natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the time necessary for an orderly winding-down or restructuring strictly depends on the services provided by any individual CSD and on the market environment in which it operates, in particular on the possibility that another CSD can take on part or all of its services, the number of months required for restructuring of its activities or winding-down should be based on the CSD's own estimate.
Koska toiminnan hallittuun lopettamiseen tai uudelleen organisoimiseen vaadittava aika riippuu suoraan yksittäisten arvopaperikeskusten tarjoamista palveluista ja markkinaympäristöstä, jossa se toimii, ja etenkin siitä, voidaanko kaikki sen palvelut tai osa niistä siirtää toiselle arvopaperikeskukselle, uudelleen organisoimiseen ja toiminnan hallittuun lopettamiseen tarvittavan kuukausimäärän olisi perustuttava arvopaperikeskuksen omaan arvioon.
However, this period of time should not be less than the minimum number of months required for restructuring or winding-down provided for in Article 47 of Regulation (EU) No 909/2014 in order to ensure a prudent level of capital requirements.
Jotta voidaan varmistaa pääomavaatimusten mielekäs taso, tämä ajanjakso ei kuitenkaan saisi olla lyhyempi kuin asetuksen (EU) N:o 909/2014 47 artiklassa tarkoitettu uudelleen organisoimiseen ja toiminnan hallittuun lopettamiseen vaadittava kuukausien vähimmäismäärä.
A CSD should design scenarios for restructuring of its activities or winding-down that are adapted to its business model.
Arvopaperikeskuksen olisi kehitettävä toiminnan uudelleen järjestämistä tai hallittua lopettamista koskevia skenaarioita, jotka on mukautettu sen liiketoimintamalliin.
However, in order to obtain a harmonised application of the requirements on restructuring or winding-down in the Union and to ensure that prudentially sound requirements are satisfied, the discretion on the design of such scenarios should be limited by well-defined criteria.
Jotta toiminnan uudelleen järjestämistä tai hallittua lopettamista koskevia vaatimuksia sovellettaisiin unionissa yhdenmukaisesti ja varmistettaisiin, että vakavaraisuuden kannalta järkevät vaatimukset täyttyvät, tällaisten skenaarioiden kehittämistä olisi rajoitettava tarkasti määritellyillä kriteereillä.
Regulation (EU) No 575/2013 is the relevant benchmark for the purpose of establishing the capital requirements for CSDs.
Asetusta (EU) N:o 575/2013 voidaan käyttää asianmukaisena vertailuarvona arvopaperikeskusten pääomavaatimusten vahvistamisessa.
In order to ensure consistency with that Regulation, the methodologies for the calculation of operational risk laid down in this Regulation should also be understood as covering legal risk for the purposes of this Regulation.
Jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus kyseisen asetuksen kanssa, tässä asetuksessa vahvistetun operatiivisen riskin laskemista koskevien menetelmien olisi katsottava kattavan myös oikeudellisen riskin tätä asetusta sovellettaessa.
Where there is a failure in the safekeeping of securities on behalf of a participant, such a failure would materialise as either a cost to the participant or as a cost for the CSD that would face legal claims.
Jos osallistuja epäonnistuu arvopapereiden säilytyksessä, tällaisesta epäonnistumisesta aiheutuu kustannuksia joko osallistujalle tai arvopaperikeskukselle, johon kohdistuisi oikeusvaateita.
Therefore, rules for the calculation of the regulatory capital for operational risk already take into account the custody risk.
Sen vuoksi operatiivisen riskin lakisääteisen pääoman laskentaa koskevissa säännöissä on jo otettu huomioon säilytysriski.
For the same reasons, custody risk for securities held through a link with another CSD should not be subject to any additional regulatory capital charge but should be considered as part of the regulatory capital for operational risk.
Samoista syistä arvopaperikeskusten välisen linkin kautta hallussa pidettyjen arvopapereiden säilytysriskiin ei pitäisi soveltaa lakisääteistä pääomaa koskevia lisävaatimuksia vaan se olisi katsottava osaksi operatiivisen riskin lakisääteistä pääomaa.
