natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 29(3), second subparagraph
30 artiklan 9 kohdan toinen alakohta
Article 17(4)
18 artiklan 8 ja 9 kohta
Article 29(4)
30 artiklan 10 kohta
Article 17(5)
19 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta
Article 29(5)
31 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta
Article 17(6) and (7)
19 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohta
Article 29(6), (7), (8), (9), (10) and (11)
31 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohta
Article 17(8)
31 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohta
Article 29(12)
19 artiklan 2, 3 ja 4 kohta
Article 17(9)
31 artiklan 2, 3 ja 4 kohta
Article 29(13) and (14)
19 artiklan 5 kohta
Article 18(1), first subparagraph
19 artiklan 7 kohdan ensimmäinen alakohta
Article 30(1), first subparagraph
31 artiklan 5 kohdan ensimmäinen alakohta
Article 18(1), first subparagraph, points (a), (b) and (c)
19 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen, toinen, kolmas ja neljäs luetelmakohta
Article 30(1), first subparagraph, points (a), (c) and (d)
19 artiklan 7 kohdan toinen ja kolmas alakohta
Article 30(1), first subparagraph, point (b)
31 artiklan 5 kohdan toinen ja kolmas alakohta
Article 30(1), second subparagraph
31 artiklan 6 kohta
Article 18(2)
23 artiklan 1 ja 2 kohta
Article 30(2)
33 artiklan 1 ja 2 kohta
Article 18(3), first subparagraph
23 artiklan 3, 4, 5, 6, 7 ja 8 kohta
Article 30(3), first subparagraph
23 artiklan 9 kohta
Article 18(3), second and third subparagraphs
33 artiklan 3 kohta
Article 18(3), fourth and fifth subparagraphs
23 artiklan 10 kohta
Article 30(3), second and third subparagraphs
33 artiklan 4 kohta
Article 18(4), first subparagraph
25 artiklan 1 kohta
Article 18(4), second and third subparagraphs
34 artiklan 1 kohta
Article 30(4), first and second subparagraphs
25 artiklan 2 kohta
Article 18(4), fourth subparagraph
34 artiklan 2 kohta
Article 18(5), first and second subparagraphs
25 artiklan 3 kohta
Article 30(7), first and second subparagraphs
34 artiklan 3 kohta
Article 18(5), third subparagraph
25 a artiklan 1 kohta
Article 30(8), first and second subparagraphs
35 artiklan 1 kohta
Article 18(5), fourth subparagraph
25 a artiklan 2 kohta
Article 30(5), third subparagraph
35 artiklan 2 ja 3 kohta
Article 30(6), first subparagraph
25 a artiklan 3 kohta
Article 18(5), fifth subparagraph
35 artiklan 4 kohta
Article 30(6), second subparagraph
35 artiklan 5 kohta
Article 18(6), first and second subparagraphs
25 a artiklan 4 ja 5 kohta
Article 30(5), first and second subparagraphs
35 artiklan 6 ja 7 kohta
Article 18(6), third subparagraph
Liite I
Article 18(6), fourth subparagraph
Liite II
Article 30(6), third subparagraph
Liite III
Article 30(6), fourth subparagraph
Liite IV
Article 18(6), fifth subparagraph
Liite V
Article 30(6), fifth subparagraph
Liite VI
Article 18(7)
Liite VII
Article 30(9), first subparagraph
Liite VIII
Article 30(9), second subparagraph
Liite IX
Article 18(8) and (9)
Liite X
Article 30(10)
Liite XI
Article 19(1), first subparagraph
Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian eli ”uusiutuvan energian” käytön lisääminen on tärkeä osa toimenpidekokonaisuutta, joka on tarpeen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen osapuolten 21. konferenssissa vuonna 2015 hyväksyttyyn Pariisin ilmastosopimukseen, jäljempänä ’Pariisin sopimus’, perustuvan unionin sitoumuksen noudattamiseksi sekä vuoteen 2030 ulottuvien energia- ja ilmastopuitteiden toteuttamiseksi, mukaan lukien sitova tavoite, jonka mukaan päästöjä vähennetään unionissa vähintään 40 prosentilla vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä.
Article 31(1), first subparagraph
Uusiutuvaa energiaa vuonna 2030 koskeva sitova unionin tavoite ja jäsenvaltioiden panokset sen saavuttamiseen – mukaan luettuna niiden perusosuudet, jotka sisältävät yhteenvedon vuodelle 2020 asetetuista kansallisista kokonaistavoitteista – kuuluvat niihin seikkoihin, joilla on yleistä merkitystä unionin energia- ja ympäristöpolitiikan kannalta.
