natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Director-General suggested that the required guaranteed amount could possibly reach up to EUR 200 million.
Kansallisesti toimivaltaisen tuomioistuimen antaman ratkaisun lisäksi tutkinnassa kävi ilmi, että monet muutkin todisteet vahvistavat sen toteamuksen, että rahoitusvakuuksien alkuperäinen määrä oli liian pieni.
Even though the transcripts of a political discussion in parliament do not contain any relevant justification for the amount advanced, and thus need to be treated cautiously, the orders of magnitude and difference with the actual amount do confirm the conclusions reached by experts in the field, who considered the amount of the guarantees set in 2006 and 2008 as clearly insufficient.
Ensinnäkin kolmannet osapuolet esittivät virallisia sanatarkkoja istuntoselostuksia Katalonian parlamentin ympäristövaliokunnassa 2 päivänä lokakuuta 2013 pidetystä kuulemisesta sekä Katalonian hallituksen ympäristöviraston johtajan nimenomaisen lausunnon, jonka mukaan vakuudet olivat selvästi liian pienet.
Based on available information, the ERF Study estimates the following evolution of the volume of waste accumulated on waste heaps in Suria and Sallent till the end of the mining activities in 2035:
Súrian ja Sallentin jätekasoihin kertyvän jätemäärän arvioitu kasvu
Table 1
Määrä vuonna 2012
Estimated accumulation of the waste on the heaps in Suria and Sallent
(kilotonneina, kt)
Volume in 2012
Määrän vuotuinen kasvu (kt/vuosi)
(in kt)
Määrä vuonna 2035
Net annual increase of the volume (in kt/year)
Súria
Volume in 2035
YHTEENSÄ
Suria
Selvityksessä todetaan, että Iberpotashin kaivosten kohdalla sopivin menetelmä on jätekasojen peittäminen.
TOTAL
Kyseessä on yksinkertainen ja tunnettu menetelmä, jota on käytetty monissa tapauksissa ja jota myös Katalonian viranomaiset ovat käyttäneet.
Further, the ERF Study analyses possible options for restoration of the waste heaps including: (i) backfilling of the waste material in the underground mines, (ii) dissolution of the salt contained in the waste heaps by pumping water and disposal of the resulting brine either to the sea or underground, or (iii) covering the waste heaps with material preventing infiltration of rain water and preventing leaks of salts in the environment.
Lisäksi se on viranomaisille sopivin ennallistamismenetelmä siinä tapauksessa, ettei kaivosyhtiö täytä velvoitteitaan, sillä se ei edellytä muista menetelmistä poiketen minkään merkittävän teollisen lisäinfrastruktuurin rakentamista.
It concludes that in the situation of Iberpotash's sites the most appropriate method is the covering of the waste heaps.
ERF:n selvityksessä lasketaan siis Iberpotashin kaivosten ennallistamisen odotetut kustannukset, kun ennallistaminen tapahtuu jätekasat peittämällä.
It is a rather simple and well known method since it has been already used in a number of cases, even by the Catalan authorities themselves.
Ennakoitujen kustannusten laskeminen perustuu jätekasojen peittämiseen tarvittavien yksittäisten osien yksikkökustannusten arvioimiseen asiantuntijoiden tekemän markkinatutkimuksen perusteella.
In addition, it is the most appropriate method for restoration by public administrations in case the mining company does not fulfil its obligations since, contrary to other methods, it does not require any additional installation of significant industrial infrastructure.
Markkinatutkimuksessa on huomioitu asiaankuuluvat urakoitsijat ja tavarantoimittajat ja käytetty Katalonian rakennustekniikkainstituutin (Institut de Tecnologia de la Construcció de Catalunya, ITeC) julkaisemiin vuoden 2012 hintoihin perustuvia tietoja.
Therefore, the ERF Study calculates the expected costs of restoration of Iberpotash's sites by covering the heaps.
Tutkimuksessa vertailtiin myös erilaisten ennallistamisvaihtoehtojen kokonaiskustannuksia, sellaisina kuin ne on arvioitu Symonds Groupin Euroopan komission ympäristöasioiden pääosastolle vuonna 2001 tekemässä tutkimuksessa.
