natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the experience of the last years has shown that institutional investors and asset managers often do not engage with companies in which they hold shares and evidence shows that capital markets often exert pressure on companies to perform in the short term, which may jeopardise the long-term financial and non-financial performance of companies and may, among other negative consequences, lead to a suboptimal level of investments, for example in research and development, to the detriment of the long-term performance of both the companies and the investors.
Viime vuosien kokemukset ovat kuitenkin osoittaneet, että institutionaaliset sijoittajat ja omaisuudenhoitajat eivät useinkaan pyri vaikuttamaan yhtiöihin, joissa niillä on osakkeita, ja näyttöä on myös siitä, että yhtiöt pyrkivät usein pääomamarkkinoista johtuvien paineiden vuoksi hyvään tulokseen lyhyellä aikavälillä, mikä saattaa vaarantaa yhtiöiden pitkän aikavälin taloudellisen ja muun tuloksellisen suoriutumisen ja voi johtaa muiden kielteisten seurausten lisäksi siihen, että investoinnit esimerkiksi tutkimukseen ja kehittämiseen eivät ole ihanteellisella tasolla, mikä heikentää sekä yhtiöiden että sijoittajien pitkän aikavälin tulosta.
Institutional investors and asset managers are often not transparent about their investment strategies, their engagement policy and the implementation thereof.
Institutionaaliset sijoittajat ja omaisuudenhoitajat eivät useinkaan anna riittävästi tietoja sijoitusstrategioistaan, vaikuttamispolitiikastaan ja sen täytäntöönpanosta.
Public disclosure of such information could have a positive impact on investor awareness, enable ultimate beneficiaries such as future pensioners optimise investment decisions, facilitate the dialogue between companies and their shareholders, encourage shareholder engagement and strengthen their accountability to stakeholders and to civil society.
Tällaisten tietojen julkistaminen voisi vaikuttaa myönteisesti sijoittajien käsitykseen eri tilanteista, antaa lopullisille edunsaajille, kuten tuleville eläkkeensaajille, mahdollisuuden tehdä optimaalisia sijoituspäätöksiä sekä helpottaa yhtiöiden ja niiden osakkeenomistajien välistä vuoropuhelua, edistää osakkeenomistajavaikuttamista ja lujittaa niiden tilivelvollisuutta sidosryhmiä ja kansalaisyhteiskuntaa kohtaan.
Institutional investors and asset managers should therefore be more transparent as regards their approach to shareholder engagement.
Sen vuoksi institutionaalisten sijoittajien ja omaisuudenhoitajien olisi oltava avoimempia suhtautumisessaan osakkeenomistajavaikuttamiseen.
They should either develop and publicly disclose a policy on shareholder engagement or explain why they have chosen not to do so.
Niiden olisi joko laadittava ja julkistettava osakkeenomistajavaikuttamispolitiikka tai selitettävä, miksi ne ovat päättäneet olla tekemättä niin.
The policy on shareholder engagement should describe how institutional investors and asset managers integrate shareholder engagement in their investment strategy, which different engagement activities they choose to carry out and how they do so.
Osakkeenomistajavaikuttamispolitiikassa olisi kuvattava, miten institutionaaliset sijoittajat ja omaisuudenhoitajat sisällyttävät osakkeenomistajavaikuttamisen sijoitusstrategiaansa ja millaisia vaikuttamistoimia ne ovat päättäneet toteuttaa sekä miten ne niitä toteuttavat.
The engagement policy should also include policies to manage actual or potential conflicts of interests, in particular situations in which the institutional investors or asset managers or their affiliated undertakings have significant business relationships with the investee company.
Vaikuttamispolitiikkaan olisi sisällyttävä myös toimenpiteitä, joilla hallitaan todellisia tai mahdollisia eturistiriitoja, erityisesti jos institutionaalisilla sijoittajilla tai omaisuudenhoitajilla tai niihin sidossuhteessa olevilla yhtiöillä on merkittäviä liiketoimintasuhteita kohdeyhtiön kanssa.
