natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 28(6) of the European Border and Coast Guard Regulation establishes that ‘Every return operation shall be monitored in accordance with Article 8(6) of Directive 2008/115/EC […] on the basis of objective and transparent criteria and shall cover the whole return operation from the pre-departure phase until the hand-over of the returnees in the third country of return’.
niin kauan kuin myönnetään 13 artiklan 2 kohdan mukaista lykkäystä.
It means that every forced-return operation that is coordinated by the Agency and involves technical and operational reinforcement provided by one or more Member States shall be subject to monitoring in accordance with the national rules and modalities transposing Article 8(6) of the Return Directive.
Jäsenvaltio voi lykätä maastapoistamista asianmukaiseksi ajaksi ottaen huomioon yksittäistapauksen erityispiirteet.
Without prejudice to the reporting obligations provided for by national law, forced-return monitors have to report after each operation to the Agency's Executive Director, to the Fundamental Rights Officer and to the competent national authorities of all the Member States taking part in the operation.
Jäsenvaltioiden on erityisesti otettava huomioon:
Legal basis: Return Directive — Article 9
kolmannen maan kansalaisen fyysinen tai henkinen tila;
Member States shall postpone removal:
tekniset syyt, kuten kuljetuskapasiteetin puute tai maastapoistamisen epäonnistuminen siksi, että palautettavan henkilöllisyyttä ei voida selvittää.
when it would violate the principle of non-refoulement; or
Jos maastapoistamista lykätään 1 ja 2 kohdan mukaisesti, asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle voidaan asettaa 7 artiklan 3 kohdassa säädettyjä velvoitteita.
for as long as a suspensory effect is granted in accordance with Article 13(2).
Palauttamisdirektiivissä säädetään kahdesta ehdottomasta kiellosta: Jäsenvaltiot eivät saa poistaa maasta henkilöä, jos se loukkaisi palauttamiskiellon periaatetta.
Member States may postpone removal for an appropriate period taking into account the specific circumstances of the individual case.
Jäsenvaltiot eivät saa myöskään poistaa henkilöä maasta niin kauan kuin vireillä olevan muutoksenhaun vuoksi on myönnetty lykkäystä.
Member States shall in particular take into account:
Muissa tapauksissa jäsenvaltio voi lykätä maastapoistamista asianmukaiseksi ajaksi ottaen huomioon yksittäistapauksen erityispiirteet.
the third-country national's physical state or mental capacity;
Mahdollisten syiden luettelo on avoin ja antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden reagoida joustavasti kaikkiin uusiin tai vasta havaittuihin olosuhteisiin, joiden vuoksi maastapoistamisen lykkääminen on perusteltua.
technical reasons, such as lack of transport capacity, or failure of the removal due to lack of identification.
Palauttamisdirektiivissä luetellut konkreettiset esimerkit (asianomaisen henkilön fyysinen tai henkinen tila ja tekniset syyt, kuten asianmukaisen kuljetuskaluston huono saatavuus) ovat ohjeellisia esimerkkejä.
If a removal is postponed as provided for in paragraphs 1 and 2, the obligations set out in Article 7(3) may be imposed on the third-country national concerned.
Jäsenvaltiot voivat sallia myös muunlaiset tapaukset kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä ja/tai hallinnollisessa käytännössään.
The Return Directive imposes two absolute bans: Member States are not allowed to remove a person if this would violate the principle of non-refoulement, and they are also not allowed to carry out removal for as long as suspensory effect has been granted to a pending appeal.
Vapaaehtoista paluuta varten määrättävän ajan ja maastapoistamisen lykkäämisen välinen ero: Vapaaehtoista paluuta koskevassa palauttamisdirektiivin 7 artiklassa säädetään ”lisäajasta”, jotta lähtö voidaan hoitaa kunnolla ja hyvin valmistellusti.
In other cases Member States may postpone removal for an appropriate period taking into account the specific circumstances of the individual case.
Se koskee ainoastaan niitä palautettavia henkilöitä, joiden odotetaan noudattavan palauttamispäätöstä vapaaehtoisesti.
The catalogue of possible reasons is open and allows Member States to react flexibly to any newly arising or newly discovered circumstances justifying postponement of removal.
