natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The product distribution arrangements shall ensure that the insurance distributors obtain from the manufacturer the information to be communicated under Article 8(2).
Tuotteiden jakelujärjestelyillä on varmistettava, että vakuutusten tarjoajat saavat tuottajalta 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitettavat tiedot.
Any specific distribution strategy set up or applied by insurance distributors shall be in accordance with the distribution strategy set up and the target market identified by the manufacturer.
Vakuutusten tarjoajien laatimien ja soveltamien erityisten tarjoamisstrategioiden on oltava tuottajan laatiman tarjoamisstrategian ja sen yksilöimien kohdemarkkinoiden mukaisia.
The insurance distributors' body or structure responsible for insurance distribution shall endorse and be ultimately responsible for establishing, implementing and reviewing the product distribution arrangements and continuously verify internal compliance with those arrangements.
Vakuutusten tarjoajan elimen tai rakenteen, joka vastaa vakuutusten tarjoamisesta, on hyväksyttävä tuotteiden tarjoamisjärjestelyt ja oltava viime kädessä vastuussa niiden käyttöönotosta, soveltamisesta ja arvioimisesta sekä todennettava jatkuvasti, että näitä järjestelyjä noudatetaan sisäisesti.
Insurance distributors shall regularly review their product distribution arrangements to ensure that those arrangements are still valid and up to date.
Vakuutusten tarjoajien on säännöllisesti arvioitava tuotteiden tarjoamisjärjestelyjään sen varmistamiseksi, että järjestelyt ovat edelleen käypiä ja ajantasaisia.
They shall amend product distribution arrangements where appropriate.
Niiden on tarvittaessa muutettava näitä tarjoamisjärjestelyjä.
Insurance distributors that have set up or apply a specific distribution strategy shall, where appropriate, amend that strategy in view of the outcome of the review of the product distribution arrangements.
Vakuutusten tarjoajien, jotka ovat laatineet erityisen tarjoamisstrategian tai soveltavat sellaista, on tarvittaessa muutettava strategiaa tuotteiden tarjoamisjärjestelyjen arviointitulosten perusteella.
When reviewing their product distribution arrangements, insurance distributors shall verify that the insurance products are distributed to the identified target market.
Arvioidessaan tuotteiden tarjoamisjärjestelyjä vakuutusten tarjoajien on tarkistettava, että vakuutustuotteita tarjotaan yksilöidyille kohdemarkkinoille.
Insurance distributors shall determine the appropriate intervals for the regular review of their product distribution arrangements, thereby taking into account the size, scale and complexity of the different insurance products involved.
Vakuutusten tarjoajien on vahvistettava asianmukaiset aikavälit tuotteidensa tarjoamisjärjestelyjen säännölliselle arvioinnille siten, että erilaisten vakuutustuotteiden koko, laajuus ja monimutkaisuus otetaan huomioon.
To support product reviews carried out by manufacturers, insurance distributors shall upon request provide manufacturers with relevant sales information, including, where appropriate, information on the regular reviews of the product distribution arrangements.
Tuottajien suorittamien tuotearviointien tukemiseksi vakuutusten tarjoajien on pyynnöstä annettava tuottajille merkitykselliset myyntitiedot, joihin sisältyvät tarvittaessa tiedot tuotteiden tarjoamisjärjestelyjen säännöllisistä arvioinneista.
Informing the manufacturer
Tuottajalle ilmoittaminen
Insurance distributors becoming aware that an insurance product is not in line with the interests, objectives and characteristics of its identified target market or becoming aware of other product-related circumstances that may adversely affect the customer shall promptly inform the manufacturer and, where appropriate, amend their distribution strategy for that insurance product.
Vakuutusten tarjoajien, jotka havaitsevat, ettei vakuutustuote vastaa yksilöityjen kohdemarkkinoiden etuja, tavoitteita ja ominaisuuksia, tai havaitsevat muita tuotteisiin liittyviä olosuhteita, jotka saattavat vaikuttaa haitallisesti asiakkaaseen, on viipymättä ilmoitettava asiasta tuottajalle ja tarvittaessa muutettava kyseistä vakuutustuotetta koskevaa tarjoamisstrategiaa.
