolle 4,80 euroa kutakin sisään päästettyä asiakasta kohden.
An exception as regards the level of the admission fee charged by casinos had been applied in practice for casinos owned by the State (‘public casinos’) and for the privately-owned Casino Thessaloniki.
Laki antaa myös kasinoille mahdollisuuden päästää asiakkaita tietyissä tilanteissa sisään ilmaiseksi, mutta niillä on myös tällöin velvollisuus maksaa sisäänpääsystä valtiolle joko 12 euron taikka 4,80 euron vero, vaikka ne eivät perikään pääsymaksua.
Those casinos are required to collect EUR 6 from each customer admitted.
Arvioitavina olevat Kreikan säännökset
They are then obliged to remit 80 % of that amount (EUR 4,80) to the Greek State as a tax on admissions.
Ennen Kreikan kasinomarkkinoiden vapauttamista vuonna 1994 Kreikassa toimi ainoastaan kolme kasinoa, nimittäin Mont Parnèsin kasino, Korfun kasino ja Rhodoksen kasino.
They are entitled to retain the remaining 20 % of the fee (EUR 1,20), which is considered to constitute a remuneration for issuing the ticket and covering their expenses.
Tuohon aikaan kyseiset kasinot olivat julkisia yrityksiä ja toimivat valtion omistamina klubeina Kreikan kansallisen matkailuviraston, jäljempänä ’EOT’, alaisuudessa.
As a result of the measure, private casinos transfer to the State EUR 12 per customer admitted, whereas public casinos and Casino Thessaloniki transfer to the State EUR 4,80 per customer admitted.
EOT:n pääsihteerin päätöksillä kasinoiden pääsylippujen hinnaksi asetettiin 1500 drakmaa (noin 4,50 euroa) tai 2000 drakmaa (noin 6 euroa).
The law also allows casinos to admit customers for free under certain circumstances, in which case they are still obliged to pay the State a tax on admission of either EUR 12 or EUR 4,80 per customer admitted, although they do not collect an admission fee.
Kun Kreikka otti käyttöön euron vuonna 2002, julkisten kasinoiden lakisääteiseksi pääsymaksuksi tuli 6 euroa.
The relevant national provisions
Vuonna 1994 Kreikan kasinomarkkinat vapautuivat lain nro 2206/1994 hyväksymisen seurauksena ja markkinoille tuli kuusi vastikään perustettua yksityistä kasinoa entisten kolmen valtio-omisteisen kasinon rinnalle.
Prior to the opening of the Greek casino market in 1994, only three casinos operated in Greece, namely Casino Mont Parnès, Casino Corfu, and Casino Rhodes.
Lain nro 2206/1994 2 §:n 10 momentissa säädettiin, että tietyillä alueilla kasinoiden pääsylippujen hinta asetettaisiin ministeriön päätöksellä ja että samalla päätöksellä määritettäisiin, mikä prosenttiosuus hinnasta katsottaisiin Kreikan valtion tuloksi.
At that time, those casinos were public undertakings and operated as State-owned service-clubs of the Greek National Tourism Organisation (‘EOT’).
Valtiovarainministeriön 16 päivänä marraskuuta 1995 tekemällä päätöksellä, jäljempänä ’vuonna 1995 tehty ministeriön päätös’, säädettiin, että kaikkien lain nro 2206/1994 soveltamisalaan kuuluvien kasinoiden haltijoiden oli 15 päivästä joulukuuta 1995 alkaen perittävä pääsymaksu, joka oli suuruudeltaan 5000 drakmaa (noin 15 euroa).
The price of admission tickets charged by those casinos was set by way of decisions of the General Secretary of the EOT at 1500 (approximately EUR 4,50) or 2000 drachmas (approximately EUR 6).
Vuonna 1995 tehdyn ministeriön päätöksen mukaan kasinoyrityksillä oli lisäksi lakisääteinen velvoite pitää itsellään 20 prosenttia lipun hinnasta, mukaan lukien asianmukainen arvonlisävero, korvauksena pääsylipun myynnistä ja niille aiheutuvista kuluista, kun taas loppuosa katsottiin valtiolle suoritettaviksi maksuiksi.