Similarly, custody risk faced by a CSD on own assets held by a custodian bank or other CSDs should not be double-counted and no additional regulatory capital should be required.
Myöskään arvopaperikeskukselle säilyttäjäpankin tai toisen arvopaperikeskuksen hallussa olevista omista varoista aiheutuvaa säilytysriskiä ei pitäisi ottaa huomioon kahta kertaa vaatimalla lakisääteistä lisäpääomaa.
A CSD may also face investment risks with regard to the assets that it owns or with regard to the investments that it makes using collateral, participants' deposits, loans to the participants or any other exposure under the allowed banking-type ancillary services.
Arvopaperikeskukselle voi aiheutua myös sijoitusriskejä omistamiensa varojen tai sellaisten sijoitusten osalta, joihin se käyttää vakuuksia, osallistujien talletuksia, osallistujille annettavia lainoja tai mitä tahansa muuta vastuuta sallittujen pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen puitteissa.
Investment risk is the risk of loss faced by a CSD when it invests its own or its participants' resources, such as collateral.
Sijoitusriski on arvopaperikeskukseen kohdistuva tappioriski sen sijoittaessa omia tai osallistujien varoja, kuten vakuuksia.
Provisions set out in Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council [6], Regulation (EU) No 575/2013 and Delegated Regulation (EU) No 152/2013 are the appropriate benchmark for the purpose of establishing capital requirements to cover credit risk, counterparty credit risk and market risks that may arise from the investments of a CSD.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU [6], asetuksen (EU) N:o 575/2013 ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 152/2013 säännökset ovat asianmukainen viitearvo määritettäessä pääomavaatimuksia, joilla katetaan arvopaperikeskuksen sijoituksista mahdollisesti aiheutuvat luottoriskit, vastapuoliluottoriskit ja markkinariskit.
Given the nature of the activities of CSDs, a CSD assumes business risk due to potential changes in general business conditions that are likely to impair its financial position following a decline in its revenues or an increase in its expenses and that result in a loss that should be charged against its capital.
Ottaen huomioon arvopaperikeskusten toiminnan luonteen niille saattaa aiheutua liiketoimintariski mahdollisista yleisten liiketoimintaedellytysten muutoksista, jotka todennäköisesti heikentävät niiden taloudellista tilannetta, koska tulot vähenevät tai menot lisääntyvät aiheuttaen tappiota, joka olisi rahoitettava pääomasta.
Given that the level of business risk is highly dependent on the individual situation of each CSD and it can be caused by various factors, the capital requirements of this Regulation should be based on a CSD's own estimate and the methodology used by a CSD for such an estimate should be proportional to the scale and complexity of the CSD's activities.
Koska liiketoimintariskin taso on erittäin riippuvainen kunkin arvopaperikeskuksen yksilöllisestä tilanteesta ja siihen voi vaikuttaa monet eri tekijät, tämän asetuksen pääomavaatimusten olisi perustuttava arvopaperikeskuksen omaan arvioon ja menetelmien, joita arvopaperikeskus käyttää tällaisen arvion tekemiseen, olisi oltava oikeassa suhteessa arvopaperikeskuksen toiminnan laajuuteen ja moninaisuuteen.
A CSD should develop its own estimate of the capital required against business risk under a set of stress scenarios in order to cover the risks that are not already captured by the methodology used for operational risk.
Arvopaperikeskuksen on laadittava oma arvio liiketoimintariskin pääomavaatimuksista eri stressiskenaarioissa sellaisten riskien kattamiseksi, joita ei ole jo huomioitu operatiivista riskiä koskevassa menetelmässä.
In order to ensure a prudent level of the capital requirements for business risk when making a calculation based on self-designed scenarios, a minimum level of capital, should be introduced in the form of a prudential floor.
Jotta varmistetaan, että liiketoimintariskin pääomavaatimukset ovat mielekkäällä tasolla tehtäessä omaan skenaarioon perustuvaa laskelmaa, olisi otettava käyttöön vähimmäispääomataso vakavaraisuuskynnyksen muodossa.
