natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The scope of situations covered by Article 14(1) is broad: it covers the period for voluntary departure as well as any period for which removal has been formally or de facto postponed in accordance with Article 9 of the Return Directive (for example appeal with suspensive effect, possible violation of non-refoulement principle, health reasons, technical reasons, failure of removal efforts due to lack of identification).
Niissä on otettava huomioon direktiivin ja asiaa koskevan kansainvälisen oikeuden asiakirjojen, kuten vuoden 1989 lapsen oikeuksien yleissopimuksen ja sitä koskevan yleiskommentin nro 6 [72], henki.
Periods spent in detention are expressly excluded, since the related safeguards are regulated elsewhere (see section 15).
Mallina voidaan käyttää myös turvapaikkasäännöstöä (erityisesti vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin 14 artiklaa).Muut perustarpeet: Unionin tuomioistuin on todennut asiassa C-562/13, Abdida, antamassaan tuomiossa, että jäsenvaltioiden on huolehdittava myös muista perustarpeista, jotta kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa voitaisiin on tosiasiallisesti saatavilla aikana, jona kyseinen jäsenvaltio joutuu lykkäämään maastapoistamista.
The provision of emergency healthcare and necessary treatment of the illness is a basic minimum right and access to it must not be made dependent on the payment of fees.
Jäsenvaltioiden asiana on määrittää, miten asianomaisen kolmannen maan kansalaisen perustarpeista huolehditaan.
Access to education: the limitation of ‘subject to the length of their stay’ should be interpreted restrictively.
Logiikka, johon unionin tuomioistuin vetosi ottaessaan käyttöön tämän velvoitteen, oli se, että palauttamisdirektiivin 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty velvoite kiireellisen terveydenhoidon ja välttämättömän sairaanhoidon tarjoamisesta voi jäädä vaille todellista vaikutusta, jollei samalla huolehdita asianomaisen kolmannen maan kansalaisen perustarpeista.
In cases of doubt about the likely length of stay before return, access to education should be granted rather than not.
Unionin tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön logiikan ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön perusteella on pääteltävissä, että palauttamisdirektiivin 14 artiklan 1 kohdassa lueteltujen muiden oikeuksien (erityisesti koulutukseen pääsy ja heikoimmassa asemassa olevien henkilöiden tarpeiden huomioon ottaminen) nauttiminen edellyttää samanaikaisesti, että asianomaisen kolmannen maan kansalaisen perustarpeista huolehditaan.
A national practice where access to the education system is normally only established if the length of the stay is more than fourteen days may be considered acceptable.
Vaikka unionin lainsäädännössä ei ole yleistä oikeudellista velvoitetta huolehtia kaikkien kolmansien maiden kansalaisten perustarpeista ennen palauttamista, komissio kannustaa jäsenvaltioita toimimaan kansallisen oikeuden mukaisesti, jotta palautettaville voidaan varmistaa inhimilliset ja ihmisarvoiset elinolot.
As regards practical problems, such as cases in which the minor does not have a document proving the education already obtained in other countries or cases in which the minor does not speak any language in which education can be provided in the Member State, appropriate answers need to be found at national level, taking into account the spirit of the Directive and relevant international law instruments such as the 1989 Convention on the Rights of the Child and General Comment No 6 thereto [72].
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 14 artiklan 2 kohta
Inspiration may also be drawn from the asylum acquis (in particular Article 14 of the Reception Conditions Directive 2013/33/EU).
Jäsenvaltioiden on annettava 1 kohdassa tarkoitetuille henkilöille kansallisen lainsäädännön mukainen kirjallinen vahvistus siitä, että vapaaehtoista poistumista varten myönnettyä aikaa on jatkettu 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai että palauttamispäätöstä ei toistaiseksi panna täytäntöön.
Other basic needs: in its judgement in Case C-562/13, Abdida, the ECJ found that Member States are obliged to also cover other basic needs to ensure that emergency healthcare and essential treatment of illness are in fact made available during the period in which that Member State is required to postpone removal.
Palauttamisdirektiivin johdanto-osan 12 kappaleessa täsmennetään seuraavaa: ”Näille henkilöille olisi annettava heidän asemaansa koskeva kirjallinen vahvistus, jotta he voisivat osoittaa erityistilanteensa viranomaisten suorittamissa valvonta- tai tarkastustilanteissa.
It is for the Member States to determine the form in which such provision for the basic needs of the third-country national concerned is to be made.