The engagement policy or the explanation should be publicly available online.
Tämä vaikuttamispolitiikka tai selitys olisi oltava yleisesti saatavilla verkossa.
Institutional investors and asset managers should publicly disclose information about the implementation of their engagement policy and in particular how they have exercised their voting rights.
Institutionaalisten sijoittajien ja omaisuudenhoitajien olisi julkistettava tiedot vaikuttamispolitiikkansa toteuttamisesta ja erityisesti äänestysoikeuksiensa käytöstä.
However, with a view to reducing the possible administrative burden, investors should be able to decide not to publish every vote cast if the vote is considered to be insignificant due to the subject matter of the vote or to the size of the holding in the company.
Vähentääkseen mahdollista hallinnollista taakkaa sijoittajien olisi kuitenkin voitava päättää olla julkistamatta kaikkia annettuja ääniä, jos äänestystä pidetään merkityksettömänä sen kohteen perusteella tai sen perusteella, kuinka suurta osuutta yhtiön osakkeista osakkeenomistaja pitää hallussaan.
Such insignificant votes may include votes cast on purely procedural matters or votes cast in companies where the investor has a very minor stake compared to the investor’s holdings in other investee companies.
Tällaisiksi merkityksettömiksi äänestyksiksi voidaan laskea äänestykset yksinomaan menettelyllisistä seikoista tai äänestykset yhtiöissä, joissa sijoittajan hallussa olevien osakkeiden määrä on erittäin vähäinen verrattuna hänen hallussaan oleviin muiden kohdeyhtiöiden osakkeisiin.
Investors should set their own criteria regarding which votes are insignificant on the basis of the subject matter of the vote or the size of the holding in the company, and apply them consistently.
Sijoittajien olisi vahvistettava omat perusteensa sille, mitkä äänestykset ovat merkityksettömiä äänestyksen kohteen tai hallussa olevien yhtiön osakkeiden määrän perusteella, ja sovellettava niitä johdonmukaisesti.
A medium to long-term approach is a key enabler of responsible stewardship of assets.
Keskeinen vastuullisen omaisuudenhoidon mahdollistaja on keskipitkän tai pitkän aikavälin lähestymistapa.
The institutional investors should therefore disclose to the public, annually, information explaining how the main elements of their equity investment strategy are consistent with the profile and duration of their liabilities and how those elements contribute to the medium to long-term performance of their assets.
Institutionaalisten sijoittajien olisi näin ollen julkistettava vuosittain tiedot siitä, miten niiden pääomasijoitusstrategian tärkeimmät osatekijät sopivat yhteen niiden velkojen profiilin ja velkojen duraation kanssa ja miten tämä vaikuttaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä niiden varojen tuottoon.
Where they make use of an asset manager, either through discretionary mandates involving the management of assets on an individual basis or through pooled funds, institutional investors should disclose to the public certain key elements of the arrangement with the asset manager, in particular how it incentivises the asset manager to align its investment strategy and decisions with the profile and duration of the liabilities of the institutional investor, in particular long-term liabilities, how it evaluates the asset manager’s performance, including its remuneration, how it monitors portfolio turnover costs incurred by the asset manager and how it incentivises the asset manager to engage in the best medium to long-term interest of the institutional investor.
Jos institutionaaliset sijoittajat käyttävät omaisuudenhoitajia joko siten, että omaisuudenhoitaja hoitaa varoja yksilöllisesti täydellä valtakirjalla, tai siten, että se hoitaa yhdistettyjä varoja, niiden olisi julkistettava tiedot omaisuudenhoitajan kanssa tehdyn järjestelyn tietyistä olennaisista pääkohdista, erityisesti siitä, kuinka sillä kannustetaan omaisuudenhoitajaa sovittamaan sijoitusstrategiansa ja -päätöksensä yhteen institutionaalisen sijoittajan velkojen profiilin ja velkojen duraation kanssa erityisesti pitkäaikaisten velkojen osalta, miten institutionaalinen sijoittaja arvioi omaisuudenhoitajan tuloksia sen palkitseminen mukaan lukien, miten se valvoo salkun kiertonopeudesta omaisuudenhoitajalle aiheutuvia kustannuksia ja miten se kannustaa omaisuudenhoitajaa vaikuttamaan institutionaalisen sijoittajan parhaisiin keskipitkän ja pitkän aikavälin etuihin.