The minimum level of required capital for business risk should be aligned to similar requirements for other market infrastructures in related Union Acts such as Commission Delegated Regulation on capital requirements for central counterparties (‘CCPs’).
Liiketoimintariskin pääoman vähimmäistason olisi oltava linjassa asiaan liittyvissä unionin säädöksissä, kuten keskusvastapuolten pääomavaatimuksia koskevassa komission delegoidussa asetuksessa, esitettyjen muita markkinoiden rakenteita koskevien vastaavanlaisten vaatimusten kanssa.
The additional capital surcharge for risks related to banking-type ancillary services should cover all the risks related to the provision of intraday credit to participants or other CSD users.
Pankkipalvelujen tyyppisiin oheispalveluihin liittyvien riskien lisäpääomavaatimuksen olisi katettava kaikki riskit, jotka liittyvät päivänsisäisen luoton tarjoamiseen osallistujille tai muille arvopaperikeskuksen käyttäjille.
Where overnight or longer credit exposures result from the provision of intraday credit, the corresponding risks should be measured and addressed by using the methodologies already laid down in Part Three, Title II, Chapter 2, for the Standardised Approach, and Chapter 3, for the Internal Ratings Based Approach (IRB Approach), of Regulation (EU) No 575/2013, given that that Regulation provides prudential rules for measurement of credit risk resulting from overnight or longer credit exposures.
Jos yön ylittävät tai pidempiaikaiset luottovastuut johtuvat päivänsisäisen luoton tarjoamisesta, niitä koskevia riskejä olisi mitattava ja niihin olisi puututtava käyttäen asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan II osaston 2 luvussa tarkoitettuja menettelyjä standardimenetelmän osalta ja 3 luvussa tarkoitettuja menettelyjä sisäisten luottoluokitusten menetelmän (IRB-menetelmä) osalta, koska kyseisessä asetuksessa säädetään yön ylittävistä tai pidempiaikaisista luottovastuista aiheutuvien luottoriskien mittaamista koskevista vakavaraisuussäännöistä.
Intraday credit risks, however, require special treatment since the methodology for their measurement is not explicitly provided for in Regulation (EU) No 575/2013 or other applicable Union legislation.
Päivänsisäiset luottoriskit edellyttävät kuitenkin erityiskohtelua, koska asetuksessa (EU) N:o 575/2013 tai muussa sovellettavassa unionin lainsäädännössä ei nimenomaisesti säädetä niiden mittaamismenetelmistä.
As a result, the methodology that specifically addresses intraday credit risk should be sufficiently risk-sensitive to take into account the quality of the collateral, the credit quality assessment of the participants and the actual observed intraday exposures.
Näin ollen menetelmän, jolla mitataan erityisesti päivänsisäistä luottoriskiä, olisi oltava riittävän riskiherkkä, jotta siinä voidaan ottaa huomioon vakuuksien laatu, osallistujien luottoluokan arviointi ja havaitut tosiasialliset päivänsisäiset vastuut.
At the same time, the methodology should provide proper incentives to the providers of banking-type ancillary services, including the incentive to collect the highest quality of collateral and select creditworthy counterparties.
Samalla menetelmän olisi tarjottava asianmukaisia kannustimia pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoajille, esimerkiksi kannustimia hankkia mahdollisimman laadukkaat vakuudet ja valita luottokelpoiset vastapuolet.
Although providers of banking-type ancillary services have the obligation to properly assess and test the level and value of collateral and haircuts, the methodology used to determine the additional capital surcharge for intraday credit risk should nevertheless cater to and provide enough capital for the case where a sudden decrease in the value of the collateral exceeds estimates and results in partially uncollateralised residual credit exposures.