Article 19(1), first subparagraph, points (a), (b) and (c)
Direktiivissä 2009/28/EY säädetään uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämiseksi sääntelypuitteista, joissa vahvistetaan uusiutuvien energialähteiden osuudelle energiankulutuksessa ja liikennealalla sitovat kansalliset tavoitteet, jotka on saavutettava vuoteen 2020 mennessä.
Article 31(1), first subparagraph, points (a), (b) and (c)
Tammikuun 22 päivänä 2014 annetussa komission tiedonannossa ”Ilmasto- ja energiapolitiikan puitteet vuosille 2020–2030” vahvistetaan puitteet unionin tuleville energia- ja ilmastopolitiikoille sekä edistetään yhteistä näkemystä kyseisten politiikkojen kehittämisestä vuoden 2020 jälkeen.
Article 31(1), first subparagraph, point (d)
Komissio ehdotti, että unionin vuoden 2030 tavoitteen, joka koskee uusiutuvan energian osuutta kulutetusta energiasta unionissa, olisi oltava vähintään 27 prosenttia.
Article 19(2), (3) and (4)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi tämän ehdotuksen 23 ja 24 päivänä lokakuuta 2014 antamissaan päätelmissä, joissa todettiin, että jäsenvaltioiden olisi voitava vahvistaa omia kunnianhimoisempia tavoitteitaan, jotta ne voisivat toteuttaa suunnitellut panoksensa unionin vuoden 2030 tavoitteen saavuttamiseksi ja ylittää ne.
Article 31(2), (3) and (4)
Jotta voitaisiin varmistaa direktiivin 2009/28/EY mukaisesti saavutettujen tulosten vakiinnuttaminen, vuodelle 2020 vahvistettujen kansallisten tavoitteiden olisi oltava jäsenvaltioiden vähimmäispanoksia uusiin vuotta 2030 koskeviin puitteisiin.
Article 19(5)
Uusiutuvan energian kansalliset osuudet eivät missään tapauksessa saisi laskea tällaisia panoksia pienemmäksi.
Article 19(7), first subparagraph
Tämän vuoksi kansallisen ilmaliikenteen osuus energian kokonaisloppukulutuksesta on Kyproksessa ja Maltassa suhteettoman suuri ja ylittää kolminkertaisesti unionin keskitason vuonna 2005.
Article 31(5), first subparagraph
Nykyiset tekniset ja sääntelyä koskevat rajoitukset vaikuttavat siten suhteettomasti niihin.
Article 19(7), first subparagraph, first, second third and fourth indents
Koska vuoden 2020 jälkeiselle ajalle ei ole sitovia kansallisia tavoitteita, jäljellä olevat kansalliset kannustimet eivät välttämättä riitä vuosiin 2030 ja 2050 ulottuvien hiilestä irtautumista koskevien pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseen.
Article 19(7), second and third subparagraphs
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja jotta parannettaisiin investointivarmuutta ja edistettäisiin unionin laajuisen uusiutuvaan energiaan perustuvan lämmityksen ja jäähdytyksen markkinoiden kehitystä energiatehokkuuden ensisijaisuutta koskevan periaatteen mukaisesti, on asianmukaista kannustaa jäsenvaltioita toimiin, joilla lisätään uusiutuviin energialähteisiin perustuvaa lämmitystä ja jäähdytystä, mikä kasvattaa uusiutuvan energian osuutta asteittain.
Article 31(5), second and third subparagraphs
Sähköisen liikenteen ja liikkumisen odotetaan muodostavan merkittävän osan uusiutuvasta energiasta liikennealalla vuoteen 2030 mennessä.
Article 31(6)
Olisi säädettävä lisäkannustimista ottaen huomioon sähköisen liikenteen ja liikkumisen nopea kehitys ja tämän alan potentiaali kasvun ja työllisyyden edistämisessä unionissa.
Article 23(1) and (2)
Tämän direktiivin liitteeseen olisi sisällytettävä erityisesti sellaisten kehittyneiden biopolttoaineiden ja liikenteessä käytettävän biokaasun raaka-aineet, jotka ovat teknologialtaan innovatiivisempia ja varhaisemmassa kehitysasteessa ja näin ollen tarvitsevat enemmän tukea.