Relevant actions taken by insurance distributors in relation to their product distribution arrangements shall be duly documented, kept for audit purposes and made available to the competent authorities upon request.
Vakuutusten tarjoajien toteuttamat merkitykselliset toimet, jotka liittyvät niiden tuotteiden tarjoamisjärjestelyihin, on dokumentoitava asianmukaisesti, niitä koskevat tiedot on säilytettävä tarkastuksia varten, ja ne on annettava pyynnöstä toimivaltaisten viranomaisten saataville.
It shall apply from 23 February 2018.
Sitä sovelletaan 23 päivästä helmikuuta 2018.
OJ L 26, 2.2.2016, p. 19.
EUVL L 26, 2.2.2016, s. 19.
Technical Advice on possible delegated acts concerning the Insurance Distribution Directive, EIOPA-17/048, 1 February 2017, available here: https://eiopa.europa.eu/Publications/Consultations/EIOPA%20Technical%20Advice%20on%20the%20IDD.pdf.
”Technical Advice on possible delegated acts concerning the Insurance Distribution Directive”, EIOPA-17/048, 1. helmikuuta 2017, saatavilla seuraavasta osoitteesta: https://eiopa.europa.eu/Publications/Consultations/EIOPA%20Technical%20Advice%20on%20the%20IDD.pdf#search=Technical%20Advice%2017%2F048.
Commission Delegated Regulation (EU) 2017/2359
Komission delegoitu asetus (EU) 2017/2359,
supplementing Directive (EU) 2016/97 of the European Parliament and of the Council with regard to information requirements and conduct of business rules applicable to the distribution of insurance-based investment products
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/97 täydentämisestä vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden tarjoamiseen sovellettavien tiedonantovaatimusten ja liiketoiminnan menettelytapasääntöjen osalta
Having regard to Directive (EU) 2016/97 of the European Parliament and of the Council of 20 January 2016 on insurance distribution [1], and in particular Articles 28(4), 29(4) and 30(6) thereof,
ottaa huomioon vakuutusten tarjoamisesta 20 päivänä tammikuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/97 [1] ja erityisesti sen 28 artiklan 4 kohdan, 29 artiklan 4 kohdan ja 30 artiklan 6 kohdan,
Directive (EU) 2016/97 provides for a set of specific standards aimed at addressing insurance-based investment products, in addition to the conduct of business standards laid down for all insurance products.
Direktiivissä (EU) 2016/97 säädetään kaikkia vakuutustuotteita varten vahvistettujen liiketoiminnan menettelytapavaatimusten lisäksi erityisistä vaatimuksista, jotka koskevat vakuutusmuotoisia sijoitustuotteita.
Directive (EU) 2016/97 empowers the Commission to adopt delegated acts to further specify criteria and practical details for the application of that specific set of rules.
Direktiivissä (EU) 2016/97 komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään perusteet ja käytännön yksityiskohdat kyseisten erityssääntöjen soveltamiseksi.
The relevant empowerments concern the rules on conflicts of interest, on inducements and on the assessment of suitability and appropriateness.
Valtuudet koskevat eturistiriitoihin, kannustimiin sekä soveltuvuuden ja asianmukaisuuden arviointiin liittyviä sääntöjä.
To ensure the coherent application of the provisions adopted on the basis of those empowerments and to ensure that market participants and competent authorities as well as investors are provided with a comprehensive understanding and easy access to those provisions, it is desirable to include them in a single legal act.
Kyseisten valtuuksien nojalla annettavat säännökset on suotavaa sisällyttää yhteen säädökseen, jotta varmistetaan niiden johdonmukainen soveltaminen sekä se, että niin markkinatoimijat, toimivaltaiset viranomaiset kuin sijoittajatkin saavat niistä kattavan käsityksen ja voivat helposti tutustua niihin.
