natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The President
Neuvoston direktiivi 68/193/ETY, annettu 9 päivänä huhtikuuta 1968, viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan (EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15).
OJ L 227, 1.9.1994, p. 1.
Neuvoston direktiivi 2002/53/EY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002, viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta (EYVL L 193, 20.7.2002, s. 1).
Commission Regulation (EC) No 874/2009 of 17 September 2009 establishing implementing rules for the application of Council Regulation (EC) No 2100/94 as regards proceedings before the Community Plant Variety Office (OJ L 251, 24.9.2009, p. 3).
Neuvoston direktiivi 2002/55/EY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002, vihannesten siementen pitämisestä kaupan (EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33).
Directive 2001/18/EC of the European Parliament and of the Council of 12 March 2001 on the deliberate release into the environment of genetically modified organisms and repealing Council Directive 90/220/EEC (OJ L 106, 17.4.2001, p. 1).
Komission täytäntöönpanodirektiivi 2014/97/EU, annettu 15 päivänä lokakuuta 2014, neuvoston direktiivin 2008/90/EY täytäntöönpanosta siltä osin kuin on kyse toimittajien ja lajikkeiden rekisteröinnistä sekä yleisestä lajikeluettelosta (EUVL L 298, 16.10.2014, s. 16).”
Council Directive 68/193/EEC of 9 April 1968 on the marketing of material for the vegetative propagation of the vine (OJ L 93, 17.4.1968, p. 15).
LIITE
Council Directive 2002/53/EC of 13 June 2002 on the common catalogue of varieties of agricultural plant species (OJ L 193, 20.7.2002, p. 1).
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 874/2009 liite I seuraavasti:
Council Directive 2002/55/EC of 13 June 2002 on the marketing of vegetable seed (OJ L 193, 20.7.2002, p. 33).
Korvataan 3 kohdan kolmas virke seuraavasti:
Commission Implementing Directive 2014/97/EU of 15 October 2014 implementing Council Directive 2008/90/EC as regards the registration of suppliers and of varieties and the common list of varieties (OJ L 298, 16.10.2014, p. 16).’
”Maksut voidaan suorittaa asiantuntijalle ainoastaan, jos hän esittää asiakirjatodisteita siitä, ettei hän ole tutkintaviraston tai teknisesti pätevän elimen henkilökunnan jäsen.”
ANNEX
Muutetaan 5 kohta seuraavasti:
Annex I to Regulation (EC) No 874/2009 is amended as follows:
korvataan a alakohdassa ilmaisu ”500” ilmaisulla ”550”;
In point 3, the third sentence is replaced by the following:
korvataan b alakohdassa ilmaisu ”250” ilmaisulla ”400”;
‘Fees may be paid to an expert only if he produces evidence by supporting documents that he is not a member of the staff of an Examination Office or a technical qualified body.’
yhteisön kasvinjalostajanoikeuden mitätöintiä tai menettämistä koskevassa menettelyssä: 450 euroa.”
Point 5 is amended as follows:
Viraston voi lisäksi olla mahdollista tarkastella sellaisen kolmannen maan tai alueellisen järjestön toimivaltaisen viranomaisen laatimaa kertomusta, joka on UPOV:n jäsen ja teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’TRIPS-sopimus’, osapuoli.
in point (a), ‘500’ is replaced by ‘550’;
Lopuksi on aiheellista lisätä vaatimus tietojen saamisesta kolmannen maan kokemuksista kyseisen suvun tai lajin testauksen osalta.
Commission Implementing Regulation (EU) 2016/1449
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1449,
Done at Brussels, 1 September 2016.
Tehty Brysselissä 1 päivänä syyskuuta 2016.
Commission Delegated Regulation (EU) 2016/1450
Komission delegoitu asetus (EU) 2016/1450,
supplementing Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards specifying the criteria relating to the methodology for setting the minimum requirement for own funds and eligible liabilities
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä niiden teknisten sääntelystandardien osalta, joissa täsmennetään arviointiperusteet liittyen menetelmiin, joilla asetetaan omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskeva vähimmäisvaatimus
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms [1], and in particular Article 45(2) thereof,
ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU [1] ja erityisesti sen 45 artiklan 2 kohdan,
Effective resolution can only be feasible and credible if adequate internal financial resources are available to an institution to absorb losses and for recapitalisation purposes without affecting certain liabilities, in particular those excluded from bail-in.
