natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This implied that the TSO had to determine on the one hand the forecasted financial losses resulting from the full exemption compared to the full network charge and on the other hand the forecasted consumption in order to determine the Paragraph 19-surcharge per kWh.
Joulukuun 14 päivänä 2011 annetussa sääntelypäätöksessä nimenomaisesti todettiin, ettei vuoden 2011 tulonmenetyksiä voitu kattaa johdanto-osan 30 kappaleessa kuvatulla korvaus- ja tasausmekanismilla.
For the first year of operation (that is to say 2012), however, the BNetzA set the amount that needed to be recovered through the Paragraph 19-surcharge at EUR 440 million.
Vuoden 2011 tappioiden osalta jakeluverkonhaltijoilla ei siis ollut oikeutta saada korvauksia siirtoverkonhaltijoilta.
This amount served as a basis for the calculation of the surcharge.
Sekä jakeluverkonhaltijoiden että siirtoverkonhaltijoiden oli katettava nämä tulonmenetykset omista varoistaan.
Of this amount, EUR 300 million needed to be recovered in order to compensate for the losses in revenue resulting from the full exemption.
Ne saattoivat sisällyttää nämä tappiot ns. sääntelytileilleen (Regulierungskonto), jotka oli perustettu ARegV-asetuksen mukaisesti.
The remaining EUR 140 million were destined to cover the losses in revenue resulting from individual network charges based on the first sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011.
Kuten johdanto-osan 32 kappaleessa on mainittu, ARegV-asetuksella luotiin sääntelyjärjestelmä, jonka tavoitteena on kannustaa verkonhaltijoita tehokkaampaan verkonhallintaan.
Before the amendments introduced by Article 7 of the Law of 26 July 2011 in the StromNEV, the loss of revenues resulting from individual network charges for atypical network users were recouped, to the extent that the network operator was an efficient company and hence could under the ARegV recoup its entire costs, through network charges: as network operators knew in advance that some users would pay less, they could already factor that in in the calculation of network charges under Paragraph 20 of the StromNEV.
Tämän järjestelmän perusteella sääntelyviranomainen asettaa verkonhaltijoille myös tulojen enimmäismäärän.
Under the sixth and seventh sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011, however, the loss of revenues resulting from individual network charges for non-peak consumers and the full exemption for baseload consumers had to be compensated through a dedicated surcharge.
Hyväksytty tulojen enimmäismäärä vahvistetaan enintään viiden vuoden pituiselle sääntelyjaksolle.
In addition, the regulatory decision of 14 December 2011 provided that the TSO had to establish for each year what the real need in terms of financial resources was for the previous year.
Jotta tulojen enimmäismäärä voidaan vahvistaa, verkonhaltijoilla on velvollisuus toimittaa sääntelyviranomaiselle erilaisia tietoja kirjanpidostaan (myös tuloistaan ja menoistaan) ennen sääntelyjakson alkua.
Where the proceeds from the Paragraph 19-surcharge exceeded the amount actually needed to compensate the TSO for the losses in revenue resulting from the full exemption and the compensation of DSO, the surcharge in the subsequent year would have to be reduced by the difference.
Lisäksi tulojen enimmäismäärä, jonka verkonhaltijat saavat kerätä verkonkäyttäjiltä, muuttuu viiden vuoden sääntelyjakson aikana siksi, että siinä voidaan ottaa huomioon verkonhaltijoiden toiminnan tehottomuus, jotta niitä voidaan kannustaa tehostamaan toimintaansa.
Where the proceeds were insufficient, the surcharge was increased accordingly.
Tämä merkitsee sitä, että hyväksytty tulojen enimmäismäärä pienenee sääntelyjakson aikana.
FINANCING MECHANISM FOR 2011
Verkonhaltijan tehokkuus mitataan ennen sääntelyjakson alkamista, ja se perustuu vertailuun, jonka sääntelyviranomainen tekee verkonhaltijoista.
The regulatory decision of 14 December 2011 explicitly stated that the losses in revenue incurred in 2011 were not covered by the compensation and set-off mechanism described in recital 30.
