natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consumers should be incentivised to change their behaviour including through education and awareness raising, while producers should promote the sustainable use of and contribute to appropriate end-of-life management of their products.
Tässä yhteydessä komissio on 13 päivänä syyskuuta 2017 antamassa tiedonannossaan ”vuoden 2017 EU:n kannalta kriittisten raaka-aineiden luettelosta” laatinut luettelon tällaisista unionin raaka-aineista, ja kyseinen luettelo tarkistetaan säännöllisesti.
Litter in the marine environment is a particularly pressing problem, and Member States should take measures that aim at halting the generation of marine litter in the Union, thereby contributing to the goal of the 2030 Agenda for Sustainable Development adopted by the UN General Assembly on 25 September 2015 to prevent and significantly reduce by 2025 marine pollution of all kinds, in particular from land-based activities, including marine debris and nutrient pollution.
Raaka-ainealoitteen tehokkaan täytäntöönpanon tukemiseksi edelleen jäsenvaltioiden olisi myös toteutettava toimenpiteitä merkittäviä määriä kriittisiä raaka-aineita sisältävän jätteen parhaan mahdollisen jätehuollon tason saavuttamiseksi ottaen huomioon toteutettavuus talouden ja teknologian kannalta sekä ympäristö- ja terveyshyödyt.
Since marine litter, in particular for plastic waste, stems to a large extent from land-based activities caused mainly by poor solid waste management practices and infrastructure, littering by citizens and lack of public awareness, specific measures should be laid down in waste prevention programmes and waste management plans.
Niiden olisi myös sisällytettävä jätehuoltosuunnitelmiinsa kansallisella tasolla tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä, jotka koskevat kyseisiä raaka-aineita merkittäviä määriä sisältävän jätteen keräystä, lajittelua ja hyödyntämistä.
Those measures should contribute to the goal of achieving good environmental status in the marine environment by 2020 as laid down in Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council.
Toimenpiteet olisi sisällytettävä jätehuoltosuunnitelmiin, kun niitä päivitetään ensimmäisen kerran tämän direktiivin voimaantulon jälkeen.
In accordance with that Directive, Member States are required to establish specific strategies and measures and update them every six years.
Komission olisi annettava tietoja asiaankuuluvista tuoteryhmistä ja jätevirroista unionin tasolla.
They are also required to regularly report, starting in 2018, on the progress to maintain or achieve the goal of good environmental status.
Kyseisten tietojen antamisella ei kuitenkaan suljeta pois sitä, että jäsenvaltiot toteuttavat niiden kansalliselle taloudelle tärkeäksi katsomiaan muita raaka-aineita koskevia toimenpiteitä.
Measures to tackle litter in Directive 2008/98/EC should therefore be coordinated with the measures required under Directive 2008/56/EC and Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council.
Kun tuotteista, materiaaleista ja aineista tulee jätettä, vaarallisten aineiden esiintyminen saattaa tehdä kyseisestä jätteestä soveltumatonta kierrätykseen tai laadukkaiden uusioraaka-aineiden tuotantoon.
Certain raw materials are of a high importance to the economy of the Union and their supply is associated with a high risk.
Tämän vuoksi on seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman, jossa kehotetaan kehittämään myrkyttömiä materiaalikierron järjestelmiä, mukaisesti tarpeen edistää toimenpiteitä vaarallisten aineiden pitoisuuksien vähentämiseksi materiaaleissa ja tuotteissa, myös kierrätetyissä materiaaleissa, ja varmistaa, että vaarallisten aineiden ja varsinkin erityistä huolta aiheuttavien aineiden esiintymisestä tiedotetaan riittävästi tuotteiden ja materiaalien koko elinkaaren ajan.
In order to ensure security of supply of those raw materials and in line with the Raw Materials Initiative established by the Commission in its communication of 4 November 2008 on ‘The raw materials initiative — meeting our critical needs for growth and jobs in Europe’ and the objectives and targets of the European Innovation Partnership on Raw Materials, Member States should take measures to promote the re-use of products constituting the main sources of critical raw materials to prevent that those materials become waste.
Kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi on tarpeen parantaa unionin jäte-, kemikaali- ja tuotelainsäädännön välistä johdonmukaisuutta ja antaa Euroopan kemikaalivirastolle tehtäväksi varmistaa, että tietoa erityistä huolta aiheuttavien aineiden esiintymisestä on saatavilla tuotteiden ja materiaalien koko elinkaaren ajan, myös jätevaiheessa.
In that context, the Commission has established a list of such materials for the Union in its communication of 13 September 2017 on ‘the 2017 list of Critical Raw Materials for the EU’ and that list is subject to regular review.
Resurssien käytön parantaminen tuottaisi tuntuvia nettosäästöjä unionin yrityksille, viranomaisille ja kuluttajille, samalla kun vähennettäisiin vuosittaisia kasvihuonekaasupäästöjä.
To further support effective implementation of the Raw Materials Initiative, Member States should also take measures to achieve the best possible management of waste containing significant amounts of critical raw materials, taking economic and technological feasibility and environmental and health benefits into account.
Komission olisi sen vuoksi ehdotettava vuoden 2018 loppuun mennessä resurssitehokkuutta koskevaa pääindikaattoria ja alaindikaattoreiden lajitelmaa, jotta voidaan seurata, miten edistytään pyrittäessä tavoitteeseen, jonka mukaan resurssitehokkuutta parannetaan unionin tasolla.
They should also include in their waste management plans nationally appropriate measures regarding collection, sorting and recovery of waste containing significant amounts of those raw materials.
Kestävän biotalouden edistäminen voi vähentää unionin riippuvuutta raaka-aineiden tuonnista.
The measures should be included in the waste management plans when they are updated for the first time following the entry into force of this Directive.
Biopohjaiset kierrätettävät tuotteet ja kompostoitavat biohajoavat tuotteet voisivat näin ollen tarjota tilaisuuden edistää lisätutkimusta ja -innovointia ja korvata fossiilisiin polttoaineisiin perustuvia raaka-aineita uusiutuvilla lähteillä.
The Commission should provide information about the relevant product groups and waste streams at Union level.
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että noudatetaan entistä tarkemmin direktiivin 2008/98/EY 10 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklan 1 kohdassa säädettyä jätteen erilliskeräystä koskevaa velvoitetta, mukaan lukien velvoite erilliskeräyksen perustamisesta ainakin paperia, metallia, muovia ja lasia varten, joka jäsenvaltioiden oli täytettävä vuoteen 2015 mennessä, ja perustettava erilliskeräys biojätteelle, kotitalouksien vaaralliselle jätteelle ja tekstiilijätteelle, jotta voidaan välttää sellainen jätteenkäsittely, jossa resursseja jää alemmille tasoille jätehierarkiassa, nostaa uudelleenkäyttöön valmistelun ja kierrätyksen astetta, mahdollistaa laadukas kierrätys ja vahvistaa laadukkaiden uusioraaka-aineiden talteenottoa.
The provision of that information does not preclude, however, Member States from taking measures for other raw materials considered as important to their national economy.
Vaaralliseen biojätteeseen ja vaarallisia aineita sisältävään pakkausjätteeseen olisi tarvittaessa sovellettava erityisiä keräysvaatimuksia.
When products, materials and substances become waste, the presence of hazardous substances may render that waste unsuitable for recycling or the production of secondary raw materials of high quality.
Erilliskeräys voidaan toteuttaa jätteen keräyksenä suoraan kotitalouksista, jätteen tuonti- ja vastaanottojärjestelminä tai muina keräysjärjestelyinä.
Therefore, in line with the 7th Environment Action Programme, which calls for the development of non-toxic material cycles, it is necessary to promote measures to reduce the content of hazardous substances in materials and products, including recycled materials, and to ensure that sufficient information about the presence of hazardous substances and especially substances of very high concern is communicated throughout the whole life cycle of products and materials.