Vaikka pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoajilla on velvollisuus asianmukaisesti arvioida ja tarkistaa vakuuksien ja aliarvostusten taso ja arvo, päivänsisäisen luottoriskin lisäpääomavaatimuksen määrittämistä koskevalla menettelyllä olisi vielä varmistettava, että pääomaa on riittävästi siinä tapauksessa, että vakuuden äkillinen arvon lasku ylittää arvion ja johtaa osittain vakuudettomiin jäännösluottoriskeihin.
The calculation of the capital surcharge for risks arising from providing banking-type ancillary services requires taking into account past information on intraday credit exposures.
Pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamisesta aiheutuvan lisäpääomavaatimuksen laskeminen edellyttää aiempien päivänsisäisten luottovastuiden huomioon ottamista.
As a result, in order to be able to calculate that capital surcharge, entities that provide banking-type ancillary services to users of CSD services in accordance with Article 54(2) of Regulation (EU) No 909/2014 (‘CSD-banking service providers’) should record at least one year of data concerning their intraday credit exposures.
Jotta siis voidaan laskea kyseinen lisäpääomavaatimus, pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja arvopaperikeskusten palvelujen käyttäjille asetuksen (EU) N:o 909/2014 54 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarjoavien yhteisöjen, jäljempänä ’arvopaperikeskukset/pankkipalveluntarjoajat’, olisi kirjattava päivänsisäisiä luottovastuita koskevat tietonsa ainakin yhdeltä vuodelta.
Otherwise they are not able to identify the relevant exposures based on which the calculation is done.
Muussa tapauksessa ne eivät pysty yksilöimään asianmukaisia vastuita, joiden perusteella laskelmat on tehty.
Consequently, CSD-banking service providers should not be required to meet the own funds requirement corresponding to the capital surcharge until after they are able to collect all the information necessary to perform the calculation of the surcharge.
Sen vuoksi arvopaperikeskusten/pankkipalveluntarjoajien ei pitäisi edellyttää täyttävän lisäpääomavaatimuksen mukaista omia varoja koskevaa vaatimusta ennen kuin ne voivat kerätä kaikki lisäpääoman laskemiseen tarvittavat tiedot.
Article 54(8) of Regulation (EU) No 909/2014 requires the development of rules to determine the additional capital surcharge referred to in point (d) of Article 54(3) and point (e) of Article 54(4) of that Regulation.
Asetuksen (EU) N:o 909/2014 54 artiklan 8 kohdassa edellytetään, että laaditaan säännöt kyseisen asetuksen 54 artiklan 3 kohdan d alakohdassa ja 54 artiklan 4 kohdan e alakohdassa tarkoitetun lisäpääomavaatimuksen määrittämiseksi.
Further, Article 54 of that Regulation requires that additional surcharge reflects the intra-day credit risk resulting from the activities under Section C of the Annex to Regulation (EU) No 909/2014, and in particular the provisions of intraday credit to participants in a securities settlement system or other users of CSD services.
Lisäksi kyseisen asetuksen 54 artiklassa edellytetään, että lisäpääomavaatimuksessa otetaan huomioon päivänsisäiset luottoriskit, joita aiheutuu asetuksen (EU) N:o 909/2014 liitteessä olevan C jakson mukaisista toiminnoista ja erityisesti päivänsisäisestä luotontarjoamisesta arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille tai muille arvopaperikeskusten palvelujen käyttäjille.
Therefore, intraday credit risk exposure should also include the loss that a CSD-banking service provider would face if a borrowing participant were to default.
Sen vuoksi päivänsisäisen luottoriskin vastuun olisi sisällettävä myös tappio, joka arvopaperikeskukselle/pankkipalvelujentarjoajalle aiheutuu siinä tapauksessa, että lainaa ottava osallistuja laiminlyö maksut.
Point (d) of Article 59(3) of Regulation (EU) No 909/2014 requires that a CSD-banking service provider accepts highly liquid collateral with minimal credit and market risk to manage its corresponding credit risk.
Tällaisissa vakuustilijärjestelyissä osallistuja tallettaa vakuuden vakuustililleen ja kattaa siten mahdollisen luottovastuun kokonaan.
