natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Is the Return Directive applicable in such cases?
Kolmannen maan kansalainen, jonka sormenjäljet on otettu jäsenvaltiossa A, koska hän on tullut maahan laittomasti, ja joka ei ole hakenut siellä turvapaikkaa, pysäytetään myöhemmin jäsenvaltiossa B. Voiko jäsenvaltio B siirtää henkilön takaisin jäsenvaltioon A Dublin-sääntöjen nojalla?
The Dublin Regulation does not contain rules on taking back beneficiaries of international protection.
Asia ei liity millään tavalla turvapaikkamenettelyyn, joten Dublin-asetusta ei sovelleta.
Therefore the ‘general regime’ foreseen in Article 6(2) of the Return Directive will apply.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 2 kohta
This implies that Member State B will have to ask the person to go back to Member State A and — if the person does not comply voluntarily — Member State B has to consider issuing a return decision, taking into account all safeguards provided by the Return Directive, including in particular the principle of non-refoulement.
Jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, joilla on toisen jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva oleskelulupa tai muu oleskeluun oikeuttava lupa, on vaadittava siirtymään välittömästi kyseisen toisen jäsenvaltion alueelle.
In certain circumstances, when return/removal to a third country is not possible and ‘passing back’ the person to another Member State can be qualified as a more favourable measure (see section 3), Member State B may enforce the ‘passing-back’ of the person to Member State A; the procedures related to the ‘passing-back’ of illegally staying third-country nationals to another Member State are governed by national law.
Jos asianomainen kolmannen maan kansalainen ei noudata tätä vaatimusta tai jos kolmannen maan kansalaisen välitön poistuminen on tarpeen yleisen järjestyksen tai valtion turvallisuuden vuoksi, sovelletaan 1 kohtaa.
A third-country national who had been fingerprinted following irregular entry into Member State A and who has not requested asylum in Member State A is subsequently apprehended in Member State B. Can Member State B transfer the person back to Member State A in accordance with Dublin rules?
Tämä säännös korvaa Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen [30] 23 artiklan 2 ja 3 kohtaan sisältyvän samankaltaisen säännön.
No.
Säännöksen mukaan palauttamispäätöstä ei tulisi antaa laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, joilla on voimassa oleva oleskelulupa toisessa jäsenvaltiossa.
Since there is not any link to an asylum procedure, the Dublin Regulation does not apply.
Tällaisissa tapauksissa kolmannen maan kansalaista olisi ensin vaadittava palaamaan välittömästi jäsenvaltioon, jossa hänellä on oleskeluoikeus.
Legal basis: Return Directive — Article 6(2)
Palauttamispäätös tehdään ainoastaan, jos henkilö ei noudata vaatimusta tai jos hän on vaaraksi yleiselle järjestykselle tai kansalliselle turvallisuudelle.Lisäselvennys:
Third-country nationals staying illegally on the territory of a Member State and holding a valid residence permit or other authorisation offering a right to stay issued by another Member State shall be required to go to the territory of that other Member State immediately.
Muoto, jossa vaatimus siirtyä välittömästi toisen jäsenvaltion alueelle esitetään, olisi määritettävä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
In the event of non-compliance by the third-country national concerned with this requirement, or where the third-country national's immediate departure is required for reasons of public policy or national security, paragraph 1 shall apply.
On suositeltavaa antaa päätökset kirjallisesti ja perustella ne.
This provision — which replaces a similar rule contained in Article 23(2) and (3) of the Schengen Implementing Convention (‘SIC’) [30] — foresees that no return decision should be issued to an illegally staying third-country national who is holding a valid permit to stay in another Member State.
Sekaannusten välttämiseksi tällaista päätöstä ei pitäisi kutsua ”palauttamispäätökseksi”.
In such cases, the third-country national should in the first place be required to go immediately back to the Member State where he/she enjoys a right to stay.
Toiseen jäsenvaltioon palaamista varten asetettava ajanjakso: Ei voida antaa mitään yleistä ohjetta ajasta, jonka on kuluttava toisen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan vaatimuksen esittämisestä siihen hetkeen, jolloin tehdään 6 artiklan 1 kohdan mukainen palauttamispäätös.
Only if the person does not comply with this request or in cases of risk for public policy or national security, a return decision shall be adopted.Further clarification:
Sopiva ajanjakso olisi valittava kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja ottaen huomioon yksilölliset olosuhteet, suhteellisuusperiaate ja se, että säännöksessä käytetään ilmausta ”välittömästi”.
The form in which the request ‘to go to the territory of that other Member State immediately’ is issued should be determined in accordance with national law.
