natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is also a reference that is easy to monitor and report.
Sen vuoksi OTC-johdannaissopimukset, joita ei määritetä keskusvastapuolessa ja jotka voidaan vapauttaa tämän asetuksen vaatimuksista, ovat myös merkityksellisiä määritettäessä vastapuolen salkun kokoa, laajuutta ja monimutkaisuutta, ja ne olisi siksi sisällytettävä myös kynnysarvojen laskentaan.
These thresholds are also in line with the BCBS-IOSCO framework for non-centrally cleared OTC derivative contracts and are therefore consistent with international standards.
On aiheellista vahvistaa erityisiä riskienhallintamenettelyjä tietyntyyppisille OTC-johdannaissopimuksille, joita ei määritetä keskusvastapuolessa ja joissa on merkkejä erityisistä riskiprofiileista.
Exposures arising either from contracts or counterparties that are permanently or temporarily exempted or partially exempted from margins, should also be included in the calculation of the aggregated gross notional amount.
Erityisesti ilman alkuvakuutta tapahtuvan vaihtuvan vakuuden vaihtamisen BCBS-IOSCO-puitteiden mukaisesti olisi katsottava olevan asianmukainen vakuuksien vaihto kohde-etuus luovuttamalla toteutettaville valuutanvaihtosopimuksille.
This is due to the fact that all the contracts contribute to the determination of the size and complexity of a counterparty's portfolio.
Koska koron- ja valuutanvaihtosopimukset voidaan vastaavasti myös jakaa valuuttatermiinisopimuksien vaiheeksi, ainoastaan korko olisi osatekijä, johon olisi sovellettava alkuvakuutta.
Therefore, non-centrally cleared OTC derivative contracts that may be exempted from the requirements of this Regulation are also relevant for determining the size, scale and complexity of the counterparty's portfolio and should therefore also be included in the calculation of the thresholds.
Olisi otettava huomioon esteet, joita katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijoilla tai katepooleilla on vakuuksien antamisessa.
It is appropriate to set out special risk management procedures for certain types of non-centrally cleared OTC derivative contracts that show particular risk profiles.
Tietyissä olosuhteissa katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijoilla tai katepooleilla ei tämän vuoksi olisi velvoitetta asettaa vakuuksia.
In particular, the exchange of variation margin without initial margin should, consistent with the BCBS-IOSCO framework, be considered an appropriate exchange of collateral for physically-settled foreign exchange contracts.
Tämä loisi joustavuutta katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijoille tai katepooleille samalla varmistaen, että niiden vastapuolten riskit ovat rajoitetut.
Similarly, as cross-currency swaps can be decomposed into a sequence of foreign exchange forwards, only the interest rate component should be covered by initial margin.
Katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijoilla tai katepooleilla voi olla oikeudellisia esteitä sille, että ne asettavat tai keräävät muuna kuin käteisvaroina olevia vakuuksia alkuvakuudeksi tai vaihtuvaksi vakuudeksi taikka asettavat käteisvaroja vaihtuvaksi vakuudeksi, koska vaihtuvan vakuuden maksamista voitaisiin pitää vaateena, joka on paremmassa asemassa kuin joukkolainan haltijan vaade, mistä voisi aiheutua oikeudellisia esteitä.
Account should be taken of the impediments faced by covered bonds issuers or cover pools in providing collateral.
Vastaavasti mahdollisuutta korvata tai perua alkuvakuus voitaisiin pitää vaateena, joka on paremmassa asemassa kuin joukkolainan haltijan vaade, mistä voisi aiheutua saman tyyppisiä rajoitteita.
Under a specific set of conditions, covered bonds issuers or cover pools should therefore not be required to post collateral.
Katetun joukkolainan liikkeeseenlaskijalla tai katepoolilla ei ole kuitenkaan mitään rajoituksia palauttaa käteisvaroja, jotka on aiemmin kerätty vaihtuvana vakuutena.
This should allow for some flexibility for covered bonds issuers or cover pools while ensuring that the risks for their counterparties are limited.
Katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijoiden tai katepoolien vastapuolten olisi sen vuoksi asetettava vaihtuva vakuus käteisvaroina, ja niillä olisi oltava oikeus saada ne takaisin osittain tai kokonaan, mutta katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijoilla tai katepooleilla olisi oltava velvoite ainoastaan asettaa vaihtuva vakuus aiemmin vastaanotetulle käteisvarojen määrälle.
Covered bond issuers or cover pools may face legal impediments to posting and collecting non-cash collateral for initial or variation margin or posting variation margin in cash since variation margin payment could be considered a claim that ranks senior to the bond holder claims, which could result in a legal impediment.
Vastapuolten olisi aina arvioitava niiden nettoutus- ja erottelusopimusten oikeudellinen täytäntöönpanokelpoisuus.
Similarly, the possibility to substitute or withdraw initial margin could be considered a claim that ranks senior to the bond holder claims facing the same type of constraints.
Jos kolmannen maan oikeudellisessa kehyksessä arvioinnin tulos on kielteinen, vastapuolten olisi käytettävä muita järjestelyjä kuin vakuuksien kahdensuuntaista vaihtoa.
However, there are no constraints on a covered bond issuer or cover pool to return cash previously collected as variation margin.
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaisuus kansainvälisten standardien kanssa ja välttää se, että kaupankäynti unionin ja kyseisten lainkäyttöalueiden vastapuolten välillä muuttuu mahdottomaksi, sekä tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi unionissa, on asianmukaista vahvistaa vähimmäismäärä, jonka alittuessa vastapuolet voivat käydä kauppaa näille oikeudenkäyttöalueille sijoittautuneiden vastapuolten kanssa ilman alkuvakuuden tai vaihtuvan vakuuden vaihtamista.
Counterparties of covered bond issuers or cover pools should therefore be required to post variation margin in cash and should have the right to get back part or all of it, but the covered bond issuers or cover pools should only be required to post variation margin for the amount in cash that was previously received.
Jos vastapuolilla on mahdollisuus kerätä vakuuksia ja ne voivat varmistaa, että tämän asetuksen säännöksiä voidaan noudattaa kerättyjen vakuuksien osalta, toisin kuin asetettujen vakuuksien osalta, unionin vastapuolten olisi aina edellytettävä keräävän vakuuksia.
Counterparties should always assess the legal enforceability of their netting and segregation agreements.
Niitä vastuita, jotka aiheutuvat kolmansien maiden oikeudenkäyttöalueille asettautuneiden vastapuolten kanssa tehdyistä sopimuksista ja joita vakuuksien vaihto ei kata kyseisten lainkäyttöalueiden oikeudellisten esteiden vuoksi, tulisi rajoittaa tiettyyn enimmäismäärään, sillä pääoman ei katsota vastaavan vakuuksien vaihtoa, kun on kyse OTC-johdannaissopimuksista, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, aiheutuvista vastuista, eivätkä kaikki tämän asetuksen mukaisten vakuusvaatimusten alaiset vastapuolet ole myös pääomavaatimusten alaisia.
Where, with respect to the legal framework of a third country, these assessments turn out to be negative, counterparties should rely on arrangements different from the two-way exchange of margins.
Tämä rajoitus olisi vahvistettava siten, että se on helppo laskea ja tarkistaa.
With a view to ensuring consistency with international standards, to avoid that it becomes impossible for Union counterparties to trade with counterparties in those jurisdictions, and to ensure a level playing field for Union counterparties, it is appropriate to set out a minimum threshold below which counterparties can trade with counterparties established in those jurisdictions without exchanging initial or variation margins.
Jotta voidaan välttää järjestelmäriskin muodostuminen ja se, että tällainen erityiskohtelu luo mahdollisuuden kiertää tämän asetuksen säännöksiä, rajoitus olisi vahvistettava maltilliseksi.