The form of a Regulation ensures a coherent framework for all market operators and is the best possible guarantee for a level playing field, uniform conditions of competition and an appropriate standard of consumer protection.
Asetuksen muodossa annettavalla säädöksellä varmistetaan yhtenäinen kehys kaikkia markkinatoimijoita varten ja taataan parhaalla mahdollisella tavalla tasapuoliset toimintaedellytykset, yhdenmukaiset kilpailuolosuhteet ja asianmukainen kuluttajansuojan taso.
The circumstances and situations to be taken into account for the purposes of determining the types of conflicts of interest which may damage the interests of customers or potential customers should cover cases where the insurance intermediary or insurance undertaking is likely to make a financial gain or avoid a financial loss to the detriment to the customer.
Olosuhteiden ja tilanteiden, jotka on otettava huomioon sentyyppisten eturistiriitojen määrittämiseksi, jotka voivat vahingoittaa asiakkaiden tai potentiaalisten asiakkaiden etuja, olisi käsitettävä tapaukset, joissa vakuutusedustaja tai vakuutusyritys todennäköisesti saa taloudellista voittoa tai välttää taloudellisen tappion asiakkaan vahingoksi.
However, in such situations, it should not be sufficient that the insurance intermediary or insurance undertaking may realise a benefit if this does not result specifically in a detrimental impact for the customer, or that one customer to whom the insurance intermediary or insurance undertaking owes a duty may make a gain or avoid a loss without there being a concomitant detrimental impact to another such customer.
Tällaisissa tilanteissa ei saisi kuitenkaan riittää, että vakuutusedustaja tai vakuutusyritys voi realisoida edun, jollei tämä erityisesti johda asiakkaaseen kohdistuvaan haitalliseen vaikutukseen, tai että yksi asiakas, jota kohtaan vakuutusedustajalla tai vakuutusyrityksellä on velvoite, voi saada voittoa tai välttää tappion, jollei samassa yhteydessä toiseen tällaiseen asiakkaaseen kohdistu haitallista vaikutusta.
To avoid unnecessary administrative burdens while ensuring an appropriate level of customer protection, the organisational measures and procedures to manage conflicts of interest should be carefully adapted to the size and activities of the insurance intermediary or insurance undertaking and of the group to which they may belong, and to the risk of damage to the interests of the customer.
Jotta vältettäisiin tarpeettomat hallinnolliset rasitteet ja varmistettaisiin samalla asianmukainen kuluttajansuojan taso, eturistiriitojen hallintaan tarkoitetut organisatoriset toimenpiteet ja menettelyt olisi sopeutettava huolellisesti vakuutusedustajan tai vakuutusyrityksen ja sen konsernin kokoon ja toimintaan, johon vakuutusedustaja tai vakuutusyritys mahdollisesti kuuluu, sekä asiakkaan etuihin kohdistuvaan vahinkoriskiin.
A non-exhaustive list of possible measures and procedures should be laid down in order to give guidance to insurance intermediaries and insurance undertakings as regards the measures and procedures that should normally be taken into consideration to manage conflicts of interests.
Olisi vahvistettava mahdollisia toimenpiteitä ja menettelyjä koskeva ei-tyhjentävä luettelo, jotta vakuutusedustajille ja vakuutusyrityksille voitaisiin antaa ohjeita toimenpiteistä ja menettelyistä, joita olisi yleensä harkittava eturistiriitojen hallitsemiseksi.
Because of the variety of business models the proposed measures and procedures might not be of relevance for all insurance intermediaries and insurance undertakings.
Ehdotetut toimenpiteet ja menettelyt eivät ehkä ole merkityksellisiä kaikkien vakuutusedustajien ja vakuutusyritysten kannalta liiketoimintamallien moninaisuuden vuoksi.
They might, in particular, not be appropriate for small insurance intermediaries and their limited scope of business.