Jäsenvaltioilla olisi oltava runsaasti harkintavaltaa kirjallisen vahvistuksen muodon osalta, ja niiden olisi myös voitava sisällyttää vahvistus tämän direktiivin nojalla annettuihin palauttamiseen liittyviin päätöksiin.”
The logic upon which the ECJ relied to establish this obligation was that the requirement to provide emergency healthcare and essential treatment of illness under Article 14(1)(b) of the Return Directive may be rendered meaningless if there were not also a concomitant requirement to make provision for the basic needs of the third-country national concerned.
Kirjallisen vahvistuksen muoto: Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta.
Based on this logic developed by the ECJ, and in light of the indications provided for in relevant case-law of the ECtHR, it can be derived that enjoyment of the other rights enumerated in Article 14(1) of the Return Directive (such as in particular access to education and taking into account needs of vulnerable persons) also give rise to a concomitant requirement to make provision for the basic needs of the third-country national concerned.
Vahvistus voi olla joko kansallisten viranomaisten antama erillinen asiakirja tai sisältyä palauttamiseen liittyvään viralliseen päätökseen.
Even though there is no general legal obligation under Union law to make provision for the basic needs of all third-country nationals pending return, the Commission encourages Member States to do so under national law, in order to assure humane and dignified conditions of life for returnees.
On tärkeää, että se antaa palautettavalle mahdollisuuden osoittaa – silloin kun on kyse poliisin valvonnasta – että hänestä ollaan jo tekemässä palauttamispäätös ja hänelle on myönnetty aikaa vapaaehtoiseen paluuseen, maastapoistamista on lykätty tai että hänestä on tehty palauttamispäätös, jota ei voida toistaiseksi panna täytäntöön.
Legal basis: Return Directive — Article 14(2)
Jos mahdollista, vahvistuksessa olisi täsmennettävä vapaaehtoiseen paluuseen myönnetyn ajan pituus tai sen lykkääminen.
Member States shall provide the persons referred to in paragraph 1 with a written confirmation in accordance with national legislation that the period for voluntary departure has been extended in accordance with Article 7(2) or that the return decision will temporarily not be enforced.
Niissä jäsenvaltioissa, joissa tietojenvaihtojärjestelmät mahdollistavat laittomien maahanmuuttajien aseman nopean tarkastuksen poliisin valvontatoimissa tiettyjen henkilötietojen tai viitenumeroiden perusteella, vaatimus kirjallisesta vahvistuksesta voidaan katsoa täytetyksi, jos henkilölle annetaan (tai hänellä on jo) asiakirjoja tai papereita, joissa on nämä henkilötiedot tai viitenumerot.
Recital 12 of the Return Directive specifies: ‘In order to be able to demonstrate their specific situation in the event of administrative controls or checks, such persons should be provided with written confirmation of their situation.
Henkilöille, joita ei pystytä poistamaan maasta, ei tarvitse antaa oleskelulupaa: Jäsenvaltioilla ei ole velvoitetta antaa oleskelulupaa palautettaville henkilöille, jos selviää, ettei maastapoistamisen toteuttamiseen ole kohtuullista mahdollisuutta.
Member States should enjoy wide discretion concerning the form and format of the written confirmation and should also be able to include it in decisions related to return adopted under this Directive’.
Jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus antaa oleskelulupa palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan nojalla (ks. 5.6 kohta).
Form of the written confirmation: Member States enjoy wide discretion.
Unionin tuomioistuin on nimenomaisesti selventänyt tätä asiassa C-146/14, Mahdi, antamansa tuomion [73] 87 ja 88 kohdassa: ”[…] direktiivillä ei pyritä sääntelemään sellaisten laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oleskelun edellytyksiä jäsenvaltion alueella, joiden osalta palauttamispäätöstä ei voida tai ei ole voitu panna täytäntöön.
The confirmation can either be a separate paper issued by the national authorities or part of a formal decision related to return.
Direktiivin 2008/115/EY 6 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltio voi kuitenkin päättää myöntää alueellaan laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle erillisen oleskeluluvan tai muun luvan, joka oikeuttaa oleskeluun, yksilöllisten inhimillisten syiden tai humanitaaristen tai muiden syiden perusteella.”
It is important that it allows the returnee to clearly demonstrate — in case of a police control — that he/she is already subject of a pending return decision and that he/she benefits from a period for voluntary departure, a formal postponement of removal or that he/she is subject of a return decision which can temporarily not be enforced.