Where the counterparties have the possibility to collect margins and can ensure that for collected collateral, as opposed to posted collateral, the provisions of this Regulation can be met, Union counterparties should always be required to collect collateral.
Näitä toimenpiteitä olisi pidettävä riittävän varovaisina, koska on olemassa myös muita riskien vähentämismenetelmiä vakuuksien vaihtoehtoina.
Exposures from contracts with counterparties established in third-country jurisdictions that are not covered by any exchange of collateral because of the legal impediments in those jurisdictions should be constrained by setting a limit, as capital is not considered equivalent to margin exchange in relation to the exposures arising from non-centrally cleared OTC derivative contracts and not all counterparties subject to the margin requirements under this Regulation are also subject to capital requirements.
Jotta voidaan suojautua siltä, ettei vakuutta saada realisoitua välittömästi vastapuolen maksukyvyttömyyden jälkeen, alkuvakuuden laskennassa on tarpeen ottaa huomioon ajanjakso, joka alkaa sopimusten nettoutusryhmän kattavan vakuuden viimeisimmästä vaihtamisesta maksukyvyttömän vastapuolen kanssa ja päättyy, kun sopimukset suljetaan ja siitä aiheutuva markkinariski suojataan uudelleen.
This limit should be set in such a way that it is simple to calculate and verify.
Tämä ajanjakso tunnetaan nimellä ’riskivakuusjakso’ ja se on sama väline, jota käytetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 [3] 272 artiklan 9 kohdan mukaisesti luottolaitosten vastapuoliriskeihin.
To avoid the build-up of systemic risk and to avoid that such specific treatment creates the possibility to circumvent the provisions of this Regulation, the limit should be set at a conservative level.
Koska näiden kahden asetuksen tavoitteet eroavat toisistaan, ja asetuksessa (EU) N:o 575/2013 vahvistetaan säännöt riskivakuusjaksojen laskemiseksi ainoastaan omien varojen vaatimuksia varten, tässä asetuksessa olisi säädettävä riskivakuusjaksoihin sovellettavat erityiset säännöt, joita tarvitaan, kun on kyse OTC-johdannaissopimusten, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, riskinhallintamenettelyistä.
These treatments would be considered sufficiently prudent, because there are also other risk mitigation techniques as an alternative to margins.
Riskivakuusjaksoissa olisi otettava huomioon tässä asetuksessa vakuuksien vaihtamista varten vaaditut menettelyt.
In order to safeguard against the case where collateral cannot be liquidated immediately after the default of a counterparty, it is necessary, when calculating initial margin to take into account the time period from the most recent exchange of collateral covering a netting set of contracts with a defaulting counterparty until the contracts are closed out and the resulting market risk is re-hedged.
Alkuvakuus ja vaihtuva vakuus olisi yleensä vaihdettava viimeistään täytäntöönpanopäivää seuraavan pankkipäivän loppuun mennessä.
This time period is known as the ‘margin period of risk’ (‘MPOR’) and is the same tool as that used in Article 272(9) of Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council [3], with respect to counterparty credit risk of credit institutions.
Vaihtuvan vakuuden vaihdon määräajan pidentäminen on kuitenkin sallittua, jos se otetaan asianmukaisesti huomioon riskivakuusjaksoa laskettaessa.
Nevertheless, as the objectives of the two Regulations differ, and Regulation (EU) No 575/2013 sets out rules for calculating the MPOR for the purpose of own funds requirements only, this Regulation should include specific rules on the MPOR that are required in the context of the risk management procedures for non-centrally cleared OTC derivative contracts.
Vaihtoehtoisesti, jos ei sovelleta alkuvakuusvaatimusta, pidentäminen olisi sallittava, jos kerätään riittävä määrä ylimääräistä vaihtuvaa vakuutta.
The MPOR should take into account the processes required by this Regulation for the exchange of margins.
Alkuvakuusmalleja kehitettäessä ja asianmukaista riskivakuusjaksoa laskettaessa vastapuolten olisi otettava huomioon, että ne tarvitsevat malleja, jotka kuvaavat markkinoiden likviditeettiä, markkinatoimijoiden lukumäärää ja asianomaisten OTC-johdannaissopimusten volyymiä.
