natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Community or bilateral readmission agreements or other arrangements’ in the second indent relates to agreements with third countries only.
Jäsenvaltioiden kanssa tehdyillä kahdenvälisillä takaisinottosopimuksilla ei ole tässä yhteydessä merkitystä.
Such voluntary choice of the destination may also happen in the preparation of a removal operation: there may be cases in which the returnee prefers to be removed to another third country rather than to the country of transit or origin.
Hallinnollinen tai oikeudellinen päätös tai muu toimenpide, jolla kolmannen maan kansalaisen oleskelu todetaan laittomaksi ja jolla asetetaan tai todetaan velvoite poistua maasta.
Specification of the country of return in the case of removal: if a period for voluntary departure is granted, then it is the returnee's responsibility to make sure that he/she complies with the obligation to return within the set period and there is in principle no need to specify the country of return.
Palauttamispäätöksen määritelmässä on kaksi tärkeää elementtiä.
Only if coercive measures have to be used by Member States (removal), then it is necessary to specify to which third country the person will be removed (see section 1.5).
Palauttamispäätökseen on sisällyttävä
Legal basis: Return Directive — Articles 3(4) and 6(6)
oleskelun toteaminen laittomaksi ja
An administrative or judicial decision or act, stating or declaring the stay of a third-country national to be illegal and imposing or stating an obligation to return.
poistumisvelvollisuuden asettaminen.
The definition of a ‘return decision’ focuses on two essential elements.
Palauttamispäätökseen voi sisältyä myös esimerkiksi maahantulokielto, vapaaehtoinen palaamisaika tai paluumaan nimeäminen.
A return decision must contain:
Jos paluumaata ei mainita, jäsenvaltioiden on varmistettava palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen palauttamisdirektiivin 5 artiklan mukaisesti.
a statement concerning the illegality of the stay; and
Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta sen suhteen, missä muodossa palauttamispäätös voidaan antaa (oikeudellinen tai hallinnollinen päätös / muu toimenpide).
the imposition of an obligation to return.
Palauttamispäätökset voidaan antaa erillisen toimenpiteen tai päätöksen muodossa tai yhdessä muiden päätösten, kuten maastapoistamismääräyksen tai laillisen oleskelun päättämistä koskevan päätöksen kanssa (ks. 12.1 kohta jäljempänä).
A return decision may contain further elements, such as an entry ban, a voluntary departure period, designation of the country of return; when the country of return is not mentioned, Member States must ensure that the principle of non-refoulement is respected in accordance with Article 5 of the Return Directive.
Palauttamispäätöksessä todetaan oleskelun olevan laitonta päätöksen antaneessa jäsenvaltiossa sekä velvoite poistua EU:n jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta.
Member States enjoy wide discretion concerning the form (decision or act, judicial or administrative) in which a return decision may be adopted.
Lisäksi on korostettava, että 11 artiklan mukaisesti palauttamispäätöksiin voidaan liittää maahantulokielto, jolla on EU:n laajuinen vaikutus (sitoo kaikkia valtioita, joita palauttamisdirektiivi sitoo).
Return decisions can be issued in the form of a self-standing act or decision or together with other decisions, such as a removal order or a decision ending legal stay (see section 12.1 below).
”Palauttamispäätöksen” joustava määritelmä ei estä sitä, että päätös, jossa asetetaan velvoite poistua maasta, on rikosoikeudellisen päätöksen muodossa ja annetaan rikosoikeudellisessa menettelyssä (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antaman tuomion [10] 39 kohta).1.5 Maastapoistamismääräys
A return decision states the illegality of stay in the Member State which issues the decision, while stating the obligation to leave the territories of the EU Member States and Schengen Associated countries.
Hallinnollinen tai oikeudellinen päätös tai muu toimenpide paluuvelvoitteen täytäntöönpanosta eli varsinaisesta kuljetuksesta pois asianomaisesta jäsenvaltiosta.
Moreover, it needs to be highlighted that in accordance with Article 11, return decisions may be accompanied by entry bans having an EU-wide effect (binding on all States bound by the Return Directive).
Maastapoistamismääräys voidaan antaa joko yhdessä palauttamispäätöksen kanssa (yksivaiheinen menettely) tai erikseen (kaksivaiheinen menettely).
Legal basis: Return Directive — Articles 3(5) and 8(3)
Kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioiden on aina kunnioitettava palauttamiskiellon periaatetta, henkilöä ei voida poistaa maasta (varsinainen kuljetus pois jäsenvaltiosta) määrittelemättömään määräpaikkaan vaan ainoastaan tiettyyn paluumaahan.