Jätteen erilliskeräystä koskeva velvoite edellyttää, että erityyppinen ja ominaisuuksiltaan erilainen jäte pidetään erillään, mutta tietyt jätelajit olisi voitava kerätä yhdessä, edellyttäen, että tämä ei estä laadukasta kierrätystä tai jätteen muuta hyödyntämistä jätehierarkian mukaisesti.
In order to achieve those objectives, it is necessary to improve the coherence among the law of the Union on waste, on chemicals and on products and to provide a role for the European Chemicals Agency to ensure that the information about the presence of substances of very high concern is available throughout the whole life cycle of products and materials, including at the waste stage.
Jäsenvaltioiden olisi myös voitava poiketa jätteen erilliskeräystä koskevasta yleisestä velvoitteesta muissa asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, esimerkiksi kun tiettyjen jätevirtojen erilliskeräys syrjäisillä ja harvaanasutuilla seuduilla aiheuttaa kielteisiä ympäristövaikutuksia, jotka kumoavat sen kokonaisympäristöhyödyt, tai aiheuttaa kohtuuttomia taloudellisia kustannuksia.
Improving resource use could bring substantial net savings for Union businesses, public authorities and consumers while reducing total annual greenhouse gas emissions.
Arvioidessaan mahdollisia tapauksia, joissa taloudelliset kustannukset saattavat olla kohtuuttomat, jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon erilliskeräyksen taloudellinen kokonaishyöty, johon kuuluvat muun muassa vältetyt suorat kustannukset ja sekajätteen keräykseen ja käsittelyyn liittyvien kielteisten ympäristö- ja terveysvaikutusten kustannukset, uusioraaka-aineiden myynnistä saatavat tulot ja mahdollisuus kehittää tällaisten materiaalien markkinoita sekä jätteen tuottajien ja tuotteiden tuottajien rahoitusosuudet, jotka voisivat parantaa entisestään jätehuoltojärjestelmien kustannustehokkuutta.
For that reason, the Commission should propose, by the end of 2018, a lead indicator and a dashboard of sub-indicators on resource efficiency in order to monitor the progress towards the target of increasing resource efficiency at Union level.
Yhdyskuntajätteen valmistelua uudelleenkäyttöön ja kierrätystä koskevia tavoitteita olisi tiukennettava merkittävien ympäristöön liittyvien, taloudellisten ja sosiaalisten hyötyjen saamiseksi ja kiertotalouteen siirtymisen nopeuttamiseksi.
Fostering a sustainable bio-economy can contribute to decreasing the Union’s dependence on imported raw materials.
Tiukentamalla vaiheittain nykyisiä tavoitteita, jotka koskevat yhdyskuntajätteen valmistelua uudelleenkäyttöön ja kierrätystä, olisi varmistettava, että taloudellisesti arvokkaat jätemateriaalit valmistellaan uudelleenkäyttöön tai kierrätetään tehokkaasti huolehtien samalla ihmisten terveyden ja ympäristön korkeatasoisesta suojelemisesta ja siitä, että jätteen sisältämät taloudellisesti arvokkaat materiaalit kanavoidaan takaisin Euroopan talouteen ja edistetään näin raaka-ainealoitetta ja kiertotalouden muodostumista.
Bio-based recyclable products and compostable bio-degradable products could represent therefore an opportunity to stimulate further research and innovation and to substitute fossil fuel-based feedstock with renewable resources.
Jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja niiden jätehuollosta suoriutumisessa, erityisesti yhdyskuntajätteen kierrätyksen osalta.