Ajanjaksoa, joka kuluu toisen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan vaatimuksen esittämisestä siihen hetkeen, jolloin tehdään 6 artiklan 1 kohdan mukainen palauttamispäätös, ei saa laskea osaksi mahdollista vapaaehtoista poistumista varten asetettua ajanjaksoa, sillä se on palauttamispäätöksen osatekijä ja alkaa kulua vasta palauttamispäätöksen tekemisestä.
It is recommended to issue decisions in writing and with reasons.
Toiseen jäsenvaltioon lähtemisen valvonta: Unionin oikeudessa ei määritetä, miten velvoitetta palata toiseen jäsenvaltioon on valvottava.
In order to avoid confusion, the decision should not be labelled ‘return decision’.
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti, että niiden päätösten noudattamista seurataan.
Period for going back to other Member State: no general indication can be given regarding the time which should elapse between the request to go to the territory of another Member State until the moment at which a return decision in accordance with Article 6(1) is issued.
Toisen jäsenvaltion antamien lupien voimassaolon tarkastaminen: Tällä hetkellä ei ole asiaa koskevaa jäsenvaltioiden välistä keskitettyä tietojenvaihtojärjestelmää.
An appropriate time frame should be chosen in accordance with national law, taking into account the individual circumstances, the principle of proportionality and the fact that the term ‘immediately’ is used in the legal provision.
Jäsenvaltioita kannustetaan kahdenväliseen yhteistyöhön ja antamaan merkitykselliset tiedot viipymättä toisilleen kansallisen lainsäädännön ja kahdenvälisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti.
The time between the request to go to the other Member State and the issuing of a return decision under Article 6(1) must not be counted as part of an eventual period for voluntary departure, since such period is an element of the return decision and will start running only with the issuing of a return decision.
Myös olemassa olevia kansallisia yhteyspisteitä (esim. niitä, jotka luetellaan Schengen-käsikirjan [31] liitteessä 2) on mahdollista käyttää tähän tarkoitukseen.Käsite ”oleskelulupa tai muu lupa, joka oikeuttaa oleskeluun” [32] on hyvin laaja ja kattaa jäsenvaltion myöntämät erilaiset asemat ja luvat, joilla annetaan oikeus lailliseen oleskeluun eikä vain hyväksytä palauttamisen/maastapoistamisen väliaikaista lykkäämistä.
Control of departure to another Member State: Union law does not specify how compliance with the obligation to go back to the other Member State has to be controlled.
Seuraavat tapaukset kuuluvat käsitteen piiriin:
Member States should make sure, in accordance with national law, that appropriate follow-up is given to their decisions.
pitkäaikainen viisumi (jolla selvästi myönnetään oleskeluoikeus)
Verification of validity of permits/authorisations issued by another Member State: there is currently no central system for exchanging information between Member States on this issue.
tilapäinen humanitaarisin perustein myönnetty lupa (sikäli kuin tällaisella luvalla annetaan oleskeluoikeus eikä vain lykätä palauttamista)
Member States are encouraged to cooperate bilaterally and provide without delay relevant information to each other, in accordance with national law and bilateral cooperation arrangement.
vanhentunut oleskelulupa, joka perustuu edelleen voimassa olevaan kansainväliseen suojeluasemaan (kansainvälinen suojeluasema ei riipu sen osoittavan asiakirjan voimassaolosta)
Existing national contact points (for instance those listed in annex 2 of the Schengen Handbook [31]) might also be used for this purpose.The term ‘residence permit or other authorisation offering a right to stay’ [32] is very broad and covers any status granted or permit issued by a Member State which offers a right to legal stay, and not just an acceptance of temporary postponement of return/removal.
voimassa oleva viisumi pätemättömässä (vanhentuneessa) matkustusasiakirjassa.
The term covers the following:
Asiaa koskevan unionin lainsäädännön mukaan ei ole sallittua myöntää viisumia, jonka voimassaoloaika ylittää passin voimassaoloajan.
long-term visa (it clearly offers a right to stay),
Voimassa olevaa viisumia vanhentuneessa passissa ei siksi pitäisi koskaan esiintyä käytännössä.
temporary humanitarian permit (in so far as such permit offers a right to stay and not just a mere postponement of return),
Jos näin kuitenkin on, kolmannen maan kansalaista ei pitäisi rangaista kohtuuttomasti.