The same allows for other types of collateral than highly liquid collateral with minimal credit and market risk to be used in specific situations, with the application of an appropriate haircut.
Arvopaperikeskuksen/pankkipalvelujentarjoajan olisi hyväksyttävä vakuus sovitun hierarkian mukaisesti, mutta se voi tarvittaessa likvidoida hyväksytyn vakuuden tehokkaimmalla mahdollisella tavalla, jos osallistuja laiminlyö maksut.
To facilitate this, a clear hierarchy of the collateral quality should be set in order to distinguish which collateral should be acceptable to fully cover credit risk exposures, which collateral is acceptable as liquidity resource and which collateral, although remaining acceptable for mitigating credit risk, requires qualifying liquidity sources.
Toiminnan vakauden kannalta arvopaperikeskuksen/pankkipalvelujentarjoajan olisi kuitenkin pystyttävä jatkuvasti seuraamaan vakuuden saatavuutta, laatua ja likvidiyttä, jotta se voi täysin kattaa luottovastuut.
Collateral providers should not be impeded from freely substituting collateral depending on their availability of resources or their asset-liability management strategies.
Sen olisi myös sovittava lainaa ottavien osallistujien kanssa järjestelyistä, joilla varmistetaan, että kaikki tämän asetuksen vakuuksia koskevat vaatimukset täyttyvät kaikkina aikoina.
Thus, common collateral practices, such as the reliance on participants' pledge accounts, where the collateral is deposited by the participant in its pledged accounts in order to fully cover any credit exposure should be allowed to be used for substituting collateral as long as the quality and liquidity of the collateral is monitored and complies with the requirements of this Regulation.
Päivänsisäisen luottoriskin mittaamiseksi arvopaperikeskuksen/pankkipalvelujentarjoajan olisi pystyttävä ennakoimaan päivän suurimmat riskit.
Under such pledge account arrangements, the collateral is deposited by the participant in his pledged accounts in order to fully cover any credit exposure.
Tämä ei edellytä tarkkojen lukujen ennustamista, mutta päivänsisäisten vastuiden suuntaukset olisi tunnistettava.
In addition, a CSD-banking service provider should accept collateral taking into account the hierarchy specified, but may perform the liquidation of the accepted collateral, where necessary, in the most efficient way following a participant's default.
Samaa edellytetään myös Baselin pankkivalvontakomitean standardeissa [7], joissa viitataan suurimpien riskien ennakointiin.
However, from a prudential viewpoint, a CSD-banking service provider should be able to monitor the availability of collateral, its quality and its liquidity on an ongoing basis to fully cover credit exposures.
Asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan II osastossa vahvistetaan riskipainot, joita sovelletaan saamisiin Euroopan keskuspankilta ja muilta vapautetuilta yhteisöiltä.
It should also have arrangements in place with the borrowing participants to ensure that all the collateral requirements of this Regulation are met at all times.
Mitattaessa luottoriskiä sääntelytarkoituksiin tällaisia riskipainoja pidetään laajasti parhaana saatavilla olevana viitearvona.
For the purposes of measuring intraday credit risk, CSD-banking service providers should be in a position to anticipate peak exposures for the day.
Sen vuoksi samaa menetelmää voidaan soveltaa päivänsisäisiin luottovastuihin.
This should not require a forecast of the exact number but should identify trends in those intraday exposures.
Jotta kuitenkin varmistetaan kyseisen lähestymistavan käsitteiden kestävyys, tarvitaan joitakin oikaisuja.
This is further supported by the reference to ‘anticipate peak exposures’ also in Basel Committee on Banking Supervision standards [7].
Etenkin kun laskelmat suoritetaan käyttämällä asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan II osaston 2 luvussa tarkoitetun standardimenetelmän ja 3 luvussa tarkoitetun sisäisten luottoluokitusten menetelmän (IRB-menetelmä) luottoriskikehystä, päivänsisäisiä vastuita olisi pidettävä vastuina päivän päättyessä, koska se on kyseisen asetuksen oletusarvo.
