natgillin/translations-raw huggingface dataset:
≥ 100 mm
Vuodet 2017 ja 2018: kaikki meriantura-, pohjankatkarapu-, keisarihummeri- ja koljasaaliit
In 2017 and 2018: all catches of saithe (if caught by a saithe targeting vessel [3]), plaice, haddock, whiting, cod, Northern prawn, common sole and Norway lobster.
Verkot, riimuverkot ja pussiverkot:
70-99 mm
Vuodet 2017 ja 2018: kaikki meriantura-, pohjankatkarapu-, keisarihummeri-, kolja-, valkoturska- ja turskasaaliit [4]
In 2017 and 2018: all catches of Norway lobster, common sole, haddock and Northern prawn
Koukut ja siimat:
In 2018: all catches of whiting.
Vuodet 2017 ja 2018: kaikki kummeliturska-, pohjankatkarapu-, keisarihummeri-, meriantura-, kolja-, valkoturska- ja turskasaaliit
32-69 mm
Rysät:
In 2017 and 2018: All catches of Northern prawn, Norway lobster, common sole, haddock and whiting.
Vuodet 2017 ja 2018: kaikki keisarihummeri-, pohjankatkarapu-, meriantura-, kolja- ja valkoturskasaaliit
Beam trawls:
Tässä taulukossa käytetyt pyydyskoodit viittaavat valvontajärjestelmästä annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 liitteessä XI vahvistettuihin koodeihin.
≥ 120 mm
Verkoilla, riimuverkoilla ja pussiverkoilla pyydetyn turskan purkamisvelvoitetta ei sovelleta ICES-alueella IIIaS.
In 2017 and 2018: All catches of plaice, Northern prawn, Norway lobster, common sole, cod, haddock and whiting.
Yhteisessä suosituksessa esitetyn ja STECF:n arvioiman tieteellisen näytön perusteella ja ottaen huomioon pyydysten, pyyntikäytäntöjen ja ekosysteemin erityispiirteet kyseiset vapautukset olisi sisällytettävä tähän asetukseen vuoden 2017 osalta.
80-119 mm
Jäsenvaltioiden olisi toimitettava lisätietoja, jotta STECF voisi jatkaa kyseisillä trooleilla ICES-suuralueella 1V pyydetyn keisarihummerin ja merianturan eloonjäämisasteen arvioimista ja komissio voisi tarkastella uudelleen kyseistä vapautusta.
In 2017 and 2018: All catches of common sole, Northern prawn, Norway lobster and haddock.
Delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/2440 otettiin käyttöön de minimis -poikkeukset
Gillnets, trammel nets and entangling nets:
Aluksia pidetään kohdelajina seitiä pyytävinä aluksina, jos käytettäessä trooleja, joiden silmäkoko on ≥ 100 millimetriä, purettujen seitisaaliiden vuosittainen keskiarvo on ollut ≥ 50 prosenttia kaikista aluksen purkamista EU:n ja kolmansien maiden aluevesillä pyydetyistä saaliista ajanjaksolla x – 4 – x – 2, jossa x = soveltamisvuosi; toisin sanoen 2012–2014 vuoden 2016, 2013–2015 vuoden 2017 ja 2014–2016 vuoden 2018 osalta.
In 2017 and 2018: All catches of common sole, Northern prawn, Norway lobster, haddock, whiting and cod [4]
Jos alusta on pidetty kohdelajina seitiä pyytävänä aluksena tiettynä vuonna, sitä pidetään sellaisena myös seuraavina vuosina.
Hooks and lines:
Yhteiseen suositukseen sisältyy de minimis -poikkeus tietyillä pohjatrooleilla ICES-alueella III a yhdessä pyydetyille meriantura-, kolja- ja valkoturskasaaliille, ICES-alueella III a merroilla yhdessä pyydetyille meriantura-, kolja- ja valkoturskasaaliille sekä vuonna 2018 pohjatrooleilla ICES-alueella IV c pyydetylle valkoturskalle.
Traps:
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaista vapautusta purkamisvelvoitteesta sellaisten lajien yhteydessä, joiden osalta on tieteellistä näyttöä siitä, että eloonjäämisasteet ovat mahdollisesti korkeita, sovelletaan seuraaviin keisarihummerisaaliisiin:
Commission Delegated Regulation (EU) 2016/2251
Komission delegoitu asetus (EU) 2016/2251,
supplementing Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories with regard to regulatory technical standards for risk-mitigation techniques for OTC derivative contracts not cleared by a central counterparty
OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä OTC-johdannaissopimuksiin, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, sovellettavia riskienpienentämistekniikoita koskevilla teknisillä sääntelystandardeilla
Having regard to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories [1], and in particular Article 11(15) thereof,
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 648/2012 [1] ja erityisesti sen 11 artiklan 15 kohdan,
Counterparties have an obligation to protect themselves against credit exposures to derivatives counterparties by collecting margins where those contracts are not cleared by a central counterparty.
Vastapuolilla on velvollisuus suojata itseään johdannaisten vastapuolten velkavastuita vastaan keräämällä vakuuksia, jos kyseiset sopimukset eivät ole keskusvastapuolen määrittämiä.
This Regulation lays out the standards for the timely, accurate and appropriately segregated exchange of collateral.
Tässä asetuksessa vahvistetaan standardit, joilla varmistetaan, että vakuudet vaihdetaan oikea-aikaisesti, tarkasti ja asianmukaisesti eroteltuina.
These standards should apply on a mandatory basis to the collateral that counterparties are required to collect or post pursuant to this Regulation.
Näitä standardeja olisi sovellettava pakollisesti siihen vakuuteen, joka vastapuolten on kerättävä tai asetettava tämän asetuksen mukaisesti.
However, counterparties which agree to collecting or posting collateral beyond the requirements of this Regulation should be able to choose whether or not to exchange such collateral in accordance with these standards.
Vastapuolten, jotka sopivat keräävänsä tai asettavansa vakuuksia enemmän kuin tässä asetuksessa vaaditaan, olisi kuitenkin voitava valita, vaihdetaanko kyseisiä vakuuksia näiden standardien mukaisesti.
Counterparties subject to the requirements of Article 11(3) of Regulation (EU) No 648/2012 should take into account the different risk profiles of non-financial counterparties that are below the clearing threshold referred to in Article 10 of that Regulation when establishing their risk management procedures for over-the-counter (‘OTC’) derivative contracts concluded with such entities.
Vastapuolten, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 3 kohdan vaatimuksia, olisi otettava huomioon erilaiset riskiprofiilit finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, jotka eivät ylitä kyseisen asetuksen 10 artiklassa tarkoitettua määrityskynnysarvoa, kun ne vahvistavat riskienhallintamenettelyitään, jotka koskevat tällaisten yhteisöjen kanssa tehtäviä pörssin ulkopuolisia OTC-johdannaissopimuksia.
It is therefore appropriate to allow counterparties to determine whether or not the level of counterparty credit risk posed by those non-financial counterparties that is below that clearing threshold needs to be mitigated through the exchange of collateral.
Sen vuoksi on aiheellista sallia, että vastapuolet voivat määrittää, onko tarpeen lieventää vakuuksien vaihdon avulla finanssialan ulkopuolisten vastapuolten vastapuoliriskin tasoa, joka jää määrityskynnysarvon alapuolelle.
Given that non-financial counterparties established in a third country that would be below the clearing threshold if established in the Union can be assumed to have the same risk profiles as non-financial counterparties below the clearing threshold established in the Union, the same approach should be applied to both types of entities in order to prevent regulatory arbitrage.
Kun otetaan huomioon, että kolmanteen maahan sijoittautuneilla finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, jotka olisivat määrityskynnysarvon alapuolella, jos ne olisivat sijoittautuneet unioniin, voidaan olettaa olevan samat riskiprofiilit kuin finanssialan ulkopuolisilla määrityskynnysarvon alapuolella olevilla unioniin sijoittautuneilla vastapuolilla, samaa lähestymistapaa olisi sovellettava molempiin yhteisöihin, jotta vältetään sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttö.
Counterparties to non-centrally cleared OTC derivatives contracts need to be protected from the risk of a potential default of the other counterparty.
OTC-johdannaissopimusten, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, vastapuolia on suojeltava mahdolliselta toisen vastapuolen maksukyvyttömyysriskiltä.
Therefore, two types of collateral in the form of margins are necessary to properly manage the risks to which those counterparties are exposed.
Tästä syystä tarvitaan kahdentyyppisiä vakuuksia, jotta voidaan asianmukaisesti hallita riskejä, joille kyseiset vastapuolet ovat alttiina.
The first type is variation margin, which protects counterparties against exposures related to the current market value of their OTC derivative contracts.
Ensimmäinen tyyppi on vaihtuva vakuus, joka suojelee vastapuolia sellaisilta vastuilta, jotka liittyvät niiden OTC-johdannaissopimusten nykyiseen markkina-arvoon.
The second type is initial margin, which protects counterparties against potential losses which could stem from movements in the market value of the derivatives position occurring between the last exchange of variation margin before the default of a counterparty and the time that the OTC derivative contracts are replaced or the corresponding risk is hedged.
Toinen tyyppi on alkuvakuus, joka suojaa vastapuolia sellaisten mahdollisten tappioiden varalta, jotka saattavat aiheutua johdannaisten position markkina-arvon liikkeistä ajanjaksolla, joka ulottuu viimeksi ennen vastapuolen maksukyvyttömyyttä suoritetusta alkuvakuuden vaihdosta siihen hetkeen, kun OTC-johdannaissopimukset korvataan tai vastaava riski suojataan.
Since central counterparties (‘CCPs’) might be authorised as a credit institution according to Union legislation, it is necessary to exclude non-centrally cleared OTC derivative contracts that CCPs enter into during a default management process from the requirements of this Regulation since those contracts are already subject to the provisions of Commission Delegated Regulation (EU) No 153/2013 [2] and therefore they are not subject to the provisions of this Regulation.
Koska keskusvastapuolet voivat saada luvan toimia luottolaitoksena unionin lainsäädännön mukaisesti, on tarpeen sulkea tämän asetuksen vaatimusten ulkopuolelle OTC-johdannaissopimukset, joita ei määritetä keskusvastapuolessa ja joita keskusvastapuolet tekevät maksukyvyttömyyden hallinnointimenettelyn yhteydessä, koska tällaisiin sopimuksiin sovelletaan jo komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 153/2013 [2] säännöksiä, eikä niihin sen vuoksi sovelleta tämän asetuksen säännöksiä.
While dispute resolution processes contained in bilateral agreements between counterparties are useful for minimising the length and frequency of disputes, counterparties should, in the first instance, collect at least the undisputed amount in case the amount of a margin call is disputed.
On aiheellista sallia vastapuolten soveltavan vähimmäissiirtomääriä vakuuksien vaihdossa pienten määrien vaihtamisesta aiheutuvan toiminnallisen taakan vähentämiseksi, jos vastuiden muutos on vähäinen.
This will mitigate the risk arising from the disputed transactions and therefore ensure that non-centrally cleared OTC derivative contracts are collateralised to the extent possible.
Olisi kuitenkin varmistettava, että tällaista vähimmäissiirtomäärää käytetään operatiivisena välineenä, eikä vastapuolten välisenä vakuudettomana luottolimiittinä.
In order to guarantee a level playing field across jurisdictions, where a counterparty established in the Union enters into a non-centrally cleared OTC derivative contract with a counterparty that is established in a third country, initial and variation margins should be exchanged in both directions.
Tämän vuoksi vähimmäissiirtomäärälle olisi vahvistettava enimmäistaso.
Counterparties established in the Union transacting with counterparties established in third countries should remain subject to the obligation of assessing the legal enforceability of the bilateral agreements and the effectiveness of the segregation agreements.
Operatiivisista syistä joissakin tapauksissa olisi tarkoituksenmukaisempaa laatia erilliset vähimmäissiirtomäärät alkuvakuudelle ja vaihtuvalle vakuudelle.