an expired residence permit based on a still valid international protection status (the status of international protection is not dependent on validity of the paper demonstrating it),
Yksityiskohtaiset ohjeet asiaa koskevista viisumisäännöistä, ks. ajantasaistettu viisumikäsikirja [33], II osan 4.1.1. ja 4.1.2. kohta.Seuraavat tapaukset eivät kuulu käsitteen piiriin:
a valid visa in an invalid (expired) travel document — according to relevant Union legislation, it is not allowed to issue a visa with a validity going beyond the validity of the passport.
umpeutunut oleskelulupa päättyneen oleskeluoikeuden vuoksi
The case of a valid visa in an expired passport should therefore never appear in practice.
väärennetyt ja väärät passit tai oleskeluluvat
If this case nevertheless arises, the third-country national concerned should not be unduly penalised.
maastapoistamisen väliaikaisen lykkäämisen todistava asiakirja
For detailed guidance on the relevant Visa rules see the updated Visa Handbook — part II, Point 4.1.1 and 4.1.2 [33].The term does not cover the following cases:
asema maastapoistamisen estymisen vuoksi (siltä osin kuin tämä ei merkitse laillista oleskeluoikeutta).
an expired residence permit based on an expired residence status,
Yleissääntö on se, ettei henkilöä poisteta maasta toiseen jäsenvaltioon: Jos kolmannen maan kansalainen ei suostu palaamaan vapaaehtoisesti 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltioon, jossa hänellä on oleskelulupa, sovelletaan 6 artiklan 1 kohtaa ja on tehtävä palauttamispäätös henkilön palauttamisesta suoraan kolmanteen maahan.
counterfeit, false and forged passports or residence permits,
Henkilöä ei ole mahdollista viedä takaisin toiseen jäsenvaltioon pakkokeinoin, ellei voimassa olevassa jäsenvaltioidenvälisessä kahdenvälisessä sopimuksessa, joka oli voimassa jo 13. tammikuuta 2009 (ks. 5.5 kohta), määrätä nimenomaisesti tästä mahdollisuudesta.
paper certifying temporary postponement of removal,
Se on mahdollista myös tietyissä olosuhteissa, joissa paluu/poistaminen kolmanteen maahan ei ole mahdollista ja oleskeluluvan myöntänyt jäsenvaltio suostuu ottamaan henkilön takaisin.
toleration (in so far as toleration does not imply a legal right to stay).
EU:n laajuista maahantulokieltoa ei määrätä 6 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa: Kun laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti, EU:n laajuista maahantulokieltoa ei voida soveltaa 11 artiklan nojalla, koska kyseistä artiklaa sovelletaan vain palauttamispäätöksen tekemiseen eikä tapauksiin, joissa henkilö viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon.
As a general rule no removal to other Member States: if a third-country national does not agree to go back voluntarily in accordance with Article 6(2) to the Member State of which he/she holds a permit, Article 6(1) becomes applicable and a return decision, providing for direct return to a third country shall be adopted.
Lisäksi käytännön syistä on turha antaa EU:n laajuinen maahantulokielto tilanteessa, jossa henkilö jatkaa laillista oleskelua toisessa jäsenvaltiossa.
It is not possible to pass back the person to the other Member State with force, unless an existing bilateral agreementbetween Member States which was already in force on 13 January 2009 (see section 5.5) provides expressly for this possibility or in certain circumstances when return/removal to a third country is not possible and the Member State that issued the permit agrees to take the person back.
Yleisen järjestyksen tai kansallisen turvallisuuden vaatima välitön maastapoistaminen: Poikkeuksellisissa olosuhteissa, joita käsitellään 6 artiklan 2 kohdan toisessa lauseessa (jälkimmäinen tapaus), henkilöstä tehdään välittömästi palauttamispäätös ja hänet poistetaan kolmanteen maahan.
No issuing of EU entry bans when using Article 6(2): when passing back an illegally staying third-country national to another Member State under Article 6(2), no EU entry ban can be issued under Article 11, because Article 11 applies only in connection with the issuing of a return decision and does not apply in cases in case of a ‘passing-back’ to another Member State.
Jäsenvaltiolle, jossa henkilöllä on oleskeluoikeus, olisi tiedotettava tästä.
Moreover, it is pointless from a practical point of view to issue an EU entry ban in a situation where the person will continue to legally stay in another Member State.
Käytännön esimerkki:
Immediate departure required for reasons of public policy or national security: in the exceptional circumstances addressed by Article 6(2)(second phrase) (second case), the person shall be immediately made subject of a return decision and removed to a third country.