Oleskeluluvan myöntämisessä huomioon otettavat perusteet: Kuten edellä korostettiin, jäsenvaltioilla ei ole oikeudellista velvoitetta myöntää oleskelulupaa henkilöille, joita ei voida poistaa maasta, ja jäsenvaltioilla on asiassa laaja harkintavalta.
The confirmation should specify, if possible, the length of the period for voluntary departure or the postponement.
Tässä yhteydessä on suositeltavaa, että arviointiperusteisiin, jotka jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon, sisältyvät sekä yksittäiset (tapauskohtaiset) että horisontaaliset (politiikkaan liittyvät) näkökohdat, kuten
In Member States in which data exchange systems allow for the quick verification of the status of irregular migrants in case of police controls on the basis of certain personal data or reference numbers, the written confirmation requirement can be considered as fulfilled if the person is provided with (or already owns) documents or papers containing these personal data or reference numbers.
palautettavan henkilön yhteistyöhalukkuus tai -haluttomuus
No obligation to grant a permit to non-removable returnees: Member States are not obliged to grant a permit to returnees once it becomes clear that there is no more reasonable prospect of removal, although they may decide to do so in application of Article 6(4) of the Return Directive (see section 5.6).
palautettavan henkilön tosiasiallisen oleskelun kesto
In this context, it is recommended that the assessment criteria that could be taken into account by Member States include both individual (case-related) as well as horizontal (policy-related) elements such as in particular:
perhesiteet
integration efforts made by the returnee,
tarve välttää palkitsemasta laitonta oleskelua
personal conduct of the returnee,
aseman laillistamisen vaikutus mahdollisten (laittomien) maahanmuuttajien maahanmuuton kehitykseen
family links,
sen todennäköisyys, että henkilö siirtyy jäsenvaltioista toiseen Schengen-alueella.
humanitarian considerations,
Palauttamisdirektiivin 12 artiklassa (muoto ja kääntäminen) ja 13 artiklassa (tehokkaat oikeussuojakeinot ja maksuton oikeusapu) luetellut menettelylliset takeet koskevat perusoikeutta hyvään hallintoon, perusoikeutta tulla kuulluksi sekä perusoikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen.
the likelihood of return in the foreseeable future,
Nämä oikeudet ovat erottamaton osa Euroopan unionin oikeusjärjestystä.
need to avoid rewarding irregularity,
Niitä on noudatettava myös säilöönottopäätösten tapauksessa.
impact of regularisation measures on migration pattern of prospective (irregular) migrants,
Näiden yleisten vaatimusten lisäksi palauttamisdirektiivin 15 artiklassa asetetaan tiettyjä vaatimuksia, joita sovelletaan säilöönottopäätöksiin.
likelihood of secondary movements within Schengen area.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 15 artiklan 1 kohta
The procedural safeguards listed in Articles 12 (form and translation) and Article 13 (effective remedy and free legal aid) of the Return Directive are express manifestations of the fundamental rights to good administration, to be heard, to an effective remedy and to a fair trial, all forming an integral part of the European Union legal order.
Jäsenvaltiot voivat ottaa säilöön palauttamismenettelyjen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen palauttamisen valmistelemiseksi ja/tai henkilön poistamiseksi maasta vain, jos muita riittäviä mutta lievempiä keinoja ei voida soveltaa tehokkaasti tietyssä tapauksessa, erityisesti kun
Observance of those rights is thus required also with regard to detention decisions.
on olemassa pakenemisen vaara; tai
Legal basis: Return Directive — Article 15(1)
Säilöönotolla maastapoistamista varten puututaan vakavalla tavalla henkilön vapauteen, joka on perusoikeus, ja sen vuoksi säilöönottoon sovelletaan tiukkoja rajoituksia.
Unless other sufficient but less coercive measures can be applied effectively in a specific case, Member States may only keep in detention a third-country national who is the subject of return procedures in order to prepare the return and/or carry out the removal process, in particular when:
Jäsenvaltioilla on velvollisuus soveltaa säilöönottoa vain tilanteissa, joissa on selvää, että säilöönotto on ainoa tapa varmistaa, että palaamisprosessia voidaan valmistella ja maastapoistamismenettely voidaan toteuttaa (säilöönoton välttämättömyys).
there is a risk of absconding; or
Säilöönoton on perustuttava tapauskohtaiseen arviointiin ja oltava mahdollisimman lyhytaikainen, ja sitä saa jatkaa vain niin kauan kuin asianmukaisella ripeydellä hoidettavat maastapoistamisjärjestelyt ovat kesken (säilöönoton oikeasuhteisuus).