This would contribute to a proper alignment of interests between the final beneficiaries of institutional investors, the asset managers and the investee companies and potentially to the development of longer-term investment strategies and longer-term relationships with investee companies involving shareholder engagement.
Tällä edistettäisiin institutionaalisten sijoittajien lopullisten edunsaajien, omaisuudenhoitajien ja kohdeyhtiöiden etujen asianmukaista yhteensovittamista sekä mahdollisesti pitempiaikaisten sijoitusstrategioiden laatimista ja pitempiaikaisten suhteiden kehittämistä niiden kohdeyhtiöiden kanssa, joihin osakkeenomistajat vaikuttavat.
Asset managers should give information to the institutional investor that is sufficient to allow the latter to assess whether and how the manager acts in the best long-term interests of the investor and whether the asset manager pursues a strategy that provides for efficient shareholder engagement.
Omaisuudenhoitajien olisi tarjottava institutionaaliselle sijoittajalle riittävästi tietoa, jotta tämä pystyy arvioimaan, toimiiko omaisuudenhoitaja sijoittajan pitkän aikavälin etujen mukaisesti ja millä tavoin se edistää näitä etuja ja noudattaako se strategiaa, joka antaa mahdollisuuden osakkeenomistajien tehokkaaseen vaikuttamiseen.
In principle, the relationship between the asset manager and the institutional investor is a matter for bilateral contractual arrangements.
Omaisuudenhoitajan ja institutionaalisen sijoittajan suhde on lähtökohtaisesti kahdenkeskinen sopimusjärjestely.
However, although big institutional investors may be able to request detailed reporting from the asset manager, especially if the assets are managed on the basis of a discretionary mandate, for smaller and less sophisticated institutional investors it is crucial to set a minimum set of legal requirements, so that they can properly assess, and hold to account, the asset manager.
Suuret institutionaaliset sijoittajat pystyvät ehkä vaatimaan omaisuudenhoitajilta yksityiskohtaisia raportteja erityisesti silloin, kun varoja hallinnoidaan täydellä valtakirjalla, mutta pienten ja vähemmän ammattimaisten institutionaalisten sijoittajien kannalta on kuitenkin tärkeää säätää oikeudellisista vähimmäisvaatimuksista, jotta nämä pystyvät arvioimaan asianmukaisesti omaisuudenhoitajaa ja saamaan tämän tilille.
Therefore, asset managers should be required to disclose to institutional investors how their investment strategy and the implementation thereof contribute to the medium to long-term performance of the assets of the institutional investor or of the fund.
Omaisuudenhoitajat olisi näin ollen velvoitettava ilmoittamaan institutionaalisille sijoittajille, miten niiden sijoitusstrategia ja sen toteuttaminen myötävaikuttavat institutionaalisen sijoittajan varojen tai rahaston tuottoon keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
That disclosure should cover reporting on the key material medium to long-term risks associated with the portfolio investments, including corporate governance matters and other medium to long-term risks.
Tähän ilmoitukseen olisi sisällyttävä tietoa olennaisista keskipitkän ja pitkän aikavälin riskeistä, joita arvopaperisijoituksiin liittyy, mukaan luettuna tietoa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiin liittyvistä seikoista ja muista keskipitkän ja pitkän aikavälin riskeistä.
That information is key to allowing the institutional investor to assess whether the asset manager carries out a medium to long-term analysis of the equity and the portfolio which is a key enabler of efficient shareholder engagement.
