natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An instrument used to directly examine the eye under the magnification of a binocular microscope by creating a stereoscopic, erect image.
Turpoaminen ilmaistaan prosenttilukuna ja lasketaan sarveiskalvon paksuuden perustasomittauksista (ennen annostelua) ja paksuuksista, jotka on mitattu säännöllisin väliajoin sen jälkeen, kun sarveiskalvo on altistettu testikemikaalille ICE-testissä.
In the ICE test method, this instrument is used to view the anterior structures of the chicken eye as well as to objectively measure corneal thickness with a depth-measuring device attachment.
Sarveiskalvon turpoamisaste viittaa sarveiskalvon vaurioon.
Any substance or mixture tested using this Test Method.
Seos
see “Serious damage to eyes” and/or “Irreversible effects on the eye”.
Kahdesta tai useammasta aineesta koostuva seos tai liuos, jossa aineet eivät reagoi (4).
see “Eye Irritation” and/or “Reversible effects to the eye”.
Silmälle aiheutuvat palautumattomat vaikutukset ks. ”Vakava silmävaurio” ja ”YK:n GHS-järjestelmän luokka 1”.
Substances that do not meet the requirements for classification as UN GHS Category 1 or 2 (2A or 2B).
Silmälle aiheutuvat palautuvat vaikutukset ks. ”Silmä-ärsytys” ja ”YK:n GHS-järjestelmän luokka 2”.
Interchangeable with “Not classified”.
Silmä-ärsytys
The process of considering the strengths and weaknesses of various pieces of information in reaching and supporting a conclusion concerning the hazard potential of a chemical.
Testikemikaali
PROFICIENCY CHEMICALS FOR THE ICE TEST METHOD
Vaara Vaikuttavan tekijän (”agentin”) tai tilanteen sisäinen ominaisuus, jolla on kyky aiheuttaa haitallisia vaikutuksia, kun organismi, järjestelmä tai (ala)populaatio altistuu kyseiselle aineelle.
Prior to routine use of a test method that adheres to this test method, laboratories should demonstrate technical proficiency by correctly identifying the eye hazard classification of the 13 chemicals recommended in Table 1.
Validoitu testimenetelmä
These chemicals were selected to represent the range of responses for eye hazards based on results from the in vivo rabbit eye test (TG 405) and the UN GHS classification system (i.e., UN GHS Categories 1, 2A, 2B, or No Category) (4)(6).
Testimenetelmä, jolle on tehty validointitutkimukset sen merkityksellisyyden (myös tarkkuuden) ja luotettavuuden määrittämiseksi tiettyä tarkoitusta varten.
Other selection criteria were that chemicals are commercially available, there are high quality in vivo reference data available, and there are high quality data from the ICE in vitro method.
On tärkeää huomata, että validoitu testi ei ehkä ole riittävän tarkka ja luotettava, jotta se voitaisiin hyväksyä ehdotettuun tarkoitukseen.
Reference data are available in the SSD (5) and in the ICCVAM Background Review Documents for the ICE test method (9).
YK:n GHS-järjestelmän luokka 1
Recommended chemicals for demonstrating technical proficiency with ICE
ks. ”Vakava silmävaurio” ja/tai ”Silmälle aiheutuvat palautumattomat vaikutukset”.
In Vitro Classification [3]
Niiden negatiivisten aineiden osuus, jotka testimenetelmä yksilöi virheellisesti positiivisiksi.
Dibenzoyl-L-tartaric acid
Se on eräs testimenetelmän suorituskyvyn indikaattoreista.
Carboxylic Acid
PÄTEVYYDEN OSOITTAMISEEN TARKOITETUT KEMIKAALIT ICE-TESTIMENETELMÄÄ VARTEN
2,6-Dichlorobenz-oyl chloride
Ennen kuin laboratorio alkaa käyttää tähän testimenetelmään perustuvaa menetelmää rutiininomaisesti, sen tulisi osoittaa tekninen pätevyytensä määrittämällä oikein taulukossa 1 suositeltujen 13 kemikaalin silmän vaaraluokitus.
No predictions can be made [4]
Kemikaalit valittiin edustamaan silmään kohdistuvia vaaroja koskevia erilaisia vasteita, jotka perustuvat in vivo -kaninsilmätestiin (TG 405) ja YK:n GHS-järjestelmään (eli YK:n GHS-järjestelmän kategorioihin 1, 2A, 2B tai ”Ei luokitusta”) (4) (6).
