natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Initial police custody
Lievempien keinojen käyttäminen säilöönoton päättämisen jälkeen
Use of specialised facilities as a general rule
SÄILÖÖNOTON EDELLYTYKSET
Separation from ordinary prisoners
Poliisin aluksi suorittama säilöönotto
Material detention conditions
Erityisten säilöönottolaitosten pääsääntöinen käyttö
DETENTION OF MINORS AND FAMILIES
Erottaminen tavallisista vangeista
EMERGENCY SITUATIONS
Säilöönoton aineelliset olosuhteet
TRANSPOSITION, INTERPRETATION AND TRANSITIONAL ARRANGEMENTS
ALAIKÄISTEN JA PERHEIDEN SÄILÖÖNOTTO
SOURCES AND REFERENCE DOCUMENTS
HÄTÄTILANTEET
ABBREVIATIONS
SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ, TULKINTA JA SIIRTYMÄKAUDEN JÄRJESTELYT
FOREWORD
LÄHTEET JA VIITEASIAKIRJAT
This Return Handbook provides guidance to national authorities competent for carrying out return related tasks, including police, border guards, migration authorities, staff of detention facilities and monitoring bodies.
LYHENTEET
It covers standards and procedures in Member States for returning illegally staying third-country nationals and is based on Union legal instruments regulating this issue, primarily Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council [1] (the ‘Return Directive’).
JOHDANTO
Return procedures are in practice often linked with other types of procedures (asylum procedures, border control procedures, procedures leading to a right to enter, stay or reside), which are regulated by other relevant Union and national legislation.
Tämä palauttamiskäsikirja toimii ohjeena palauttamistehtävissä toimiville toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, kuten poliisille, rajavartijoille, maahanmuuttoviranomaisille sekä säilöönottolaitosten ja valvontaelinten henkilöstölle.
In those cases, Member States should ensure close cooperation between the different authorities involved in such procedures.
Käsikirjassa käsitellään jäsenvaltioissa noudatettavia vaatimuksia ja menettelyjä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi, ja se perustuu asiaa koskeviin unionin säädöksiin, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2008/115/EY [1], jäljempänä ’palauttamisdirektiivi’.
The current version, revised in 2017, builds upon the Commission Recommendation of 7 March 2017 [3] and features additional guidance to national authorities on how the rules of the Return Directive be used to improve the effectiveness of the return systems, while ensuring full observance of fundamental rights.
Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden olisi varmistettava näihin menettelyihin osallistuvien viranomaisten välinen tiivis yhteistyö.
Beyond appropriate standards and procedures, an effective return system needs to count on a streamlined and well integrated organisation of competences at national level.
Asianmukaisten vaatimusten ja menettelyjen lisäksi toimiva palauttamisjärjestelmä edellyttää toimivaltuuksien virtaviivaista ja hyvin yhdennettyä organisointia kansallisella tasolla.
This means being able to mobilise all the actors involved in return-related procedures (for example law enforcement and immigration authorities, but also the judiciary, child protection authorities, medical and social services, staff of detention facilities) and coordinate their actions, in accordance with their role and remit, to trigger swift and adequate multi-disciplinary responses to manage individual return case.
Tämä tarkoittaa, että jäsenvaltioiden on kyettävä ottamaan palauttamiseen liittyviin menettelyihin mukaan kaikki niihin liittyvät toimijat (esim. lainvalvonta- ja maahanmuuttoviranomaiset, oikeusviranomaiset, lastensuojeluviranomaiset, terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut sekä säilöönottolaitosten henkilöstö) ja koordinoimaan niiden toimet niiden tehtävien ja toimivaltuuksien mukaisesti, jotta yksittäiset palautukset voidaan hoitaa nopeasti ja riittävän monialaisesti.
National return systems need to count on the support of a sufficient number of trained and competent staff, who can be mobilised quickly — if needed on a 24/7 basis — particularly in case of an increasing burden in implementing returns, and who can be deployed, if necessary, at the external border of the Union to take immediate measures in response to migratory pressure.