Imposing detention for the purpose of removal is a serious intrusion into the fundamental right of liberty of persons and therefore subject to strict limitations.
Vaikka palauttamisdirektiivin sanamuoto on muotoiltu ohjeelliseksi luetteloksi (käytetään sanaa ”erityisesti”), nämä kaksi konkreettista tapausta kattavat käytännössä ilmenneet yleisimmät skenaariot, jotka oikeuttavat säilöönoton palauttamisen valmistelemiseksi ja toteuttamiseksi sekä maastapoistamisen toteuttamiseksi.
The ECJ has in this context expressly highlighted in its judgment in Case C-61/11, El Dridi (paragraph 41), that the Return Directive foresees a ‘a gradation of the measures to be taken in order to enforce the return decision, a gradation which goes from the measure which allows the person concerned the most liberty, namely granting a period for his voluntary departure, to measures which restrict that liberty the most, namely detention in a specialised facility’.
Säilöönottoa ei toteuteta yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä: Palauttamisdirektiiviin ei sisälly säilöönoton voimassa pitäminen tai laajentaminen yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä, eivätkä jäsenvaltiot saa käyttää maahanmuuttoon liittyvää säilöönottoa maastapoistamista varten eräänlaisena lievänä vankeusrangaistuksena.
An obligation on Member States to apply detention exists only in situations in which it is clear that the use of detention is the only way to make sure that the return process can be prepared and the removal process can be carried out (necessity of detention).
Maastapoistamiseen liittyvän säilöönoton ensisijaisena tarkoituksena on varmistaa, etteivät palautettavat vaaranna palaamisvelvoitteen toteutumista pakenemalla.
Any detention shall be based on an individual assessment and shall be for as short a period as possible, only maintained as long as removal arrangements are in progress and executed with due diligence (proportionality of detention).
Direktiivin 15 artiklan tarkoitus ei ole suojella yhteiskuntaa henkilöiltä, jotka muodostavat uhan yleiselle järjestykselle tai turvallisuudelle.
Reasons for detention: the sole legitimate objective of detention under the Return Directive is to prepare the return and/or to carry out the removal process, in particular when there is: (1) a risk of absconding; or (2) avoidance or hampering of the preparation of return or the removal process by the returnee.
Yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle vaaraa aiheuttavan henkilön aiempi käytös/toiminta (esim. hallinto-oikeuden noudattamatta jättäminen muilla aloilla kuin maahanmuuttolainsäädännössä tai rikoslainsäädännön rikkominen) voidaan kuitenkin ottaa huomioon arvioitaessa pakenemisen vaaraa (ks. 1.6 kohta).
When such reasons for detention exist, and when no less coercive measures can be applied effectively in a specific case (last resort), Member States are entitled and should use detention for the time necessary to ensure that return procedures can be successfully carried out in compliance with the provisions of Article 8 of the Return Directive.
Jos kyseisen henkilön aiempi käytös/toiminta johtaa päätelmään, että hän ei todennäköisesti noudata lakia ja välttää palauttamisen, tämä voi riittää perusteluksi päätökselle pakenemisen vaaran olemassaolosta.
Even though the wording of the Return Directive is phrased as an indicative listing (‘in particular’), these two concrete cases cover the main scenarios encountered in practice that justify detention in view of preparing and organising return and carrying out the removal process.
Velvollisuus säätää tehokkaista säilöönoton vaihtoehdoista: 15 artiklan 1 kohtaa olisi tulkittava niin, että kunkin jäsenvaltion on säädettävä kansallisessa lainsäädännössään säilöönoton vaihtoehdoista.
No detention for public order reasons: the possibility of maintaining or extending detention for public order reasons is not covered by the text of the Return Directive and Member States are not allowed to use immigration detention for the purposes of removal as a form of ‘light imprisonment’.
Säilöönoton vaihtoehtoja voivat olla esimerkiksi asuinpaikkaa koskevat rajoitukset, avoimet perhekodit, tapauskäsittelijöiden tuki, säännöllinen raportointi, henkilökorttien/matkustusasiakirjojen luovuttaminen, takuut ja sähköinen valvonta.
The past behaviour/conduct of a person posing a risk to public order and safety (for instance non-compliance with administrative law in other fields than migration law or infringements of criminal law) may, however, be taken into account when assessing whether there is a risk of absconding (see section 1.6).
Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä useita erilaisia vaihtoehtoja, joilla voidaan vastata kolmansien maiden kansalaisten eri ryhmien tarpeisiin.