Category 2A [5]
Muita valintaperusteita olivat kemikaalien kaupallinen saatavuus, korkealaatuisten in vivo -vertailutietojen saatavuus ja korkealaatuiset ICE-menetelmän in vitro -tutkimustulokset.
Ethyl-2-methylaceto-acetate
Vertailutiedot ovat nähtävissä OECD:n (5) ja ICCVAMin (9) ICE-menetelmää koskevissa tausta-asiakirjoissa.
Dimethyl sulfoxide
Suositellut kemikaalit ICE-menetelmän teknisen pätevyyden osoittamiseksi
Organic sulphur compound
In vitro -luokitus [3]
Glycerol
Dibentsoyyli-L-viinihappo
No Category (borderline)
Karboksyylihapot
Methylcyclopentane
2,6-Diklooribentsoyylikloridi
Hydrocarbon (cyclic)
Ei voida ennustaa [4]
n-Hexane
Luokka 2A [5]
Hydrocarbon (acyclic)
Etyyli-2-metyyliasetoasetaatti
Triacetin
Dimetyylisulfoksidi
Lipid
Orgaaninen rikkiyhdiste
Not classified
Glyseroli
Chemical classes were assigned to each test chemical using a standard classification scheme, based on the National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH) classification system (available at http//www.nlm.nih.gov/mesh)
Ei luokitusta (rajatapaus)
Based on results from the in vivo rabbit eye test (OECD TG 405) and using the UN GHS (4)(6).
Metyylisyklopentaani
Based on results in ICE as described in table 6.
Hiilivety (syklinen)
Combination of ICE scores other than the ones described in table 6 for the identification of GHS no-category and GHS Category 1 (see table 6)
n-Heksaani
Classification as 2A or 2B depends on the interpretation of the UN GHS criterion for distinguishing between these two categories, i.e. 1 out of 3 vs 2 out of 3 animals with effects at day 7 necessary to generate a Category 2A classification.
Hiilivety (asyklinen)
All endpoints apart from conjunctiva redness in one animal recovered to a score of zero by day 7 or earlier.
Triasetiini
The one animal that did not fully recover by day 7 had a conjunctiva redness score of 1 (at day 7) that fully recovered at day 10.
Lipidi
DIAGRAMS OF THE ICE SUPERFUSION APPARATUS AND EYE CLAMPS
Ei luokiteltu
(See Burton et al.
Kunkin testikemikaalin kemiallinen luokka määritettiin National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH) -luokitusjärjestelmään (saatavilla osoitteessa http//www.nlm.nih.gov/mesh) perustuvan tavanomaisen luokitusjärjestelmän perusteella.
(18) for additional generic descriptions of the superfusion apparatus and eye clamp)
Perustuu tuloksiin, jotka on saatu in vivo -kaninsilmätestillä (OECD TG 405) käyttäen YK:n GHS-järjestelmää (4) (6).
Item No.
Perustuu ICE-testin tuloksiin (ks. taulukko 6).
Description
Muiden kuin taulukossa 6 kuvattujen ICE-testitulosten yhdistelmä, josta käy ilmi kuuluvuus YK:n GHS-järjestelmän luokkaan ”Ei luokitusta” tai YK:n GHS-järjestelmän luokkaan 1 (ks. taulukko 6).
Outlet warm water
Luokittelu luokkaan 2A tai 2B riippuu siitä, miten tulkitaan YK:n GHS-järjestelmän kriteerejä, jotka erottavat nämä luokat toisistaan, eli siitä, onko päivänä 7 vaikutuksia osoittavia eläimiä oltava yksi vai kaksi kolmesta, jotta kemikaali voidaan luokitellaan luokkaan 2A.
Compartment
Yhdellä eläimellä esiintynyttä sidekalvon punaisuutta lukuun ottamatta kaikki päätepisteet palautuivat nolla-arvoon viimeistään päivään 7 mennessä.
Sliding door
Päivään 7 mennessä toipumattoman eläimen sidekalvon punaisuusarvo oli 1 (päivänä 7).
Eye holder
Täydellinen toipuminen tapahtui päivänä 10.
Superfusion apparatus
ICE-TESTISSÄ KÄYTETYN TIPUTUSLAITTEEN JA SILMÄNPITIMIEN KAAVIOT
Chicken eye
(ks. Burton et al.