Kansallisten palauttamisjärjestelmien tukena on oltava riittävästi koulutettua ja pätevää henkilökuntaa, joka voidaan mobilisoida nopeasti ja tarvittaessa joka päivä vuorokauden ympäri erityisesti silloin, kun palauttamismenettelyjen täytäntöönpanotaakka kasvaa.
For that purpose, they should ensure continuous exchange of operational information with the European Border and Coast Guard Agency and other Member States, and can rely on the technical and operational support that the Agency can provide.
Tarvittaessa henkilökuntaa on voitava lähettää unionin ulkorajoille, jotta muuttopaineeseen voidaan reagoida välittömästi.
In order for the return systems to be able to respond to challenges, Member States should make the best use of the flexibility provided for by the Return Directive and regularly review and adapt their structures and return capacity to respond to the actual needs to remain effective.
Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava operatiivisten tietojen jatkuva vaihtaminen Euroopan raja- ja merivartioviraston ja muiden jäsenvaltioiden kanssa.
This Handbook does not create any legally binding obligations upon Member States and it does not establish new rights and duties.
Jäsenvaltiot voivat myös hyödyntää Euroopan raja- ja merivartioviraston teknistä ja operatiivista tukea.
It bases itself to a large extent on the work conducted by Member States and the Commission within the ‘Contact Committee Return Directive 2008/115/EC’ in the years 2009-2017 and regroups in a systematic and summarised form the discussions that have taken place within that forum, which do not necessarily reflect a consensus among Member States on the interpretation of the legal acts.
Jotta palauttamisjärjestelmillä voitaisiin vastata haasteisiin, jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä mahdollisimman tehokkaasti palauttamisdirektiivissä säädettyä joustoa sekä säännöllisesti tarkistettava ja mukautettava palauttamisrakenteitaan ja -valmiuksiaan, jotta ne vastaisivat todellisia tarpeita ja olisivat tuloksellisia.
The interpretative part of the Handbook is complemented by guidance on newly arising issues (for example new judgements of the Court of Justice of the European Union, international standards).
Tällä käsikirjalla ei luoda jäsenvaltioille mitään oikeudellisesti sitovia velvoitteita eikä uusia oikeuksia ja velvollisuuksia.
Only the legal acts on which this Handbook is based on, or refers to, produce legally binding effects and can be invoked before a national jurisdiction.
Se perustuu suurelta osin jäsenvaltioiden ja komission työhön palauttamisdirektiiviä 2008/115/EY käsittelevässä yhteyskomiteassa vuosina 2009–2017, ja siihen on koottu järjestelmällisesti ja tiivistetysti komiteassa käydyt keskustelut.
Legally binding interpretations of Union law can only be given by the Court of Justice of the European Union.
Ne eivät välttämättä ilmennä jäsenvaltioiden yksimielisyyttä säännösten tulkinnasta.
Legal basis: Return Directive — Article 3(1); Schengen Borders Code [4] — Article 2(5)Any person who is not a citizen of the Union within the meaning of Article 17(1) of the Treaty and who is not a person enjoying the right of free movement under Union law, as defined in Article 2(5) of the Schengen Borders Code.
Käsikirjassa esitettyjä tulkintoja täydennetään ohjeilla viime aikoina esiin tulleista kysymyksistä (esim. Euroopan unionin tuomioistuimen uudet tuomiot ja kansainväliset normit).
The following categories of person are not considered ‘third-country nationals’:
Ainoastaan säädökset, joihin käsikirja perustuu tai joihin siinä viitataan, ovat oikeudellisesti sitovia, ja ainoastaan niihin voidaan vedota kansallisissa tuomioistuimissa.
Persons who are Union citizens within the meaning of Article 20(1) TFEU (previously Article 17(1) of the Treaty) = persons holding the nationality of an EU Member State [5];Persons holding the nationality of EEA/CH;
Vain Euroopan unionin tuomioistuin voi antaa oikeudellisesti sitovia tulkintoja unionin oikeudesta.