If the past behaviour/conduct of the person concerned allows drawing the conclusion that the person will probably not act in compliance with the law and avoid return, this may justify the decision that there is a risk of absconding.
Konkreettisia esimerkkejä: Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen voi olla paljastamatta henkilöllisyyttään maastapoiston välttämiseksi.
It is only where, in the light of an assessment of each specific situation, the enforcement of the return decision in the form of removal risks being compromised by the conduct of the person concerned that the Member States may deprive that person of his liberty and detain him’.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 15 artiklan 2 kohta
This implies that, to comply with the obligation to provide for effective alternatives to detention, Member States must provide in national law for alternatives to detention that can achieve the same objectives of detention (i.e. prevent absconding, avoid that the third-country national avoids or hampers return) while using means that are less intrusive of the right to liberty of the individual.
Jos säilöönottomääräyksen antaa hallintoviranomainen, jäsenvaltion on
National authorities responsible for taking decisions related to detention and alternatives to detention need to assess whether such less coercive measures would be sufficient and effective in each individual case.
joko säädettävä, että oikeusviranomainen tutkii viipymättä säilöönoton laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa säilöönoton alkamisesta;
Examples of alternatives to detention include residence restrictions, open houses for families, case-worker support, regular reporting, surrender of ID/travel documents, bail and electronic monitoring.
tai annettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle oikeus panna vireille menettely, jossa oikeusviranomainen tutkii viipymättä hänen säilöönottonsa laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa kyseisen menettelyn alkamisesta.
The UNHCR provides some practical examples of good practices [75] on alternatives to detention.Benefits and risks — alternatives to detention
Tässä tapauksessa jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle mahdollisuudesta tällaisen menettelyn vireillepanoon.
The benefits of providing for alternatives to detention may include higher return rates (including voluntary departure), improved cooperation with returnees in obtaining necessary documentation, financial benefits (less cost for the State) and less human cost (avoidance of hardship related to detention).
Asianomainen kolmannen maan kansalainen on vapautettava välittömästi, jos säilöönotto ei ole laillinen.
Risks include an increased likelihood of absconding, possible creation of pull factors (alternative detention facilities such as family houses may be perceived as attractive for potential irregular immigrants) and possible social tensions in the neighbourhood of open centres.
Oikeusviranomaiset voivat olla, mutta niiden ei tarvitse olla tuomareita.
Recommendation: The challenge is to find intelligent solutions with an appropriate mix of rewards and deterrents.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti niiden on oltava riippumattomia, puolueettomia ja tarjottava oikeudelliset takuut kontradiktoriselle menettelylle.
A complete absence of deterrents may lead to insufficient removal rates.
Kirjallista päätöstä koskevaa vaatimusta sovelletaan myös säilöönoton jatkamispäätöksiin: Vaatimus antaa kirjallinen päätös perusteluineen koskee myös päätöksiä säilöönoton jatkamiseksi.
At the same time an overly repressive system with systematic detention may also be inefficient, since the returnee has little incentive or encouragement to cooperate in the return procedure.
Kaikkia oikeuteen tulla kuulluksi luontaisesti liittyviä takeita sovelletaan säilöönottopäätöksiin ja säilöönoton jatkamista koskeviin päätöksiin.
Member States should develop and use a wide range of alternatives to address the situation of different categories of third-country nationals.
Päätöksestä tulee kuitenkin pätemätön oikeuden noudattamatta jättämisen vuoksi ainoastaan, mikäli menettelyn lopputulos olisi ollut erilainen, jos oikeutta olisi noudatettu.
An illegally staying third-country national may hide (not disclose) his/her identity in order to avoid removal.
Unionin tuomioistuin on selventänyt tätä asiassa C-146/14, Mahdi, antamansa tuomion 47 kohdassa seuraavasti: ”direktiivin 15 artiklan säännöksissä ei edellytetä […] kirjallisen ”säilöönoton uudelleentarkastelua koskevan toimenpiteen” toteuttamista […].
Article 15(6)(a) lists ‘lack of cooperation’ as one of the two cases which may justify an extension of the maximum detention period for 12 months and the overall objective and finality of this kind of detention (Beugehaft or Durchsetzungshaft) is removal, not penalisation.
Valvovan oikeusviranomaisen toimivalta: Tarkastelumekanismi, jolla tutkitaan ainoastaan oikeudellisia eikä tosiseikkoja koskevia kysymyksiä ei ole riittävä.