It is appropriate to allow counterparties to apply a minimum transfer amount when exchanging collateral in order to reduce the operational burden of exchanging limited sums when exposures move only slightly.
Näissä tapauksissa olisi oltava mahdollista, että vastapuolet sopivat erillisistä vähimmäissiirtomääristä alkuvakuudelle ja vaihtuvalle vakuudelle.
However, it should be ensured that such minimum transfer amount is used as an operational tool and not with the view to serving as an uncollateralised credit line between counterparties.
Erillisten vähimmäissiirtomäärien yhteenlaskettu määrä ei kuitenkaan saisi ylittää vähimmäissiirtomäärän enimmäismäärää.
Therefore, a maximum level should be set out for that minimum transfer amount.
Käytännön syistä olisi oltava mahdollista määritellä vähimmäissiirtomäärä valuutassa, jossa vakuuksia yleensä vaihdetaan ja joka voi olla muukin kuin euro.
For operational reasons, it might be more appropriate in some cases to have separate minimum transfer amounts for the initial and the variation margin.
Jotkin kolmansien maiden lainkäyttöalueet voivat määritellä asetuksen (EU) N:o 648/2012 soveltamisalan eri tavalla vakuuksien vaihtoa koskevia vaatimuksia varten, kun kyse on OTC-johdannaissopimuksista, joita ei ole määritetty keskusvastapuolessa.
In those cases it should be possible for counterparties to agree on separate minimum transfer amounts for variation and initial margin.
Sen vuoksi, jos tässä asetuksessa vaadittaisiin ainoastaan, että asetuksen (EU) N:o 648/2012 soveltamisalaan kuuluvat OTC-johdannaissopimukset, joita ei ole määritetty keskusvastapuolessa, sisällytetään rajat ylittävien nettoutusryhmien vakuuksien laskemiseen, eri lainkäyttöalueilla olevat vastapuolet joutuisivat mahdollisesti kaksinkertaistamaan vaaditut laskelmat ottaakseen huomioon erilaiset määritelmät tai erilaiset tuoteryhmät, jotka liittyvät eri vakuusvaatimuksiin.
However, the sum of the separate minimum transfer amounts should not exceed the maximum level of the minimum transfer amount.
Tämä voisi johtaa vääristyneisiin vakuuslaskelmiin.
For practical reasons, it should be possible to define the minimum transfer amount in the currency in which margins are normally exchanged, which may not be the euro.
Lisäksi tämä todennäköisesti lisäisi kiistoja.
Some third-country jurisdictions may determine a different scope to Regulation (EU) No 648/2012 for the purposes of their requirements for the exchange of collateral in relation to OTC derivative contracts that are not centrally cleared.
Sujuvaa vakuuksien keräämismenettelyä helpottaisi, jos sallittaisiin käyttää laajempaa tuotevalikoimaa rajat ylittävissä nettoutusryhmissä siten, että menettely sisältäisi kaikki OTC-johdannaissopimukset, joita vakuuksien vaihto koskee yhdellä tai toisella lainkäyttöalueella.
Therefore, were this Regulation to require that only non-centrally cleared OTC derivative contracts governed by Regulation (EU) No 648/2012 are included in the margin calculations for cross-border netting sets, counterparties in different jurisdictions would potentially have to duplicate required calculations to take into account different definitions or different scopes of products under the respective margin requirements.
Tämä lähestymistapa on sopusoinnussa asetuksen (EU) N:o 648/2012 systeemisten riskien vähentämistavoitteen kanssa, koska vakuusvaatimuksia sovellettaisiin laajempaan tuotevalikoimaan.
This could lead to distorted margin calculations.
Vastapuolet voivat halutessaan kerätä alkuvakuudet käteisenä, jolloin vakuuteen ei saisi soveltaa aliarvostusta, edellyttäen että vakuuden valuutta vastaa sopimuksen valuuttaa.
Furthermore, this would likely increase the risk of disputes.