Positiiviset tai negatiiviset erot hyväksytyn tulojen enimmäismäärän ja tosiasiallisesti saatujen tulojen välillä kirjataan erityiselle sääntelytilille.
As regards the losses incurred in 2011, the DSO were thus not entitled to be compensated by the TSO.
Se on sääntelyviranomaisen hallinnoima kirjanpitotyökalu (ARegV-asetuksen 5 §), jonka tarkoituksena on ohjata verkonhaltijoita kohti tehokkaampaa toimintaa.
Both the DSO and the TSO had to cover those losses in revenue from their own resources.
Viisivuotiskauden (2009–2013) lopussa liikaa kerätyt tulot kuitattiin tulonmenetyksistä.
As mentioned in recital 32, the ARegV established a regulatory system that is aimed at incentivising network operators to a more efficient network management and under which network operators are subject to a maximum revenue level established by the BNetzA.
Jos sääntelyjakson jonakin vuonna saatuja tuloja oli kuitenkin yli viisi prosenttia hyväksyttyä tulojen enimmäismäärää enemmän, kyseisen verkonhaltijan oli tällöin mukautettava verkkomaksujaan (jottei sama tilanne toistuisi seuraavana vuotena ja jottei verkkomaksujen alentamista täytyisi siirtää seuraavalle sääntelyjaksolle).
This authorized maximum revenue level is established for a regulatory period of 5 years the maximum.
Jos sääntelyjakson jonakin vuonna saatuja tuloja oli kuitenkin yli viisi prosenttia hyväksyttyä tulojen enimmäismäärää vähemmän, kyseisellä verkonhaltijalla oli oikeus mukauttaa verkkomaksujaan (jottei sama tilanne toistuisi seuraavana vuotena ja jottei verkkomaksuja täytyisi korottaa äkillisesti seuraavalla sääntelyjaksolla).
In order to establish this maximum revenue level, network operators are obliged to provide the BNetzA with various accounting data (including costs and revenues) prior to the start of a regulatory period.
Jälkimmäisessä tapauksessa verkonhaltija sai kuitenkin itse päättää, mukauttaako se verkkomaksuja vai ei..
In addition, the maximum revenue level that network operators are allowed to obtain from network users is evolving during the 5 year regulatory period to take into account inefficiencies of network operators in order to induce them to increase efficiency.
Edellä kuvatun perusteella verkonhaltijoille täydestä vapautuksesta vuonna 2011 aiheutuneet tulonmenetykset oli siis korvattava.
This implies that the approved maximum revenue will decrease during the regulatory period.
Tämän vuoksi verkonhaltijat riitauttivat täyden vapautuksen ja sääntelyviranomaisen 14 päivänä joulukuuta 2011 antaman sääntelypäätöksen.
The efficiency of a network operator is measured prior to the regulatory period based on a comparison of the network operators by the BNetzA.
Jos vuoden 2011 tulonmenetykset kompensoitiin ensimmäisen sääntelyjakson lopussa saman sääntelyjakson muiden vuosien voitoilla, tappioita ei hyvitetty.
The first regulatory period was from 2009 to 2013.
Vain silloin, jos tappioita ei voitu korvata vuonna 2013 päättyneen sääntelyjakson lisätuloilla, vuoden 2011 tulonmenetykset saattoivat johtaa epäsuoraan korvaukseen seuraavalla sääntelyjaksolla, kun seuraavan sääntelyjakson hyväksyttyä tulojen enimmäismäärää korotettiin hieman.
The positive or negative differences between the approved maximum revenue level and the actually obtained revenues are booked on a special regulatory account, which is an accounting tool administered by the BNetzA (Paragraph 5 of the ARegV) in order to steer network operators towards more efficiency.
TÄYTTÄ VAPAUTUSTA KOSKEVA TAVOITE
The resulting positive balance or negative balance was transferred to the next regulatory period (Paragraph 5(4) of the ARegV 2011) and spread over the five years of the second regulatory period as a decrease or increase of the otherwise applicable maximum revenue level.
MENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT
However, if the revenues obtained in a given year of the regulatory period were to exceed by more than 5 % the approved maximum revenue level, the network operator concerned would have to adapt its network charges (to avoid that the same situations occurs again in the following year and to avoid that the reduction of network charges would be postponed until the next regulatory period).
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio totesi, että peruskuormasähkön kuluttajat, joiden vuotuinen sähkönkulutus on yli 7000 käyttötuntia ja 10 GWh, saivat valikoivaa etua täydestä vapautuksesta.
If the revenues obtained in a given year of the regulatory period were to be below the approved maximum revenue level by more than 5 %, the network operator concerned would have the right to adapt its network charges (to avoid that the same situations occurs again in the following year and avoid a sudden increase of network charges in the next regulatory period).
Lisäksi komissio katsoi, että vuonna 2012 käyttöönotetussa 19 §:n mukaisessa lisämaksussa oli kyse valtion varoista ja että siirtoverkonhaltijat oli nimetty hallinnoimaan niitä samalla, kun sääntelyviranomainen valvoi näitä varoja sääntelytilin kautta.
The network operator has, however, in the latter case the choice to adapt the network charges or not..
Vuoden 2011 osalta komissio ilmaisi huolensa siitä, että täysi vapautus olisi voitu rahoittaa valtion varoista jo ennen 19 §:n mukaisen lisämaksun käyttöönottoa.
It is in this framework that the losses in revenue incurred by the network operators due to the full exemption in 2011 had to be compensated.
Komissio totesi, että valtion varojen käyttö voitiin päätellä siitä, että KWKG-lain 9 § antoi verkonhaltijoille oikeuden periä verkonkäyttäjiltä lisämaksua, jonka tuottoja hallinnoivat siirtoverkonhaltijat.
At the time of the ‘Verprobung’ for 2011 (and which took place in 2010), the full exemption was not known and could not have been taken into account when network charges were established for 2011.
Komissio katsoi myös, että täydestä vapautuksesta aiheutuneet tulonmenetykset vuonna 2011 olisi voitu kompensoida sääntelytilin kautta, jonka komissio totesi olevan sääntelyviranomaisen valvoma.
As Germany has confirmed by Email of 24 October 2017, based on the then applicable ARegV 2011, the losses in revenue incurred in 2011 (that is to say the difference between allowed revenues and actually obtained revenues) could not be recouped by an adaptation of the 2011 network charges given that network charges had to be set in advance in the framework of the ‘Verprobung’ pursuant to Paragraph 20 of the StromNEV and could not be modified over the course of that year.
Lisäksi komissio totesi, ettei Saksa ollut esittänyt yhtään perustetta, jonka mukaan tuki soveltuu sisämarkkinoille, vaan se oli vain viitannut verkkoja vakauttavaan vaikutukseen sitä kuitenkaan kvantifioimatta.
They were actually obliged to set this loss off with profits from other years of the regulatory period.
Komissio käynnisti sen vuoksi virallisen tutkintamenettelyn.
This is also why network operators challenged the full exemption and the BNetzA regulatory decision of 14 December 2011.
MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVAN PÄÄTÖKSEN JÄLKEISET TAPAHTUMAT
The losses in revenue incurred by the network operators due to the full exemption could also not be recouped through an increase in network charges in 2012 given that network charges for 2012 could only be linked to forecasted costs to be incurred in 2012.
Oberlandesgericht katsoi, ettei StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdan nojalla myönnetyn täyden vapautuksen osalta noudatettu EnWG 2011 -lain 24 §:n rajoituksia, joiden mukaan liittohallituksella oli valtuudet ainoastaan määrittää yksilöllisten verkkomaksujen laskennassa käytettävät muodollisuudet mutta ei myöntää täyttä vapautusta verkkomaksuista.
By contrast, the losses in revenue – if not already compensated by efficiency gains in 2011 – had to be booked on the Regulierungskonto.
Lisäksi Oberlandesgericht totesi, että verkkomaksut ovat verkonkäyttäjille toimitetuista palveluista (ts. verkkoon pääsystä ja verkon käytöstä) maksettava hinta ja ettei täyttä vapautusta voida pitää yksilöllisenä verkkomaksuna tai palvelun hintana vaan ennemminkin etuutena, poikkeuksena siitä periaatteesta, että verkonhaltijoille pitää maksaa oikeasuhteinen maksu verkon käyttämisestä.