Administrative or judicial decision or act ordering the enforcement of the obligation to return, namely the physical transportation out of the Member State.
Palautettavalle on ilmoitettava etukäteen maastapoistamistoimen määränpää, jotta hän voi ilmoittaa mahdolliset syyt, joiden vuoksi hän katsoo, että palauttaminen ehdotettuun määräpaikkaan loukkaa palauttamiskiellon periaatetta, ja jotta hän voi käyttää oikeutta muutoksenhakuun.
A removal order can either be issued together with a return decision (one-step procedure) or separately (two-step procedure).
Komissio suosittelee, että tämä tehdään mainitsemalla paluumaa erillisessä maastapoistamispäätöksessä (kaksivaiheinen menettely) tai, kun on kyse yhdistetystä palauttamista ja maastapoistamista koskevasta päätöksestä (yksivaiheinen menettely), mainitsemalla maa, johon henkilö viedään, jos tämä ei ole noudattanut paluuvelvollisuutta, tai ilmoittamalla asiasta kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle jollakin muulla päätöksellä tai toimenpiteellä.
In those cases in which return decision and removal order are issued together in a one-step procedure, it must be made clear — in those cases in which a period for voluntary departure is granted — that removal will only take place if the obligation to return within the period for voluntary departure has not been complied with.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 7 kohta ja johdanto-osan 6 kappale
In view of the obligation of Member States to always respect the principle of non-refoulement, removal (physical transportation out of the Member State) cannot happen to an unspecified destination, but only to a specified country of return.
Pakenemisen vaaralla tarkoitetaan sitä, että yksittäistapauksessa on lainsäädännössä määritellyin objektiivisin perustein syytä olettaa, että palauttamismenettelyjen kohteena oleva kolmannen maan kansalainen saattaa paeta.
The returnee must be made aware of the destination of the removal operation in advance so that he or she can express any reasons for believing that removal to the proposed destination would be in breach of the principle of non-refoulement and is able to make use of the right to an appeal.
Pakeneminen vaara (tai sen puuttuminen) on ratkaiseva tekijä määritettäessä, myönnetäänkö määräaika vapaaehtoista paluuta varten, ja päätettäessä, onko säilöönotto tarpeen.
The Commission recommends to mention the country of return in the separate removal decision (two-step procedure), or to mention the country to which the person will be removed in the case of non-compliance with the obligation to return in the combined return and removal decision (one-step procedure), or to inform the third-country national through another decision or act.
Jäsenvaltioiden on perustettava arviointinsa pakenemisvaarasta kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuihin objektiivisiin perusteisiin.
Legal basis: Return Directive — Article 3(7), recital 6
Tämä vahvistetaan epäsuorasti unionin tuomioistuimen asiassa C-528/15, Al Chodor, antamassa tuomiossa [11], joka koskee Dublin-asetuksen 2 artiklan n alakohdassa [12] olevaa pakenemisen vaaran määritelmää.
The existence of reasons in an individual case which are based on objective criteria defined by law to believe that a third-country national who is the subject of return procedures may abscond.
Kyseisen säännöksen teksti on käytännössä sama kuin palauttamisdirektiivin 3 artiklan 7 kohdan määritelmä.
The existence (or absence) of a ‘risk of absconding’ is a decisive element for determining whether a period for voluntary departure shall be granted or not, as well as for deciding on the need of detention.
Unionin tuomioistuin katsoo antamassaan tuomiossa, että tällaiset objektiiviset perusteet on vahvistettava selkeästi yleisesti sovellettavissa sitovissa säännöksissä ja että vakiintunut kansallinen oikeuskäytäntö, jossa hyväksytään vakiintunut hallintokäytäntö, ei riitä.
Member States must base their assessment on whether there is a risk of absconding on objective criteria fixed in national legislation.
Tuomioistuin katsoo myös, että jollei tällaisia perusteita ole vahvistettu yleisesti sovellettavissa sitovissa säännöksissä, säilöönotto on todettava lainvastaiseksi.
The ECJ judgment in Case C-528/15, Al Chodor [11], related to the definition of ‘risk of absconding’ in Article 2(n) [12] of the Dublin Regulation, which text is in essence identical to the definition of Article 3(7) of the Return Directive, indirectly confirms this.
Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta tällaisten perusteiden määrittelyssä, mutta niiden olisi otettava huomioon seuraavat seikat viitteinä siitä, että laittomasti maassa oleva kolmannen maan kansalainen saattaa paeta:
In this judgment, the ECJ established that such objective criteria must be clearly set in binding provisions of general application and that settled national case-law confirming a consistent administrative practice cannot suffice.
asiakirjojen puuttuminen
The ECJ also concluded that, in the absence of such criteria in legally binding provisions of general application, detention must be declared unlawful.
asuinpaikan, vakinaisen oleskelupaikan tai luotettavan osoitteen puuttuminen
While Member States enjoy a wide discretion in determining such criteria, they should take into due account the following ones as an indication that an illegally staying third-country national may abscond:
ilmoittautumisvelvollisuuden laiminlyönti
lack of documentation,
nimenomaisesti ilmaistu aikomus olla noudattamatta palauttamiseen liittyviä toimenpiteitä (esim. palauttamispäätös tai pakenemisen ehkäisemiseksi toteutettavat toimenpiteet)
lack of residence, fixed abode or reliable address,
tuomio (vakavasta) rikoksesta toisessa jäsenvaltiossa [13]käynnissä oleva rikostutkinta tai rikosoikeudellinen menettely
failing to report to relevant authorities,
palauttamispäätöksen noudattamatta jättäminen, mukaan lukien paluuvelvoitteen noudattamatta jättäminen vapaaehtoisen paluun määräajassa
explicit expression of intent of non-compliance with return-related measures (for instance return decision, measures for preventing absconding),
aiempi käytös (esim. pakeneminen)
existence of conviction for a criminal offence, including for a serious criminal offence in another Member State [13],ongoing criminal investigations and proceedings,
varojen puute
non-compliance with a return decision, including with an obligation to return within the period for voluntary departure,
toisen jäsenvaltion antama palauttamispäätös
prior conduct (i.e. escaping),
voimassa olevan oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan myöntäneen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan velvoitteen noudattamatta jättäminen
lack of financial resources,
laiton maahantulo EU:n jäsenvaltioiden tai Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelle.
being subject of a return decision issued by another Member State,
Kansallisessa lainsäädännössä voidaan vahvistaa myös muita objektiivisia perusteita pakenemisen vaaran toteamiseen.
non-compliance with the requirement to go to the territory of another Member State that granted a valid residence permit or other authorisation offering a right to stay,
Unionin lainsäädännön yleisten periaatteiden ja erityisesti suhteellisuusperiaatteen mukaisesti kaikkien palauttamisdirektiivin nojalla tehtyjen päätösten on perustuttava tapauskohtaiseen arviointiin.
illegal entry into the territory of the EU Member States and of the Schengen Associated countries.
Edellä esitetty luettelo perusteista olisi otettava huomioon palauttamismenettelyn kaikissa vaiheissa osana tapauskohtaista kokonaisarviointia, mutta se ei voi olla ainoa peruste olettaa automaattisesti, että on olemassa pakenemisen vaara.
National legislation may establish other objective criteria to determine the existence of a risk of absconding.
Usein pakenemisen vaaran toteaminen edellyttää useamman edellä mainitun perusteen täyttymistä.
According to general principles of Union law, in particular the principle of proportionality, all decisions taken under the Return Directive must be adopted on the basis of an individual assessment of each case.
On vältettävä automaattisia oletuksia, esimerkiksi sitä, että laiton maahantulo tai asiakirjojen puuttuminen merkitsee aina pakenemisen vaaraa.
The above list of criteria should be taken into account at any stage during the return procedure as an element in the overall assessment of each individual situation, but it cannot be the sole basis for assuming automatically a risk of absconding, as frequently it will be a combination of several of the above-listed criteria that will provide a basis for concluding the existence of such a risk.
Tällaisessa tapauskohtaisessa arvioinnissa on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tekijät, kuten ikä, terveydentila ja sosiaaliset olosuhteet, joilla voi olla välitön vaikutus kolmannen maan kansalaisen pakenemisen vaaraan.
Any automatic conclusion, such as that illegal entry or lack of documents mean the existence of a risk of absconding, must be avoided.
Arviointi voi tietyissä tapauksissa johtaa päätelmään, että pakenemisen vaaraa ei ole, vaikka yksi tai useampi kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu peruste täyttyy.
Such individual assessment must take into account all relevant factors, including the age and the health and social conditions of the persons concerned that may be directly affecting the risk that the third-country national may abscond, and may in certain cases lead to the conclusion that there is no risk of absconding even though one or more of the criteria fixed in national law are fulfilled.