Following the adoption of the euro by Greece in 2002, EUR 6 became the regulated fee for admission to public casinos.
Vuonna 1995 tehdyssä ministeriön päätöksessä säädettiin, että kasinoilla on tietyissä tapauksissa oikeus tarjota asiakkaille ilmainen sisäänpääsy.
The Greek casino market was opened in 1994, as a result of the adoption of Law 2206/1994, when six newly created private casinos joined the three existing State-owned casinos.
Kuitenkin myös tällaisissa tapauksissa kasinoiden tuli siirtää 80 prosenttia lakisääteisestä pääsymaksusta valtiolle, vaikka ne eivät ottaneet asiakkailta pääsymaksua.
Article 2(10) of Law 2206/1994 provided that the price of admission tickets to the casinos in certain areas would be set by Ministerial Decision, which would also determine the percentage of the price that would represent revenue of the Greek State.
Vuonna 1995 tehdyn ministeriön päätöksen mukaan kasinoiden oli maksettava valtiolle suoritettavat maksut kuukausittain.
By Ministerial Decision of 16 November 1995 (‘the Ministerial Decision of 1995’), the Minister for Finance established that, from 15 December 1995 onwards, all operators of casinos under Law 2206/1994 must charge an admission fee of 5000 drachmas (approximately EUR 15).
Ministeriön päätöksessä säädettiin myös erityisistä alennuksista, jotka koskivat 15 tai 30 päivää voimassa olevia lippuja.
According to the Ministerial Decision of 1995, casino enterprises were further subject to a legal obligation to retain 20 % of the price, including the appropriate VAT, as remuneration for issuing the ticket and covering their expenses, the remaining amount being considered public fees .
Kun Kreikka otti käyttöön euron vuonna 2002, kasinoiden pääsylippujen lakisääteiseksi vakiohinnaksi tuli 15 euroa.
The Ministerial Decision of 1995 provided that casinos may grant free entrance in specific cases .
Vaikka kasinoiden toimintaa Kreikassa säädellään yleisesti lailla nro 2206/1994 ja vuonna 1995 tehdyllä ministeriön päätöksellä, julkisessa omistuksessa olleet Mont Parnèsin, Korfun ja Rhodoksen kasinot olivat vapautettuja kyseisen lain ja kyseisen päätöksen soveltamisesta siihen saakka, kunnes kasinolautakunta myönsi niille toimiluvat.
Even in those cases, 80 % of the regulated admission fee had to be passed on by the casinos to the State, notwithstanding the fact that they did not receive the admission fee in such instances .
Tarkemmin sanoen laissa nro 2160/1993 säädettiin, että nämä kasinot toimisivat edelleen EOT:n klubeina kyseeseen tulevien EOT:tä koskevien säännösten – nimittäin lain nro 1624/1951, asetuksen nro 4109/1960 ja lain nro 2160/1993 – mukaisesti.
According to the Ministerial Decision of 1995, the payments of the public fees were performed by each casino on a monthly basis .
Näin ollen Mont Parnèsin kasinolla, Korfun kasinolla ja Rhodoksen kasinolla perittiin yhä kuuden euron pääsymaksu.
The Ministerial Decision also provided for specified discounts for tickets valid for 15 or 30 days .
Sitä vastoin kaikki uudet yksityiset kasinot, jotka oli perustettu lain nro 2206/1994 hyväksymisen jälkeen, panivat täytäntöön vuonna 1995 tehdyn ministeriön päätöksen ja perivät pääsylipuista 15 euron hintaa Thessalonikin kasinoa lukuun ottamatta.
On Greece's adoption of the euro in 2002, EUR 15 became the standard regulated price for admission to casinos.
Vaikka Thessalonikin kasino oli perustettu ja se oli saanut toimiluvan vuonna 1995 lain nro 2206/1994 mukaisesti, se peri valtion omistuksessa olevien kasinoiden soveltamaa alhaisempaa kuuden euron pääsymaksua marraskuuhun 2012 saakka vedoten lakiin nro 2687/1953, jossa säädetään, että ulkomaisin investoinnein muodostettuja yrityksiä kohdellaan vähintään yhtä suotuisasti kuin maassa toimivia muita vastaavia yrityksiä.