The calculation of the expected costs is based on the analysis of the unit costs of the individual components of the covering for the waste heap resulting from a market research by the experts with suppliers of various works and supplies involved and using the 2012 pricing data published by the Catalan Institute of Technology and Construction (Institut de Tecnologia de la Construcció de Catalunya — ITeC).
Se sisältää myös jätekasojen hoitamisen ja valvonnan kustannukset kymmenen vuoden ajalta peittämisen jälkeen.
For comparison, the study also uses overall costs of restorations for different restoration options as estimated in the study prepared in 2001 by Symonds Group for DG Environment of the European Commission.
Yksikkökustannuksia sovelletaan siis jätekasoihin kolmena eri ajankohtana arviolta kertyneen ainesmäärän mukaisesti: i) todelliset määrät vuonna 2012, ii) ennustetut määrät vuonna 2015 (jolloin Súrian uuden kaivoksen jäteaineksesta peräisin olevan suolan tuotannon ennakoidaan alkavan) ja iii) ennustetut määrät vuonna 2035 (jolloin Iberpotashin kaivostoiminnan odotetaan lakkaavan).
It also includes the costs of maintenance and control of the covered heaps for additional 10 years after the finalisation of the covering.
Ennallistamisesta aiheutuvat kokonaiskustannukset kyseisillä aikaväleillä on koottu seuraavaan taulukkoon:
These unit costs are then applied to the estimated amount of the waste material on the heaps in three different moments in time: (i) actual amounts in 2012, (ii) amounts expected in 2015 (year of the expected start of the production of salt from the waste material in a new plant in Suria), and (iii) amounts expected in 2035 (when the mining activities of Iberpotash are planned to be stopped).
Taulukko 2
The resulting total costs of restoration in these periods are summarised in the following table:
Arvio ennallistamiskustannuksista ERF:n selvityksen mukaan
Table 2
Vuosi
Estimated restoration costs according to the ERF Study
Lasketut ennallistamiskustannukset (miljoonaa euroa)
Estimated restoration costs (EUR million)
Tämän perusteella ERF:n selvityksessä katsotaan, ettei rahoitusvakuuden määrä saisi missään tapauksessa olla kuninkaan asetuksen 975/2009 uusien säännösten mukaisesti pienempi kuin vuodelle 2012 lasketut kummankin kaivoksen 71 miljoonan euron ennallistamiskustannukset.
Total
Lopuksi ERF:n selvityksessä analysoidaan jätekasoissa olevan suolan uuttamiseen ja myyntiin liittyvää hanketta hieman aiemmin julkistetun, vuodesta 2012 alkaen toteutetun Plan Phoenix -suunnitelman pohjalta.
On this basis, the ERF Study considers that the amount of the financial guarantee based on the new legislative rules of the Royal Decree 975/2009 should definitely not be lower than the basic costs of restoration in 2012 amounting to EUR 71 million for both sites and its appropriate amount, taking into account the total costs in the future, should rather be around EUR 100 million.
Ottaen huomioon erilaiset hypoteettiset ennusteet kalisuolan ja suolan ennakoidusta tulevasta tuotannosta (mukaan lukien Iberpotashin kunnianhimoiset suunnitelmat myydä vuosittain 1,5 miljoonaa tonnia suolaa) ERF:n selvityksessä todetaan, että kaikissa näissä tilanteissa Plan Phoenix -suunnitelma vain hidastaisi, ei pysäyttäisi, Iberpotashin kaivosalueille kertyvän kokonaisjätemäärän vuotuista kasvua.
Finally, the ERF Study analyses the impact of the planned extraction and commercialisation of the salt in the heaps based on the newly announced Plan Phoenix that started to be implemented in 2012.
Ihannetilanteessa Plan Phoenix -suunnitelma vähentäisi jätekasoihin kasattavan jätteen määrän jopa 1213 kilotonniin vuodessa (ilman suunnitelmaa sitä kertyisi 1979 kilotonnia).
Taking into account various scenarios as regards the expected production of potash and salt in the future (including the most ambitious plans of Iberpotash to sell annually 1,5 million tonnes of salt), the ERF Study concludes that under any of those scenarios, the Plan Phoenix would only slow down but not stop the continued annual growth of the total waste material accumulated at Iberpotash's sites.