Optical measuring instrument
(18), jossa esitetään yleinen kuvaus tiputuslaitteesta ja silmänpitimestä)
Outlet saline solution
Nro
Inlet warm water
Kuvaus
Setscrew
Lämpimän veden ulostulo
Saline solution
Osasto
Adjustable upper arm
Liukuovi
Warm water
Silmänpidin
Fixed lower arm
Tiputuslaite
Inlet saline solution
Kanan silmä
In Part B, Chapter B.49 is replaced by the following:
Optinen mittauslaite
In Vitro Mammalian Cell Micronucleus Test
Keittosuolaliuoksen ulostulo
This test method is equivalent to OECD test guideline 487 (2016).It is part of a series of test methods on genetic toxicology.
Lämpimän veden sisäänmeno
The in vitro micronucleus (MNvit) test is a genotoxicity test for the detection of micronuclei (MN) in the cytoplasm of interphase cells.
Säätöruuvi
Micronuclei may originate from acentric chromosome fragments (i.e. lacking a centromere), or whole chromosomes that are unable to migrate to the poles during the anaphase stage of cell division.
Keittosuolaliuos
Therefore the MNvit test is an in vitro method that provides a comprehensive basis for investigating chromosome damaging potential in vitro because both aneugens and clastogens can be detected (2) (3) in cells that have undergone cell division during or after exposure to the test chemical (see paragraph 13 for more details).
Säädettävä yläosa
Micronuclei represent damage that has been transmitted to daughter cells, whereas chromosome aberrations scored in metaphase cells may not be transmitted.
Lämmin vesi
In either case, the changes may not be compatible with cell survival.
Kiinteä alaosa
This test method allows the use of protocols with and without the actin polymerisation inhibitor cytochalasin B (cytoB).
Keittosuolaliuoksen sisäänmeno
The addition of cytoB prior to mitosis results in cells that are binucleate and therefore allows for the identification and analysis of micronuclei in only those cells that have completed one mitosis (4) (5).
Korvataan B osassa oleva B.49 luku seuraavasti:
This test method also allows for the use of protocols without cytokinesis block, provided there is evidence that the cell population analysed has undergone mitosis.
In vitro -mikrotumatesti nisäkässoluilla
In addition to using the MNvit test to identify chemicals that induce micronuclei, the use of immunochemical labelling of kinetochores, or hybridisation with centromeric/telomeric probes (fluorescence in situ hybridisation (FISH)), also can provide additional information on the mechanisms of chromosome damage and micronucleus formation (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) (16) (17).
Tämä testimenetelmä vastaa OECD:n testiohjetta 487 (2016).Se on osa genotoksisuutta koskevien testimenetelmien sarjaa.
Those labelling and hybridisation procedures can be used when there is an increase in micronucleus formation and the investigator wishes to determine if the increase was the result of clastogenic and/or aneugenic events.
In vitro -mikrotumatesti (MNvit) on genotoksisuustesti, jolla määritetään interfaasisolujen sytoplasman mikrotumat.
Because micronuclei in interphase cells can be assessed relatively objectively, laboratory personnel need only determine the number of binucleate cells when cytoB is used and the incidence of micronucleate cells in all cases.
Mikrotumat voivat olla peräisin asentrisista kromosomin osista (joista puuttuu sentromeeri) tai kokonaisista kromosomeista, jotka eivät pysty vetäytymään kohti napoja solunjakautumisen anafaasivaiheessa.
As a result, the slides can be scored relatively quickly and analysis can be automated.
Näin ollen MNvit-testi on in vitro -menetelmä, jolla voidaan kattavasti tutkia in vitro kromosomivaurioiden mahdollisuutta, koska sillä voidaan havaita sekä aneugeenit että klastogeenit (2) (3) soluissa, joissa on tapahtunut solun jakautuminen testikemikaalille altistumisen aikana tai sen jälkeen (ks. lähemmin 13 kohta).
This makes it practical to score thousands instead of hundreds of cells per treatment, increasing the power of the test.
Mikrotumat edustavat vauriota, jotka ovat välittyneet tytärsoluihin.
Finally, as micronuclei may arise from lagging chromosomes, there is the potential to detect aneuploidy-inducing agents that are difficult to study in conventional chromosomal aberration tests, e.g. Chapter B.10 of this annex (18).
Sen sijaan metafaasivaiheen soluissa esiintyvät kromosomipoikkeavuudet eivät ehkä välity seuraaviin vaiheisiin.
However, the MNvit test as described in this test method does not allow for the differentiation of chemicals inducing changes in chromosome number and/or ploidy from those inducing clastogenicity without special techniques such as FISH mentioned under paragraph 4.