Initial and variation margin should generally be exchanged no later than the end of the business day following the day of execution.
Samaan aikaan on tarpeen kehittää malli, jota molemmat osapuolet ymmärtävät, joka voidaan toistaa ja johon osapuolet voivat vedota riitojen ratkaisemiseksi.
However, an extension of the time for the exchange of variation margin is permitted where compensated by an adequate calculation of the MPOR.
Sen vuoksi olisi sallittava, että vastapuolet voivat kalibroida mallin ja laskea riskivakuusjaksot ainoastaan markkinaolosuhteiden perusteella ilman, että on tarpeen mukauttaa niiden arvioita tiettyjen vastapuolten ominaisuuksiin.
Alternatively, where no initial margin requirements apply, an extension should be allowed if an appropriate amount of additional variation margin is collected.
Tämä puolestaan merkitsee, että vastapuolet voivat halutessaan toteuttaa erilaisia malleja laskeakseen keskenään vaihdettavan alkuvakuuden määrän, eivätkä nämä alkuvakuuden määrät saa olla symmetrisiä.
When developing initial margin models and when calculating the appropriate MPOR, counterparties should take into account the need to have models that capture the liquidity of the market, the number of participants in that market and the volume of the relevant OTC derivative contracts.
Vaikka alkuvakuusmallia on tarpeen kalibroida riittävän tiheään, uusi kalibrointi voi johtaa odottamattomiin vakuusvaatimuksien tasoihin.
At the same time there is the need to develop a model that both parties can understand, reproduce and on which they can rely to resolve disputes.
Tätä varten olisi luotava asianmukainen ajanjakso, jonka aikana vakuuksia voidaan edelleen vaihtaa edellisen kalibroinnin perusteella.
Therefore counterparties should be allowed to calibrate the model and calculate MPOR dependent only on market conditions, without the need to adjust their estimates to the characteristics of specific counterparties.
Tämän pitäisi antaa vastapuolille riittävästi aikaa noudattaa uudesta kalibroinnista aiheutuvia vakuuspyyntöjä.
This in turn implies that counterparties may choose to adopt different models to calculate the amounts of initial margin to be exchanged between them, and that those amounts of initial margin may not be symmetrical.
Vakuuksien olisi katsottava olevan vapaasti siirrettävissä, jos siinä tapauksessa, että vakuuden asettaja on maksukyvytön, ei ole olemassa sääntelyllisiä tai oikeudellisia esteitä tai kolmannen osapuolen väitteitä, kolmantena osapuolena olevan säilytysyhteisön vaatimukset mukaan luettuina.
While there is a need for recalibrating an initial margin model with sufficient frequency, a new calibration might lead to unexpected levels of margin requirements.
Tiettyjä vaatimuksia (esimerkiksi vakuuden siirtämisestä aiheutuneet kulut ja kustannukset kaikkiin vakuuksien siirtämisiin tavanomaisesti asetetun panttioikeuden muodossa) ei kuitenkaan tulisi pitää esteenä, sillä tämä voisi johtaa tilanteeseen, jossa aina voitaisiin katsoa olevan merkittävä este.
For this reason, an appropriate time period should be established, during which margins may still be exchanged based on the previous calibration.
Vakuuden vastaanottavalla vastapuolella olisi oltava operatiivinen kyky realisoida vakuus sen asettajan maksukyvyttömyystilanteessa.
This should give counterparties enough time to comply with margin calls resulting from the recalibration.
Vakuuden vastaanottavan vastapuolen olisi myös voitava käyttää käteismenettelyä realisoinnissa tehdäkseen vastaavan sopimuksen toisen vastapuolen kanssa tai suojautuakseen aiheutuvilta riskeiltä.
Collateral should be considered as being freely transferable if, in the case of a default of the poster of collateral, there are no regulatory or legal impediments or third-party claims, including those of the third-party custodian.
Markkinoille pääsyä olisi sen vuoksi pidettävä edellytyksenä vakuuksien kerääjälle, jotta se voi myydä vakuuden tai ostaa sen takaisin kohtuullisessa ajassa.
However, certain claims, such as costs and expenses incurred for the transfer of the collateral, in the form of liens routinely imposed on all securities transfers, should not be considered an impediment as that would lead to a situation where an impediment would always be identified.
Näiden valmiuksien pitäisi olla riippumattomia vakuuden asettajasta.
The collecting counterparty should have the operational capability to liquidate the collateral in the case of a default of the poster of collateral.
Kerätyllä vakuudella on oltava riittävän korkea likvidiys ja luottoluokka, jotta keräävä vastapuoli voi realisoida positiot kärsimättä merkittävistä arvon muutoksista aiheutuvaa tappiota, jos vastapuoli joutuu maksukyvyttömäksi.
The collecting counterparty should also be able to use the cash proceeds of liquidation to enter into an equivalent contract with another counterparty or to hedge the resulting risk.
Vakuuden luottoluokka olisi arvioitava käyttäen hyväksyttyjä menetelmiä, kuten ulkoisten luottoluokituslaitosten luokituksia.
Having access to the market should therefore be a pre-requisite for the collector of collateral to enable it to either sell the collateral or repo it within a reasonable amount of time.
Jotta voidaan vähentää mekaanista riippuvuutta ulkoisista luottoluokituksista, olisi kuitenkin otettava käyttöön ylimääräisiä suojatoimenpiteitä.
This capability should be independent of the poster of collateral.
Suojatoimenpiteisiin olisi kuuluttava mahdollisuus käyttää sisäisten luottoluokitusten menetelmää (Internal Ratings Based model), jäljempänä ’IRB-menetelmä’, sekä mahdollisuutta lykätä sellaisen vakuuden korvaaminen, joka menettää hyväksyttävyytensä luokituksen heikkenemisestä johtuen, jotta voidaan tehokkaasti lieventää mahdollisia kerrannaisvaikutuksia, joita voi aiheutua liiallisesta tukeutumisesta ulkoisiin luottoluokituksiin.
Collateral collected must be of sufficiently high liquidity and credit quality to allow the collecting counterparty to liquidate the positions without suffering a loss due to significant changes in value in case the other counterparty defaults.
Vaikka aliarvostukset pienentävät riskiä siitä, että kerätyt vakuudet eivät riitä kattamaan vakuustarpeita vaikean rahoitustilanteen aikana, hyväksyttäessä muuta kuin käteisvakuutta tarvitaan myös muita riskien vähentämismenetelmiä sen varmistamiseksi, että vakuus voidaan tehokkaasti realisoida.
The credit quality of the collateral should be assessed relying on recognised methodologies such as the ratings of external credit assessment institutions.
Vastapuolten olisi erityisesti varmistettava, että kerätyt vakuudet on järkevästi hajautettu yksittäisten liikkeeseenlaskijoiden, liikkeeseenlaskijatyyppien ja omaisuusluokkien osalta.
In order to mitigate the risk of mechanistic reliance on external ratings, however, a number of additional safeguards should be introduced.
Vaikutus, joka kohdistuu järjestelmän kannalta vähemmän merkittävien vastapuolten asettamien vakuuksien rahoitusvakauteen, on vähäinen.
Those safeguards should include the possibility to use an approved Internal Rating Based (‘IRB’) model and the possibility to delay the replacement of collateral that becomes ineligible due to a rating downgrade, with the view to efficiently mitigating potential cliff effects that may arise from excessive reliance on external credit assessments.
Lisäksi alkuvakuuden keskittymärajat saattaisivat olla hankalia vastapuolille, joiden OTC-johdannaissopimussalkut ovat pieniä, koska niillä saattaa olla vain rajallinen määrä asettamiskelpoisia vakuuksia.
While haircuts mitigate the risk that collected collateral is not sufficient to cover margin needs in a time of financial stress, other risk mitigants are also needed when accepting non-cash collateral in order to ensure that it can be effectively liquidated In particular, counterparties should ensure that the collateral collected is reasonably diversified in terms of individual issuers, issuer types and asset classes.
Sen vuoksi, vaikka vakuuksien hajauttaminen onkin pätevä riskin lieventämistekijä, vastapuolilta, jotka eivät ole järjestelmän kannalta merkittäviä, ei olisi edellytettävä vakuuksien hajauttamista.
The impact on financial stability of liquidating the collateral posted by non-systemically important counterparties is limited.
Toisaalta järjestelmän kannalta merkittävien rahoituslaitosten ja muiden vastapuolten, joilla on suuria OTC-johdannaissopimussalkkuja ja jotka käyvät toistensa kanssa kauppaa, olisi sovellettava keskittymärajoja ainakin alkuvakuuksiin, mukaan lukien jäsenvaltioiden vieraan pääoman ehtoiset arvopaperit.
Further, concentration limits on initial margin might be burdensome for counterparties with small OTC derivative portfolios as they might have only a limited range of eligible collateral available to post.
Nämä vastapuolet ovat riittävän kehittyneitä muuntamaan vakuuksia tai kääntymään useiden markkinoiden ja liikkeeseenlaskijoiden puoleen jakauttaakseen riittävästi asetettavaa vakuutta.
Therefore, even though collateral diversification is a valid risk mitigant, non-systemically important counterparties should not be required to diversify collateral.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU [4] 131 artiklassa säädetään unionin oikeuden mukaan järjestelmän kannalta merkittävien laitosten määrittämisestä.
On the other hand, systemically important financial institutions and other counterparties with large OTC derivative portfolios trading with each other should apply the concentration limits at least to initial margin including with respect to eligible collateral comprising Member States' sovereign debt securities.
Kun kuitenkin otetaan huomioon asetuksen (EU) N:o 648/2012 laaja soveltamisala, olisi otettava käyttöön määrällinen raja-arvo, jotta keskittymärajoja koskevia vaatimuksia sovelletaan myös vastapuoliin, jotka eivät välttämättä kuulu nykyisen luokituksen mukaan järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin, mutta joihin olisi kuitenkin sovellettava keskittymärajoja niiden OTC-johdannaissopimussalkun koon perusteella.
Those counterparties are sophisticated enough to either transform collateral or to access multiple markets and issuers to sufficiently diversify the collateral posted.
Eläkejärjestelmien on sovellettava kahdenvälisen vakuuden asettamista koskevia vaatimuksia.
Article 131 of Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council [4] provides for the identification of institutions as systemically important under Union law.
On kuitenkin tarpeen välttää liiallista rasitetta, joka aiheutuu tällaisista vaatimuksista kyseisten järjestelmien odotettuun suorituskykyyn ja sitä kautta tulevien eläkkeensaajien eläketuloihin.
However, given the broad scope of Regulation (EU) No 648/2012, a quantitative threshold should be introduced so that the requirements for concentration limits apply also to counterparties that might not fall under those existing classifications of systemically important institutions but which should nonetheless be subject to concentration limits because of the size of their OTC derivative portfolios.
Eläkejärjestelmien vastuut eläkeläisille ovat paikallisten valuuttojen määräisiä ja niiden sijoitusten on oltava saman valuutan määräisiä, jotta vältetään valuuttaerojen kustannukset ja riskit.
Pension scheme arrangements are subject to bilateral collateralisation requirements.
Sen vuoksi on aiheellista säätää, ettei keskittymärajoja sovelleta eläkejärjestelmiin samalla tavalla kuin muihin vastapuoliin.
It is, however, important to avoid excessive burden from those requirements on the expected performance of those schemes and, consequently, on the retirement income of future pensioners.
On kuitenkin tärkeää, että käytössä on riittävät riskienhallintamenettelyt, joilla seurataan mahdollisia keskittymäriskejä, jotka johtuvat tästä erityisjärjestelystä, ja puututaan niihin.