Vaikka suunnitelma vaikuttaa huomattavasti jätteen vuotuiseen kertymiseen vähentämällä sitä jopa 40 prosenttia, ERF:n selvityksen mukaan Plan Phoenix -suunnitelmaa ei voida pitää varsinaisena itsenäisenä ennallistamistoimenpiteenä, vaan lieventävänä tekijänä: parhaimmillaankin se vain hidastaisi nykyisten jätekasojen kasvua, muttei kuitenkaan hävittäisi niitä.
In the most optimistic scenario, the Plan Phoenix would lead to a reduction of the total waste material deposited on the heaps to 1213 kt per year (compared to 1979 kt per year without the Plan Phoenix).
Iberpotash väittää, ettei vakuuden määrää voida laskea ERF:n selvityksen perusteella, sillä selvityksessä itsessäänkin myönnetään, ettei se perustu asetuksen 202/1994 asiaan sovellettaviin säännöksiin.
Therefore, while the Plan Phoenix has an appreciable impact by reducing the annual waste accumulation by up to almost 40 %, the ERF Study considers that the Plan Phoenix cannot be considered as a self-sufficient restoration measure, but rather as a mitigating factor, since it will at most lead to slow down of the growth of the existing waste heaps but not to their elimination.
Lisäksi siihen sisältyy useita epätäsmällisiä ja virheellisiä väitteitä ja tietoja.
Iberpotash argues that the ERF Study cannot serve as a basis for calculating the amount of the guarantee since it itself acknowledges that it is not based on the relevant provisions of the Decree 202/1994 and since it contains a number of imprecise and incorrect statements and data.
Komissio myöntää, ettei selvitys ole asetuksen 202/1994 asiaan sovellettavien säännösten mukainen, vaan siinä keskitytään pikemminkin kaivannaisjätedirektiivin kansallisen lainsäädännön osaksi saattavassa kuninkaan asetuksessa 975/2009 säädettyihin ehtoihin ja ennallistamisen odotettuihin kustannuksiin.
The Commission acknowledges that the study does not follow the relevant provisions of Decree 202/1994 and focuses rather on the conditions of Royal Decree 975/2009 transposing the Extractive Waste Directive focussing on the expected costs of restoration.
Selvityksen tulokset, joista käyvät ilmi kunkin Iberpotashin kaivoksen arvioidut ennallistamiskustannukset, perustuvat kuitenkin johdonmukaiseen menetelmään ja järkeviin hypoteeseihin, kuten johdanto-osan 68–73 kappaleessa kuvataan.
However, its results indicating the estimated restoration costs for individual Iberpotash's sites are based on a sound methodology and reasonable assumptions as described above in recitals 68-73 and are thus indeed relevant for the calculation of the guarantees also under Decree 202/1994.
Niillä on näin ollen merkitystä laskettaessa vakuuksia myös asetuksen 202/1994 nojalla, kuten käy ilmi erityisesti asetuksen 2 §:n 4 momentin h kohdasta, jossa viitataan mistä tahansa muista mahdollisesti tarvittavista ennallistamistoimenpiteistä aiheutuviin kustannuksiin ja jossa ei siis rajoiteta laskelmaa koskemaan vain saman 2 §:n edellisissä momenteissa lueteltuja toimenpiteitä.
This is demonstrated in particular by Article 2.4(h) of Decree 202/1994, which refers to the costs of any other specific restoration measures that may be necessary and thus not limiting the calculation to the measures individually enumerated in the previous points of Article 2.
Lisäksi myös ympäristövahinkojen laajuus ja ennakoidut ennallistamiskustannukset ovat ilmeisen merkityksellisiä ainakin välillisesti, kuten käy ilmi Katalonian itsehallintoalueen ylioikeuden 11 päivänä lokakuuta 2011 antaman tuomion sanamuodosta, jossa todetaan rahoitusvakuuksien määrän osalta, että ”asiassa tärkein ja keskeinen säännös on […] lain 12/1981 8 §:n 2 momentti, jossa säädetään, että ennallistamisen osalta määrä on vahvistettava joka tapauksessa ennallistamisen vaikutusalueelle kuuluvan alueen pinta-alan, ennallistamisen kokonaiskustannusten taikka näiden molempien perusteella […]”, ja jonka mukaan toimilupa ei ole sovellettavan lainsäädännön mukainen, sillä ”vakuutta ei ole vahvistettu tapauskohtaisesti laissa säädetyn mukaisesti […]”.