Ne eivät välttämättä ole tarkoituksenmukaisia etenkään pienten vakuutusedustajien ja niiden rajallisen liiketoiminnan kannalta.
In such cases, insurance intermediaries or insurance undertakings should be able to adopt alternative measures and procedures that are more suitable to ensure, in their particular situation, that the distribution activities are carried out in accordance with the best interest of the customer.
Tällaisissa tapauksissa vakuutusedustajien tai vakuutusyritysten olisi voitava toteuttaa vaihtoehtoisia toimenpiteitä ja menettelyjä, joilla voidaan paremmin varmistaa tällaisten edustajien tai yritysten erityistilanteessa, että vakuutuksia tarjotaan asiakkaan parhaan edun mukaisesti.
While disclosure of specific conflicts of interest is required under Directive (EU) 2016/97, it should be a measure of last resort to be used only where the organisational and administrative arrangements are not sufficient to ensure, with reasonable confidence, that risks of damage to the interests of the customer will be prevented since over-reliance on disclosure may result in a lack of effective protection of the customer's interests.
Vaikka direktiivissä (EU) 2016/97 edellytetään tiettyjen eturistiriitojen julkistamista, julkistamisen pitäisi kuitenkin olla viimeinen keino, jota käytetään vain silloin, kun toiminta- ja hallintojärjestelyillä ei voida kohtuullisen luotettavasti estää riskien kohdistumista asiakkaan etuihin, sillä julkistamisen liiallinen käyttö voi johtaa asiakkaan etujen puutteelliseen suojaamiseen.
The disclosure of conflicts of interest by an insurance intermediary or an insurance undertaking cannot exempt it from the obligation to maintain and operate the organisational and administrative arrangements which are the most effective means of preventing damage to customers.
Vaikka vakuutusedustaja tai vakuutusyritys julkistaisi eturistiriidat, julkistaminen ei kuitenkaan voi vapauttaa sitä velvollisuudesta ylläpitää ja käyttää toiminta- ja hallintojärjestelyjä, jotka ovat tehokkain keino estää vahingon koituminen asiakkaille.
To facilitate the practical implementation of the standards set by the Directive, the criteria for the assessment of inducements paid or received by insurance intermediaries and insurance undertakings should be set out in more detail.
Jotta direktiivissä vahvistetut vaatimukset olisi helpompi panna täytäntöön, vakuutusedustajien ja vakuutusyritysten maksamien tai vastaanottamien kannustimien arviointiperusteita olisi tarkennettava.
For this purpose, a non-exhaustive list of criteria deemed relevant for the assessment of a possible detrimental impact on the quality of the service to the customer should be provided as guidance to ensure an appropriate standard of customer protection.
Tätä varten olisi laadittava ohjeeksi ei-tyhjentävä luettelo perusteista, joiden katsotaan olevan merkityksellisiä arvioitaessa palvelun laatuun mahdollisesti kohdistuvia haitallisia vaikutuksia, jotta voidaan varmistaa asianmukainen kuluttajansuojan taso.
The suitability assessment set out in Article 30(1) of Directive (EU) 2016/97 and the appropriateness assessment set out in Article 30(2) of that Directive are different in scope with regard to the distribution activities to which they relate, and have different functions and characteristics.
Direktiivin (EU) 2016/97 30 artiklan 1 kohdassa säädetyllä soveltuvuuden arvioinnilla ja mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädetyllä asianmukaisuuden arvioinnilla on eri soveltamisalat siltä osin, mihin tarjoamiseen ne liittyvät, sekä erilaiset tarkoitukset ja ominaisuudet.
It is therefore necessary to clearly specify the standards and requirements to be complied with in obtaining the information required for each of those assessments and in conducting the assessments.
Sen vuoksi on tarpeen määritellä selkeästi normit ja vaatimukset, joita on noudatettava vastaanotettaessa kulloiseenkin arviointiin tarvittavia tietoja ja suorittaessa kyseisiä arviointeja.