Edellä mainittujen pakenemisen vaaraan viittaavien perusteiden lisäksi ja rajoittamatta kolmansien maiden kansalaisten oikeutta tulla kuulluksi ja käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja kansallisessa lainsäädännössä voidaan myös katsoa, että tietyt objektiiviset olosuhteet muodostavat kumottavissa olevan olettaman pakenemisen vaarasta (kolmannen maan kansalaisen olisi kumottava vaaran olemassaolo seuraavassa esitetyistä olosuhteista huolimatta).
opposing violently or fraudulently the return operation;
voimassa olevan maahantulokiellon noudattamatta jättäminen
engaging in unauthorised secondary movement to another Member State.
Paluuvelvoitteen noudattaminen palauttamispäätöksessä kyseistä tarkoitusta varten asetetussa määräajassa.
Legal basis: Return Directive — Article 3(8)
Näin ollen palauttamisdirektiivi kattaa seuraavista vain skenaariot 2 ja 3:
Compliance with the obligation to return within the time-limit fixed for that purpose in the return decision.
MAASTAPOISTAMINEN: laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten paluuvelvoitteen noudattamisen varmistaminen
Voluntary departure in the context of the Union return acquis refers to the voluntary compliance with an obligation to return to a third country.
2 + 3 = palauttamisdirektiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu palauttaminen
The term ‘voluntary departure’ does not cover cases in which legally staying third-country nationals decide to go back to their home country based on their own decision.
VAPAAEHTOINEN PALUU: laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten paluuvelvoitteen vapaaehtoinen noudattaminen
These persons are already under an ‘abstract’ obligation to return under the Return Directive and may receive a return decision as well as an entry ban once the authorities obtain knowledge of their illegal stay (at the latest upon exit check — see sections 5.1 and 11.3).
Vapaaehtoisen paluun määritelmä edellyttää aina paluuta kolmanteen maahan.
The Return Directive therefore covers only scenarios 2 and 3 below:
Kauttakulkua maitse toisten jäsenvaltioiden alueiden kautta koskevat erityissäännöt määritellään vapaaehtoisen paluun osalta jäljempänä 6.4 kohdassa.
2 + 3 = ‘Return’ (within the meaning of Article 3(3) Return Directive)
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 9 kohta
REMOVAL: enforced compliance with an obligation to return of illegally staying third-country nationals
Haavoittuvassa asemassa olevilla henkilöillä tarkoitetaan alaikäisiä, ilman huoltajaa matkustavia alaikäisiä, vammaisia henkilöitä, ikääntyneitä henkilöitä, raskaana olevia naisia, alaikäisten lasten yksinhuoltajia sekä kidutuksen, raiskauksen tai muun törkeän psyykkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan uhriksi joutuneita henkilöitä.
VOLUNTARY DEPARTURE: voluntary compliance with an obligation to return of illegally staying third-country nationals
Komissio suosittaa, että jäsenvaltioiden olisi myös kiinnitettävä huomiota muihin tilanteisiin, joissa on kyse erityisestä haavoittuvuudesta.
VOLUNTARY RETURN: voluntary return of legally staying third-country nationals
Tällaisia ovat esimerkiksi seuraavat turvapaikkasäännöstössä mainitut tilanteet: ihmiskaupan uhriksi joutuminen, naisten sukupuolielinten silpominen, henkilön vakava sairaus tai mielenterveyden häiriöt.
Going from the national territory of one Member State to the territory of another Member State in accordance with Article 6(2) (see below section 5.4) cannot be considered as voluntary departure.
Haavoittuvassa asemassa oleviin henkilöihin ei pitäisi kiinnittää erityistä huomiota pelkästään niissä tilanteissa, jotka on nimenomaisesti mainittu palauttamisdirektiivissä (vapaaehtoista paluuta varten asetetulla ajanjaksolla sekä palauttamisen lykkääntymisen ja säilöönoton aikana).
The definition of voluntary departure always requires departure to a third country.
Komissio suosittaakin, että jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä huomiota heikommassa asemassa oleviin henkilöihin palauttamismenettelyn kaikissa vaiheissa arvioidessaan kunkin tapauksen yksilöllisiä olosuhteita.
Specific rules on transit by land through territories of other Member States in the context of voluntary departure are set out in section 6.4 below.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 2 artikla ja 4 artiklan 4 kohta
Legal basis: Return Directive — Article 3(9)
Palauttamisdirektiivin soveltamisala on laaja ja kattaa kaikki kolmansien maiden kansalaiset, jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella.
The need to pay specific attention to the situation of vulnerable persons and their specific needs in the return context is, however, not limited to the categories of vulnerable persons expressly enumerated in Article 3(9).
Sveitsi, Norja, Islanti ja Liechtenstein.