Kummassakin tapauksessa muutokset saattavat vaikuttaa solujen elinkykyyn.
The MNvit test is robust and can be conducted in a variety of cell types, and in the presence or absence of cytoB.
Testi voidaan suorittaa niin, että aktiinin polymerisaation inhibiittoria sytokalasiini B:tä (sytoB) käytetään tai ei käytetä.
There are extensive data to support the validity of the MNvit test using various cell types (cultures of cell lines or primary cell cultures) (19) (20) (21) (22) (23) (24) (25) (26) (27) (28) (29) (30) (31) (32) (33) (34) (35) (36).
SytoB:n lisääminen ennen tavoiteltua mitoosia johtaa kaksitumaisiin soluihin ja mahdollistaa siten mikrotumien määrittämisen ja analysoinnin ainoastaan niissä soluissa, joissa on tapahtunut yksi mitoosi (4) (5).
These include, in particular, the international validation studies co-ordinated by the Société Française de Toxicologie Génétique (SFTG) (19) (20) (21) (22) (23) and the reports of the International Workshop on Genotoxicity Testing (5) (17).
Tässä testimenetelmässä testisuunnitelmia voidaan soveltaa myös ilman sytokineesin inhibitointia edellyttäen, että analysoitavassa solupopulaatiossa on todistetusti tapahtunut mitoosi.
The available data have also been re-evaluated in a weight-of-evidence retrospective validation study by the European Centre for the Validation of Alternative Methods (ECVAM) of the European Commission (EC), and the test method has been endorsed as scientifically valid by the ECVAM Scientific Advisory Committee (ESAC) (37) (38) (39).
Mikrotumien muodostumista aiheuttavien kemikaalien tunnistamiseksi toteutettavan MNvit-testin lisäksi kromosomivaurioiden ja mikrotuman muodostumisen mekanismeista voidaan saada tietoa myös käyttämällä kinetokorien immunokemiallista merkkausta tai sentromeeri-/telomeerikoettimilla suoritettavaa hybridisaatiota (fluoresenssi- in situ -hybridisaatio (FISH)) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) (16) (17).
The mammalian cell MNvit test may employ cultures of cell lines or primary cell cultures, of human or rodent origin.
Näitä merkkaus- ja hybridisaatiomenetelmiä voidaan käyttää, kun mikrotumien muodostuminen on kiihtynyt ja tutkija haluaa määrittää, johtuuko kiihtyminen klastogeenisista ja/tai aneugeenisista tapahtumista.
Because the background frequency of micronuclei will influence the sensitivity of the test, it is recommended that cell types with a stable and defined background frequency of micronucleus formation be used.
Koska interfaasisolujen mikrotumat voidaan havaita suhteellisen objektiivisesti, laboratorion henkilökunnan on vain määritettävä kaksitumaisten solujen määrä sytoB:tä käytettäessä ja mikrotumaisten solujen määrä kaikissa tapauksissa.
The cells used are selected on the basis of their ability to grow well in culture, stability of their karyotype (including chromosome number) and spontaneous frequency of micronuclei (40).
Näin ollen objektilasit voidaan laskea suhteellisen nopeasti ja analysointi voidaan automatisoida.
The users of this test method are thus encouraged to consider the influence of these and other cell characteristics on the performance of a cell line in detecting the induction of micronuclei, as knowledge evolves in this area.
Tämän takia kussakin käsittelyssä voidaan laskea satojen solujen sijaan tuhansia soluja, mikä lisää testin tehokkuutta.
Care should be taken to avoid conditions that could lead to artifactual positive results which do not reflect the genotoxicity of the test chemicals.
Koska mikrotumia voi syntyä hitaasti liikkuvista (”lagging”) kromosomeista, menetelmällä voidaan havaita aneuploidisia tekijöitä, joita on vaikea tutkia perinteisillä kromosomipoikkeavuustesteillä, kuten OECD:n testiohjeella 473 (tässä liitteessä oleva B.10 luku) (18).
Such conditions include changes in pH (41) (42) (43) or osmolality, interaction with the cell culture medium (44) (45) or excessive levels of cytotoxicity (see paragraph 29).
MNvit-testillä ei kuitenkaan voida eritellä kromosomimäärän ja/tai ploidian muutoksia aiheuttavia kemikaaleja ja klastogeenisia kemikaaleja ilman erityistekniikoita, kuten 4 kohdassa tarkoitettua FISH-tekniikkaa.