Family members of Union citizens exercising their right to free movement under Article 21 TFEU or Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council [6];Family members of nationals of EEA/CH enjoying rights of free movement equivalent to Union citizens.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 1 kohta; Schengenin rajasäännöstö [4] – 2 artiklan 5 kohtaHenkilö, joka ei ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin kansalainen ja jolla ei ole Schengenin rajasäännöstön 2 artiklan 5 kohdassa määriteltyä oikeutta vapaaseen liikkumiseen yhteisössä.
Any other person, including a stateless person [7], is to be considered ‘third-country national’.
Seuraavia henkilöryhmiä ei katsota kolmansien maiden kansalaisiksi:
Further clarification:
henkilöt, jotka ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 20 artiklan 1 kohdassa (aikaisemmin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohta) tarkoitettuja unionin kansalaisia, eli henkilöitä, joilla on EU:n jäsenvaltion kansalaisuus [5]
Members of the family of EU/EEA/CH nationals, who therefore have a right of entry and residence with the Union citizen in the host Member State irrespective of their nationality, are:
ETA:n/Sveitsin kansalaiset unionin kansalaisten perheenjäsenet, jotka käyttävät SEUT-sopimuksen 21 artiklan Euroopan parlamentin ja neuvoston tai direktiivin 2004/38/EY [6] mukaista oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteenETA:n/Sveitsin kansalaisten perheenjäsenet, joilla on samanlainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen kuin unionin kansalaisilla.
the spouse and, if contracted on the basis of the legislation of a Member State and recognised by the legislation of the host Member State as equivalent to marriage, the partner with whom the EU/EEA/CH citizen has contracted a registered partnership;
Kaikki muut henkilöt, mukaan lukien valtiottomat henkilöt [7], katsotaan kolmannen maan kansalaisiksi.
the direct descendants under the age of 21 or dependants, including those of the spouse or registered partner;
Lisäselvennys:
the dependent direct relatives in the ascending line, including those of the spouse or registered partner.
EU:n/ETA:n/Sveitsin kansalaisten perheenjäseniä, joilla on oikeus tulla vastaanottavaan jäsenvaltioon ja oleskella siellä kyseisen unionin kansalaisen kanssa, ovat kansalaisuudestaan riippumatta seuraavat henkilöt:
In addition to the categories referred to in points (a) to (c), other members of the family can, under certain circumstances, also enjoy the right of free movement under Union law — notably when they have been granted the right of entry and residence under national law enacting Article 3(2) of Directive 2004/38/EC.
puoliso tai, jos rekisteröity parisuhde rinnastetaan vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä avioliittoon, kumppani, jonka kanssa EU:n jäsenvaltion, ETA-maan tai Sveitsin kansalainen on rekisteröinyt parisuhteen jonkin jäsenvaltion lainsäädännön nojalla
Third-country nationals whose claim to be a family member of a Union citizen enjoying a Union right to free movement under Article 21 TFEU or Directive 2004/38/EC was rejected by a Member State may be considered as third-country national.
unionin kansalaisen tai hänen aviopuolisonsa tai rekisteröidyn kumppaninsa alle 21-vuotiaat jälkeläiset suoraan alenevassa polvessa ja heidän huollettavanaan olevat henkilöt
Such persons may therefore fall in the scope of application of the Return Directive and the minimum standards, procedures and rights foreseen therein will have to be applied.
unionin kansalaisen tai hänen aviopuolisonsa tai rekisteröidyn kumppaninsa huollettavana olevat sukulaiset suoraan ylenevässä polvessa.
However, as regards a possible appeal against the decision rejecting being a beneficiary of Directive 2004/38/EC, the Commission considers that the person will continue — as a more favourable provision under Article 4 of the Return Directive — to be able to rely on the procedural safeguards provided for in Chapter VI of Directive 2004/38/EC (for example, as regards notification and justification of decision, the time allowed to voluntarily leave the territory, redress procedures).
