natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 2
Asetuksessa (EU) N:o 575/2013 olisi sen vuoksi säädettävä läpikatsomisperiaatteesta (”look-through”), jonka mukaan parhaimpiin etuoikeusluokkiin kuuluville positioille olisi annettava enimmäisriskipaino, joka on yhtä suuri kuin arvopaperistettujen vastuiden vastuilla painotettu keskimääräinen riskipaino, ja periaatetta olisi tietyin edellytyksin noudatettava riippumatta siitä, onko kyseinen positio luokiteltu vai luokittelematon, ja riippumatta menetelmästä, jota sovelletaan vastuukantaan (standardi- tai IRB-menetelmä) tietyin edellytyksin.
Transitional provisions concerning outstanding securitisation positions
Riskipainotettujen enimmäisvastuuerien yleistä ylärajaa sovelletaan nykyisessä kehyksessä laitoksiin, jotka voivat laskea arvopaperistettujen vastuiden pääomavaatimukset IRB-menetelmän mukaisesti, ikään kuin vastuita ei olisi arvopaperistettu (KIRB).
In respect of securitisations the securities of which were issued before 1 January 2019, institutions shall continue to apply the provisions set out in Chapter 5 of Title II of Part Three and Article 337 of Regulation (EU) No 575/2013 until 31 December 2019 in the version applicable on 31 December 2018.
Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 [6] perustettu Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan pankkiviranomainen), jäljempänä ’EPV’, heinäkuussa 2015 antamassaan, hyväksyttävää arvopaperistamista koskevassa raportissaan totesi, maksukyvyttömyyttä ja tappiollisuutta koskeva empiirinen näyttö osoittaa, että YLS-arvopaperistamiset tuottivat rahoituskriisin aikana paremmin kuin muut arvopaperistamiset, mikä johtui YLS-arvopaperistamisissa käytettävistä yksinkertaisista ja läpinäkyvistä rakenteista ja vakaista toteutustavoista, joiden ansiosta luottoriskejä, operatiivisia riskejä ja toimeksisaajaan liittyviä riskejä oli vähemmän.
For the purposes of this Article, in the case of securitisations which do not involve the issuance of securities, the reference to ‘securitisations the securities of which were issued’ shall be deemed to mean securitisations the initial securitisation positions of which were created.
YLS-arvopaperistamisiin sovellettavat alhaisemmat pääomavaatimukset olisi rajoitettava arvopaperistamisiin, joissa arvopaperistettujen vastuiden omistusoikeus siirretään arvopaperistamista varten perustetulle erillisyhtiölle (securitisation special purpose entity, SSPE), jäljempänä ’erillisyhtiö’, eli kyseessä on ns. perinteinen arvopaperistaminen.
Article 3
Kuitenkin laitosten, jotka pitävät itsellään sellaisia parhaimpiin etuoikeusluokkiin kuuluvia positioita synteettisissä arvopaperistamisissa, joiden vakuutena on pieniltä ja keskisuurilta yrityksiltä, jäljempänä ’pk-yritykset’, olevien lainojen kanta, olisi myös voitava soveltaa näihin positioihin alhaisempia, YLS-arvopaperistamisissa käytettäviä pääomavaatimuksia, jos tällaisia liiketoimia pidetään tiettyjen tiukkojen, muun muassa hyväksyttäviä sijoittajia koskevien kriteerien mukaisesti korkealaatuisina.
Entry into force and date of application
Tällaisella synteettisten arvopaperistamisten alaluokalla olisi erityisesti oltava joko jäsenvaltion keskushallinnon tai keskuspankin taikka edistämisyhteisön tai institutionaalisen sijoittajan takaus tai vastatakaus edellyttäen, että jälkimmäisen antaman takauksen tai vastatakauksen täytenä vakuutena ovat alullepaneviin laitoksiin talletetut käteisvarat.
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
YLS-arvopaperistamisille säädetyllä edullisemmalla vähimmäispääomakohtelulla, joka olisi käytettävissä kyseisiin liiketoimiin asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisesti, ei kuitenkaan rajoiteta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/59/EU [7] säädetyn unionin valtiontukikehyksen noudattamista.