Although the operation of casinos in Greece is governed, generally, by Law 2206/1994 and the Ministerial Decision of 1995, the publically owned casinos of Mont Parnès, Corfu and Rhodes were exempted from the application of that law and that decision until a licence was granted to them by the Casino Committee.
Vaatimusta, jonka mukaan kasinon oli suoritettava valtiolle 80 prosenttia pääsylippujen nimellisarvosta, oli sovellettu Thessalonikin kasinoon siitä saakka, kun se sai toimiluvan vuonna 1995.
More specifically, Law 2160/1993 provided that those casinos would continue to operate as services-clubs of EOT, based on the relevant EOT provisions – namely, Law 1624/1951, Decree 4109/1960 and Law 2160/1993.
Yhä tämänkin jälkeen julkiset kasinot maksoivat 80 prosenttia vain kuudesta eurosta, koska julkisten kasinoiden pääsymaksu pysyi poikkeuksellisesti kuutena eurona jo ennestään sovellettavien EOT:n päätösten perusteella – niitä pidettiin erityisinä poikkeussäännöksinä (jo olemassa oleva lex specialis), joiden soveltamiseen lain nro 2206/1994 yleisillä säännöksillä ja vuonna 1995 tehdyllä ministeriön päätöksellä ei ollut vaikutusta.
By contrast, all new private casinos created since the adoption of Law 2206/1994 implemented the Ministerial Decision of 1995 and applied the EUR 15 price for admission tickets, with the exception of Casino Thessaloniki.
Vasta yksityistämisen jälkeen nämä kasinot alkoivat periä pääsylipuista 15 euron vakiohintaa ja olivat velvollisia suorittamaan kyseisestä 15 eurosta 80 prosenttia verona valtiolle.
Although incorporated and licensed in 1995 under Law 2206/1994, Casino Thessaloniki applied the reduced EUR 6 admission fee applied by the State-owned casinos until November 2012 by relying on Law 2687/1953, which provided that enterprises constituted with foreign investment enjoy treatment at least as favourable as the one applicable to other similar enterprises in the country.
Tämän lisäksi Mont Parnèsin kasinon eduksi sovellettiin sen osittaisen yksityistämisen jälkeen lain nro 2206/1994 yleisten säännösten ja vuonna 1995 tehdyn ministeriön päätöksen soveltamista koskevaa poikkeusta lain nro 3139/2003 perusteella – kyseisessä laissa määrättiin nimenomaisesti, että Mont Parnèsin kasinon pääsylippujen hintana olisi yhä kuusi euroa.
The requirement to remit to the State 80 % of the face value of admission tickets was applicable to Casino Thessaloniki since the issuance of its license in 1995.
Vuonna 2000 kokonaan Kreikan valtion omistama Ellinika Touristika Akinita AE (ETA) seurasi EOT:tä Mont Parnèsin kasinon ja Korfun kasinon toiminnanvalvojana.
According to Greece, the special provisions applicable to the public casinos which existed prior to Law 2206/1994 should be considered exceptions to the application of the general provisions of that Law 2206/1994 and of the Ministerial Decision of 1995.
Vuoden 2000 lopusta siihen saakka, kunnes nämä kasinot saivat toimiluvat vuonna 2003 lain nro 2206/1994 nojalla, ETA oli alkanut ensin vapaaehtoisesti ja myöhemmin lain nro 2919/2001 mukaisesti mukauttaa toimintaa kasinoille laissa nro 2206/1994 vahvistettujen velvoitteiden mukaiseksi valmistellakseen kyseisten kahden aiemmin kokonaan valtion omistuksessa olleen kasinoklubin täyden toimiluvan saantia ja yksityistämistä.
Consequently, the Ministerial Decision of 1995 was not deemed to apply to the public casinos until the date they were granted a license under Law 2206/1994, either as concerns the standard admission fee of EUR 15 or as concerns the requirement to remit to the State 80 % of that fee.