Edellä a–c kohdassa mainittujen perheenjäsenten lisäksi joillakin muilla perheenjäsenillä voi tietyissä olosuhteissa olla unionin lainsäädännön mukainen vapaata liikkuvuutta koskeva oikeus erityisesti, jos heillä on oikeus maahantuloon ja oleskeluun sellaisen kansallisen lain nojalla, jolla saatetaan voimaan direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 2 kohta.
Legal basis: Return Directive — Article 3(2); Schengen Borders Code — Article 6
Jos kolmannen maan kansalainen väittää olevansa unionin kansalaisen perheenjäsen, jolla on SEUT-sopimuksen 21 artiklan tai direktiivin 2004/38/EY mukainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, mutta jäsenvaltio ei hyväksy väitettä, henkilöä voidaan pitää kolmannen maan kansalaisena.
The presence on the territory of a Member State, of a third-country national who does not fulfil, or no longer fulfils the conditions of entry as set out in Article 5 of the Schengen Borders Code or other conditions for entry, stay or residence in that Member State.
Tällaiset henkilöt voivat näin ollen kuulua palauttamisdirektiivin soveltamisalaan, joten sen mukaisia vähimmäisvaatimuksia, menettelyitä ja oikeuksia on sovellettava.
This very broad definition covers any third-country national who does not enjoy a legal right to stay in a Member State.
Jos on kyse mahdollisesta muutoksenhausta päätökseen, jolla henkilön kuuluminen direktiivin 2004/38/EY soveltamisalaan kiistetään, komissio katsoo, että henkilö voi kuitenkin edelleen (palauttamisdirektiivin 4 artiklassa tarkoitetun suotuisamman säännöksen perusteella) turvautua direktiivin 2004/38/EY VI luvun menettelyllisiin takeisiin (esim. päätöksen ilmoittaminen ja perusteleminen, määräaika poistua vapaaehtoisesti alueelta ja muutoksenhakumenettelyt).
Any third-country national physically present on the territory of an EU Member State is either staying legally or illegally.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 2 kohta; Schengenin rajasäännöstö – 6 artikla
There is no third option.
Sellaisen kolmannen maan kansalaisen oleskelu jäsenvaltion alueella, joka ei täytä tai ei enää täytä Schengenin rajasäännöstön 5 artiklassa määrättyjä maahantulon edellytyksiä tai muita maahantulon, maassa oleskelun tai asumisen edellytyksiä kyseisessä jäsenvaltiossa.
Legal fictions under national law which consider persons physically staying in specially designated parts of Member State territory (for example transit areas or certain border areas) as not ‘staying in the territory’ are irrelevant in this context, since this would undermine the harmonious application of the EU return acquis.
Tämä erittäin laaja määritelmä kattaa kaikki kolmansien maiden kansalaiset, joilla ei ole laillista oleskeluoikeutta unionissa.
Member States may, however, decide not to apply certain provisions of the return acquis to this category of persons (see section 2 below).
Kaikki EU:n jäsenvaltion alueella fyysisesti olevat kolmansien maiden kansalaiset oleskelevat siellä joko laillisesti tai laittomasti.
Following the 2016 codification of the Schengen Borders Code (SBC), reference to Article 5 SBC in Article 3(2) of the Return Directive shall be read as reference to current Article 6 SBC.
Kolmatta vaihtoehtoa ei ole.
The following categories of third-country nationals are, for instance, considered as illegally staying in the Member State concerned:
Kansallisen lainsäädännön mukaisilla oikeudellisilla olettamuksilla, joiden perusteella jäsenvaltioiden tietyillä alueilla (esim. kauttakulkualueilla tai tietyillä raja-alueilla) oleskelevien henkilöiden ei katsota ”oleskelevan alueella”, ei ole merkitystä tässä yhteydessä, koska tämä heikentäisi palauttamista koskevan EU:n säännöstön yhdenmukaista soveltamista.