Further, the relevance of the extent of the damage to the environment and expected restoration costs is also, at least implicitly, evident from the wording of the judgment of the Higher Court of Justice of Catalonia of 11 October 2011, which states with respect to the amount of the financial guarantees that: ‘the key and central provision is Article 8(2) of the Law No 12/1981 […] providing that in any case, in relation to the restoration, the amount should be established based on area affected by the restoration, overall costs of the restauration or by both these criteria […] (“el precepto cardinal y central del caso es el artículo 8.2 de Ley 12/1981[…] al disponer que en cualquier caso, en lo referente a la restauración, la cuantía debe fijarse en función de la superficie afectada por la restauración, por el coste global de la restauración o por ambos aspectos conjuntamente […]”)’ and which then concludes that the authorisation is not in conformity with the applicable law since it ‘has not set the guarantees in the present case in conformity with the legal limits […] (“no ha establecido une fianza ajustada al caso en los límites legales […]”)’.
Lopuksi voidaan vielä todeta, että nämä odotetut ennallistamiskustannukset ovat selvästi merkityksellisiä, kun vakuus lasketaan Iberpotashiin 1 päivästä toukokuuta 2014 lähtien sovelletun kuninkaan asetuksen 975/2009 43 §:n mukaisesti.
Finally, such expected restoration costs are clearly relevant for the calculation of the guarantee according to Article 43 of the Royal Decree 975/2009 applicable to Iberpotash as of 1 May 2014.
Lisäksi komissio huomauttaa, että ERF:n selvityksen väitetysti epätäsmällisiin ja virheellisiin hypoteeseihin kohdistuvaa yleistä arvostelua lukuun ottamatta Espanjan viranomaiset tai Iberpotash eivät kumpikaan yksilöi kyseisiä epätäsmällisiä ja virheellisiä hypoteeseja, esitä täsmällisiä perusteluja tai ehdota omaa vaihtoehtoista arviotaan Iberpotashin kaivosten ennallistamisen kokonaiskustannuksista.
In addition, the Commission notes that, apart from general criticism of the alleged imprecise and incorrect assumptions of the ERF Study, neither the Spanish authorities nor Iberpotash identify those alleged imprecisions and incorrect assumptions or provide any specific arguments or propose any own alternative estimation of the total restoration costs for Iberpotash's sites.
Espanjan viranomaiset väittävät, että vakuuksien määrässä on noudatettu kansallisen lainsäädännön mukaisia kriteerejä ja otettu huomioon tuolloin voimassa olleen ennallistamissuunnitelman mukaiset ennakoidut kustannukset.
The Spanish authorities argue that the amounts of the guarantees complied with the criteria under the national law by taking into account the expected costs according to the restoration plan existing at the time.
Lisäksi Iberpotash esitti oman, asiantuntijoiden laatiman tutkimuksensa osoittaakseen vakuuden olleen riittävä, kun huomioon otetaan kansallisessa lainsäädännössä säädetyt kaksi perustetta eli vaikutusalueelle jäävän alueen koko ja ennakoidut ennallistamiskustannukset.
In addition, Iberpotash submitted its own expert study with the aim to demonstrate that the guarantee was sufficient with respect to both criteria indicated in the national legislation, i.e. the size of the area affected and the expected costs of restoration.
Kuten edellä kuitenkin selitettiin, kansallisessa oikeudessa säädettyjen perusteiden mukaisuutta ei vahvistettu Katalonian itsehallintoalueen ylioikeuden tuomiossa.
However, as explained above, the compliance with the criteria under the national law was clearly not confirmed by the court judgment.
Lisäksi ennallistamissuunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet, jotka oli otettu huomioon Iberpotashin esittämässä tutkimuksessa, rajoittuivat pelkkien ympäröivien kanavien ja suolaliuoksen keruualtaiden rakentamiseen sekä muihin vastaaviin toimenpiteisiin, joilla pyritään rajoittamaan saastuttamista, mutta niillä ei selvästikään voitu ennallistaa jätekasoja pitkällä aikavälillä.