It should also be clarified that the assessments of suitability and appropriateness are without prejudice to the obligation, for insurance intermediaries and insurance undertakings, to specify, prior to the conclusion of any insurance contract, on the basis of information obtained from the customer, the demands and needs of that customer.
Lisäksi olisi tehtävä selväksi, että soveltuvuuden ja asianmukaisuuden arvioinnit eivät rajoita vakuutusedustajien ja vakuutusyritysten velvollisuutta määrittää asiakkaalta saatujen tietojen pohjalta asiakkaan vaatimukset ja tarpeet ennen vakuutussopimuksen tekoa.
The suitability assessment should be performed not only in relation to recommendations to buy an insurance-based investment product, but for all personal recommendations made during the life-time of that product, as such situations may imply advice on financial transactions which should be based on a thorough analysis of the knowledge and experience and the financial situation of the individual customer.
Soveltuvuuden arviointi olisi suoritettava paitsi silloin, kun on kyse vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen ostamista koskevista suosituksista, myös kaikkia kyseisen tuotteen elinkaaren aikana annettavia henkilökohtaisia suosituksia varten, koska tällaisiin tilanteisiin voi liittyä rahoitustapahtumia koskevaa neuvontaa, jonka olisi perustuttava yksittäisen asiakkaan tietämyksen, kokemuksen ja taloudellisen tilanteen perusteelliseen analyysiin.
The need for a suitability assessment is particularly strong as regards decisions to switch the underlying investment assets or to hold or sell an insurance-based investment product.
Soveltuvuuden arvioinnin tarve on erityisen suuri päätöksissä, jotka koskevat perustana olevien sijoitusomaisuuserien vaihtamista tai vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen hallussapitoa tai myymistä.
Since the market exposure of insurance-based investment products depends largely on the choice of underlying investment assets, such a product may be unsuitable for the customer or potential customer due to the risks of those assets, the type or characteristics of the product or the frequency of switching of underlying investment assets.
Koska vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden markkinariski riippuu pääasiassa perustana olevien sijoitusomaisuuserien valinnasta, tällainen tuote ei välttämättä sovellu asiakkaalle tai potentiaaliselle asiakkaalle kyseisiin omaisuuseriin liittyvien riskien, tuotteen tyypin tai ominaisuuksien tai perustana olevien sijoitusomaisuuserien vaihtotiheyden vuoksi.
It might also be unsuitable where it would result in an unsuitable portfolio of underlying investments.
Tuote saattaa olla soveltumaton myös, jos se johtaa siihen, että perustana olevat sijoitukset eivät enää muodosta soveltuvaa salkkua.
Insurance intermediaries and insurance undertakings should remain responsible for performing suitability assessments where advice on insurance-based investment products is provided in whole or in part through an automated or semi-automated system since such systems are providing personal investment recommendations which should be based on a suitability assessment.
Vakuutusedustajilla ja vakuutusyrityksillä olisi säilyttävä vastuu soveltuvuuden arviointien suorittamisesta, kun vakuutusmuotoisia sijoitustuotteita koskeva neuvonta annetaan kokonaan tai osittain automaattisen tai puoliautomaattisen järjestelmän välityksellä, koska tällaiset järjestelmät tarjoavat henkilökohtaisia sijoitussuosituksia, joiden olisi perustuttava soveltuvuuden arviointiin.
To ensure an appropriate standard of advice with regard to the long-term development of the product, insurance intermediaries or insurance undertakings should include in the suitability statement, and draw customers' attention to, information on whether the recommended insurance-based investment products are likely to require the customer to seek a periodic review of their arrangement.
Jotta varmistettaisiin tuotteen pitkän aikavälin kehitystä koskevan neuvonnan asianmukainen taso, vakuutusedustajien tai vakuutusyritysten olisi sisällytettävä soveltuvuutta koskevaan lausuntoon tiedot siitä, edellyttävätkö suositetut vakuutusmuotoiset sijoitustuotteet sitä, että asiakas pyytää järjestelyjensä arviointia säännöllisin väliajoin, ja niiden olisi kehotettava asiakkaita kiinnittämään huomiota näihin tietoihin.