Article 33(1) and (2)
Sen varmistamiseksi, että kyseinen liite päivitetään teknologian uusimman kehityksen suhteen ja vältettäisiin tahattomat kielteiset vaikutukset, komission olisi tarkasteltava uudelleen kyseistä liitettä sen arvioimiseksi, olisiko uusia raaka-aineita lisättävä.
Article 23(3), (4), (5), (6), (7) and (8)
Sovellettaessa tämän artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohtaa tätä kohtaa on sovellettava ainoastaan laitoksiin, jotka aloittavat toimintansa tai jotka muunnetaan biomassapolttoaineita hyödyntäviksi 25 päivän joulukuuta 2021 jälkeen.
Article 23(9)
Tämän artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohtaa sovellettaessa tämä kohta ei vaikuta julkiseen tukeen, joka myönnetään 4 artiklan mukaisesti tukijärjestelmistä, jotka on hyväksytty viimeistään 25 päivänä joulukuuta 2021.
Article 33(3)
Siirretään komissiolle viiden vuoden ajaksi 24 päivästä joulukuuta 2018 8 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, 25 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa, 26 artiklan 2 kohdan neljännessä alakohdassa, 26 artiklan 2 kohdan viidennessä alakohdassa, 27 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, 27 artiklan 3 kohdan seitsemännessä alakohdassa, 28 artiklan 5 kohdassa, 28 artiklan 6 kohdan toisessa alakohdassa ja 31 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
Article 23(10)
Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä.
Article 33(4)
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin 2–13, 15–31 ja 37 artiklan ja liitteiden II, III ja V–IX noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2021.
Article 25(1)
Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
Article 34(1)
vetykäsitelty kasviöljy rapsinsiemenistä
Article 25(2)
vetykäsitelty kasviöljy auringonkukasta
Article 34(2)
80 %–20 %
Article 25(3)
VÄHENNYS = (EF(t) – EB)/EF(t)
Article 34(3)
VÄHENNYS = (ECF(h&c,el,) – ECB(h&c,el)/ECF (h&c,el),
Article 25a(1)
SPF = arvioitu keskimääräinen kausisuorituskykykerroin kyseisten lämpöpumppujen osalta;
Article 35(1)
η = sähkön kokonaistuotannon ja sähköntuotannon primäärienergiakulutuksen suhde, ja se lasketaan Eurostatin tilastoihin perustuvana EU:n keskiarvona.
Article 25a(2)
2 artiklan toisen alakohdan 2 alakohta
Article 35(2) and (3)
2 artiklan toisen alakohdan c alakohta
Article 25a(3)
2 artiklan toisen alakohdan 3 alakohta
Article 35(4)
2 artiklan toisen alakohdan d alakohta
Article 35(5)
ETBE:n uusiutuvista lähteistä peräisin oleva osuus
Article 25a(4) and (5)
Raaka-aineet, jotka voidaan jalostaa ainoastaan kehittynyttä teknologiaa käyttäen, on lisättävä liitteessä IX olevaan A osaan.
Article 35(6) and (7)
Raaka-aineet, jotka voidaan jalostaa biopolttoaineiksi tai liikenteessä käytettäväksi biokaasuksi kypsää teknologiaa käyttäen, on lisättävä liitteessä IX olevaan B osaan.
Annex I
Eritellyt oletusarvot viljelylle: ’eec’, sellaisena kuin se on määritetty tässä liitteessä olevassa C osassa, myös maaperän N2O-päästöt
Annex II
Kasvihuonekaasujen päästöt – tyypillinen arvo
Annex III
(gCO2ekv/MJ)
Annex IV
etanoli viljakasveista, ei kuitenkaan maissista
Annex V
ETBE:n uusiutuvista lähteistä peräisin oleva osuus
Annex VI
etanoli sokerijuurikkaasta
Annex VII
etanoli maissista
Directive (EU) 2018/2002 of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2002,
amending Directive 2012/27/EU on energy efficiency
energiatehokkuudesta annetun direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta
Moderation of energy demand is one of the five dimensions of the Energy Union Strategy established by the Commission communication of 25 February 2015 entitled ‘A Framework Strategy for a Resilient Energy Union with a Forward-Looking Climate Change Policy’.
Energian kysynnän hillintä on yksi energiaunionistrategian viidestä ulottuvuudesta, jotka perustettiin 25 päivänä helmikuuta 2015 annetun komission tiedonannon ”Joustavaa energiaunionia ja tulevaisuuteen suuntautuvaa ilmastonmuutospolitiikkaa koskeva puitestrategia” perusteella.