Jos kuitenkin alkuvakuudet kerätään käteisenä muussa valuutassa kuin siinä valuutassa, jota sopimuksessa käytetään, valuuttojen eroavuus voi tuottaa valuuttakurssiriskin.
Therefore, allowing the use of a broader set of products in cross-border netting sets that includes all the OTC derivative contracts that are subject to exchange of collateral in one or the other jurisdiction would facilitate a smoother process of margin collection.
Tämän vuoksi käteisenä toisessa valuutassa kerättävään alkuvakuuteen olisi sovellettava valuuttaeroihin perustuvaa aliarvostusta.
This approach is consistent with the systemic risk-reduction goal of Regulation (EU) No 648/2012, since a broader range of products would be subject to the margin requirements.
Käteisenä kerättyjä vaihtuvia vakuuksia varten ei ole tarpeen käyttää aliarvostusta Baselin pankkivalvontakomitean (BCBS) ja kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön (IOSCO) puitteiden mukaisesti, vaikka maksu olisi suoritettu eri valuutassa kuin sopimuksessa käytettynä valuuttana.
Counterparties may choose to collect initial margins in cash, in which case the collateral should not be subject to any haircut, provided that the currency of the collateral matches the currency in which the contract is expressed.
Määrätessään alkuvakuuden tasoa koskevia vaatimuksia Baselin pankkivalvontakomitea ja kansainvälinen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisö ovat nimenomaisesti harkinneet kahta näkökohtaa, jotka ilmenevät niiden maaliskuussa 2015 antamissa puitteissa ”Margin requirements for non-centrally cleared derivatives”, jäljempänä ’BCBS-IOSCO-puitteet’.
However, where initial margins are collected in cash in a currency different than the currency in which the contract is expressed, currency mismatch may generate foreign exchange risk.
Ensimmäinen näkökohta on se, onko käytettävissä korkea luottoluokka ja likvidejä omaisuuseriä kattamaan alkuvakuutta koskevat vaatimukset.
For this reason, a currency mismatch haircut should apply to initial margins collected in cash in another currency.
Toinen näkökohta on suhteellisuusperiaate, koska pienemmät finanssialan ja sen ulkopuoliset vastapuolet voivat kärsiä suhteettomasti alkuvakuusvaatimuksista.
For variation margins collected in cash no haircut is necessary in line with the BCBS-IOSCO framework, even where the payment is executed in a different currency than the currency of the contract.
Jotta toimintaedellytykset pysyisivät tasapuolisina, tässä asetuksessa olisi otettava käyttöön kynnysarvo, joka on täsmälleen sama kuin BCBS-IOSCO-puitteissa esitetty ja jonka alittavilta kummaltakaan vastapuolelta ei edellytetä alkuvakuuden vaihtamista.
When setting the level of initial margin requirements, the Basel Committee on Banking Supervision and the Board of the International Organization of Securities Commissions have explicitly considered two aspects, as reflected in their framework, ‘Margin requirements for non-centrally cleared derivatives’ of March 2015 (‘BCBS-IOSCO framework’).
Näin voitaisiin huomattavasti alentaa pienempien osallistujien kustannuksia ja operatiivista rasitetta sekä puuttua korkean luottoluokan ja likvidien omaisuuserien saatavuutta koskevaan huolenaiheeseen heikentämättä asetuksen (EU) N:o 648/2012 yleisiä tavoitteita.
The first aspect is the availability of high credit quality and liquid assets covering the initial margin requirements.
Kynnysarvot olisi aina laskettava konsernitasolla, mutta sijoitusrahastoja olisi käsiteltävä erityistapauksena, sillä yksi investointien hoitaja voi hoitaa niitä ja niitä voidaan pitää yhtenä ryhmänä.
The second is the proportionality principle, as smaller financial and non-financial counterparties might be hit in a disproportionate manner from the initial margin requirements.
Kun rahastot ovat kuitenkin erillisiä omaisuuserien muodostamia pooleja, eikä niillä ole vakuuksia tai takauksia eivätkä muut sijoitusrahastot tai rahaston hoitaja tue niitä, ne ovat suhteellisen kaukana riskeistä suhteessa muuhun ryhmään.