In order to avoid waste treatment which locks in resources at the lower levels of the waste hierarchy, increase preparing for re-use and recycling rates, enable high-quality recycling and boost the uptake of quality secondary raw materials, Member States should ensure enhanced compliance with the obligation to collect waste separately, as laid down in Articles 10(2) and 11(1) of Directive 2008/98/EC, including the obligation to set up separate collection for at least paper, metal, plastic and glass waste that Member States had to meet by 2015, and should introduce separate collection of bio-waste, hazardous waste produced by households and textile waste.
Näiden erojen huomioon ottamiseksi olisi niiden jäsenvaltioiden, jotka valmistelivat uudelleenkäyttöön ja kierrättivät vuonna 2013 alle 20 prosenttia yhdyskuntajätteestään tai sijoittivat yli 60 prosenttia yhdyskuntajätteestään kaatopaikalle OECD:n ja Eurostatin yhteisessä kyselylomakkeessa ilmoitettujen tietojen mukaisesti, olisi voitava päättää vuodelle 2025, 2030 ja 2035 asetettujen, valmistelua uudelleenkäyttöön ja kierrätystä koskevien tavoitteiden noudattamista koskevan määräajan pidentämisestä.
Where appropriate, hazardous bio-waste and packaging waste containing hazardous substances should be subject to specific collection requirements.
Kun otetaan huomioon jäsenvaltioissa 15 viime vuoden aikana tapahtunut keskimääräinen vuosittainen edistyminen, kyseisten jäsenvaltioiden olisi nämä tavoitteet saavuttaakseen lisättävä kierrätyskapasiteettiaan tasoille, jotka ovat huomattavasti paremmat kuin aikaisemmat keskiarvot.
Separate collection could be achieved through door-to-door collection, bring and reception systems or other collection arrangements.
Jotta voidaan varmistaa tasainen edistyminen tavoitteiden saavuttamisessa ja jotta täytäntöönpanossa havaittavat aukot paikataan ajoissa, niiden jäsenvaltioiden, jotka hyödyntävät lisäaikaa, olisi saavutettava välitavoitteita ja laadittava yksityiskohtaisiin perusteisiin pohjautuva täytäntöönpanosuunnitelma.
While the obligation to separately collect waste requires that waste be kept separate by type and nature, it should be possible to collect certain types of waste together provided that this does not impede high-quality recycling or other recovery of waste, in line with the waste hierarchy.
Tietojen luotettavuuden varmistamiseksi on tärkeää säätää tarkemmin säännöistä, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden olisi raportoitava siitä, mitä on tosiasiallisesti kierrätetty ja valmisteltu uudelleenkäyttöön ja mitä voidaan ottaa huomioon tavoitteiden saavuttamisessa.
Member States should also be allowed to deviate from the general obligation to separately collect waste in other duly justified cases, for instance where the separate collection of specific waste streams in remote and scarcely populated areas causes negative environmental impacts that outweigh its overall environmental benefits or entails disproportionate economic costs.
Kierrätystavoitteet olisi laskettava kierrätykseen tulevan yhdyskuntajätteen painon mukaan.
When assessing any cases in which economic costs might be disproportionate, Member States should take into account the overall economic benefits of separate collection, including in terms of avoided direct costs and costs of adverse environmental and health impacts associated with the collection and treatment of mixed waste, revenues from sales of secondary raw materials and the possibility to develop markets for such materials, as well as contributions by waste producers and producers of products, which could further improve the cost-efficiency of waste management systems.
Kierrätetyksi luetun yhdyskuntajätteen punnitsemisen olisi yleensä tapahduttava siinä vaiheessa, kun yhdyskuntajäte tulee kierrätettäväksi.
The targets for preparing for re-use and recycling of municipal waste should be increased in order to deliver substantial environmental, economic and social benefits and to accelerate the shift towards a circular economy.
Hallinnollisen taakan vähentämiseksi jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava tiukkoja ehtoja soveltaen ja yleissäännöstä poiketen määrittää kierrätetyn yhdyskuntajätteen paino punnitsemalla mahdollisen lajittelun tulos.