In addition, the measures contained in the restoration plan and taken into account in the study submitted by Iberpotash were limited to building perimetric canals, basins for the rain brine collected and similar measures aimed at limiting pollution, but clearly not leading to a permanent restoration of the waste heaps.
Tämän vuoksi tutkimuksessa laskettuihin ennakoituihin kustannuksiin ei sisälly asianmukaisia ennallistamistoimenpiteitä tai niiden määriä.
The study does therefore not include nor quantify proper restoration measures for the calculation of expected costs.
Koska ennallistamisen todelliset ennakoidut kustannukset ovat merkityksellisiä rahoitusvakuuden laskemiseksi sekä Katalonian lainsäädännön (ks. johdanto-osan 75 kappale) että unionin lainsäädännön yhteydessä, Iberpotashin toimittaman tutkimuksen päätelmiä ei voida käyttää vakuuksien asianmukaisen kokonaismäärän laskennan perusteena.
Since the expected actual costs of restoration are relevant for the calculation of the financial guarantee both under the Catalan (see recital 75 above) and under the Union legislation, the conclusions of the study provided by Iberpotash cannot serve as a basis for calculating the full and correct amount of the guarantees.
Kuten käy ilmi sekä ERF:n selvityksestä että vastaavien jätekasojen esimerkkitapauksista Ranskassa ja Saksassa, kyseinen ennallistaminen käsittää tavallisesti a) jätekasan hävittämisen kokonaan (esimerkiksi maanalaisten kaivosten täyttämisen kaivannaisjätteellä), b) suolan poistamisen jätekasasta vähitellen pumppaamalla siihen vettä ja keräämällä suolaliuoksen talteen tai c) jätekasan pysyvän peittämisen.
As shown not only by the ERF Study but also by examples of similar waste heaps in France or Germany, such restoration normally involves either (a) total removal of the heaps (e.g. by backfilling of the material underground), (b) gradual desalinisation of the heaps by pumping water into the heap and collecting the resulting brine, or (c) permanent covering of the heaps.
Nämä asianmukaiset ennallistamistoimenpiteet ovat kuitenkin paljon kalliimpia kuin ympäröivien kanavien tai suolaliuoksen keruualtaiden rakentaminen ja muut vastaavat saastumisen rajoittamiseen tähtäävät toimenpiteet.
These proper restoration measures are, however, significantly more expensive than building perimetric canals, basins for the rain brine collected and similar measures aimed solely at limiting pollution.
Tämän osoittavat myös Vilafrunsin jätekasan peittämisen kustannukset, jotka olivat 7,9 miljoonaa euroa (ilman vuotuisia hoitokustannuksia).
This is also demonstrated by the costs of covering of the Vilafruns dump that amounted to EUR 7,9 million (not including the annual maintenance costs).
Kun otetaan huomioon, että Vilafruns on noin kolmen miljoonan tonnin suolapitoisine aineksineen pieni jätekasa verrattuna käytössä olevaan El Cogullón jätekasaan (Balsareny/Sallent), jossa jäteainesta on 41 miljoonaa tonnia, tai Fusteretin jätekasaan (Súria), jossa jäteainesta on 22 miljoonaan tonnia, kyseisten toiminnassa olevien kaivosten ennallistamisen ja niiden jätekasojen peittämisen kokonaiskustannukset voivat olla merkittävästi Vilafrunsin kustannuksia suuremmat.
Considering that Vilafruns with around 3 million tonnes of salt material is a small heap compared to the active Cogulló heap (Balsareny/Salent) with 41 million tonnes or Fusteret heap (Suria) with 22 million tonnes, the total costs of restoring these active mines and covering the corresponding waste heaps are likely to be significantly higher than the costs for Vilafruns.
Lisäksi Iberpotash väittää, että jätekasojen jäteainesmäärä vähenee merkittävästi vuonna 2011 julkistetun Plan Phoenix -suunnitelman ansiosta.
Further, Iberpotash argues that the amount of the waste on the heaps will be significantly reduced due to its Plan Phoenix announced in 2011 which aims at processing the waste on the heaps in order to produce technical salt to be sold on the market.