Nämä tiedot ovat ensiarvoisen tärkeitä, jotta institutionaalinen sijoittaja voi arvioida, analysoiko omaisuudenhoitaja omaa pääomaa ja osakesalkun sisältöä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, mikä on olennaista osakkeenomistajavaikuttamisen mahdollistamiseksi.
As those medium to long-term risks will impact the returns of the investors, more effective integration of those matters into investment processes may be crucial for institutional investors.
Koska nämä keskipitkän ja pitkän aikavälin riskit vaikuttavat sijoittajien tuottoon, näiden asioiden sisällyttäminen tehokkaammin sijoitusprosesseihin voi olla institutionaalisille sijoittajille olennaisen tärkeää.
Moreover, asset managers should disclose to institutional investors the composition, turnover and turnover costs of their portfolio as well as their policy on securities lending.
Lisäksi omaisuudenhoitajien olisi ilmoitettava institutionaalisille sijoittajille salkkunsa koostumus, kiertonopeus ja kiertonopeuteen liittyvät kustannukset sekä niiden arvopaperilainauspolitiikka.
The level of portfolio turnover is a significant indicator of whether an asset manager’s processes are fully aligned with the identified strategy and interests of the institutional investor and indicates whether the asset manager holds equities for a period of time that enables it to engage with the company in an effective way.
Salkun kiertonopeus on tärkeä indikaattori, jolla arvioidaan, ovatko omaisuudenhoitajan prosessit täysin yhdenmukaisia määritellyn strategian ja institutionaalisen sijoittajan etujen kanssa ja pitääkö omaisuudenhoitaja osakkeita hallussaan riittävän pitkän ajan voidakseen vaikuttaa yhtiöön tehokkaasti.
High portfolio turnover may be an indicator of a lack of conviction in investment decisions and momentum-following behaviour, neither of which is likely to be in the institutional investor’s best interests in the long term, especially as an increase in turnover raises the costs faced by the investor and can influence systemic risk.
Jos salkun kiertonopeus on suuri, se voi olla merkki uskonpuutteesta sijoituspäätöksissä ja tapahtumakeskeisestä sijoituskäyttäytymisestä, eikä kumpikaan näistä vaihtoehdoista ole todennäköisesti institutionaalisten sijoittajien pitkän aikavälin etujen mukaista erityisesti sen vuoksi, että kiertonopeuden kasvu lisää sijoittajille aiheutuvia kustannuksia ja voi vaikuttaa järjestelmäriskeihin.
On the other hand, unexpectedly low turnover may signal inattention to risk management or a drift towards a more passive investment approach.
Toisaalta odotettua alhaisempi kiertonopeus voi olla merkki siitä, että riskienhallinnassa on puutteita tai että ajaudutaan kohti passiivisempaa sijoituspolitiikkaa.
Securities lending can cause controversy in the area of shareholder engagement under which the investors’ shares are in effect sold, subject to a buyback right.
Arvopaperilainaus saattaa aiheuttaa ongelmia osakkeenomistajavaikuttamisessa, sillä siinä tosiasiassa myydään sijoittajien osakkeita, joita koskee takaisinosto-oikeus.
Sold shares have to be recalled for engagement purposes, including voting at the general meeting.
Osakkeiden myynti joudutaan perumaan vaikuttamista varten, mukaan luettuna äänioikeuden käyttäminen yhtiökokouksessa.
It is therefore important that the asset manager reports on its policy on securities lending and how it is applied to fulfil its engagement activities, particularly at the time of the general meeting of the investee company.
Näin ollen on tärkeää, että omaisuudenhoitaja raportoi arvopaperilainauspolitiikasta sekä sen soveltamisesta erityisesti kohdeyhtiöiden yhtiökokousten aikaan.
The asset manager should also inform the institutional investor whether and, if so, how the asset manager makes investment decisions on the basis of an evaluation of the medium to long-term performance of the investee company, including its non-financial performance.
Omaisuudenhoitajan olisi lisäksi tiedotettava institutionaaliselle sijoittajalle siitä, perustuvatko sen sijoituspäätökset kohdeyhtiön keskipitkän tai pitkän aikavälin tulosten, myös muiden kuin taloudellisten tulosten, arviointiin, ja jos perustuvat, miten omaisuudenhoitaja tekee kyseiset päätökset.
Such information is particularly useful to indicate whether the asset manager adopts a long-term oriented and active approach to asset management and takes social, environmental and governance matters into account.
Tällaiset tiedot ovat erityisen hyödyllisiä tutkittaessa, noudattaako omaisuudenhoitaja pitkän aikavälin aktiivista omaisuudenhoitostrategiaa ja ottaako se huomioon yhteiskuntaan, ympäristöön ja hyvään hallintotapaan liittyvät näkökohdat.
The asset manager should provide proper information to the institutional investor on whether and, if so, which conflicts of interests have arisen in connection with engagement activities and how the asset manager has dealt with them.
Omaisuudenhoitajan olisi annettava institutionaaliselle sijoittajalle asianmukaista tietoa siitä, onko vaikuttamistoimien yhteydessä esiintynyt eturistiriitoja, ja jos on, millaisia ne ovat olleet ja miten omaisuudenhoitaja on ne ratkaissut.
For example, conflicts of interests may prevent the asset manager from voting or from engaging at all.
Eturistiriidat voivat esimerkiksi estää omaisuudenhoitajaa äänestämästä tai jopa estää omaisuudenhoitajaa toteuttamasta ylipäänsä mitään vaikuttamistoimia.
All such situations should be disclosed to the institutional investor.
Kaikista tällaisista eturistiriitatilanteista olisi ilmoitettava institutionaaliselle sijoittajalle.
Member States should be allowed to provide that where the assets of an institutional investor are not managed on an individual basis but are pooled together with assets of other investors and managed via a fund, information should also be provided to other investors, at least upon request, in order to allow all the other investors of the same fund to be able to receive that information if they so wish.
Silloin, kun institutionaalisen sijoittajan varoja ei hoideta yksilöllisesti vaan ne on yhdistetty muiden sijoittajien varoihin ja niitä hoidetaan rahaston välityksellä, jäsenvaltioiden olisi voitava säätää, että tiedot olisi toimitettava ainakin pyynnöstä myös muille sijoittajille, jotta kaikki samaan rahastoon kuuluvat muut sijoittajat saisivat tiedot niin halutessaan.
Many institutional investors and asset managers use the services of proxy advisors who provide research, advice and recommendations on how to vote in general meetings of listed companies.
Monet institutionaaliset sijoittajat ja omaisuudenhoitajat käyttävät valtakirjaneuvonantajien palveluja, joihin kuuluu tutkimusta, neuvoja ja suosituksia äänestyskäyttäytymisestä julkisesti noteerattujen yhtiöiden yhtiökokouksissa.
While proxy advisors play an important role in corporate governance by contributing to reducing the costs of the analysis related to company information, they may also have an important influence on the voting behaviour of investors.
Valtakirjaneuvonantajilla on tärkeä rooli yhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmissä, koska ne pienentävät yhtiötä koskevien tietojen analysointiin liittyviä kustannuksia ja voivat lisäksi vaikuttaa merkittävästi sijoittajien äänestyskäyttäytymiseen.
In particular, investors with highly diversified portfolios and many foreign shareholdings rely more on proxy recommendations.
Valtakirjaneuvonantajien suosituksiin tukeutuvat enemmän erityisesti sijoittajat, joiden sijoitussalkut ovat pitkälle hajautettuja ja joiden hallussa on monia ulkomaisia sijoituskohteita.
In view of their importance, proxy advisors should be subject to transparency requirements.
Tärkeän asemansa vuoksi valtakirjaneuvonantajiin olisi sovellettava avoimuusvaatimuksia.
Member States should ensure that proxy advisors that are subject to a code of conduct effectively report on their application of that code.