Through a progressive increase of the existing targets for preparing for re-use and recycling of municipal waste, it should be ensured that economically valuable waste materials are effectively prepared for re-use or recycled, while ensuring a high-level protection of human health and the environment, and that economically valuable materials found in waste are channelled back into the European economy, thus advancing the Raw Materials Initiative and the creation of a circular economy.
Materiaalin hävikkiä, joka tapahtuu ennen kuin jäte tulee kierrätykseen, esimerkiksi lajittelun tai muun valmistelutoimen tuloksena, ei pitäisi sisällyttää kierrätetyksi ilmoitetun jätteen määrään.
Large differences exist among Member States with respect to their waste management performance, particularly as regards recycling of municipal waste.
Kyseinen hävikki voidaan määrittää sähköisten rekisterien, teknisten eritelmien, eri jätevirtojen keskimääräisten hävikkiasteiden laskemista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen tai muiden vastaavien toimenpiteiden perusteella.
In order to take account of those differences, those Member States which in 2013 prepared for re-use and recycled less than 20 % of their municipal waste or landfilled more than 60 % of their municipal waste according to data reported under the Joint Questionnaire of the OECD and Eurostat should be allowed to decide to extend the time for complying with the preparing for re-use and recycling targets established for 2025, 2030 and 2035.
Jäsenvaltioiden olisi raportoitava tällaisista toimenpiteistä laaduntarkastusraporteissa, jotka on liitettävä tietoihin, jotka ne toimittavat komissiolle jätteen kierrätyksestä.
In light of average annual progression rates observed in Member States over the past 15 years, those Member States would need to increase their recycling capacity to levels that are well above past averages to meet those targets.
Keskimääräiset hävikkiasteet olisi määritettävä mieluiten yksittäisten lajittelulaitosten tasolla, ja ne olisi ilmoitettava erilaisten tärkeimpien jätelajien, jätteen eri lähteiden (kuten kotitaloudet tai kauppa), eri keräysjärjestelmien ja erilaisten lajitteluprosessien mukaan.
In order to ensure that steady progress towards the targets is made and that implementation gaps are tackled in due time, Member States that make use of additional time should meet interim-targets and, based on detailed criteria, establish an implementation plan.
Keskimääräisiä hävikkiasteita olisi käytettävä ainoastaan tapauksissa, joissa muuta luotettavaa tietoa ei ole saatavilla, erityisesti jätteen siirron ja viennin yhteydessä.
In order to ensure the reliability of data, it is important to lay down more precisely the rules according to which Member States should report what is effectively recycled and prepared for re-use and can be counted towards the attainment of the targets.
Kierrätetyksi ilmoitetun jätteen painosta ei pitäisi vähentää materiaalien tai aineiden painohävikkiä, joka aiheutuu kierrätystoimeen, jonka aikana jätemateriaalit tosiasiallisesti uudelleenkäsitellään tuotteiksi, materiaaleiksi tai aineiksi, sisältyvistä mekaanisista tai kemiallisista muuntamisprosesseista.
The calculation of the recycling targets should be based on the weight of municipal waste which enters recycling.
Kun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/62/EY, direktiivissä 2000/53/EY, direktiivissä 2006/66/EY, direktiivissä 2008/98/EY ja direktiivissä 2012/19/EU olevat määritelmät yhdenmukaistetaan, direktiivin 2008/98/EY 6 artiklan säännös, joka koskee jätteen, joka lakkaa olemasta jätettä, ottamista huomioon kyseisissä direktiiveissä säädetyissä hyödyntämis- ja kierrätystavoitteissa, ei ole enää tarpeen.
As a general rule, the actual measurement of the weight of municipal waste counted as recycled should be at the point where municipal waste enters the recycling operation.
Materiaalit, jotka lakkaavat olemasta jätettä hyödyntämis- tai kierrätystoimen seurauksena, on määrä ottaa huomioon kyseisissä direktiiveissä säädettyjen vastaavien hyödyntämis- ja kierrätystavoitteiden saavuttamisessa sovellettavien laskentamenetelmien mukaisesti.