Title II of Part Three of Regulation (EU) No 575/2013 establishes the risk weights to be applied to credit exposures to the European Central Bank and other exempted entities.
Asetuksen (EU) N:o 909/2014 59 artiklan 5 kohdassa viitataan suoraan asetuksen (EU) N:o 648/2012 46 artiklan 3 kohtaan ja sen mukaisesti pankkitakaukset ja remburssit olisi tarvittaessa linjattava CPSS-IOSCO-periaatteiden mukaisiksi ja niiden olisi täytettävä asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädettyjen vaatimusten kaltaiset vaatimukset.
When measuring credit risk for regulatory purposes, such risk weights are widely understood as the best available reference.
Näihin kuuluu vaatimus siitä, että takaajat antavat pankkitakauksille ja rembursseille täydet vakuudet.
Therefore, the same methodology may be applied to intraday credit exposures.
Jotta voidaan säilyttää unionin arvopaperitoimituksen tehokkuus, käytettäessä pankkitakauksia tai rembursseja sellaisissa luottovastuissa, joita voi aiheutua arvopaperikeskusten yhteentoimivista linkeistä, olisi kuitenkin voitava harkita asianmukaisia riskejä lieventäviä vaihtoehtoja, kunhan niillä saavutetaan vastaava tai parempi suojelun taso kuin asetuksen (EU) N:o 648/2012 säännöksillä.
However, in order to guarantee the conceptual soundness of that approach, some correction is needed, in particular, when carrying out the computations using the credit risk framework of Part Three, Title II, Chapter 2 for the Standardised Approach, and Chapter 3 for the IRB Approach, of Regulation (EU) No 575/2013, the intraday exposures should be considered as end-of-day exposures as this is the assumption of that Regulation.
Tätä erityiskohtelua olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin pankkitakauksiin ja rembursseihin, joilla suojellaan arvopaperikeskusten yhteentoimivia linkkejä, ja niillä olisi katettava yksinomaan kahden linkillä yhdistetyn arvopaperikeskuksen välinen luottoriski.
In accordance with Article 59(5) of Regulation (EU) No 909/2014, which includes an explicit reference to Article 46(3) of Regulation (EU) No 648/2012, bank guarantees or letters of credit, where appropriate, should be aligned to the CPSS-IOSCO Principles and meet similar requirements as those laid down in Regulation (EU) No 648/2012.
Koska pankkitakaus ja remburssi suojelevat maksukykyisiä arvopaperikeskuksia luottotappioilta, niiden likviditeettitarpeet olisi taattava joko takaajan velvollisuuksien oikea-aikaisella toimituksella tai vaatimukset täyttävillä likvideillä varoilla.
These include the requirement that bank guarantees and letters of credit are fully collateralised by the guarantors.
Asetuksen (EU) N:o 909/2014 59 artiklan 4 kohdan d alakohdassa edellytetään, että arvopaperikeskukset/pankkipalvelujentarjoajat vähentävät likviditeettiriskejä kunkin valuutan määräisillä vaatimukset täyttävillä likvideillä varoilla.
In order to preserve the efficiency of security settlement within the Union, however, when bank guarantees or letters of credit are used in relation to credit exposures that may arise from interoperable CSD links, appropriate alternative risk mitigants should be allowed to be considered as long as they provide an equal or higher level of protection than the provisions laid out in Regulation (EU) No 648/2012.
Tästä syystä muita kuin vaatimukset täyttäviä likvidejä varoja ei voida käyttää kyseisen artiklan vaatimusten täyttämiseksi.
This special treatment should only apply to bank guarantees or letters of credit protecting an interoperable CSD link and should cover exclusively the credit exposure between the two linked CSDs.
Mikään ei kuitenkaan estä käyttämästä päivittäisessä likviditeetin hallinnassa vaatimukset täyttävien likvidien varojen rinnalla muita kuin vaatimukset täyttäviä likvidejä varoja, kuten valuuttaswapeja.