Improving energy efficiency throughout the full energy chain, including energy generation, transmission, distribution and end-use, will benefit the environment, improve air quality and public health, reduce greenhouse gas emissions, improve energy security by reducing dependence on energy imports from outside the Union, cut energy costs for households and companies, help alleviate energy poverty, and lead to increased competitiveness, more jobs and increased economic activity throughout the economy, thus improving citizens' quality of life.
Parantamalla energiatehokkuutta koko energiaketjussa, mukaan lukien energian tuotannossa, siirrossa, jakelussa ja loppukäytössä, saadaan aikaan ympäristöhyötyjä, parannetaan ilmanlaatua ja kansanterveyttä, vähennetään kasvihuonekaasupäästöjä, parannetaan energiaturvallisuutta vähentämällä riippuvuutta unionin ulkopuolelta tuotavasta energiasta, alennetaan kotitalouksien ja yritysten energiakustannuksia, autetaan lievittämään energiaköyhyyttä ja parannetaan kilpailukykyä sekä lisätään työpaikkoja ja toimintaa kaikilla talouden sektoreilla, mikä parantaa kansalaisten elämänlaatua.
This is in line with the Union commitments made in the framework of the Energy Union and global climate agenda established by the 2015 Paris Agreement on climate change following the 21st Conference of the Parties to the United Nations Framework Convention on Climate Change (the ‘Paris Agreement’), committing to keep the increase of the global average temperature to well below 2 °C above pre-industrial levels and to pursuing efforts to limit the temperature increase to 1,5 °C above pre-industrial levels.
Tämä on unionin niiden sitoumusten mukaista, jotka on tehty energiaunionin sekä vuonna 2015 tehdyn Pariisin ilmastosopimuksen, joka hyväksyttiin YK:n ilmastosopimuksen osapuolten 21. konferenssissa sovitun globaalin ilmastosopimuksen, jäljempänä ’Pariisin sopimus’, puitteissa ja joissa sitoudutaan pitämään maapallon keskilämpötilan nousu selvästi alle 2 celsiusasteen esiteollisen ajan tasoon verrattuna ja toteuttamaan toimia, joilla lämpötilan nousu saadaan pidettyä korkeintaan 1,5 celsiusasteessa esiteollisen ajan tasoon verrattuna.
Directive 2012/27/EU of the European Parliament and of the Council is an element to progress towards the Energy Union, under which energy efficiency is to be treated as an energy source in its own right.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU on yksi osatekijä edettäessä kohti energiaunionia, jossa energiatehokkuutta käsitellään erillisenä energialähteenä.
The energy efficiency first principle should be taken into account when setting new rules for the supply side and other policy areas.
Energiatehokkuus etusijalle -periaate olisi otettava huomioon asetettaessa tarjontapuolta ja muita politiikanaloja koskevia uusia sääntöjä.
The Commission should ensure that energy efficiency and demand-side response can compete on equal terms with generation capacity.
Komission olisi varmistettava, että energiatehokkuus ja kysyntäpuolen ohjaus voivat kilpailla yhtäläisin edellytyksin tuotantokapasiteetin kanssa.
Energy efficiency needs to be considered whenever decisions relating to planning the energy system or to financing are taken.
Energiatehokkuus on otettava huomioon aina, kun tehdään energiajärjestelmän suunnittelua koskevia päätöksiä tai rahoituspäätöksiä.
Energy efficiency improvements need to be made whenever they are more cost-effective than equivalent supply-side solutions.
Energiatehokkuuteen on tehtävä parannuksia aina, kun ne ovat kustannustehokkaampia kuin vastaavat tarjontapuolen ratkaisut.
This ought to help exploit the multiple benefits of energy efficiency for the Union, in particular for citizens and businesses.
Näin pitäisi voida hyödyntää paremmin energiatehokkuudesta unionille ja etenkin kansalaisille ja yrityksille koituvat eri edut.
Energy efficiency should be recognised as a crucial element and a priority consideration in future investment decisions on the Union's energy infrastructure.
Energiatehokkuus olisi nähtävä keskeisenä tekijänä ja otettava huomioon yhtenä painopistealana tulevissa unionin energiainfrastruktuuria koskevissa investointipäätöksissä.
Reaching an ambitious energy efficiency target requires barriers to be removed in order to facilitate investment in energy efficiency measures.
Kunnianhimoisen energiatehokkuustavoitteen saavuttaminen edellyttää esteiden poistamista, jotta helpotettaisiin investointeja energiatehokkuustoimenpiteisiin.
One step in that direction is the clarification provided by Eurostat on 19 September 2017 on how to record energy performance contracts in national accounts, which removes uncertainties and facilitates the use of such contracts.
Yksi askel tähän suuntaan otettiin, kun Eurostat 19 päivänä syyskuuta 2017 selkeytti, miten energiatehokkuutta koskevat sopimukset kirjataan kansantalouden tilinpidossa, mikä poistaa epävarmuustekijöitä ja helpottaa tällaisten sopimusten käyttöä.
The European Council of 23 and 24 October 2014 supported a 27 % energy efficiency target for 2030 at Union level, to be reviewed by 2020 having in mind a Union-level target of 30 %.
Eurooppa-neuvosto kannatti 23 ja 24 päivänä lokakuuta 2014 pidetyssä kokouksessaan sitä, että unionin tasolla vuodeksi 2030 asetetaan 27 prosentin energiatehokkuustavoite, jota on määrä tarkistaa vuoteen 2020 mennessä ”pitäen mielessä unionin 30 prosentin tason”.
In its resolution of 15 December 2015 entitled ‘Towards a European Energy Union’, the European Parliament called on the Commission to assess, in addition, the viability of a 40 % energy efficiency target for the same timeframe.
Euroopan parlamentti kehotti 15 päivänä joulukuuta 2015 antamassaan päätöslauselmassa aiheesta ”Kohti Euroopan energiaunionia” komissiota lisäksi arvioimaan myös 40 prosentin energiatehokkuustavoitteen toteutettavuutta samalla aikavälillä.
It is therefore appropriate to amend Directive 2012/27/EU, in order to adapt it to the 2030 perspective.
Sen vuoksi on aiheellista muuttaa direktiiviä 2012/27/EU, jotta otetaan huomioon vuotta 2030 koskevat näkymät.
A 32,5 % reduction results in 1273 Mtoe and 956 Mtoe in 2030 respectively.
Energiajärjestelmien toiminnan tehokkuuteen tiettynä ajankohtana vaikuttaa kyky syöttää sähkötehoa eri lähteistä – joilla on eriasteinen inertia ja erilaiset käynnistysajat – verkkoon sulavasti ja joustavasti.
That target, which is of the same nature as the Union's 2020 target, should be assessed by the Commission for the purpose of revising it upwards by 2023 in the case of substantial cost reductions or, where needed, to meet the Union's international commitments for decarbonisation.
Kyseistä tehokkuutta parantamalla voidaan paremmin hyödyntää uusiutuvia energialähteitä.
Member States should set their national indicative energy efficiency contributions taking into account that the Union's 2030 energy consumption has to be no more than 1273 Mtoe of primary energy and/or no more than 956 Mtoe of final energy.
Jäsenvaltioiden ja unionin olisi pyrittävä energiankulutuksen vähentämiseen riippumatta talouskasvun tasosta.
This means that primary energy consumption in the Union should be reduced by 26 %, and final energy consumption should be reduced by 20 % compared to the 2005 levels.
Velvoite, jonka mukaan jäsenvaltioiden on laadittava pitkän aikavälin strategioita, joiden avulla saadaan liikkeelle investointeja ja helpotetaan kansallisen rakennuskannan peruskorjaamista, ja ilmoitettava tästä komissiolle, poistetaan direktiivistä 2012/27/EU ja lisätään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2010/31/EU, johon tämä velvoite sopii lähes nollaenergiarakennuksiin ja vähähiilisiin rakennuksiin siirtymistä koskevien pitkän aikavälin suunnitelmien kanssa.
A regular evaluation of progress towards the achievement of the Union's 2030 targets is necessary and is provided for in Regulation (EU) 2018/1999 of the European Parliament and of the Council.
Energiansäästövelvoitteella on ollut keskeinen rooli paikallisen kasvun ja työpaikkojen luomisessa, ja sitä olisi jatkettava, jotta varmistetaan, että unioni voi saavuttaa energia- ja ilmastotavoitteensa luomalla uusia mahdollisuuksia, ja katkaistaan energiankulutuksen ja kasvun välinen yhteys.
The operational efficiency of energy systems at any given moment is influenced by the ability to feed power generated from different sources — with different degrees of inertia and start-up times — into the grid smoothly and flexibly.