Toteuttamiskelpoinen ja uskottava kriisinratkaisu edellyttää, että laitoksella on käytettävissään riittävät sisäiset taloudelliset resurssit, joilla voidaan kattaa tappiot ja vahvistaa pääomapohjaa vaikuttamatta tiettyihin velkoihin, erityisesti niihin, jotka on jätetty velkakirjojen arvon alaskirjauksen ulkopuolelle.
Directive 2014/59/EU provides that institutions should meet a minimum requirement for own funds and eligible liabilities (‘MREL’) to avoid that institutions excessively rely on forms of funding that are excluded from bail-in, since failure to meet MREL would impact negatively institutions' loss absorption and recapitalisation capacity and, ultimately, the overall effectiveness of resolution.
Direktiivissä 2014/59/EU säädetään, että laitosten olisi täytettävä omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskeva vähimmäisvaatimus, jotta vältetään tilanne, jossa laitokset käyttävät liikaa rahoitusmuotoja, jotka on rajattu velkakirjojen arvon alaskirjauksen soveltamisen ulkopuolelle; omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevan vähimmäisvaatimuksen noudattamatta jättäminen nimittäin vaikuttaisi negatiivisesti laitosten kykyyn kattaa tappioita ja vahvistaa pääomapohjaa sekä viime kädessä kriisinratkaisun yleiseen tehokkuuteen.
When determining MREL in accordance with points (a) and (b) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, the resolution authority should consider the need, in case of application of the bail-in tool, to ensure that the institution is capable of absorbing an adequate amount of losses and being recapitalised by an amount sufficient to restore its Common Equity Tier 1 ratio to a level sufficient to maintain the capital requirements for authorisation and at the same time to sustain sufficient market confidence.
Määrittäessään omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevaa vähimmäisvaatimusta direktiivin 2014/59/EU 45 artiklan 6 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti kriisinratkaisuviranomaisen olisi velkakirjojen arvon alaskirjausta sovellettaessa harkittava tarvetta varmistaa, että laitos pystyy kattamaan riittävästi tappioita ja vahvistamaan pääomapohjaansa määrällä, joka palauttaa sen ydinpääoman (CET 1) osuuden tasolle, joka täyttää toimiluvan edellyttämät pääomavaatimukset samalla kun säilytetään riittävä markkinoiden luottamus.
This close relationship with supervisory decisions requires that such assessments are made by the resolution authority in close consultation with the competent authority consistently with the framework set out in Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, and that accordingly the resolution authority should, in the framework of the obligation of the resolution authority to consult the competent authority under Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, take account of the assessments made by the competent authority on the business model, funding model, and risk profile of the institution for the purposes of setting prudential requirements.
Tämä tiivis suhde valvontapäätöksiin edellyttää, että kriisinratkaisuviranomainen tekee tällaiset arviot tiiviissä yhteistyössä toimivaltaisen viranomaisen kanssa ja johdonmukaisesti direktiivin 2014/59/EU 45 artiklan 6 kohdassa säädetyn kehyksen kanssa.
In particular, the assessment of the necessary capacity to absorb losses should be closely linked to the institution's current capital requirements, and the assessment of the necessary capacity to restore capital should be closely linked to likely capital requirements after the application of the resolution strategy, unless there are clear reasons why losses in resolution should be assessed differently than in going concern.
Vastaavasti kriisinratkaisuviranomaisen olisi, kuultuaan sille direktiivin 2014/59/EU 45 artiklan 6 kohdassa asetetun velvoitteen mukaisesti toimivaltaista viranomaista, otettava huomioon arvioinnit, jotka toimivaltainen viranomainen on tehnyt laitoksen liiketoimintamallista, rahoitusmallista ja riskiprofiilista vakavaraisuusvaatimusten asettamista varten.
A similar assessment is necessary to ensure the MREL is sufficient to ensure resolvability of an institution when resolution tools other than bail-in are to be applied.
Erityisesti arviointi, joka koskee tarvittavaa kykyä kattaa tappioita, olisi kytkettävä tiiviisti laitoksen voimassa oleviin pääomavaatimuksiin; arviointi, joka koskee tarvittavaa kykyä palauttaa pääoma, olisi kytkettävä tiiviisti pääomavaatimuksiin, joita sovelletaan todennäköisesti kriisinratkaisustrategian toteuttamisen jälkeen, paitsi jos esitetään selkeät syyt sille, miksi kriisinratkaisussa syntyviä tappioita olisi arvioitava eri tavoin kuin toimintaa normaalisti jatkettaessa.
Point (c) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU also requires that resolution authorities consider the possibility that certain classes of liabilities, identified in resolution plans and in the resolvability assessment, might be excluded from bail-in.
Vastaavanlainen arviointi on välttämätön sen varmistamiseksi, että omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskeva vähimmäisvaatimus on riittävä laitoksen purkamismahdollisuuden varmistamiseksi silloin kun käytetään muuta kriisinratkaisuvälinettä kuin velkakirjojen arvon alaskirjausta.
Liabilities of that kind should not be relied on for purposes of meeting the MREL.
Direktiivin 2014/59/EU 45 artiklan 6 kohdan c alakohdassa edellytetään kriisinratkaisuviranomaisten harkitsevan myös sitä mahdollisuutta, että tietyt kriisinratkaisusuunnitelmissa ja purkamismahdollisuuksien arvioinnissa nimetyt velkaluokat voidaan rajata velkakirjojen arvon alaskirjauksen soveltamisen ulkopuolelle.
Resolution authorities should also ensure that, when significant amounts of any insolvency class of liabilities are excluded from bail-in on either a mandatory or discretionary basis, that exclusion would not result in liabilities of the same or a more senior class bearing greater losses than they would in insolvency, as this would be an impediment to resolvability.
Tällaisia velkoja ei pitäisi ottaa huomioon täytettäessä omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevaa vähimmäisvaatimusta.
Resolution authorities may require part of the MREL referred to in Article 45(1) of Directive 2014/59/EU to be met by subordinated contractual bail-in instruments, or by setting a higher minimum requirement, or by alternative measures to address impediments to resolution.
Kriisinratkaisuviranomaisten olisi myös varmistettava, että jos jonkin maksukyvyttömyysluokan veloista huomattava määrä on rajattu joko pakottavasti tai päätösperusteisesti velkakirjojen arvon alaskirjauksen soveltamisen ulkopuolelle, tämä ei johda siihen, että samaan tai parempaan etuoikeusluokkaan kuuluvilla veloilla katetaan suuremmat tappiot kuin maksukyvyttömyystilanteessa, koska tämä muodostaisi esteen purkamismahdollisuudelle.
If the risk of a breach of the ‘no creditor worse off’ safeguard is sufficiently low, no adjustment to the MREL is necessary.
Kriisinratkaisuviranomaiset voivat vaatia, että direktiivin 2014/59/EU 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskeva vähimmäisvaatimus täytetään huonommassa etuoikeusasemassa olevilla velkakirjojen sopimusperusteisilla alaskirjauksen instrumenteilla tai asettamalla korkeampi vähimmäisvaatimus taikka vaihtoehtoisilla toimenpiteillä kriisinratkaisun esteiden poistamiseksi.
Certain institutions subject to Directive 2014/59/EU, in particular financial market infrastructures which are also authorised as credit institutions, have highly specialised business models and are subject to additional regulations, which should be taken into account when setting MREL.
Omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevaa vähimmäisvaatimusta ei tarvitse mukauttaa, jos suojalausekkeen, jonka mukaan velkojat eivät saa jäädä kriisinratkaisussa huonompaan asemaan, noudattamatta jättämisen riski on riittävän alhainen.
In order to ensure consistency with prudential supervision, the resolution authority's assessment of the size, business model, funding model, and risk profile of the institution should take into account outcomes of the supervisory review and evaluation process carried out by the competent authority pursuant to Article 97 of Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council [2] unless there are clear reasons why losses in resolution should be assessed differently than in going concern.
Tietyillä direktiivin 2014/59/EU soveltamisalaan kuuluvilla laitoksilla, erityisesti luottolaitostoimiluvan saaneilla rahoitusmarkkinoiden infrastruktuureilla, on hyvin erikoistuneet liiketoimintamallit, ja niihin sovelletaan myös muita säännöksiä.
When conducting the supervisory review and evaluation process and subject to Article 16 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [3], the competent authority should take into account the guidelines on common procedures and methodologies for the supervisory review and evaluation process (EBA/GL/2014/13) issued by the EBA pursuant to Article 107(3) of that Directive by making every effort to comply with those guidelines in line with Article 16(3) of Regulation (EU) No 1093/2010.
Kyseiset säännökset olisi otettava huomioon asetettaessa omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevaa vähimmäisvaatimusta.
Resolution plans may provide for arrangements for loss absorption and recapitalisation within group structures, including through capital instruments or eligible liabilities issued by institutions to other institutions or entities within the same group.
Jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus suhteessa vakavaraisuusvalvontaan, kriisinratkaisuviranomaisen olisi laitoksen kokoa, liiketoimintamallia, rahoitusmallia ja riskiprofiilia arvioidessaan otettava huomioon tulokset vakavaraisuuden arviointiprosessista, jonka toimivaltainen viranomainen suorittaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU [2] 97 artiklan mukaisesti, paitsi jos esitetään selkeät syyt sille, miksi kriisinratkaisussa syntyviä tappioita olisi arvioitava eri tavoin kuin toimintaa normaalisti jatkettaessa.
Resolution authorities should set MREL consistently with those arrangements where they are integral to the institution or group's preferred resolution strategy.
Kun toimivaltainen viranomainen suorittaa vakavaraisuuden arviointiprosessia, ja jollei Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 [3] 16 artiklasta muuta johdu, sen olisi otettava huomioon Euroopan pankkiviranomaisen kyseisen direktiivin 107 artiklan 3 kohdan nojalla antamat suuntaviivat yhteisistä menettelyistä ja menetelmistä, jotka koskevat vakavaraisuuden arviointiprosessia (EBA/GL/2014/13), pyrkimällä kaikin tavoin noudattamaan kyseisiä suuntaviivoja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
To ensure that resolvability does not depend on the provision of public financial support and that the Union system of resolution financing arrangements fulfils its purpose of contributing to ensuring financial stability, resolution authorities, when setting MREL, should take account of the conditions provided in Article 101(2) of Directive 2014/59/EU for use of resolution financing arrangements in ways which indirectly result in part of the losses of an institution or entity being passed on to the resolution financing arrangement.
Kriisinratkaisusuunnitelmissa voidaan määrätä järjestelyistä tappioiden kattamiseksi ja pääomapohjan vahvistamiseksi konsernirakenteissa.
In accordance with point (f) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, resolution authorities should also consider the potential adverse impact of an institution's failure on financial stability.
Näitä voivat olla pääomainstrumentit tai hyväksyttävät velat, jotka laitokset laskevat liikkeeseen muille samaan konserniin kuuluville laitoksille tai yhteisöille.
Resolution authorities should pay particular attention to ensuring that effective resolution of a systemically important institution is not prevented by the exhaustion of its effective loss absorption and recapitalisation capacity as provided for in Article 44 of Directive 2014/59/EU.
Kriisinratkaisuviranomaisten olisi asetettava omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskeva vähimmäisvaatimus johdonmukaisesti kyseisten järjestelyjen kanssa, jos ne ovat kiinteä osa laitoksen tai konsernin parhaaksi arvioitua kriisinratkaisustrategiaa.
This should not, however, result in any reduction or replacement of the need to ensure sufficient loss absorption and recapitalisation capacity through write down and conversion of eligible liabilities, or imply that the resolution financing arrangement should be used for these purposes other than in accordance with the principles governing the use of the resolution financing arrangement set out in Article 44 of Directive 2014/59/EU and in any case exclusively to the extent strictly necessary.
Jotta voidaan varmistaa, että purkamismahdollisuus ei riipu julkisen rahoitustuen myöntämisestä ja että kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyjen unionin järjestelmä täyttää tarkoituksensa eli edistää rahoitusvakauden ylläpitämistä, kriisinratkaisuviranomaisten olisi omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevaa vähimmäisvaatimusta asettaessaan otettava huomioon direktiivin 2014/59/EU 101 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyjen käytölle tavoilla, jotka välillisesti johtavat siihen, että osa laitoksen tai yhteisön tappioista siirtyy kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyyn.
In accordance with point (e) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, resolution authorities should assess the potential size of contributions to the cost of resolution from the deposit guarantee scheme by estimating the amount the deposit guarantee scheme could feasibly and credibly contribute in lieu of covered deposits, had they been included in the scope of bail in.
Direktiivin 2014/59/EU 45 artiklan 6 kohdan f alakohdan mukaisesti kriisinratkaisuviranomaisten olisi myös otettava huomioon laitoksen kaatumisen mahdolliset haittavaikutukset rahoitusvakauteen.
When making this assessment, resolution authorities should ensure that they and the institution have taken all reasonable and necessary measures that are consistent with its funding model to minimise the requirement for a contribution from the deposit guarantee scheme.