In order to maintain a level playing field, this Regulation should introduce a threshold that is exactly the same as in the BCBS-IOSCO framework below which two counterparties are not required to exchange initial margin.
Sijoitusrahastoja olisi sen vuoksi käsiteltävä erillisinä yksiköinä laskettaessa kynnysarvoja, BCBS-IOSCO-puitteiden mukaisesti.
This should substantially alleviate costs and operational burden for smaller participants and address the concern about the availability of high credit quality and liquid assets without undermining the general objectives of Regulation (EU) No 648/2012.
Alkuvakuuden osalta tämän asetuksen vaatimuksilla on todennäköisesti merkittävä vaikutus markkinoiden likviditeettiin, koska vakuudeksi annettuja omaisuuseriä ei voida muuttaa rahaksi tai muutoin käyttää uudelleen OTC-johdannaissopimuksen, jota ei ole määritetty keskusvastapuolessa, keston aikana.
While the thresholds should always be calculated at group level, investment funds should be treated as a special case as they can be managed by a single investment manager and captured as a single group.
Tällaiset vaatimukset muuttavat huomattavasti markkinakäytäntöjä ja aiheuttavat tiettyjä operationaalisia ja käytännön haasteita, joihin on vastattava, kun uudet vaatimukset tulevat voimaan.
However, where the funds are distinct pools of assets and they are not collateralised, guaranteed or supported by other investment funds or the investment manager itself, they are relatively risk remote in relation to the rest of the group.
Koska vaihtuva vakuus kattaa jo toteutuneet OTC-johdannaissopimusten, joita ei ole määritetty keskusvastapuolessa, arvon vaihtelut maksukyvyttömyyshetkeen saakka, alkuvakuusvaatimuksia sovellettaessa katsotaan olevan oikeassa suhteessa soveltaa kynnysarvoa, joka on 8 miljardia euroa voimassa olevien sopimusten bruttonimellismääristä.
Such investment funds should therefore be treated as separate entities when calculating the thresholds, in line with the BCBS-IOSCO framework.
Tätä kynnysarvoa sovelletaan konsernitasolla tai, jos vastapuoli ei kuulu konserniin, yhden yksikön tasolla.
With regard to initial margin, the requirements of this Regulation are likely to have a measurable impact on market liquidity, as assets provided as collateral cannot be liquidated or otherwise reused for the duration of the non-centrally cleared OTC derivative contract.
Voimassa olevien sopimusten yhteenlaskettua bruttonimellismäärää olisi käytettävä asianmukaisena viitteenä, koska se on sopiva mittari mitattaessa OTC-johdannaissopimusten, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, salkun kokoa ja monimutkaisuutta.
Such requirements represent a significant change in market practice and present certain operational and practical challenges that will need to be managed as the new requirements come into effect.
Se on lisäksi helposti seurattava ja raportoitava viite.
Taking into account that the variation margin already covers realised fluctuations in the value of non-centrally cleared OTC derivatives contracts up to the point of default, it is considered proportionate to apply a threshold of EUR 8 billion in gross notional amounts of outstanding contracts to the application of the initial margin requirements.
Kynnysarvot noudattavat myös OTC-johdannaissopimuksista, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, annettuja BCBS-IOSCO-puitteita ja ne ovat näin ollen yhdenmukaisia kansainvälisten standardien kanssa.
This threshold applies at the group level or, where the counterparty is not part of a group, at the level of the single entity.
Yhteenlaskettua bruttonimellismäärää laskettaessa olisi myös otettava huomioon vastuut, jotka aiheutuvat joko sopimuksista tai niistä vastapuolista, jotka on kokonaan pysyvästi tai tilapäisesti taikka osittain vapautettu vakuuksista.
The aggregated gross notional amount of outstanding contracts should be used as an adequate reference given that it is an appropriate metric for measuring the size and complexity of a portfolio of non-centrally cleared OTC derivative contracts.
Näin siksi, että kaikki sopimukset on otettava huomioon, kun määritellään vastapuolen salkun kokoa ja monimutkaisuutta.