Suunnitelman tavoitteena on prosessoida jätekasoihin kertynyttä jätettä teollisuussuolan tuottamiseksi myyntiin.
As part of this project, Iberpotash plans to build a vacuum salt plant extracting salt from the waste material produced during its potash mining activities and sell this salt on the market.
Kyseisen hankkeen osana Iberpotash on aikonut rakentaa laitoksen, jossa tuotetaan vakuumisuolaa kalisuolan louhinnassa syntyvästä kaivannaisjätteestä, ja myydä suolan markkinoilla.
It expects to start by selling annually around 750 thousand tonnes of salt and later plans to increase this amount up to 1,5 million tonnes of salt per year.
Se odottaa alkavansa myydä vuosittain noin 750000 tonnia suolaa, ja määrän ennakoidaan kasvavan myöhemmin jopa 1,5 miljoonaan tonniin vuodessa.
However, even though the plan to process and commercialise at least part of the waste material could in principle reduce the volume and salinity of the heaps and thus also the expected costs of their restoration, this plan was announced by Iberpotash only in 2011 and its implementation starting as of 2012 is still ongoing.
Vaikka suunnitelma käsitellä ja myydä ainakin osa jäteaineksesta saattaisi lähtökohtaisesti pienentää jätekasojen kokoa ja suolapitoisuutta ja sitä kautta myös niiden ennallistamisesta odotettavia kustannuksia, Iberpotash julkisti kyseisen suunnitelman vasta vuonna 2011, ja sen vuonna 2012 alkanut toteutus on edelleen käynnissä.
Therefore, the Plan Phoenix clearly should not have been taken into account for the establishment of the amount of the guarantees in 2006 and 2008, as it was still too uncertain at this point in time.
Tämän vuoksi Plan Phoenix -suunnitelmaa ei selvästikään olisi pitänyt ottaa huomioon vahvistettaessa vakuuksien määrä vuosina 2006 ja 2008, sillä sen toteutuminen oli tuolloin liian epävarmaa.
Conclusion on existence of selective economic advantage
Päätelmä valikoivan taloudellisen edun olemassaolosta
In view of the above, the Commission considers that the collected evidence and submitted expert reports corroborate the finding of the national court that the original amounts of the financial guarantees were clearly insufficient to ensure proper restoration.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että kerätyt todisteet ja esitetyt asiantuntijoiden selonteot vahvistavat kansallisen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan rahoitusvakuuden määrät olivat alun perin selkeästi liian pienet asianmukaisen ennallistamisen takaamiseksi.
Therefore, the Commission considers that the financial guarantees set by the Spanish authorities in 2006 and 2008 were indeed lower than the level normally required under the applicable national legislation.
Näin ollen komissio katsoo, että Espanjan viranomaisten vuosina 2006 ja 2008 vahvistamat rahoitusvakuudet olivat todellisuudessa sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti tavanomaisesti edellytettyä pienemmät.
Therefore, Iberpotash has been granted an economic advantage in the form of lower banking fees paid annually for the financial guarantee.
Tämän vuoksi Iberpotashille on aiheutunut taloudellista etua, joka muodostuu rahoitusvakuudesta vuosittain maksettujen takauspalkkioiden määrän pienuudesta.
Since according to Iberpotash its bank fees for the guarantees amounted to 1 % of the amount of the guarantees per year, a significantly lower total level of the guarantees decreased the relevant bank fees paid by Iberpotash accordingly and thus reduced its costs as compared to other operators whose guarantees had to comply with the law.
Koska kyseiset takauspalkkiot olivat Iberpotashin mukaan 1 prosentti vakuuksien vuotuisesta määrästä, vakuuksien selkeästi pienempi kokonaismäärä alensi näin ollen Iberpotashin maksettavaksi tulleita pankin perimiä takauspalkkioita, jolloin sen kustannukset jäivät pienemmiksi verrattuna muihin toiminnanharjoittajiin, joiden vakuudet olivat lainsäädännön mukaisia.
Therefore, the Commission considers that Iberpotash enjoyed an economic advantage due to the reduced level of the financial guarantees.
Komissio katsoo, että Iberpotash sai taloudellista etua rahoitusvakuuksien pienemmän määrän johdosta.