Tämän siirtymäkauden aikana ETA suoritti valtiolle 80 prosenttia Mont Parnèsin ja Korfun kasinoiden pääsylippujen kuuden euron hinnasta.
However, since for the public casinos the admission fee exceptionally remained at the level of EUR 6 on the basis of the already applicable decisions of EOT, which were considered special derogatory provisions (pre-existing lex specialis) unaffected by the general provisions of Law 2206/1994 and the Ministerial Decision of 1995, public casinos only paid 80 % of EUR 6.
Komission saamien tietojen mukaan mitään uutta ministeriön päätöstä ei ole tehty ja Korfun kasino peri edelleen kuuden euron suuruista pääsymaksua elokuussa 2010 toteutettuun yksityistämiseensä saakka, jolloin se alkoi periä 15 euron suuruista pääsymaksua.
The EOT decisions were only deemed inapplicable when the casinos, following their privatisation, were no longer fully owned by the State.
Marraskuussa 2012 Kreikka antoi uutta lainsäädäntöä, jossa kaikille – julkisille ja yksityisille – kasinoille asetettiin yhtäläinen kuuden euron lakisääteinen pääsymaksu ja kaikki kasinot velvoitettiin pitämään itsellään 20 prosenttia (1,20 euroa) pääsymaksun hinnasta korvauksena lipun myynnistä ja kasinoille aiheutuvista kuluista ja siirtämään valtiolle kuukausittain pääsymaksun hinnasta jäljelle jäävä 80 prosenttia (4,80 euroa) valtiolle suoritettavina maksuina.
It was only following their privatisation that those casinos begun charging the standard admission ticket price of EUR 15 and were obliged to pay 80 % of EUR 15 as a levy to the State.
Kreikka on vahvistanut, että tämä lainsäädäntö on yhä tälläkin hetkellä voimassa.
In 2000, EOT was succeeded in the operation of Casino Mont Parnès and Casino Corfu by Ellinika Touristika Akinita AE (‘ETA’), fully owned by the Greek State.
Komissio aloitti SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn, koska se epäili, että Kreikka saattoi toteuttaa syrjivää verokohtelua, josta hyötyivät useat erityisesti tunnistetut kreikkalaiset kasinot, joihin sovellettiin maan muita kasinoita suotuisampaa verotusta.
From the end of 2000 and until the licensing of those casinos under Law 2206/1994 in 2003, ETA started, voluntarily in the beginning and later by virtue of Article 24 of Law 2919/2001, to gradually adapt to the obligations laid down for casinos in Law 2206/1994, in order to prepare both those formerly State-owned casino clubs to become fully licensed casinos and be privatised.
Komissio katsoi, että kiistanalainen toimenpide poikkesi Kreikan yleisistä oikeussäännöksistä, joissa vahvistettiin kasinoiden pääsymaksuista suoritettavien maksujen yleinen taso, ja että se näin ollen paransi tuensaajien kilpailuasemaa.
During this transition period, ETA remitted to the State 80 % of the EUR 6 price of admission tickets collected by Casino Mont Parnès and Casino Corfu.
Komissio totesi, että kiistanalainen toimenpide näyttäisi aiheuttaneen Kreikan valtiolle julkisten tulojen menetyksiä ja alhaisempia pääsymaksuja perivät kasinot saivat siitä etua.
According to the information provided to the Commission, no new ministerial decision has been issued and Casino Corfu continued to charge an admission fee of EUR 6 until its privatisation in August 2010, when it started applying the EUR 15 admission fee.
Kreikan viranomaisten esittämään väitteeseen, jonka mukaan alhaisemman pääsylippujen hinnan välitön edunsaaja oli asiakas, komissio vastasi, että asiakkaille annettavat tuet voivat olla yrityksille annettavaa valtiontukea, jos tuen ehtona on tietyn yrityksen tarjoaman tietyn tavaran taikka palvelun käyttö.
In the case of Casino Rhodes, the license under Law 2206/1994 was issued in 1996.