Holders of an expired residence permit or visa;
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää olla soveltamatta säännöstön tiettyjä säännöksiä tähän ryhmään kuuluviin henkilöihin (ks. 2 kohta jäljempänä).
Holders of a withdrawn permit or visa;
Vuonna 2016 tehdyn Schengenin rajasäännöstön kodifioinnin jälkeen palauttamisdirektiivin 3 artiklan 2 kohdan viittauksella rajasäännöstön 5 artiklaan tarkoitetaan rajasäännöstön nykyisin voimassa olevaa 6 artiklaa.
Rejected asylum seekers;
Esimerkiksi seuraavien kolmansien maiden kansalaisten ryhmien katsotaan oleskelevan laittomasti jäsenvaltiossa:
Asylum applicants who have received a decision ending their right of stay as asylum seeker;
vanhentuneen oleskeluluvan tai viisumin haltijat
Persons subject to a refusal of entry at the border;
peruutetun oleskeluluvan tai viisumin haltijat
Persons intercepted in connection with irregular border crossing;
kielteisen päätöksen saaneet turvapaikanhakijat
Irregular migrants apprehended in Member States' territory;
turvapaikanhakijat, jotka ovat saaneet päätöksen, jolla päätetään oikeus oleskeluun turvapaikanhakijana
Persons intercepted while transiting through a Member State's territory to reach another Member State without legal entitlement;
henkilöt, joita koskee maahantulokielto rajalla
Persons enjoying no right to stay in the Member State of apprehension (even though they are holding a right to stay in another Member State);
henkilöt, jotka on otettu kiinni heidän ylittäessään laittomasti rajan
Persons present on Member State territory during a period for voluntary departure;
jäsenvaltioiden alueella kiinni otetut laittomat maahanmuuttajat
Persons subject to postponed removal.
henkilöt, jotka on pysäytetty heidän kulkiessaan jäsenvaltion alueen kautta päästäkseen toiseen jäsenvaltioon ilman lakiin perustuvaa oikeutta
The following categories of persons are not considered as illegally staying since they enjoy a legal right to stay (which may only be of temporary nature) in the Member State concerned:
henkilöt, joilla ei ole oleskeluoikeutta jäsenvaltiossa, jossa heidät on otettu kiinni (vaikka heillä on oikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa)
asylum applicants staying in the Member State in which they enjoy a right to stay pending their asylum procedure,
henkilöt, jotka oleskelevat jäsenvaltion alueella vapaaehtoista paluuta varten määrätyn ajanjakson aikana
stateless persons staying in the Member State in which, according to national law, they enjoy a right to stay during a statelessness determination procedure,
henkilöt, joiden maastapoistamista on lykätty.
persons staying in a Member State where they enjoy a formal toleration status (provided such status is considered under national law as ‘legal stay’),
Seuraaviin ryhmiin kuuluvien henkilöiden oleskelua ei katsota laittomaksi, koska heillä on laillinen oikeus oleskella jäsenvaltiossa (mahdollisesti tilapäisesti):
holders of a fraudulently acquired permit for as long as the permit has not been revoked or withdrawn and continues to be considered as valid permit.
turvapaikanhakijat, joille on myönnetty oikeus oleskella jäsenvaltiossa turvapaikkamenettelyn ajan
Persons subject to a pending application for a residence permit may be either legally or illegally staying, depending on whether they hold a valid visa or another right to stay or not.
kansalaisuudettomat henkilöt, joilla on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus oleskella jäsenvaltiossa kansalaisuusaseman määrittämisen ajan
The situation of illegal stay does not require a minimum duration of stay or the intention of the third-country national to stay illegally on the territory of a Member State — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum [8] (paragraph 48).Applicants for renewal of an already expired permit are illegally staying, unless national law of a Member State provides otherwise (see also section 5.7).
henkilöt, jotka oleskelevat jäsenvaltiossa ja joilla on virallinen asema maastapoistamisen estymisen vuoksi (jos tällaista asemaa pidetään kansallisen lainsäädännön mukaan laillisena oleskeluna)
Third-country nationals to whom the return procedure established by the Return Directive had been applied and who are illegally staying in the territory of a Member State without there being any justified ground for non-return (scenario referred to in paragraph 48 of ECJ judgement in Case C-329/11, Achughbabian [9]) are illegally staying.
vilpillisin keinoin hankitun luvan haltijat, jos lupaa ei ole kumottu tai peruutettu ja sitä pidetään edelleen voimassa olevana lupana.