The Commission recommends that Member States should also pay attention to other special situations of vulnerability, such as those mentioned in the asylum acquis — being a victim of human trafficking or of female genital mutilation, being a person with serious illness or with mental disorders.
Jäsenvaltiot voivat päättää, etteivät ne sovella direktiiviä seuraaviin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin:
The need to pay specific attention to the situation of vulnerable persons should not be limited to the situations expressly referred to by the Return Directive (during the period for voluntary departure, during postponed return and during detention).
palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin ”rajatapauksiin” (ks. 2.1 kohta) ja
The Commission therefore recommends that Member States should pay attention to the needs of vulnerable persons at all stages of the return procedure, as part of the assessment of the individual circumstances of each case.
palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ”rikosoikeustapauksiin” (ks. 2.2 kohta).
Legal basis: Return Directive — Articles 2 and 4(4)
Mikään ei estä jäsenvaltioita rajoittamasta 2 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdan mukaisen poikkeuksen soveltamista tiettyihin henkilöryhmiin (esim. maahanpääsyn epääminen ainoastaan ilma- tai merirajoilla), jos tämä tehdään selväksi kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä.
The scope of the Return Directive is broad and covers any third-country national staying illegally on the territory of a Member State.
Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa poikkeusta vasta joskus myöhemmässä vaiheessa sen jälkeen, kun palauttamisdirektiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä.
The following Member States are currently bound by the Return Directive:
Tämä ei saa kuitenkaan vaikuttaa epäsuotuisasti henkilöihin, joihin oli jo sovellettava palauttamisdirektiivin vaikutuksia (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, antama tuomio [17]: ”mikäli jäsenvaltio ei vielä ole käyttänyt mainittua mahdollisuutta […], se ei voi vedota oikeuteen rajoittaa direktiivin henkilöllistä soveltamisalaa direktiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla suhteessa henkilöihin, joihin jo oli sovellettava kyseisen direktiivin vaikutuksia”).
all EU Member States, except UK and Ireland,
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vapaasti päättää olla soveltamatta direktiiviä ”rajatapauksiin”, jotka määritellään kolmansien maiden kansalaisiksi,
Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein.
joita koskee maahantulokielto Schengenin rajasäännöstön 13 artiklan [18] mukaisesti tai
Member States may decide not to apply the Directive to certain categories of third-country nationals:
jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti jäsenvaltion ulkorajan maa-, meri- tai ilmateitse ja joille ei ole sen jälkeen myönnetty lupaa tai oikeutta oleskella tuossa jäsenvaltiossa.
‘border cases’, in accordance with Article 2(2)(a) of the Return Directive (see section 2.1), and
Poikkeuksen soveltaminen voi olla hyödyllistä esimerkiksi merkittävän muuttopaineen kohteena olevissa etulinjan jäsenvaltioissa, jos se mahdollistaa tehokkaampien menettelyjen soveltamisen.
If a Member State has not made public, in advance, its decision to use the derogations under Article 2(2)(a) or (b) of the Return Directive, these provisions cannot be used as a justification for not applying the Return Directive subsequently in individual cases.
Näin ollen esimerkiksi seuraavat kuuluvat henkilöihin, ”jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti […] ulkorajan”, koska laittomaan rajanylitykseen on edelleen SUORA yhteys:
Nothing prevents Member States from limiting the use of the derogation of Article 2(2)(a) or 2(2)(b) of the Return Directive to certain categories of persons (for example, only refusals of entry at air borders or sea borders), provided that this is made clear in the implementing national legislation.
veneellä laittomasti saapuvat henkilöt, jotka pysäytetään saapuessaan tai pian sen jälkeen
Member States can decide to make use of the derogation at a later stage following the initial transposition of the Return Directive into national law.
poliisin pidättämät raja-aidan yli kiivenneet henkilöt
The Return Directive does not follow this approach and it considers any third-country national physically staying on Member State territory as covered by its scope.
laittomat maahantulijat, jotka otetaan kiinni jäsenvaltion alueella tietyn ajan kuluttua laittomasta maahantulosta
Member States are, however, free to decide not to apply the Directive to ‘border cases’, defined as third-country nationals who:
laittomat maahantulijat, jotka otetaan kiinni raja-alueella, ellei luvattomaan rajanylitykseen ole edelleen suoraa yhteyttä
are subject to a refusal of entry in accordance with Article 13 of the Schengen Borders Code [18], or
laiton maahantulija, joka poistuu kolmannesta maasta tulevasta linja-autosta, jos tämä on jo pysähtynyt useasti EU:n alueella