To analyse the induction of micronuclei, it is essential that mitosis has occurred in both treated and untreated cultures.
MNvit-testi on luotettava ja siinä voidaan käyttää useita eri solutyyppejä joko sytoB:n kanssa tai ilman sitä.
The most informative stage for scoring micronuclei is in cells that have completed one mitosis during or after treatment with the test chemical.
Erilaisten solutyyppien (solulinjojen viljelmien sekä primääristen soluviljelmien) käytön soveltuvuudesta MNvit-testiin on saatu kattavia todisteita (19) (20) (21) (22) (23) (24) (25) (26) (27) (28) (29) (30) (31) (32) (33) (34) (35) (36).
For Manufactured Nanomaterials, specific adaptations of this test method are needed but they are not described in this test method.
Näitä ovat etenkin Société Française de Toxicologie Génétique -järjestön (SFTG) koordinoimat kansainväliset validointitutkimukset (19) (20) (21) (22) (23) sekä genotoksisuuden testausta käsittelevän kansainvälisen työryhmän (International Workshop on Genotoxicity Testing) selvitykset (5) (17).
Cell cultures of human or other mammalian origin are exposed to the test chemical both with and without an exogenous source of metabolic activation unless cells with an adequate metabolising capability are used (see paragraph19).
Saatavilla olevat tiedot on myös arvioitu uudelleen Euroopan komission alaisen Euroopan vaihtoehtoisten menetelmien validointikeskuksen (ECVAM) tekemässä todistusnäytön jälkivalidointitutkimuksessa, ja ECVAM:in tieteellinen neuvoa-antava komitea (ESAC) on vahvistanut testimenetelmän tieteellisesti päteväksi (37) (38) (39).
During or after exposure to the test chemical, the cells are grown for a period sufficient to allow chromosome damage or other effects on cell cycle/cell division to lead to the formation of micronuclei in interphase cells.
Nisäkässoluilla tehtävässä MNvit-testissä voidaan käyttää ihmisistä tai jyrsijöistä saatujen solulinjojen viljelmiä tai primäärisiä soluviljelmiä.
For induction of aneuploidy, the test chemical should ordinarily be present during mitosis.
Koska mikrotumien esiintymistaajuus vaikuttaa taustana testin herkkyyteen, testissä olisi käytettävä solutyyppejä, joissa mikrotumien muodostumisen taustataajuus on tasainen ja selvästi erottuva.
Harvested and stained interphase cells are analysed for the presence of micronuclei.
Käytettävien solujen valintakriteerejä ovat solujen hyvä kasvukyky viljelmässä, niiden karyotyypin pysyvyys (kromosomiluku mukaan luettuna) ja mikrotumien spontaanifrekvenssi (40).
Ideally, micronuclei should only be scored in those cells that have completed mitosis during exposure to the test chemical or during the post-treatment period, if one is used.
Näin ollen tämän testimenetelmän käyttäjiä kehotetaan ottamaan huomioon näiden sekä muiden solujen ominaisuuksien vaikutus solulinjan tehokkuuteen mikrotumien muodostumisen havaitsemisessa tietämyksen lisääntyessä tällä alalla.
In cultures that have been treated with a cytokinesis blocker, this is easily achieved by scoring only binucleate cells.
On pyrittävä välttämään erityisesti sellaisia olosuhteita, joissa saatavat väärät positiiviset tulokset eivät heijasta testikemikaalien genotoksisuutta.
In the absence of a cytokinesis blocker, it is important to demonstrate that the cells analysed are likely to have undergone cell division, based on an increase in the cell population, during or after exposure to the test chemical.
Tällaisia olosuhteita ovat muun muassa pH-arvon (41) (42) (43) tai osmolaliteetin muutokset, vuorovaikutus soluviljelmän elatusaineen kanssa (44) (45) tai sytotoksisuuden korkea taso (ks. 29 kohta).
For all protocols, it is important to demonstrate that cell proliferation has occurred in both the control and treated cultures, and the extent of test chemical-induced cytotoxicity or cytostasis should be assessed in all of the cultures that are scored for micronuclei.
Mikrotumien muodostumisen analysoimiseksi on tärkeää, että sekä käsitellyissä että käsittelemättömissä viljelmissä on tapahtunut mitoosi.