Lisäksi komissio totesi, että verotuksen tasoa ei nähtävästi ollut asetettu kunkin yksittäisen kasinon tilanteen perusteella, ja komissio päätteli alustavasti, että toimenpide oli valikoiva.
However, the casino continued to apply the reduced price of admission tickets until 1999 and switched to EUR 15 only after its privatisation which took place in April 1999.
Komissio katsoi, että kiistanalainen toimenpide oli omiaan vääristämään kasinoiden välistä kilpailua Kreikassa sekä yritysostojen markkinoilla Euroopassa.
In November 2012, Greece introduced new legislation setting an equal regulated admission fee for all casinos, public or private, at EUR 6, subject to the obligation of all casinos to retain 20 % (EUR 1,20) of the admission price as fees for issuing the ticket and covering expenses and to pass on to the State each month the remainder 80 % (EUR 4,80) constituting public fees.
Komissio totesi kunnioittavansa täysin jäsenvaltioiden oikeutta säännellä uhkapelaamista alueellaan unionin lainsäädännön mukaisesti mutta ei yhtynyt näkemykseen, jonka mukaan käsiteltävänä oleva toimenpide ei näiden näkökohtien valossa voinut vääristää kilpailua taikka vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
Greece has confirmed that this legislation is still in force at present.
Kyseisen toimialan toimijat olivat usein kansainvälisiä hotelliryhmiä, joiden investointipäätöksiin toimenpide saattoi vaikuttaa, ja kasinot voivat houkutella matkailijoita Kreikkaan.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Näin ollen komissio päätteli, että toimenpide saattoi vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The Commission initiated the formal investigation procedure laid down in Article 108(2) TFEU expressing doubts about the discriminatory fiscal treatment in favour of several specifically identified casinos in Greece that benefit from a more advantageous taxation than the one to which the rest of the casinos in the country are subject.
Komissio katsoi alustavasti, että toimenpide oli sääntöjenvastaista tukea, koska Kreikan viranomaiset olivat toteuttaneet sen ilman komission antamaa etukäteishyväksyntää, ja että toimenpide kuului näin ollen tuolloin sovelletun menettelyasetuksen (neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999) 15 artiklan soveltamisalaan tuen takaisinperinnän osalta.
The Commission considered that the contested measure departed from the general Greek legal provisions establishing the normal level of levies on admissions in casinos and therefore improved the competitive position of the beneficiaries.
Komissio ei löytänyt perusteita sille, että kiistanalaisen toimenpiteen voitaisiin katsoa soveltuvan sisämarkkinoille, sillä sen katsottiin olevan siitä hyötyneille kasinoille myönnettyä perusteetonta toimintatukea.
The Commission observed that the contested measure appeared to constitute a loss of State resources for the Greek State, and it provided an advantage to the lower priced casinos.
Komissio huomautti lisäksi, että mikäli sen epäilyt siitä, että toimenpide sisälsi sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, saisivat vahvistuksen, se joutuisi menettelyasetuksen 14 artiklan 1 kohdan nojalla määräämään Kreikan perimään tuen takaisin tuensaajilta, jollei tämä olisi vastoin yleistä lain periaatetta.
In response to the argument by the Greek authorities that the direct beneficiary of a lower price of admission tickets is the customer, the Commission observed that subsidies to consumers can constitute State aid to enterprises when the subsidy is conditional on the use of a particular good or service from a particular undertaking.
KREIKAN JA KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET
The Commission also observed that the level of taxation did not appear to be set according to the circumstances of each individual casino, and it provisionally concluded that the measure was selective.
Muodollisen tutkintamenettelyn aikana komissio sai huomautuksia Kreikalta, Mont Parnèsin kasinolta, Thessalonikin kasinolta ja Loutrakin kasinolta.
The Commission found that the contested measure was liable to distort competition between casinos in Greece, as well as in the market of European business acquisition.
Kreikan sekä Mont Parnèsin ja Thessalonikin kasinojen huomautukset
The Commission noted that it fully respected the right of Member States to regulate gambling on their territory subject to Union law, but could not accept that these arguments deprive the measure at issue of any effect of distortion of competition or on trade between Member States.