The special reference made by ECJ in Achughbabian relates only to the compatibility of national criminal law measures with the Return Directive.
Henkilöt, joiden oleskelulupahakemusta käsitellään, voivat oleskella maassa joko laillisesti tai laittomasti riippuen siitä, onko heillä voimassa oleva viisumi tai muu oleskeluoikeus.
Nothing is said in this judgement on the scope and applicability of the Return Directive, hence the general rule set by Article 2(1) remains applicable: ‘either A or B’, meaning that a person is either staying illegally and the Return Directive applies, or the persons enjoys a right to stay and the Return Directive does not apply.
Laittoman oleskelun kestolle ei ole asetettu ajallista vähimmäisedellytystä tai edellytystä kolmannen maan kansalaisen tarkoituksesta jäädä jäsenvaltion alueelle laittomasti (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion [8] 48 kohta).Päättyneen luvan uusimista hakevat henkilöt oleskelevat laittomasti, ellei jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä (ks. myös 5.7 kohta).
Legal basis: Return Directive — Article 3(3)
Kolmansien maiden kansalaiset, joihin sovelletaan palauttamisdirektiivin mukaista palauttamismenettelyä ja jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella ilman, että on olemassa perusteltua syytä olla palauttamatta heitä (skenaario, johon viitataan unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion [9] 48 kohdassa), oleskelevat maassa laittomasti.
Means the process of a third-country national going back — whether in voluntary compliance with an obligation to return, or enforced — to:
Tuomioistuimen erityinen viittaus asiassa Achughbabian koskee ainoastaan sitä, ovatko kansalliset rikosoikeudelliset toimenpiteet palauttamisdirektiivin mukaisia.
his or her country of origin; or
Tuomiossa ei todeta mitään palauttamisdirektiivin soveltamisalasta ja sovellettavuudesta, minkä vuoksi 2 artiklan 1 kohdassa vahvistettua yleissääntöä sovelletaan edelleen: ”joko A tai B”, eli henkilö joko oleskelee laittomasti, missä tapauksessa palauttamisdirektiiviä sovelletaan, tai hänellä on oleskeluoikeus ja direktiiviä ei sovelleta.
a country of transit in accordance with Community or bilateral readmission agreements or other arrangements; or
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 3 kohta
Passing back an illegally staying third-country national to another Member State cannot be considered ‘return’ under Union law.
kauttakulkumaahan yhteisön tai kahdenvälisten takaisinottosopimusten tai muiden järjestelyjen mukaisesti, tai
Such action may, however, be exceptionally possible under bilateral readmission agreements or Dublin rules; it is therefore recommended not to call it ‘return’, but rather ‘passing-back’ or ‘transfer’.
muuhun kolmanteen maahan, johon kyseinen kolmannen maan kansalainen päättää vapaaehtoisesti palata ja johon hänet hyväksytään.
The definition also implies that Member States must only carry out return to a third country in the circumstances exhaustively listed in one of its three indents.
Tämä määritelmä merkitsee myös sitä, että jäsenvaltiot saavat palauttaa henkilön ainoastaan niihin kolmansiin maihin, jotka on lueteltu tyhjentävästi määritelmän kolmessa luetelmakohdassa.
Therefore, for instance, it is not possible to remove a returnee to a third country, which is neither the country of origin nor the country of transit, without consent of the returnee.
Tämän vuoksi henkilöä ei siis ole esimerkiksi mahdollista siirtää ilman hänen suostumustaan kolmanteen maahan, joka ei ole alkuperä- eikä kauttakulkumaa.