It shall apply from 1 January 2019.
Komissiolle olisi valvontakäytäntöjen yhdenmukaistamiseksi koko unionissa siirrettävä valta hyväksyä EPV:n raportin huomioon otettuaan säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti luottoriskin siirtoa kolmansille osapuolille koskevien edellytysten, ilmaisun ”luottoriskin yhdenmukainen siirto kolmansille osapuolille” ja luottoriskin siirtoa koskevan toimivaltaisten viranomaisten arvioinnin vaatimusten täsmentämisestä perinteisen ja synteettisen arvopaperistamisen osalta.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Finanssipalveluja koskevilla teknisillä standardeilla olisi varmistettava sijoittajien ja kuluttajien riittävä suoja koko unionissa.
Done at Strasbourg, 12 December 2017.
Koska EPV:llä on pitkälle menevää erityisasiantuntemusta, olisi tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia komissiolle toimitettavat luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joihin ei liity poliittisia valintoja.
For the European Parliament
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä EPV:n laatimat tekniset sääntelystandardit, jotka koskevat sitä, mikä on asianmukaisella tavalla varovainen menetelmä likviditeettisopimusten nostamattoman osuuden määrän arvioimiseen arvopaperistamisen vastuuarvon laskemisen yhteydessä, ja niiden edellytysten yksityiskohtaisempaa määrittämistä, joiden perusteella laitosten sallitaan laskevan arvopaperistettujen vastuiden kannan KIRB-arvo samalla tavalla kuin ostettujen saamisten tapauksessa.
Regulation (EU) 2017/2402 of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2402,
laying down a general framework for securitisation and creating a specific framework for simple, transparent and standardised securitisation, and amending Directives 2009/65/EC, 2009/138/EC and 2011/61/EU and Regulations (EC) No 1060/2009 and (EU) No 648/2012
yleisestä arvopaperistamista koskevasta kehyksestä ja erityisestä kehyksestä yksinkertaiselle, läpinäkyvälle ja standardoidulle arvopaperistamiselle sekä direktiivien 2009/65/EY, 2009/138/EY ja 2011/61/EU ja asetusten (EY) N:o 1060/2009 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta
Securitisation involves transactions that enable a lender or a creditor – typically a credit institution or a corporation – to refinance a set of loans, exposures or receivables, such as residential loans, auto loans or leases, consumer loans, credit cards or trade receivables, by transforming them into tradable securities.
Arvopaperistamisessa on kyse liiketoimista, joiden avulla luotonantajan tai velkojan – tyypillisesti luottolaitoksen tai yrityksen – on mahdollista jälleenrahoittaa lainoja, vastuita tai saamisia, kuten asuntolainoja, autolainoja tai -leasingsopimuksia, kuluttajaluottoja, luottokorttisopimuksia tai myyntisaamisia muuttamalla ne vaihdantakelpoisiksi arvopapereiksi.
The lender pools and repackages a portfolio of its loans, and organises them into different risk categories for different investors, thus giving investors access to investments in loans and other exposures to which they normally would not have direct access.
Luotonantaja kokoaa ja uudelleenjärjestelee joukon antamiaan lainoja ja jaottelee ne eri riskiluokkiin eri sijoittajia varten mahdollistaen näin sen, että sijoittajat voivat sijoittaa lainoihin ja muihin vastuisiin, joihin niillä ei muutoin olisi mahdollisuutta sijoittaa suoraan.
Returns to investors are generated from the cash flows of the underlying loans.
Sijoittajat saavat tuottonsa arvopaperistettujen lainojen kassavirroista.
The development of a simple, transparent and standardised securitisation market constitutes a building block of the Capital Markets Union (CMU) and contributes to the Commission’s priority objective of supporting job creation and a return to sustainable growth.
On olennaista varmistaa, että laaditaan säännöt, joilla yksinkertaiset, läpinäkyvät ja standardoidut tuotteet eriytetään paremmin monimutkaisista, vaikeaselkoisista ja riskialttiista välineistä ja joiden avulla sovelletaan riskiherkempää vakavaraisuuskehystä.