Yksityisen sektorin kanssa tehtävä yhteistyö on tärkeää, jotta voidaan arvioida, millä edellytyksillä energiatehokkuushankkeisiin tehtävät yksityiset investoinnit voidaan saada liikkeelle, ja kehittää uusia tulomalleja energiatehokkuutta koskevan innovoinnin alalla.
Improving that efficiency will enable better use to be made of renewable energy.
Energiatehokkuuden parantamiseen liittyvät toimenpiteet vaikuttavat myönteisesti myös ilmanlaatuun, sillä energiatehokkaammat rakennukset vähentävät osaltaan lämmityspolttoaineiden, mukaan lukien kiinteiden lämmityspolttoaineiden kysyntää.
Member States and the Union should aim to decrease energy consumption regardless of levels of economic growth.
Jäsenvaltioita vaaditaan täyttämään koko velvoitekaudelta 2021–2030 kumulatiivinen loppukäytön energiansäästö, joka vastaa vähintään 0,8 prosentin uusia vuotuisia säästöjä, loppuenergian kulutuksesta.
The obligation on Member States to establish long-term strategies for mobilising investment and facilitating the renovation of their national building stock and notify them to the Commission is removed from Directive 2012/27/EU and added to Directive 2010/31/EU of the European Parliament and of the Council where that obligation fits in with long-term plans for nearly zero energy buildings (NZEBs) and the decarbonisation of buildings.
Tämä vaatimus voidaan täyttää uusilla politiikkatoimilla, jotka hyväksytään 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2030 välisen uuden velvoitekauden aikana, tai uusilla yksittäisillä toimilla, jotka ovat tulosta edeltävällä kaudella tai ennen sitä hyväksytyistä politiikkatoimista, edellyttäen että energiansäästöihin johtavat yksittäiset toimet kuitenkin otetaan käyttöön tämän uuden kauden aikana.
In view of the climate and energy framework for 2030, the energy savings obligation established by Directive 2012/27/EU should be extended beyond 2020.
Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden olisi voitava hyödyntää energiatehokkuusvelvoitejärjestelmää tai vaihtoehtoisia politiikkatoimia tai molempia.
That extension would create greater stability for investors and thus encourage long-term investments and long-term energy efficiency measures, such as the deep renovation of buildings with the long-term objective of facilitating the cost effective transformation of existing buildings into NZEBs.
Lisäksi olisi annettava useita vaihtoehtoja, muun muassa liikenteessä käytetyn energian sisällyttäminen kokonaan tai osittain laskennan perustilanteeseen, jotta jäsenvaltiot voivat laskea joustavasti energiasäästöjensä määrän samalla kuitenkin varmistaen, että päästään vaadittuun kumulatiiviseen loppukäytön energiansäästöön, joka vastaa vähintään 0,8 prosentin suuruisia uusia vuotuisia säästöjä.
The energy savings obligation has an important role in the creation of local growth and jobs, and should be maintained to ensure that the Union can achieve its energy and climate objectives by creating further opportunities and to break the link between energy consumption and growth.
Olisi kuitenkin kohtuutonta asettaa kyseinen vaatimus Kyprokselle ja Maltalle.
Cooperation with the private sector is important to assess the conditions on which private investment for energy efficiency projects can be unlocked and to develop new revenue models for innovation in the field of energy efficiency.
Kyseisten pienten saarijäsenvaltioiden energiamarkkinoilla on omat erityispiirteensä, jotka rajoittavat merkittävästi energiansäästövelvoitteen täyttämiseen käytettävissä olevien toimenpiteiden valikoimaa.
Energy efficiency improvement measures also have a positive impact on air quality, as more energy efficient buildings contribute to reducing the demand for heating fuels, including solid heating fuels.
Näitä erityispiirteitä ovat esimerkiksi yksi ainoa sähkönjakelija, maakaasuverkkojen sekä kaukolämpö- ja kaukojäähdytysjärjestelmien puuttuminen ja polttoaineen jakeluyhtiöiden pieni koko.
Energy efficiency measures therefore contribute to improving indoor and outdoor air quality and help achieve, in a cost effective manner, the objectives of the Union's air quality policy, as established in particular by Directive (EU) 2016/2284 of the European Parliament and of the Council.
Näiden erityispiirteiden lisäksi kyseisten jäsenvaltioiden energiamarkkinat ovat pienet.