Mitä palauttamisdirektiivin säännöksiä pitäisi soveltaa kolmansien maiden kansalaisiin, jotka havaitaan jäsenvaltiossa A, joilla on jäsenvaltion B myöntämä voimassa oleva oleskelulupa ja joista jäsenvaltio C on tehnyt SIS-järjestelmään kuulutuksen (maahantulokielto)?
The Member State where the person enjoys the right to stay should be informed about this fact.
Jäsenvaltio A:n tulisi soveltaa direktiivin 6 artiklan 2 kohtaa ja pyydettävä henkilöä menemään takaisin jäsenvaltioon B. Koska henkilöllä on samanaikaisesti jäsenvaltion C määräämä maahantulokielto ja jäsenvaltion B myöntämä oleskelulupa, jäsenvaltioiden C ja B on selvitettävä asia kahdenvälisesti Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Practical example:
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 3 kohta
What provisions of the Return Directive should be applied with regard to third-country nationals detected in Member State A, who possess a valid residence permit issued by Member State B and at the same time are subject of an SIS alert (entry ban) initiated by Member State C?
Jäsenvaltioiden välisistä voimassa olevista kahdenvälisistä takaisinottosopimuksista on ohjeellinen luettelo seuraavassa osoitteessa: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/
Member State A should apply Article 6(2) of the Directive and ask the person to go back to Member State B. As regards the co-existence of an entry ban issued by Member State C and a residence permit issued by Member State B, this must be clarified bilaterally between the Member State issuing the alert (C) and the Member State which had issued the permit (B) in accordance with Article 25(2) Schengen Implementing Convention.
Jäsenvaltio voi olla tekemättä palauttamispäätöksen alueellaan laittomasti oleskelevasta kolmannen maan kansalaisesta, jos toinen jäsenvaltio ottaa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen takaisin tämän direktiivin voimaantulopäivänä (eli 13. tammikuuta 2009) voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten tai järjestelyjen nojalla.
Legal basis: Return Directive — Article 6(3)
Tässä tapauksessa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen takaisin ottaneen jäsenvaltion on sovellettava 1 kohtaa.
An indicative list of existing bilateral readmission agreements between Member States can be found at: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/
Tässä säännöksessä määrätään – poikkeuksellisesti ja standstill-lausekkeen muodossa – jäsenvaltioiden mahdollisuudesta siirtää laittomat maahanmuuttajat takaisin muihin jäsenvaltioihin 13. tammikuuta 2009 voimassa olleiden kahdenvälisten sopimusten tai järjestelyjen perusteella.
Member States may refrain from issuing a return decision to a third-country national staying illegally on their territory if the third-country national concerned is taken back by another Member State under bilateral agreements or arrangements existing on the date of entry into force of this Directive (i.e. 13 January 2009).
Aiempia toimia koskeva muistutus/selvitys: Säännös lisättiin palauttamisdirektiivin tekstiin neuvottelujen loppuvaiheessa, kun eräät jäsenvaltiot vaativat tiukasti, ettei direktiivin pitäisi velvoittaa niitä muuttamaan vakiintuneita käytäntöjään ottaa laittomasti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia takaisin toisista jäsenvaltioista tai viedä heitä takaisin toisiin jäsenvaltioihin kahdenvälisten sopimusten nojalla.
In such a case the Member State which has taken back the third-country national concerned shall apply paragraph 1.
Palauttamisdirektiivi perustuu periaatteeseen, jonka mukaan laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset palautetaan suoraan EU:sta kolmansiin maihin.
This provision foresees — as an exception and in the form of a ‘standstill clause’ — the possibility for Member States to pass back irregular migrants to other Member States under bilateral agreements or arrangements existing on 13 January 2009.
Näin ollen direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään poikkeuksesta, joka koskee yksinomaan sen jäsenvaltion, jonka alueella kolmannen maan kansalainen on, velvollisuutta tehdä päätös henkilön palauttamisesta, koska velvollisuus kuuluu tuolloin jäsenvaltiolle, joka ottaa kyseisen henkilön takaisin.
Historic reminder/explanation: this provision was included into the text of the Return Directive at a late stage of negotiations following a strong request from certain Member States which insisted that the Directive should not oblige them to change well-established practices of taking/passing back illegally staying third-country nationals to other Member States under bilateral agreements.
Säännöksessä ei säädetä palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen poikkeusten lisäksi direktiivin soveltamisalaa koskevasta poikkeuksesta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 82–85 kohta).
The principle upon which the Return Directive is based is direct return of illegally staying third-country nationals from the EU to third countries.
Kahdenvälisten sopimusten myöhempi soveltaminen jäsenvaltioiden A ja B sekä B ja C välillä: Palauttamisdirektiivissä ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdassa ei nimenomaisesti kielletä voimassa olevien kahdenvälisten järjestelyjen palauttamiseen liittyvää dominovaikutusta.