Where, at the end of the first regulatory period, the losses in revenue for 2011 were set off against additional revenues in other years of that regulatory period, no compensation of the losses would occur.
Oberlandesgericht katsoi, että peruskuormasähkön kuluttajien vakauttavalla vaikutuksella voitaisiin enintään perustella alennettu verkkomaksu mutta ei täyttä vapautusta, koska myös nämä peruskuormasähkön kuluttajat käyttivät verkkoa.
Only where the losses could not be set off against additional revenues in the regulatory period ending in 2013 could the loss of revenues in 2011 lead to an indirect compensation over the next regulatory period by leading to a slight increase of the approved maximum revenue level of the next regulatory period.
Oberlandesgericht totesi, ettei myöskään 19 §:n mukainen lisämaksu ollut sama asia kuin verkkomaksu vaan että se oli lisämaksu, joka peritään verkkomaksujen lisäksi; se ei ollut sama asia kuin verkon käytöstä maksettava hinta vaan pikemminkin lisämaksu, joka otettiin käyttöön verkonhaltijoille täydestä vapautuksesta aiheutuneiden tulonmenetysten kattamiseksi..
However, even in that situation, as the ARegV does not compensate full costs, but only costs of an efficient operator, there would normally not be a full compensation.
Lisäksi Bundesgerichtshof totesi, että EnWG 2011 -lain 24 §:n 1 momentin 1 ja 3 kohta perustuivat siihen, että verkonhaltijoilla on oikeus saada korvausta verkkojensa käytöstä ja että peruskuormasähkön kuluttajien vakauttavaa vaikutusta ei voida pitää korvauksena verkonhaltijalle verkon käytöstä, koska tämä vakauttava vaikutus ei ole korvaus, joka maksetaan vastineeksi verkon käytöstä, vaan yksinkertaisesti vain seurausta verkon käytöstä.
It follows from the explanatory memorandum to the StromNEV 2011 that the full exemption for baseload consumers had been introduced because of the alleged stabilizing effects that baseload consumers have on the network.
Alennuksissa on otettava huomioon jokaisen peruskuormasähkön kuluttajan nimenomainen vaikutus verkkoon.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Bundesgerichtshof vahvisti myös, ettei 19 §:n mukainen lisämaksu ollut sama asia kuin verkkomaksu vaan että se oli lisämaksu, joka peritään verkkomaksujen lisäksi; se ei ollut sama asia kuin verkon käytöstä maksettava hinta vaan pikemminkin lisämaksu, joka otettiin käyttöön verkonhaltijoille täydestä vapautuksesta aiheutuneiden tulonmenetysten kattamiseksi.
In its Opening Decision, the Commission concluded that the full exemption conferred a selective advantage on such baseload consumers that have an annual electricity consumption exceeding 7000 hours of full use and 10 GWh of consumption.
Sekä Oberlandesgericht Düsseldorf että Bundesgerichtshof julistivat StromNEV 2011 -asetuksen 19 §:n 2 momentin 2 kohdan nojalla myönnetyn täyden vapautuksen ja samalla perusteella myönnetyn yksilöllisen vapautuksen mitättömiksi.
Moreover, the Commission found that the Paragraph 19-surcharge, which was introduced in 2012, constituted a State resource and that the TSO had been appointed to administer it while being monitored by the BNetzA through the Regulierungskonto.
Saksan hallintolain perusteella Saksan valtio ei kuitenkaan voinut vaatia tuensaajilta korvausta vanhentumissääntöjen vuoksi.
The Commission indicated that the existence of State resources could be derived from the fact that Paragraph 9 of the KWKG entitled the network operators to levy a surcharge from the network users, the proceeds of which would be administered by the TSO.
Saksa lakkautti täyden vapautuksen 14 päivänä elokuuta 2013 annetulla asetuksella tammikuun 1 päivästä 2014 alkaen ja otti samasta päivämäärästä alkaen käyttöön yksilölliset verkkomaksut niille verkonkäyttäjille, joiden vuotuinen sähkönkulutus on 10 GWh ja vähintään 7000 käyttötuntia.