As the assessment of appropriateness has, in principle, to be conducted in all cases where insurance-based investment products are sold without advice, insurance intermediaries and insurance undertakings should perform such an assessment in all situations where, in conformity with the applicable rules of national law, the customer requires a sale without advice and where the conditions of Article 30(3) of Directive (EU) 2016/97 are not met.
Koska asianmukaisuuden arviointi on periaatteessa suoritettava kaikissa tapauksissa, joissa vakuutusmuotoisia sijoitustuotteita myydään ilman neuvontaa, vakuutusedustajien ja vakuutusyritysten olisi suoritettava tällainen arviointi kaikissa tilanteissa, joissa asiakas kansallisen lainsäädännön sovellettavien sääntöjen mukaisesti pyytää myyntiä ilman neuvontaa ja joissa direktiivin (EU) 2016/97 30 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty.
In cases where a suitability assessment cannot be performed because the necessary information about the customer's financial situation and investment objectives cannot be obtained, the customer might agree, in conformity with the applicable rules of national law, to proceed with concluding the contract as a sale without advice.
Tapauksissa, joissa soveltuvuuden arviointia ei voida suorittaa, koska tarvittavat tiedot asiakkaan taloudellisesta tilanteesta ja sijoitustavoitteista eivät ole saatavilla, asiakas voi kansallisen lainsäädännön sovellettavien sääntöjen mukaisesti suostua sopimuksen tekemiseen ilman neuvontaa tapahtuvana myyntinä.
However, in order to ensure that the customer has the necessary knowledge and experience in order to understand the risks involved, an assessment of appropriateness should be required in such situations, unless the conditions of Article 30(3) of Directive (EU) 2016/97 are met.
Tällaisissa tilanteissa olisi kuitenkin edellytettävä asianmukaisuuden arviointia sen varmistamiseksi, että asiakkaalla on tarvittava tietämys ja kokemus tuotteeseen liittyvien riskien ymmärtämiseksi, paitsi jos direktiivin (EU) 2016/97 30 artiklan 3 kohdan säädetyt edellytykset täyttyvät.
For the purposes of point (a)(ii) of Article 30(3) of Directive (EU) 2016/97, criteria should be set for the assessment of whether an insurance-based investment product that does not meet the conditions set out in point (a)(i) of Article 30(3) of Directive (EU) 2016/97 might nevertheless be considered a non-complex product.
Sovellettaessa direktiivin (EU) 2016/97 30 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohtaa olisi vahvistettava perusteet sen arvioimiseksi, voidaanko vakuutusmuotoista sijoitustuotetta, joka ei täytä direktiivin (EU) 2016/97 30 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa säädettyjä edellytyksiä, kuitenkin pitää yksinkertaisena tuotteena.
In that context, the provision of guarantees can play an important role.
Tässä yhteydessä takuiden antamisella voi olla tärkeä rooli.
Where an insurance-based investment product provides a guarantee at maturity that covers at least the total amount paid by the customer, excluding legitimate costs, such guarantee limits significantly the extent to which the customer is exposed to market fluctuations.
Jos vakuutusmuotoiseen sijoitustuotteeseen liittyy erääntymisen yhteydessä takuu, joka kattaa vähintään asiakkaan maksaman kokonaismäärän laillisia kuluja lukuun ottamatta, tällainen takuu rajoittaa huomattavasti asiakkaan altistumista markkinoiden vaihtelulle.
It may therefore be justified to consider such a product, subject to further conditions, as a non-complex product for the purposes of Article 30(3) of Directive (EU) 2016/97.
Sen vuoksi saattaa olla aiheellista katsoa tiettyjen lisäedellytysten täyttyessä, että tällainen tuote on yksinkertainen tuote direktiivin (EU) 2016/97 30 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa.