natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on a systematic interpretation of the Union immigration and asylum acquis, the Commission recommends to refer to the provisions of Article 25(5) of the Asylum Procedures Directive, as well as to take into account related documents developed for instance by the European Asylum Support Office [56].Continuity of assistance in asylum and return procedures: Although the legal basis between the guardianship provided for to asylum seekers and the ‘assistance’ required for unaccompanied minors/children in the return process differ, close links between the requirements laid down in the asylum acquis and in the Return Directive exist and continuity of assistance in asylum and return procedures should be sought.
Ennen kuin ilman huoltajaa matkustava alaikäinen poistetaan jäsenvaltion alueelta, kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on oltava varmoja siitä, että tämä alaikäinen palautetaan
Provision of mere guardianship is not sufficient to comply with the obligation to provide assistance to minors, since ‘assistance by appropriate bodies’ means more than mere guardianship.
jollekin perheenjäsenelleen
Legal basis: Return Directive — Article 10(2)
nimetylle holhoojalleen taikka että
Before removing an unaccompanied minor from the territory of a Member State, the authorities of that Member State shall be satisfied that he or she will be returned to:
häntä varten on kohdevaltiossa järjestetty asianmukainen vastaanotto.
a member of his or her family,
Palauttamisdirektiivin 10 artiklan 2 kohdan mukaisista vaihtoehdoista parhaana olisi pidettävä palauttamista perheenjäsenille, ellei tämä ole selvästi lapsen edun vastaista.
a nominated guardian, or
Jäsenvaltioiden olisi tämän vuoksi pyrittävä selvittämään ilman huoltajaa olevan alaikäisen henkilöllisyys ja kansalaisuus sekä jäljittämään hänen perheenjäseniään.
adequate reception facilities in the State of return.
Palauttaminen holhoojalle tai asianmukainen vastaanotto voi olla tietyin edellytyksin hyväksyttävä vaihtoehto.
Among the options provided for by Article 10(2) of the Return Directive, it is recommended that the return to family members should be the preferred one, unless this is manifestly not in the child's best interests.
Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön asianmukaisia uudelleenkotouttamistoimenpiteitä alkuperämaahansa palaavia ilman huoltajaa olevia alaikäisiä varten ja varmistavat, että alaikäiset pääsevät näiden toimenpiteiden piiriin ripeästi ennen paluumaahan lähtöä ja sinne saavuttuaan.
Member States should therefore undertake efforts to establish the identity and nationality of the unaccompanied minor and to trace family members.
Perheenjäsenten jäljittäminen: Jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman pian käynnistettävä menettelyt, joilla pyritään jäljittämään ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäseniä.
Return to a guardian or an adequate reception facility can be an acceptable alternative under certain conditions.
Menettelyihin olisi otettava mukaan alaikäisen nimetty holhooja ja/tai lastensuojelusta vastaava henkilö.
The Commission recommends that Member States put in place appropriate reintegration measures targeting unaccompanied minors who return to their country of origin, and ensure prompt access to such measures both before departure and after arrival in the third country of return.
Helpottaakseen perheenjäsenten jäljittämistä sekä holhoojan tai asianmukaisen laitoksen löytämistä palauttamista silmällä pitäen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi toteutettava toimenpiteitä yhteistyössä paluumaan konsulipalvelujen, yhteyshenkilöiden, lastensuojeluelinten, kansainvälisten järjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa ja hyödynnettävä rajatylittävän yhteistyön kanavia täysimääräisesti.
Family tracing: Member States should launch procedures for tracing the parents or family members of unaccompanied minors as soon as possible, involving the appointed guardian and/or a person responsible for child protection.
Alaikäisten vapaaehtoinen paluu: Direktiivin 10 artiklan 2 kohta koskee periaatteessa vain tilanteita, joissa alaikäinen poistetaan maasta, eikä tilanteita, joissa alaikäinen on lähtee jäsenvaltiosta vapaaehtoisesti.
To facilitate family tracing as well as for identifying a guardian or an adequate facility in view of return, the competent national authorities should take measures to work in cooperation with consular services, liaison officers, child protection bodies, international organisations and NGOs in the country of return, making full use of existing cross-border cooperation channels.
Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden velvoite ottaa lapsen etu huomioon, myös vapaaehtoisen paluun kyseessä ollessa on suositeltavaa arvioida perheen tilannetta ja vastaanotto-olosuhteita paluumaassa.
Voluntary departure of minors: in principle, Article 10(2) only applies to situations where the minor is removed and not situations where the minor is leaving the Member State voluntarily.
Vastaanoton asianmukaisuus paluumaassa on arvioitava tapauskohtaisesti ottaen huomioon yksilölliset olosuhteet ja palautettavan alaikäisen ikä.
Taking into account the Member States' obligation deriving from the requirement to take into due account the best interests of the child, it is recommended to also assess the situation in the family and the situation and reception conditions in the country of return in cases of voluntary departure.
Pelkkää rajapoliisin vastaanottoa paluumaassa ilman tarvittavia jatko- tai liitännäistoimenpiteitä ei voida pitää ”asianmukaisena vastaanottona”.
The adequacy of reception facilities in the country of return needs to be assessed on a case-by-case basis, taking into account the individual circumstances and the age of the returned minor.
Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä huomiota erityisesti siihen, onko paluumaassa saatavilla asianmukainen asunto, terveydenhuoltoa ja koulutusta.
A mere reception by the border police in the country of return without any necessary follow-up measures or flanking measures cannot be considered as ‘adequate reception’.
Jäsenvaltioiden on noudatettava YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen 20 artiklaa, ja niitä kehotetaan noudattamaan myös lasten sijaishuollosta annettuja YK:n suuntaviivoja [57].11.
Member State should pay particular attention to availability of appropriate housing, access to healthcare and education in the country of return.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 6 kohta ja 11 artikla
Member States shall respect Article 20 of the UN Convention on the Rights of the Child and are encouraged to meet the UN Guidelines for the alternative care of children [57].11.
’Maahantulokiellolla’ [tarkoitetaan] hallinnollista tai oikeudellista päätöstä tai muuta toimenpidettä, jolla kielletään määrätyksi ajaksi tulo jäsenvaltioiden alueelle ja siellä oleskelu ja joka liittyy palauttamispäätökseen.
Legal basis: Return Directive — Article 3(6) and Article 11
Palauttamispäätöksiin on liitettävä maahantulokielto
‘Entry ban’ means an administrative or judicial decision or act prohibiting entry into and stay on the territory of the Member States for a specified period, accompanying a return decision.
jos vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa; tai
Return decisions shall be accompanied by an entry ban:
jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu.
if no period for voluntary departure has been granted; or
Muissa tapauksissa palauttamispäätöksiin voidaan liittää maahantulokielto.
if the obligation to return has not been complied with.
Maahantulokiellon kestoa määritettäessä on otettava asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäistapauksen erityispiirteet, eikä kielto saa lähtökohtaisesti olla voimassa viittä vuotta pidempään.
It may however exceed five years if the third-country national represents a serious threat to public policy, public security or national security.
Maahantulokiellot ovat selvä viesti siitä, että henkilöt, jotka eivät piittaa EU:n jäsenvaltioiden maahanmuuttosäännöistä, eivät saa tiettynä määräaikana palata mihinkään EU:n jäsenvaltioon.
The return-related entry bans foreseen in the Return Directive are intended to have preventive effects and to foster the credibility of Union return policy by sending a clear message that those who disregard migration rules in EU Member States will not be allowed to re-enter any EU Member State for a specified period of time.
Palauttamisdirektiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan määräämään maahantulokiellosta kahdessa tapauksessa: i) vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa ja ii) paluuvelvoitetta ei ole noudatettu.
The Directive obliges Member States to issue an entry ban in two ‘qualified’ cases: (i) no period for voluntary departure granted; and (ii) obligation to return not complied with.
Kaikissa muissa tapauksissa maahantulokiellon liittäminen palauttamispäätöksiin on vapaaehtoista.
In all other cases, return decisions may be accompanied by an entry ban.
Maahantulokiellon kestoa määritettäessä on otettava asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäistapauksen erityispiirteet.
The length of the entry ban must be determined with due regard to all relevant circumstances of the individual case.
Kielto ei saa lähtökohtaisesti olla voimassa viittä vuotta pidempään.
In principle it should not exceed five years.
Maahantulokielto voidaan määrätä pidemmäksi ajaksi vain, jos yleinen järjestys, yleinen turvallisuus tai valtion turvallisuus vaarantuu.
Only in cases of serious threat to public policy, public security or national security, the entry ban may be issued for a longer period.
Tanskankieliseen versioon, jossa käytetään yksikköä (”… ophold på en medlemsstats”), sisältyy ilmeinen käännösvirhe.
The rules on return-related entry bans under the Return Directive leave unaffected entry bans issued for other purposes not related to migration, such as entry bans to third-country nationals who have committed serious criminal offences or for whom there is a clear indication that there is an intention to commit such an offence (see Article 24(2) of Regulation (EC) No 1987/2006 of the European Parliament and of the Council [58] (the ‘SIS II Regulation’)) or entry bans constituting a restrictive measure adopted in accordance with Chapter 2 of Title V TEU, including measures implementing travel bans issued by the United Nations Security Council.
Maahantulokiellon EU:n laajuinen vaikutus on yksi tärkeimmistä direktiivin tarjoamista eurooppalaisista lisäarvoista.
11.1.
Maahantulokiellon EU:n laajuinen vaikutus on ilmoitettava selkeästi kolmannen maan kansalaisille annetussa maahantulokieltopäätöksessä.
EU-wide effect
Maahantulokiellot sitovat kaikkia jäsenvaltioita, joita palauttamisdirektiivi sitoo, eli kaikkia EU:n jäsenvaltioita (lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia) sekä Schengenin säännöstöön osallistuvia maita (Sveitsi, Norja, Islanti ja Liechtenstein).
An entry ban prohibits entry into the territory of all the Member States: the wording of recital 14 of the Return Directive and a systematic comparison of all the linguistic versions of the Directive (in particular the English and French texts) make clear that an entry ban prohibits entry and stay on the territory of all Member States.
Muille jäsenvaltioille tiedottaminen maahantulokielloista: On tärkeää ilmoittaa muille jäsenvaltioille kaikista määrätyistä maahantulokielloista.
The Danish version, which uses the singular (‘ophold på en medlemsstats’), contains an evident translation mistake.
Maahantulokieltoa koskevan kuulutuksen merkitseminen Schengenin tietojärjestelmään (SIS) SIS II -asetuksen 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti on yksi mutta ei ainoa keino ilmoittaa muille jäsenvaltioille maahantulokiellosta ja varmistaa sen noudattaminen.
The EU-wide effect of an entry ban is one of the key European added values of the Directive.
Jäsenvaltioiden olisi siksi varmistettava, että ne tekevät SIS-järjestelmässä aina maahantulokieltoa koskevan kuulutuksen.
The EU-wide effect of an entry ban must be clearly stated in the entry ban decision issued to a third-country national.
Ne jäsenvaltiot, jotka eivät pääse SIS-järjestelmään, voivat käyttää tiedonvaihdossa muita kanavia (esim. kahdenvälisiä yhteyksiä).
Entry bans are binding on all Member States bound by the Return Directive, that is to say all Member States (except the United Kingdom and Ireland) plus the Schengen Associated countries (Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein).
Puhtaasti kansalliset maahantulokiellot: Puhtaasti kansallisten maahanmuuttoon liittyvien maahantulokieltojen määrääminen ei ole sopusoinnussa palauttamisdirektiivin kanssa.
Informing other Member States about issued entry bans: it is essential to inform other Member States about all entry bans which have been issued.
Kansallisessa lainsäädännössä on säädettävä, että palauttamispäätösten yhteydessä määrätyt maahantulokiellot kieltävät maahantulon ja oleskelun kaikissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi määräämällä velvollisuudesta sisällyttää järjestelmällisesti kaikki tällaiset maahantulokiellot SIS-järjestelmään.
Entering an entry ban alert into the SIS in application of Article 24(3) of the SIS II Regulation is the main — but not the exclusive — means for informing other Member States about the existence of an entry ban and for ensuring their successful enforcement.
Jos kuitenkin kolmannen maan kansalaisella, johon sovelletaan jäsenvaltion A määräämää maahantulokieltoa, on jäsenvaltion B myöntämä oleskelulupa eikä jäsenvaltio B halua peruuttaa sitä, jäsenvaltion A on peruutettava EU:n laajuinen maahantulokielto palauttamisdirektiivin 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun, Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan mukaisen kuulemisen perusteella, mutta se voi sisällyttää kolmannen maan kansalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan viimeisen virkkeen mukaisesti (erityissäädös) (ks. myös 11.8 kohta).
Member States should therefore ensure that entry ban alerts are systematically entered in the SIS.
Maahantulokieltojen rekisteröinti SIS-järjestelmään: Tällä hetkellä sovellettavan lainsäädännön mukaan jäsenvaltiot voivat rekisteröidä SIS-järjestelmään kuulutuksia palauttamisdirektiivin mukaan määrätyistä maahantulokielloista, mutta niiden ei ole pakko tehdä niin.
As regards those Member States which have no access to SIS, information exchange may be achieved through other channels (for example. bilateral contacts).
Jäsenvaltioita kannustetaan kuitenkin tekemään niin järjestelmällisesti, jotta palauttamisdirektiivin nojalla määrättyjen maahantulokieltojen eurooppalaisella ulottuvuudella olisi täysi vaikutus.
Purely national entry bans: it is not compatible with the Return Directive to issue purely national migration-related entry bans.
SIS-järjestelmään syötettyjen kuulutusten kolmen vuoden välein tehtävän uudelleentarkastelun (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 112 artiklan ja SIS II -asetuksen 29 artiklan mukaisesti) ja palauttamisdirektiivin nojalla määrätyn maahantulokiellon pituuden välinen yhteys: SIS-järjestelmään tallennettujen kuulutusten uudelleentarkastelu on menettelymääräys, jonka tarkoituksena on varmistaa, että kuulutuksia säilytetään ainoastaan se aika, joka on tarpeen niihin tarkoituksiin, joita varten ne on tallennettu.
National legislation must foresee that entry bans issued in connection with return decisions prohibit entry and stay in all Member States, for instance by setting an obligation to systematically enter all such entry bans into the SIS.
Se ei vaikuta jäsenvaltioiden päätöksentekoon maahantulokiellon pituuden määrittämiseksi palauttamisdirektiivin säännösten mukaisesti.
However, in the case of a third-country national subject of an entry ban issued by Member State A who has a residence permit issued by Member State B, where Member State B does not want to revoke this permit, and following an Article 25 SIC consultation referred to in Article 11(4) of the Return Directive, Member State A shall withdraw the EU-wide entry ban, but may put the third-country national on its national list of alerts under Article 25(2) last sentence SIC (lex specialis) (see also section 11.8).
Jos palauttamisdirektiivin nojalla määrätty maahantulokielto on kolmen vuoden välein tehtävän uudelleentarkastelun yhteydessä edelleen voimassa (esim. kielto on määrätty viideksi vuodeksi, eikä sitä ole kumottu sillä välin), jäsenvaltiot voivat pitää SIS-järjestelmän kuulutuksen voimassa jäljellä olevat kaksi vuotta, jos kuulutus on sovellettavien arviointiperusteiden (palauttamisdirektiivin 11 artikla yhdessä Schengenin yleissopimuksen 112 artiklan 4 kohdan tai SIS II -asetuksen 29 artiklan 4 kohdan kanssa) kannalta edelleen tarpeellinen.
Registration of entry bans in SIS: according to currently applicable legislation, Member States may register alerts related to entry bans issued in accordance with the Return Directive in the SIS, but are not obliged to do so.
Maahantulokieltojen määrääminen rajalla lähdettäessä henkilön poissa ollessa (esim. tapauksissa, joissa henkilö, jonka viisumi on umpeutunut, saapuu lentokentän rajavalvontaan hieman ennen lähtöä): Mikään ei estä jäsenvaltioita aloittamasta viisumin umpeutumisesta tiedon saatuaan palauttamismenettelyä ja tekemästä palauttamispäätöstä (ks. 5.1 kohta).
However, in order to give full effect to the European dimension of entry bans issued under the Return Directive, Member States should systematically do so.
Jos päätös tehdään, siihen liitetään maahantulokielto henkilön poissa ollessa, jos
Relation between the 3-year review of alerts entered into the SIS (under Article 112 SIC and Article 29 SIS II Regulation) and the length of the entry ban fixed under the Return Directive: the review of alerts entered into the SIS is a procedural requirement aimed at making sure that alerts are only kept for the time required to achieve the purpose for which they were entered.
kansallisessa hallinto-oikeudessa säädetään henkilön poissa ollessa noudatettavan menettelyn mahdollisuudesta ja
It does not impact the substantive decision of the Member States to determine the length of an entry ban in accordance with the provisions of the Return Directive.
näissä kansallisissa menettelyissä noudatetaan unionin oikeuden yleisiä periaatteita, EU:n perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia ja erityisesti oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen.
If at the moment of the 3-year review an entry ban imposed under the Return Directive is still in force (for example the ban was imposed for a period of 5 years and was not withdrawn in the meantime), Member States may maintain the alert in the SIS for the remaining two-year period if the alert is still necessary in view of the applicable assessment criteria, notably Article 11 of the Return Directive read in conjunction with Article 112(4) SIC or Article 29(4) of the SIS II Regulation.
Maahantulokiellon määrääminen lähtöhetkellä niille palautettaville henkilöille, jotka eivät ole noudattaneet velvoitetta palata vapaaehtoiseen poistumiseen määrätyssä ajassa: Palauttamispäätökseen liittyvä maahantulokielto määrätään päätöksen antamisen jälkeen (esim. lähdön yhteydessä), jos palautettava ei ole noudattanut paluuvelvoitetta vapaaehtoiseen poistumiseen myönnetyssä ajassa.
Issuance of entry bans upon departure at the border in an in absentia procedure (for example in cases of visa overstayers presenting themselves to the border control at the airport briefly before departure): nothing prevents Member States from launching a return procedure when acquiring knowledge about the visa overstay and to issue a return decision (see section 5.1) accompanied by an entry ban in an in absentia procedure if:
Läsnäolo jäsenvaltion alueella: Laiton oleskelu jäsenvaltion alueella on olennainen edellytys palauttamispäätökselle ja siihen liittyvälle maahantulokiellolle.
national administrative law provides for the possibility of in absentia procedures; and
Jäsenvaltio ei voi tehdä palauttamispäätöstä ja määrätä siihen liittyvää maahantulokieltoa henkilöille, jotka eivät oleskele sen alueella.
those national procedures are in compliance with general principles of Union law and with fundamental rights as enshrined in the CFR, and in particular the right to be heard and the right to an effective remedy and a fair trial.
Tilanteessa, jossa henkilö on paennut (esim. saatuaan turvapaikkahakemukseensa kielteisen päätöksen) mutta hänen voidaan silti olettaa olevan kyseisen jäsenvaltion alueella, palauttamispäätös (mukaan lukien maahantulokielto) voidaan tehdä henkilön poissa ollessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Issuance of an entry ban to returnees who have not complied with the obligation to return within the period for voluntary departure at the moment of departure: an entry ban shall be imposed at a later stage (for instance upon departure) as an ancillary and subsequent element of an already issued return decision if the returnee has not complied with the obligation to return, within the period for voluntary departure.
Aikaisempi laiton oleskelu: Jäsenvaltiot eivät voi tehdä palauttamisdirektiivin mukaista palauttamispäätöstä ja määrätä siihen liittyvää maahantulokieltoa henkilöille, jotka eivät ole niiden alueella.
Presence on Member State territory: illegal stay is an essential prerequisite for issuing a return decision and an accompanying entry ban.
Tämä koskee myös kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat aiemmin oleskelleet jäsenvaltiossa laittomasti ja palanneet kolmanteen maahan ennen kuin heidän laiton oleskelunsa on havaittu.
A Member State cannot issue a return decision and an accompanying entry ban to persons who are not staying on its territory.
Jos tällaiset henkilöt palaavat uudelleen jäsenvaltioon ja palauttamisdirektiivin mukaisia toimenpiteitä (palauttamispäätös, maahantulokielto) otetaan käyttöön, aikaisempi laiton oleskelu voidaan ottaa huomioon raskauttavana seikkana maahantulokiellon pituutta määritettäessä.
In a situation in which a person has absconded (for example after receiving a negative decision on an asylum application) but can still be assumed to be present on the territory of the Member State concerned, a return decision (including an entry ban) may be adopted in an in absentia procedure under national law.
Aikaisempi laiton oleskelu muiden jäsenvaltioiden alueella voidaan myös ottaa huomioon raskauttavana seikkana maahantulokiellon pituutta määritettäessä.
Illegal stay in the past: Member States cannot issue a return decision and an accompanying entry ban in accordance with the Return Directive to persons who are not present on their territory, including third-country nationals who had previously (in the past) stayed illegally and who returned to a third country before their illegal stay was detected.
Jäsenvaltioita velvoitetaan palauttamisdirektiivissä määräämään maahantulokiellosta kahdessa tapauksessa:
If such persons re-enter a Member State and measures under the Return Directive (return decision, entry ban) are adopted, the previous illegal stay(s) may be taken into account as an aggravating circumstance when determining the length of the entry ban.
jos vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa; tai
Previous illegal stay in other Member States may also be taken into account as an aggravating circumstance when determining the length of the entry ban.
jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu.
The Return Directive obliges Member States to issue an entry ban in two ‘qualified’ cases:
Kaikissa muissa tapauksissa (kaikki palauttamisdirektiivin nojalla tehdyt palauttamispäätökset, jotka eivät kuulu näiden kahden tapauksen piiriin) palauttamispäätöksiin voidaan liittää maahantulokielto.
no period for voluntary departure has been granted; or
Tämä merkitsee sitä, että maahantulokielto voidaan määrätä myös siinä tapauksessa, että henkilö on lähtenyt vapaaehtoisesti.
the obligation to return has not been complied with.
Jäsenvaltioilla on kuitenkin tämän osalta harkintavalta, ja niitä kannustetaan käyttämään sitä tavalla, joka edistää vapaaehtoista palaamista.