Tuensaajina olleiden Mont Parnèsin ja Thessalonikin kasinoiden edustajan toimittamat huomautukset ja Kreikan viranomaisten toimittamat huomautukset ovat olennaisilta osiltaan samanlaiset, joten niistä tehdään yhteinen yhteenveto tässä jaksossa.
The operators in the sector were often international hotel groups, whose decision to invest could be affected by the measure, and in fact casinos might act as an attraction to tourists to visit Greece.
Sekä Kreikka että Mont Parnèsin ja Thessalonikin kasinot kiistävät valtiontuen olemassaolon sillä perusteella, että valtio ei luovu tuloistaan ja että jos se luopuisi, kasinot eivät saisi siitä mitään hyötyä.
The Commission therefore concluded that the measure was capable of distorting competition and affecting trade between Member States.
Kreikan viranomaiset väittävät, että pääsylippujen hintojen erossa on kyse pelkästään hintojen sääntelystä, koska kaikkien myytyjen pääsylippujen hinnasta peritään veroa samansuuruinen osuus.
The Commission reached the preliminary conclusion that the measure constituted unlawful aid, since it had been implemented by the Greek authorities without the prior approval of the Commission, and that it was therefore subject to the application of Article 15 of the Procedural Regulation that was applicable at the time (Council Regulation (EC) No 659/1999) as regards recovery.
Kreikan viranomaisten mukaan pääsylippujen hinnoittelun ja valtiolle vaaditun suorituksen tarkoituksena ei ole tulojen hankkiminen valtiolle vaan pienituloisten henkilöiden uhkapelaamisen rajoittaminen.
The Commission did not identify any grounds for considering the contested measure compatible with the internal market since it was considered to represent undue operating aid to the beneficiary casinos.
Pääsymaksun perimisestä valtiolle koituvat tulot eivät muuta sen luonnetta valvontatoimenpiteenä.
The Commission finally observed that if its doubts that the measure contains incompatible State aid were confirmed, then under Article 14(1) of the Procedural Regulation it would be obliged to order its recovery by Greece from the beneficiaries, unless this would be contrary to a general principle of law.
Näin ollen Kreikan viranomaiset katsovat, että tietynhintaisen pääsymaksun edellyttäminen kasinoiden asiakkailta kasinoiden pelialueelle pääsemiseksi on raskas hallinnollinen valvontatoimenpide, mutta tämä maksu ei ole veroluonteinen eikä sitä voida pitää verorasitteena, kuten Kreikan valtioneuvosto (Kreikan korkein hallinto-oikeus) on todennut tuomiossa nro 4027/1998.
COMMENTS FROM GREECE AND INTERESTED THIRD PARTIES
Eri kasinoiden hintaeroista Kreikka väittää, että kunkin kasinon taloudellinen ja sosiaalinen tilanne on erilainen eikä niitä voida verrata keskenään.
During the formal investigation procedure, the Commission received comments from Greece, Casino Mont Parnès, Casino Thessaloniki and Casino Loutraki.
Kreikan viranomaisten mukaan perittyjen maksujen välinen ero on perusteltua yleisistä poliittisista syistä: viranomaiset väittävät muun muassa, että on perusteltua ja täysin johdonmukaista periä erisuuruista pääsymaksua sen mukaan, sijaitsevatko kasinot lähellä suuria asutuskeskuksia vai maaseudulla.
Comments from Greece and from Casinos Mont Parnès and Thessaloniki
Maaseudulla asuu lähinnä maaseutuväestöä, jolla on useimmiten alhaisemmat tulot ja alhaisempi koulutustaso kuin kaupunkiväestöllä.
Since the comments submitted by the representative of the beneficiary casinos of Mont Parnès and Thessaloniki are essentially identical to the comments submitted by the Greek authorities, their summary is presented together under this Section.
Maaseutuväestöä on sen vuoksi kannustettava luopumaan uhkapeleistä enemmän kuin kaupunkien asukkaita.