Cultured primary human or other mammalian peripheral blood lymphocytes (7) (20) (46) (47) and a number of rodent cell lines such as CHO, V79, CHL/IU, and L5178Y cells or human cell lines such as TK6 can be used (19) (20) (21) (22) (23) (26) (27) (28) (29) (31) (33) (34) (35) (36) (see paragraph 6).
Eniten tietoja mikrotumien laskemiseksi saadaan soluista, joissa on tapahtunut yksi mitoosi testikemikaalilla käsittelyn aikana tai sen jälkeen.
Other cell lines such as HT29 (48), Caco-2 (49), HepaRG (50) (51), HepG2 cells (52) (53), A549 and primary Syrian Hamster Embryo cells (54) have been used for micronucleus testing but at this time have not been extensively validated.
Valmistettuja nanomateriaaleja varten tätä testimenetelmää on mukautettava, mutta mukauttamisia ei kuvailla tästä testimenetelmässä.
Therefore the use of those cell lines and types should be justified based on their demonstrated performance in the test, as described in the Acceptability Criteria section.
Ihmisistä tai muista nisäkkäistä peräisin olevat soluviljelmät altistetaan testikemikaalille sekä eksogeenisen metabolisen aktivaatiojärjestelmän kanssa että ilman sitä, paitsi jos testissä käytetään soluja, joiden metabolointikyky on riittävä (ks. 19 kohta).
Cyto B was reported to potentially impact L5178Y cell growth and therefore is not recommended with this cell line (23).
Testikemikaalille altistamisen aikana tai sen jälkeen soluja kasvatetaan riittävän kauan, jotta kromosomivauriot tai muut vaikutukset solusykliin/solunjakautumiseen voivat johtaa mikrotuman muodostumiseen inferfaasisoluissa.
When primary cells are used, for animal welfare reasons, the use of cells from human origin should be considered where feasible and sampled in accordance with the human ethical principles and regulations.
Jotta aneuploidia muodostuisi, testikemikaalin olisi yleensä oltava läsnä mitoosin aikana.
Human peripheral blood lymphocytes should be obtained from young (approximately 18-35 years of age), non-smoking individuals with no known illness or recent exposures to genotoxic agents (e.g. chemicals, ionising radiation) at levels that would increase the background incidence of micronucleate cells.
Kerätyt ja värjätyt interfaasisolut analysoidaan mikrotumien havaitsemiseksi.
This would ensure the background incidence of micronucleate cells to be low and consistent.
Mikrotumat on laskettava pääasiassa vain niissä soluissa, joissa mitoosi on päättynyt testikemikaalille altistamisen aikana tai käsittelyn jälkeisessä vaiheessa, jos testissä käytetään sitä.
The baseline incidence of micronucleate cells increases with age and this trend is more marked in females than in males (55).
Sytokineesin inhibiittorilla käsitellyistä viljelmistä tämä tehdään yksinkertaisesti laskemalla vain kaksitumaiset solut.
Cell cultures are maintained in an exponential growth phase (cell lines) or stimulated to divide (primary cultures of lymphocytes) to expose the cells at different stages of the cell cycle, since the sensitivity of cell stages to the test chemicals may not be known.
Jos sytokineesin inhibiittoria ei ole käytetty, on tärkeä osoittaa solupopulaation lisääntymisen perusteella, että analysoiduissa soluissa on todennäköisesti tapahtunut solunjakautuminen testikemikaalille altistumisen aikana tai sen jälkeen.
The primary cells that need to be stimulated with mitogenic agents in order to divide are generally no longer synchronised during exposure to the test chemical (e.g. human lymphocytes after a 48-hour mitogenic stimulation).
Kaikissa menetelmissä on tärkeä osoittaa, että solut ovat lisääntyneet sekä kontrolliviljelmässä että käsitellyissä viljelmissä, ja testikemikaalin aiheuttamaa sytotoksisuutta tai sytostaasia on arvioitava kaikissa niissä viljelmissä, joiden mikrotumat lasketaan.
The use of synchronised cells during treatment with the test chemical is not recommended, but can be acceptable if justified.
Testeissä voidaan käyttää viljeltyjä ihmisen tai muiden nisäkkäiden perifeerisen veren lymfosyyttejä (7) (20) (46) (47) ja erilaisten jyrsijäsolulinjojen (esimerkiksi CHO, V79, CHL/IU ja L5178Y) tai ihmisen solulinjojen (esimerkiksi TK6) soluja (19) (20) (21) (22) (23) (26) (27) (28) (29) (31) (33) (34) (35) (36) (ks. 6 kohta).