Nevertheless, in order to limit administrative burdens, Member States should, under strict conditions and by way of derogation from the general rule, be allowed to establish the weight of municipal waste recycled on the basis of measuring the output of any sorting operation.
Kun jätemateriaalit lakkaavat olemasta jätettä ennen tosiasiallista uudelleenkäsittelyä toteutetun valmistelutoimen tuloksena, tällaiset materiaalit voidaan lukea kierrätetyiksi edellyttäen, että ne on tarkoitus uudelleenkäsitellä tuotteiksi, materiaaleiksi tai aineiksi joko alkuperäiseen tai muuhun tarkoitukseen.
Losses of materials which occur before the waste enters the recycling operation, for instance due to sorting or other preliminary operations, should not be included in the waste amounts reported as recycled.
Materiaaleja, joita ei enää luokitella jätteeksi ja joita on määrä käyttää polttoaineina tai muutoin energian tuottamiseksi, maantäyttöön tai jotka loppukäsitellään taikka joita on määrä käyttää muihin toimiin, jotka eivät ole valmistelua uudelleenkäyttöön eivätkä kierrätystä ja joilla on sama tarkoitus kuin jätteen hyödyntämisellä, ei olisi otettava huomioon kierrätystavoitteiden saavuttamisessa.
Those losses can be established on the basis of electronic registries, technical specifications, detailed rules on the calculation of average loss rates for various waste streams or other equivalent measures.
Kun kierrätysasteen laskentaa sovelletaan biohajoavan jätteen aerobiseen tai anaerobiseen käsittelyyn, aerobiseen tai anaerobiseen käsittelyyn tulevan jätteen määrä voidaan lukea kierrätetyksi edellyttäen, että tällaisen käsittelyn tulosta käytetään kierrätettynä tuotteena, materiaalina tai aineena.
Member States should report on such measures in the quality check reports accompanying the data on waste recycling which they report to the Commission.
Tällaisen käsittelyn tuloksena saadaan useimmiten kompostia tai mädätettä, mutta myös muunlainen tuotos voidaan ottaa huomioon edellyttäen, että se sisältää vastaavan määrän kierrätettyä sisältöä suhteessa käsitellyn biohajoavan jätteen määrään.
The average loss rates should preferably be established at the level of individual sorting facilities and should be linked to the different main types of waste, different sources (such as household or commercial), different collection schemes and different types of sorting processes.
Muissa tapauksissa biohajoavan jätteen uudelleenkäsittelyä materiaaleiksi, joita on määrä käyttää polttoaineina tai muutoin energian tuottamiseksi tai jotka loppukäsitellään tai joita on määrä käyttää muihin toimiin, jotka eivät ole valmistelua uudelleenkäyttöön eivätkä kierrätystä ja joilla on sama tarkoitus kuin jätteen hyödyntämisellä, ei kierrätyksen määritelmän mukaisesti olisi otettava huomioon kierrätystavoitteiden saavuttamisessa.
Average loss rates should only be used in cases where no other reliable data are available, in particular in the context of shipment and export of waste.
Sen laskemiseksi, onko valmistelua uudelleenkäyttöön ja kierrätystä koskevat tavoitteet saavutettu, jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa huomioon sellaisten metallien kierrätys, jotka on erotettu yhdyskuntajätteestä jätteenpolton jälkeen.
Losses in weight of materials or substances due to physical or chemical transformation processes inherent in the recycling operation whereby waste materials are actually reprocessed into products, materials or substances should not be deducted from the weight of the waste reported as recycled.
Näiden tietojen yhdenmukaisen laskemisen varmistamiseksi komission olisi hyväksyttävä yksityiskohtaiset säännöt kierrätettyjen metallien laatuvaatimuksista ja tietojen laskemisesta, todentamisesta ja toimittamisesta.