Also, the Commission considered that the losses in revenue due to the full exemption in 2011 could have been compensated via the Regulierungskonto which the Commission found to be monitored by the BNetzA.
Sääntelyviranomaisen oli 14 päivänä elokuuta 2013 annetun asetuksen 1 artiklalla muutetun StromNEV-asetuksen (jäljempänä ’StromNEV 2014 -asetus’) nojalla laadittava yksityiskohtaiset säännöt menetelmästä, jolla määritetään yksilölliset verkkokustannukset.
The Commission also noted that Germany had not presented any compatibility ground for the aid and had merely referred to the stabilising impact on networks without quantifying that impact.
Sääntelyviranomainen otti sitä varten fyysisen reitin menetelmän uudestaan käyttöön EnWG-lain 29 §:n mukaisella sääntelypäätöksellä.
The Commission therefore opened the formal investigation procedure.
Vaikka menetelmää muutettiin hieman, se vastaa sisällöltään sitä fyysisen reitin menetelmää, jota sovellettiin yksilöllisten verkkomaksujen laskemiseen StromNEV 2010 -asetuksen nojalla (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 19 kappale).
DEVELOPMENTS AFTER THE OPENING DECISION
Bundesgerichtshof vahvisti fyysisen reitin menetelmää koskevan sääntelypäätöksen 13 päivänä joulukuuta 2016 antamallaan päätöksellä.
As network operators were not guaranteed that they would recoup the loss of revenues resulting from the full exemption in 2011, several of them challenged exemption decisions of the BNetzA and also directly the regulatory decision of 14 December 2011.
Bundesgerichtshof nimenomaisesti katsoi, että fyysisen reitin menetelmällä varmistetaan, että peruskuormasähkön kuluttajien aiheuttamat verkkokustannukset arvioidaan aiheuttamisperiaatteen mukaisesti.
By order of 8 May 2013, the Higher Regional Court of Düsseldorf concluded that the full exemption in place between 2011 and 2013 was illegal and revoked the full exemption granted to the undertaking concerned by the procedure before that Court.
Sekä Oberlandesgericht Düsseldorfin 8 päivänä toukokuuta 2013 antama päätös että Bundesgerichtshofin 6 päivänä lokakuuta 2015 antama päätös vaikuttivat vain menettelyn osapuoliin, eikä niillä siis kumottu yleisesti kaikkia vapautuspäätöksiä.
The Higher Regional Court found that the full exemption granted under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 did not respect the limits of Paragraph 24 of the EnWG 2011 which entitled the federal government merely to define the modalities of calculating individual network charges, but not to introduce a full exemption from network charges.
Bundesgerichtshof kumosi 12 päivänä huhtikuuta 2016 antamallaan päätöksellä 14 päivänä joulukuuta 2011 annetun sääntelypäätöksen (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 35–39 kappale).
The Higher Regional Court further observed that network charges are the price for a service supplied to them (that is to say the access to and the use of the network) and that the full exemption could not be seen as an individual network charge or a price for a service but corresponded to a privilege, an exception to the principle that a proportionate network charge should be paid to network operators for the use of the network.
Tuomioistuin katsoi, ettei päätöksellä ole EnWG-lain 24 §:ssa säädettyä toimivaltaperustaa.
It noted that the stabilising effect of baseload consumers could at most justify a reduced network charge but not a full exemption given that also those baseload consumers were using the network.
Tämän tuomion jälkeen Saksan lainsäätäjä muutti EnWG-lain 24 §:ää ja korjasi siten 19 §:n mukaista lisämaksua koskevan toimivallan puutteen takautuvasti.
Finally the Higher Regional Court observed that the Paragraph 19-surcharge did not correspond to a network charge but to a surcharge that is collected in addition to network charges; it did not correspond to the price for the use of the network but merely corresponded to a surcharge introduced to cover the financial losses caused to network operators by the full exemption..
ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET
By judgment of 6 October 2015, the Federal Court of Justice confirmed the order of the Higher Regional Court of Düsseldorf of 8 May 2013.
Komissio sai huomautuksia seuraavilta tahoilta: Ahlstrom GmbH, AlzChem AG, Aurubis AG, Bender GmbH, Fitesa Germany GmbH, Evonik Industries AG, Hans Adler OHG, Lindes Gas Produktionsgesellschaft, Norske Skog Walsum GmbH, Oxxynova GmbH, Ruhr Oel GmbH, Saalemühle Alsleben GmbH, Sasol Wax GmbH, SETEX-Textil GmbH, Bundesverband der Energieabnehmer e.V., Currenta GmbH & Co. KG, Air Liquide Deutschland GmbH, InfraServ GmbH & Co. KG, Naturin Viscofan GmbH, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Wirtschaftsvereinigung Metalle, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH, Norsk Hydro ASA, Papierfabrik Scheufelen GmbH & Co. KG, ThyssenKrupp Steel Europe AG, Trimet Aluminium AG, UPM GmbH, Verband der Chemischen Industrie e.V., Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e.V. ja Xstrata Zink GmbH/Glencore.
The Federal Court of Justice confirmed that the full exemption granted under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 did not respect the limits of Paragraph 24 of the EnWG 2011 which entitled the government merely to define the modalities of calculating individual network charges, but not to introduce a full exemption from network charges.
Kaikissa saaduissa huomautuksissa katsotaan, ettei täysi vapautus ole valtiontukea.
The Federal Court of Justice further observed that the first and the third sentence of Paragraph 24(1) of the EnWG 2011 were based on the principle that network operators are entitled to a compensation for the use of their networks and that the stabilising effect of baseload consumers could not be seen as a compensation to the network operator for the use of the network given that this stabilising impact was not a compensation paid in exchange of the use of the network but simply the consequence of the use of the network.
Johdanto-osan seuraavissa kappaleissa on yhteenveto väitteistä, jotka saaduissa huomautuksissa esitettiin tämän näkemyksen tueksi.
Reductions will have to take account of the specific impact of each baseload consumer on the network.
Asianomaisten osapuolten mukaan täysi vapautus oli korvaus siitä, miten peruskuormasähkön kuluttajat osaltaan vaikuttivat sähköverkon yleiseen vakauteen.
Finally, the Federal Court of Justice also confirmed that the Paragraph 19-surcharge did not correspond to a network charge but to a surcharge that is collected in addition to network charges; it did not correspond to the price for the use of the network but merely corresponded to a surcharge introduced to cover the financial losses caused to network operators by the full exemption.
Yksi asianomainen osapuoli katsoo, että täysi vapautus vastaa Altmark-tuomiossa tarkoitettua yleistä taloudellista etua koskevasta palvelusta maksettavaa korvausta.
Both the Higher Regional Court of Düsseldorf and Federal Court of Justice declared the full exemption in the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 and the individual exemption granted on that basis for void.
Huomautuksissa todetaan erityisesti, että täyteen vapautukseen oikeuttava peruskuormakulutus oli edellytyksenä jatkuvalle sähköntuotannolle voimalaitoksista, jotka toimivat tahtigeneraattoreilla.
However, it appears from German Administrative Law that the German State could de facto not ask for reimbursement by the beneficiaries due to prescription rules.
Niitä pidetään verkon vakauden kannalta tarpeellisina, koska niiden avulla voidaan välttää taajuusvaihteluja.
Moreover, as described in recital 55, the new Paragraph 32(7) of the StromNEV 2014 provides that the exemption decisions adopted on the basis of the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 stopped being valid only on 1 January 2014.
Tästä useat asianomaiset osapuolet viittaavat 20 päivänä tammikuuta 2012 julkaistuun tutkimukseen, jossa tutkittiin sähkön vähimmäistuotantoa perinteisissä voimalaitoksissa, joita tarvitaan Saksassa varmistamaan luotettava verkonhallinta silloin, kun käytetään paljon uusiutuvista lähteistä peräisin olevaa sähköä (jäljempänä ’vuoden 2012 tutkimus’).