Article 6(3) of the Directive therefore lays down an exception that concerns solely the obligation of the Member States on whose territory the third-country national is present to issue a return decision, that obligation then falling to the Member State that takes him back.
On kuitenkin tärkeää, että direktiivin mukaisen palauttamismenettelyn toteuttaa kokonaisuudessaan yksi jäsenvaltio.
It does not lay down an exception to the scope of the Return Directive additional to those set by Article 2(2) — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraphs 82-85).
Koska tällaiset myöhemmin toteutettavat menettelyt aiheuttavat hallinnolle merkittäviä kustannuksia ja ylimääräistä haittaa palautettavalle, jäsenvaltioita kehotetaan olemaan soveltamatta tätä käytäntöä.
Subsequent use of bilateral agreements between Member States A-B and B-C: the Return Directive, notably Article 6(3), does not expressly interdict ‘domino’ taking back under existing bilateral arrangements.
EU:n laajuista maahantulokieltoa ei määrätä 6 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa: Kun laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, EU:n laajuista maahantulokieltoa ei voida määrätä 11 artiklan nojalla, koska kyseistä artiklaa sovelletaan vain palauttamispäätöksen tekemiseen eikä tapauksiin, joissa henkilö ainoastaan viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon.
It is, however, important that in the end a full return procedure in accordance with the Directive will be carried out by one Member State.
Lisäksi käytännön syistä on turha määrätä EU:n laajuinen maahantulokielto tilanteessa, jossa henkilö ei vielä lähde EU:sta.
Since this kind of subsequent procedures is cost intensive for administrations and involves additional discomfort for the returnee, Member States are encouraged to refrain from applying this practice.
Ks. 11.8. kohta Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan mukaisesta mahdollisuudesta antaa poikkeuksellisissa olosuhteissa puhtaasti kansallinen maahantulokielto.
No EU-wide entry bans when using Article 6(3): when passing back an illegally staying third-country national to another Member State under Article 6(3) no EU entry ban can be issued under Article 11, since Article 11 applies only in connection with the issuing of a return decision and does not apply in case of mere ‘passing back’ to another Member State.
Päätös kolmannen maan kansalaisen siirtämisestä toiseen jäsenvaltioon: Tällainen päätös on yksi palauttamisdirektiivissä säädetyistä toimenpiteistä kolmannen maan kansalaisen laittoman oleskelun lopettamiseksi ja valmistava vaihe hänen poistamisekseen unionin alueelta.
Moreover, it is pointless from a practical point of view to issue an EU entry ban in a situation in which the person does not yet leave the EU.
Siksi jäsenvaltioiden on tehtävä tällainen päätös huolellisesti ja viipymättä, jotta siirto palauttamismenettelystä vastaavaan jäsenvaltioon voidaan tehdä mahdollisimman nopeasti (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 87 kohta).
As regards the possibility to issue purely national entry bans in exceptional circumstances under Article 25(2) SIC, see section 11.8.
Koska palauttamisdirektiivin mukainen palauttamisen käsite merkitsee aina palauttamista kolmansiin maihin, tällaisia kansallisia päätöksiä on suositeltavaa kutsua ”siirtopäätöksiksi” tai ”takaisinvientipäätöksiksi” eikä ”palauttamispäätöksiksi”.
Decision to transfer the third-country national to another Member State: such decision constitutes one of the measures provided for by the Return Directive to bring the illegal stay to an end and is a stage preparatory to removal from the territory of the Union.
Standstill-lauseke: Direktiivin 6 artiklan 3 kohtaan sisältyy nimenomainen standstill-lauseke.
Since the notion of ‘return’ under the Return Directive always implies return to a third country, it is recommended to call this kind of national decision ‘transfer decision’ or ‘passing-back decision’ and not to call it ‘return decision’.
Takaisinottosopimukset Schengen-maiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä: Tulkittaessa 6 artiklan 3 kohtaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa on pidettävä jäsenvaltiona.
Standstill clause: Article 6(3) is an express ‘standstill’ clause.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 4 kohta
Member States may only use the option offered by Article 6(3) in relation to bilateral readmission arrangements that entered into force before 13 January 2009.
Jäsenvaltio voi milloin tahansa päättää myöntää alueellaan laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle erillisen oleskeluluvan tai muun luvan, joka oikeuttaa oleskeluun, yksilöllisten inhimillisten syiden tai humanitaaristen tai muiden syiden perusteella.