Kriisinratkaisuviranomaisten olisi kiinnitettävä erityisesti huomiota sen varmistamiseen, että rahoitusjärjestelmän kannalta merkittävän laitoksen tehokas kriisinratkaisu ei esty sen vuoksi, että sen tosiasiallinen kapasiteetti tappioiden kattamiseen ja pääomapohjan vahvistamiseen ehtyy, kuten direktiivin 2014/59/EU 44 artiklassa säädetään.
Should this assessment conclude that such a contribution is likely, resolution authorities may choose to set a lower MREL.
Tämän ei kuitenkaan pitäisi pienentää eikä korvata tarvetta varmistaa riittävä kapasiteetti tappioiden kattamiseen ja pääomapohjan vahvistamiseen hyväksyttävien velkojen alaskirjauksella ja muuntamisella.
Any such assumed contribution should respect the limits on such contributions set out in Directive 2014/59/EU and are therefore likely to be most relevant for institutions funded primarily by covered deposits.
Ei myöskään ole tarkoitus, että kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyjä käytetään näihin tarkoituksiin muutoin kuin noudattaen kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyjen käyttöön sovellettavia periaatteita, joista säädetään direktiivin 2014/59/EU 44 artiklassa.
In order to provide institutions or entities to which resolution tools have been applied with sufficient time to reach MREL, it is appropriate to set a transitional period.
Kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyjen käyttö on joka tapauksessa rajoitettava ehdottoman välttämättömään.
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Banking Authority to the Commission.
Direktiivin 2014/59/EU 45 artiklan 6 kohdan e alakohdan mukaisesti kriisinratkaisuviranomaisten olisi arvioitava talletussuojajärjestelmän potentiaalista rahoitusosuutta kriisinratkaisun rahoittamisessa arvioimalla määrä, joka talletussuojajärjestelmästä voitaisiin toteuttamiskelpoisesti ja uskottavasti rahoittaa suojattujen talletusten sijasta, jos ne olisi sisällytetty velkakirjojen arvon alaskirjauksen soveltamisalaan.
The European Banking Authority has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the Banking Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1093/2010,
Kriisinratkaisuviranomaisten olisi arviota laatiessaan varmistettava, että ne ja laitos ovat toteuttaneet kaikki tarpeelliset kohtuullisiksi katsottavat toimenpiteet, jotka ovat laitoksen rahoitusmallin mukaisia, minimoidakseen talletussuojajärjestelmän rahoitusosuutta koskevan vaatimuksen.
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Jos tässä arvioinnissa todetaan, että tällainen rahoitusosuus on todennäköinen, kriisinratkaisuviranomaiset voivat päättää asettaa alemman omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevan vähimmäisvaatimuksen.
Article 1
Tällaisten oletettujen rahoitusosuuksien olisi oltava niille direktiivissä 2014/59/EU asetettujen rajoitusten mukaisia, ja niillä on todennäköisesti suurin merkitys laitoksille, joiden rahoitus perustuu pääasiassa suojattuihin talletuksiin.
Determining the amount necessary to ensure loss absorption
Jotta kriisinratkaisuvälineiden soveltamisalaan kuuluneilla laitoksilla tai yhteisöillä on riittävästi aikaa saavuttaa omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskeva vähimmäisvaatimus, on aiheellista säätää siirtymäkaudesta.
Resolution authorities shall determine the loss absorption amount which the institution or group should be capable of absorbing.
Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan pankkiviranomainen on toimittanut komissiolle.
For the purpose of determining the loss absorption amount in accordance with this Article and of any contribution of the deposit guarantee scheme to the resolution costs pursuant to Article 6, the resolution authority shall, consistently with Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, request from the competent authority a summary of the capital requirements currently applicable to an institution or group, and in particular the following:
Euroopan pankkiviranomainen on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset teknisten sääntelystandardien luonnoksista, joihin tämä asetus perustuu, analysoinut niihin liittyviä potentiaalisia kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon asetuksen (EU) N:o 1093/2010 37 artiklan mukaisesti perustetulta pankkialan osallisryhmältä,
own funds requirements pursuant to Articles 92 and 458 of Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council [4], which include:
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
CET1 capital ratio of 4,5 % of the total risk exposure amount;
1 artikla
a Tier 1 capital ratio of 6 % of the total risk exposure amount;
Tappioiden kattamisen varmistamiseksi tarvittavan määrän määrittäminen
a total capital ratio of 8 % of the total risk exposure amount;
Kriisinratkaisuviranomaisten on määritettävä se tappioiden määrä, joka laitoksen tai konsernin olisi pystyttävä kattamaan.