The Union aims to strengthen the legislative framework implemented after the financial crisis to address the risks inherent in highly complex, opaque and risky securitisation.
Arvopaperistaminen on tärkeä osa toimivia rahoitusmarkkinoita.
It is essential to ensure that rules are adopted to better differentiate simple, transparent and standardised products from complex, opaque and risky instruments and to apply a more risk-sensitive prudential framework.
Järkevästi strukturoitu arvopaperistaminen on tärkeä kanava rahoituslähteiden eriyttämiseen ja riskien jakamiseen laajemmin unionin rahoitusjärjestelmässä.
Securitisation is an important element of well-functioning financial markets.
Se mahdollistaa rahoitusalan riskien laajemman jakamisen ja voi osaltaan antaa liikkumavaraa alullepanijoiden taseisiin, jotta voidaan lisätä luotonantoa taloudelle.
Soundly structured securitisation is an important channel for diversifying funding sources and allocating risk more widely within the Union financial system.
Kaiken kaikkiaan se voi lisätä rahoitusjärjestelmän tehokkuutta ja tarjota lisää sijoitusmahdollisuuksia.
It allows for a broader distribution of financial-sector risk and can help free up originators’ balance sheets to allow for further lending to the economy.
Arvopaperistaminen voi luoda yhteyden luottolaitosten ja pääomamarkkinoiden välille, mikä tuo välillisiä hyötyjä yrityksille ja kansalaisille (esimerkiksi edullisempien lainojen ja yritysrahoituksen sekä kiinteää omaisuutta koskevien ja luottokorttilainojen kautta).
Overall, it can improve efficiencies in the financial system and provide additional investment opportunities.
Tässä asetuksessa otetaan kuitenkin huomioon, että arvopaperistaminen voimistaa lisääntyneiden keskinäisten yhteyksien ja ylivelkaantumisen riskiä, ja vahvistetaan toimivaltaisten viranomaisten harjoittamaa rahoituslaitoksen arvopaperistamismarkkinoille osallistumista koskevaa mikrotason vakauden valvontaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1092/2010 [4] perustetun Euroopan järjestelmäriskikomitean, jäljempänä ’EJRK’, sekä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja kansallisten, makrotason vakauden välineitä varten nimettyjen viranomaisten harjoittamaa kyseisten markkinoiden makrotason vakauden valvontaa.
Securitisation can create a bridge between credit institutions and capital markets with an indirect benefit for businesses and citizens (through, for example, less expensive loans and business financing, and credits for immovable property and credit cards).
Riskiherkemmän vakavaraisuuskehyksen perustaminen yksinkertaista, läpinäkyvää ja standardoitua arvopaperistamista, jäljempänä ’YLS-arvopaperistaminen’, varten edellyttää, että unioni määrittelee selkeästi, mitä YLS-arvopaperistaminen on, sillä muuten luottolaitosten ja vakuutusyhtiöiden riskiherkempi sääntelykohtelu olisi tarjolla erityyppisille arvopaperistamisille eri jäsenvaltioissa.
Nevertheless, this Regulation recognises the risks of increased interconnectedness and of excessive leverage that securitisation raises, and enhances the microprudential supervision by competent authorities of a financial institution’s participation in the securitisation market, as well as the macroprudential oversight of that market by the European Systemic Risk Board (ESRB), established by Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council [4], and by the national competent and designated authorities for macroprudential instruments.
Tämä voisi johtaa epätasapuolisiin toimintaedellytyksiin ja toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttöön, vaikka on tärkeää taata, että unioni toimii YLS-arvopaperistamisten sisämarkkinana ja helpottaa rajatylittäviä liiketoimea.
Establishing a more risk-sensitive prudential framework for simple, transparent and standardised (‘STS’) securitisations requires that the Union clearly define what an STS securitisation is, since otherwise the more risk-sensitive regulatory treatment for credit institutions and insurance companies would be available for different types of securitisations in different Member States.
On tarkoituksenmukaista vahvistaa kaikille arvopaperistamisen keskeisille käsitteille määritelmät, jotka ovat sopusoinnussa unionin voimassa olevan alakohtaisen lainsäädännön määritelmien kanssa.
This would lead to an unlevel playing field and to regulatory arbitrage, whereas it is important to ensure that the Union functions as a single market for STS securitisations and that it facilitates cross-border transactions.
Erityisesti tarvitaan selkeä ja kattava arvopaperistamisen määritelmä, joka sisältää kaikki liiketoimet tai järjestelmät, joilla vastuuseen tai vastuukantaan liittyvä luottoriski jaetaan etuoikeusluokkiin.
In line with the existing definitions in Union sectoral legislation, it is appropriate to provide definitions of all the key concepts of securitisation.
Vastuuta, joka aiheuttaa sellaiseen liiketoimeen tai järjestelmään liittyvän suoran maksuvelvoitteen, jota on käytetty aineellisten omaisuuserien rahoitusta tai hallinnointia varten, ei olisi pidettävä arvopaperistettuna vastuuna, vaikka liiketoimella tai järjestelmällä olisi etuoikeudeltaan erilaisia maksuvelvoitteita.
In particular, a clear and encompassing definition of securitisation is needed to capture any transaction or scheme whereby the credit risk associated with an exposure or pool of exposures is tranched.
Järjestäjän olisi voitava siirtää tehtäviä hallinnoijalle, mutta sen olisi oltava edelleen vastuussa riskienhallinnasta.
An exposure that creates a direct payment obligation for a transaction or scheme used to finance or operate physical assets should not be considered an exposure to a securitisation, even if the transaction or scheme has payment obligations of different seniority.
Järjestäjä ei etenkään saisi siirtää riskinpidättämisvaatimusta hallinnoijalleen.
A sponsor should be able to delegate tasks to a servicer, but should remain responsible for risk management.
Hallinnoijan olisi oltava säännelty omaisuudenhoitaja, kuten siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen (yhteissijoitusyritys) rahastoyhtiö, vaihtoehtoisen sijoitusrahaston hoitaja tai rahoitusvälineiden markkinoista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/65/EU [5] tarkoitettu yhteisö.
In particular, a sponsor should not transfer the risk-retention requirement to his servicer.
Tässä asetuksessa kielletään uudelleenarvopaperistaminen, poikkeuksena tietyt tapaukset, joissa on kyse laillisiin tarkoituksiin käytettävistä uudelleenarvopaperistamisista, ja edellyttäen, että selvennetään sitä, katsotaanko omaisuusvakuudelliset yritystodistusohjelmat, jäljempänä ’ABCP-ohjelmat’, uudelleenarvopaperistamisiksi.
The servicer should be a regulated asset manager such as an undertaking for the collective investment in transferable securities (UCITS) management company, an alternative investment fund manager (AIFM) or an entity referred to in Directive 2014/65/EU of the European Parliament and of the Council [5] (MiFID entity).
Uudelleenarvopaperistaminen voisi estää tällä asetuksella tavoitellun läpinäkyvyyden tason saavuttamisen.
This Regulation introduces a ban on resecuritisation, subject to derogations for certain cases of resecuritisations that are used for legitimate purposes and to clarifications as to whether asset-backed commercial paper (ABCP) programmes are considered to be resecuritisations.
Uudelleenarvopaperistaminen voi kuitenkin poikkeuksellisissa olosuhteissa olla hyödyllinen väline sijoittajien etujen turvaamisessa.
Resecuritisations could hinder the level of transparency that this Regulation seeks to establish.
Näin ollen uudelleenarvopaperistaminen olisi sallittava ainoastaan erityistapauksissa tämän asetuksen mukaisesti.
Nevertheless, resecuritisations can, in exceptional circumstances, be useful in preserving the interests of investors.
Lisäksi reaalitalouden rahoittamisen kannalta on tärkeää, että täysin tuetut ABCP-ohjelmat, jotka eivät sisällä ohjelmasta rahoitettujen liiketoimien lisäksi lainan jakamista uusiin etuoikeusluokkiin (re-tranching), jätetään uudelleenarvopaperistamista koskevan kiellon soveltamisalan ulkopuolelle.
Therefore, resecuritisations should only be permitted in specific instances as established by this Regulation.
Sijoittaminen arvopaperistamisiin tai vastuun ottaminen arvopaperistamisista ei ainoastaan altista sijoittajaa arvopaperistamisen kohteena olevien lainojen tai vastuiden luottoriskeille, vaan arvopaperistamisjärjestelyt voivat johtaa myös muihin riskeihin, kuten toimeksisaajaan liittyviin riskeihin, malliriskeihin, oikeudellisiin ja operatiivisiin riskeihin, vastapuoliriskeihin, hallinnoijan käyttöön liittyviin riskeihin, likviditeettiriskeihin ja keskittymäriskeihin.
In addition, it is important for the financing of the real economy that fully supported ABCP programmes that do not introduce any re-tranching on top of the transactions funded by the programme remain outside the scope of the ban on resecuritisation.
Näin ollen on tärkeää, että institutionaalisiin sijoittajiin kohdistetaan oikeasuhteisia asianmukaista huolellisuutta koskevia vaatimuksia, joilla varmistetaan, että ne vähittäissijoittajien eduksi arvioivat kaiken tyyppisistä arvopaperistamisista aiheutuvat riskit asianmukaisesti.
Investments in or exposures to securitisations not only expose the investor to credit risks of the underlying loans or exposures, but the structuring process of securitisations could also lead to other risks such as agency risk, model risk, legal and operational risk, counterparty risk, servicing risk, liquidity risk and concentration risk.
Asianmukaista huolellisuutta koskevien vaatimusten myötä voidaan parantaa luottamusta markkinoilla ja yksittäisten alullepanijoiden, järjestäjien ja sijoittajien välillä.
Therefore, it is essential that institutional investors be subject to proportionate due-diligence requirements ensuring that they properly assess the risks arising from all types of securitisations, to the benefit of end investors.
Myös sijoittajien on tarpeen noudattaa asianmukaista huolellisuutta YLS-arvopaperistamisten osalta.
Due diligence can thus also enhance confidence in the market and between individual originators, sponsors and investors.
Ne voivat käyttää tietolähteenään arvopaperistavien osapuolten antamaa tietoa, erityisesti YLS-ilmoitusta ja siihen liittyviä samassa yhteydessä annettuja tietoja, minkä pitäisi taata sijoittajille kaikki olennaiset tiedot siitä, kuinka YLS-kriteerit täyttyvät.
It is necessary that investors also exercise appropriate due diligence with regard to STS securitisations.
Institutionaalisten sijoittajien pitäisi voida asianmukaisesti luottaa YLS-ilmoitukseen ja alullepanijan, järjestäjän ja arvopaperistamista varten perustetun erillisyhtiön, jäljempänä ’erillisyhtiö’, antamiin tietoihin siitä, täyttääkö arvopaperistaminen YLS-vaatimukset.
They can inform themselves with the information disclosed by the securitising parties, in particular the STS notification and the related information disclosed in this context, which should provide investors with all the relevant information on the way STS criteria are met.
Niiden ei kuitenkaan pitäisi luottaa yksinomaisesti tai mekaanisesti tällaiseen ilmoitukseen ja tällaisiin tietoihin.
Institutional investors should be able to place appropriate reliance on the STS notification and the information disclosed by the originator, sponsor and securitisation special purpose entity (SSPE) on whether a securitisation meets the STS requirements.
On olennaisen tärkeää, että arvopaperistamisessa mukana olevien alullepanijoiden, järjestäjien ja alkuperäisten luotonantajien sekä sijoittajien edut sovitetaan yhteen.
However, they should not rely solely and mechanistically on such a notification and such information.
Tämän saavuttamiseksi alullepanijan, järjestäjän tai alkuperäisen luotonantajan olisi säilytettävä merkittävä osuus arvopaperistamisen kohteena olevista vastuista.
It is essential that the interests of originators, sponsors, original lenders that are involved in a securitisation and investors be aligned.
Näin ollen on tärkeää, että alullepanija, järjestäjä tai alkuperäinen luotonantaja pitää itsellään olennaisen nettomääräisen taloudellisen vastuun kyseisistä riskeistä.
To achieve this, the originator, sponsor or original lender should retain a significant interest in the underlying exposures of the securitisation.
Yleisesti ottaen arvopaperistamisliiketoimia ei pitäisi strukturoida siten, että pyritään välttämään pidättämisvaatimuksen soveltaminen.
It is therefore important for the originator, sponsor or original lender to retain a material net economic exposure to the underlying risks in question.
Kyseistä vaatimusta olisi sovellettava kaikissa tilanteissa, joissa voidaan soveltaa arvopaperistamisen taloudellista sisältöä, riippumatta siitä, mitä oikeudellisia rakenteita tai välineitä käytetään.
More generally, securitisation transactions should not be structured in such a way so as to avoid the application of the retention requirement.
Pidättämisvaatimusta ei ole tarpeen soveltaa moninkertaisesti.
That requirement should be applicable in all situations where the economic substance of a securitisation is applicable, whatever legal structures or instruments are used.
Mihin tahansa arvopaperistamiseen riittää, että ainoastaan alullepanijaan, järjestäjään tai alkuperäiseen luotonantajaan sovelletaan pidättämisvaatimusta.
There is no need for multiple applications of the retention requirement.
Samoin pidättämisvaatimusta olisi sovellettava ainoastaan sijoituksen kohteena olevaan arvopaperistamiseen, jos arvopaperistamisliiketoimien kohteena on muita arvopaperistamispositioita vastuina.
For any given securitisation, it suffices that only the originator, the sponsor or the original lender is subject to the requirement.
YLS-ilmoituksen olisi osoitettava sijoittajille, että alullepanijalla, järjestäjällä tai alkuperäisellä luotonantajalla säilyy olennainen nettomääräinen taloudellinen vastuu arvopaperistamiseen liittyvistä riskeistä.
Similarly, where securitisation transactions contain other securitisations positions as underlying exposures, the retention requirement should be applied only to the securitisation which is subject to the investment.
Tiettyjä poikkeuksia olisi tehtävä silloin, kun arvopaperistetut vastuut ovat erityisesti julkisten viranomaisten kokonaan, ehdoitta ja peruuttamattomasti takaamia.
The STS notification should indicate to investors that the originator, sponsor or original lender is retaining a material net economic exposure to the underlying risks.
Jos tukea annetaan takuina tai muussa muodossa julkisista varoista, tällä asetuksella ei rajoiteta valtiontukisääntöjen noudattamista.
Certain exceptions should be made for cases in which securitised exposures are fully, unconditionally and irrevocably guaranteed in particular by public authorities.
Toimivaltaisten viranomaisten olisi valvottava tämän velvoitteen noudattamista vertailemalla arvopaperistamisen kohteena olevia omaisuuseriä alullepanijan taseessa oleviin vertailukelpoisiin omaisuuseriin.
Any breach of that obligation should be subject to sanctions to be imposed by competent authorities, though only when such a breach is intentional.
Sijoittajien ja mahdollisten sijoittajien kyky noudattaa asianmukaista huolellisuutta ja siten tehdä tietoon perustuva arvio tietyn arvopaperistamisvälineen luottokelpoisuudesta riippuu siitä, kuinka ne saavat tietoja kyseisistä välineistä.
Negligence alone should not be subject to sanctions in that regard.
On tärkeää luoda unionin säännöstön pohjalta kattava järjestelmä, jossa sijoittajat ja mahdolliset sijoittajat saavat kaiken asiaankuuluvan tiedon liiketoimien koko elinkaaren ajan, vähentää alullepanijoiden, järjestäjien ja erillisyhtiöiden raportointitehtäviä sekä helpottaa sitä, että sijoittajat saavat arvopaperistamisista luotettavia tietoja jatkuvasti, vaivattomasti ja veloituksetta.