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että valtakirjaneuvonantajat, joihin sovelletaan käytännesääntöjä, raportoivat tehokkaasti siitä, miten ne soveltavat näitä käytännesääntöjä.
They should also disclose certain key information relating to the preparation of their research, advice and voting recommendations and any actual or potential conflicts of interests or business relationships that may influence the preparation of the research, advice and voting recommendations.
Valtakirjaneuvonantajien olisi lisäksi julkistettava tietyt avaintiedot, jotka liittyvät niiden tutkimusten, neuvojen ja äänestyssuositusten valmisteluun ja kaikkiin todellisiin ja mahdollisiin eturistiriitoihin tai liikesuhteisiin, jotka voivat vaikuttaa tutkimusten, neuvojen ja äänestyssuositusten valmisteluun.
That information should remain publicly available for a period of at least three years in order to allow institutional investors to choose the services of proxy advisors taking into account their performance in the past.
Näitä tietoja olisi pidettävä yleisesti saatavilla vähintään kolmen vuoden ajan, jotta institutionaalisilla sijoittajilla olisi mahdollisuus valita valtakirjaneuvonantajien palvelut ottaen huomioon niiden aiempi toiminta.
Third-country proxy advisors which have neither their registered office nor their head office in the Union may provide analysis with respect to Union companies.
Kolmansien maiden valtakirjaneuvonantajat, joilla ei ole unionissa sääntömääräistä kotipaikkaa eikä päätoimipaikkaa, voivat tehdä analyyseja unionissa toimivista yhtiöistä.
In order to ensure a level playing field between Union and third-country proxy advisors, this Directive should also apply to third-country proxy advisors which carry out their activities through an establishment in the Union, regardless of the form of that establishment.
Jotta unionin valtakirjaneuvonantajilla ja kolmansien maiden valtakirjaneuvonantajilla olisi tasapuoliset toimintaedellytykset, tätä direktiiviä olisi sovellettava myös niihin kolmansien maiden valtakirjaneuvonantajiin, jotka ovat toimintaansa varten sijoittautuneet unioniin, riippumatta siitä, missä muodossa tämä sijoittautuminen on tapahtunut.
Directors contribute to the long-term success of the company.
Johtajat edistävät yhtiön tulosta pitkällä aikavälillä.
The form and structure of directors’ remuneration are matters primarily falling within the competence of the company, its relevant boards, shareholders and, where applicable, employee representatives.
Johtajien palkitsemisen muoto ja rakenne ovat ensisijaisesti yhtiön, sen hallintoelinten ja osakkeenomistajien sekä joissakin tapauksissa työntekijöiden edustajien toimivaltaan kuuluvia asioita.
It is therefore important to respect the diversity of corporate governance systems within the Union, which reflect different Member States’ views about the roles of companies and of bodies responsible for the determination of the remuneration policy and of the remuneration of individual directors.
On näin ollen tärkeää ottaa huomioon, että unionissa on käytössä monia erilaisia hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä, jotka ilmentävät eri jäsenvaltioiden näkemyksiä johtajien palkitsemispolitiikasta ja yksittäisten johtajien palkkioista päättävien yhtiöiden ja elinten roolista.
Since remuneration is one of the key instruments for companies to align their interests and those of their directors and in view of the crucial role of directors in companies, it is important that the remuneration policy of companies is determined in an appropriate manner by competent bodies within the company and that shareholders have the possibility to express their views regarding the remuneration policy of the company.
Koska palkitseminen on yksi keskeisistä välineistä, joilla yhtiöt voivat sovittaa oman etunsa ja johtajiensa edut yhteen, ja koska johtajilla on ratkaiseva rooli yhtiöissä, on tärkeää, että toimivaltaiset yhtiön elimet päättävät yhtiöiden palkitsemispolitiikasta asianmukaisella tavalla ja että osakkeenomistajat voivat ilmaista näkemyksensä oman yhtiönsä palkitsemispolitiikasta.