Maastapoistamisen lykkäämistä koskeva direktiivin 9 artikla koskee tapauksia, joissa valtion on pantava maastapoistaminen täytäntöön, koska vapaaehtoinen paluu ei ole mahdollista tai sitä ei ole myönnetty.
The concrete examples listed in the Return Directive (physical or mental state of the person concerned, technical reasons, such as lack of availability of appropriate transport facilities) are indicative examples.
Palauttamisen lykkäämisen aikana sovellettava oikeudellinen asema: Palauttamisen lykkäämisen aikana palautettava henkilö nauttii palauttamisdirektiivin 14 artiklassa luetelluista suojalausekkeista (kirjallinen vahvistus siitä, että poistumisvelvollisuutta on lykätty, ja perustakeet, kuten kiireellisen terveydenhoidon ja välttämättömän sairaanhoidon tarjoaminen sekä perheen yhtenäisyys – ks. käsikirjan 13 kohta).
Member States may provide also for further cases in their national implementing legislation and/or administrative practice.
Palautettavan henkilön ei kuitenkaan katsota oleskelevan laillisesti jäsenvaltiossa, ellei jäsenvaltio päätä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti myöntää kolmannen maan kansalaiselle oleskelulupaa tai oikeutta lailliseen oleskeluun.
Difference between period for voluntary departure and postponement of removal: Article 7 of the Return Directive (voluntary departure) provides for a ‘period of grace’ in order to allow for an orderly and well prepared departure; it only relates to those returnees who are expected to comply voluntarily with a return decision.
Tietyssä paikassa pysymistä koskevan velvollisuuden asettaminen palauttamisen lykkäämisen aikana: Direktiivin 9 artiklan 3 kohta sisältää nimenomaisen viittauksen 7 artiklan 3 kohdassa lueteltuihin mahdollisuuksiin asettaa velvoitteita pakenemisen vaaran estämiseksi (ks. 6.2 kohta).
Article 9 of that Directive (postponement of removal) relates to those cases in which the obligation to return must be enforced by the State because voluntary departure is not possible or was not granted.
Näihin kuuluu mahdollisuus asettaa velvollisuus pysyä tietyssä paikassa.
Legal status pending postponed removal: pending suspended removal the returnee benefits from the safeguards listed in Article 14 of the Return Directive (written confirmation of postponed obligation to return and some basic safeguards, such as access to emergency healthcare and necessary treatment of the illness, and family unity — see section 13 of this Handbook).
Palauttamisdirektiiviä sovelletaan myös alaikäisiin, mukaan lukien ilman huoltajaa olevat alaikäiset, ja siinä säädetään erityisistä suojatoimista, joita jäsenvaltioiden on noudatettava.
The returnee is, however, not considered to be legally staying in a Member State, unless a Member State decides — in application of Article 6(4) of the Return Directive — to grant a permit or a right to legal stay to the third-country national.
Suojatoimia sovelletaan jokaiseen alle 18-vuotiaaseen eli alaikäiseen henkilöön, joka saapuu jäsenvaltioiden alueelle ilman hänestä vastuussa olevaa aikuista.
Designation to reside at a specific place pending postponed removal: Article 9(3) contains an express reference to the possibilities listed in Article 7(3) to prevent absconding (see section 6.2), including the possibility to impose an obligation to stay at a certain place.
Suojatoimia sovelletaan niin kauan kuin alaikäinen ei tosiasiallisesti ole tällaisen aikuisen huostassa (tämä tarkoittaa myös alaikäistä, joka jää ilman huoltajaa sen jälkeen, kun hän on saapunut jäsenvaltioiden alueelle).
The Return Directive also applies to minors, including unaccompanied minors and provides for specific safeguards that need to be respected by the Member States.
Joissakin jäsenvaltioissa alle 18-vuotiaiden nuorten sallitaan toimia itsenäisesti palauttamismenettelyssä ja turvapaikkamenettelyssä.
Such safeguards therefore apply to any individual under the age of 18 (i.e. a minor) who arrives on the territory of the Member States unaccompanied by an adult responsible for him or her and for as long as the minor is not effectively taken into the care of such person (including minor who was left unaccompanied after entry into the territory of the Member States).
Palauttamisdirektiivin suojatoimet kuitenkin sitovat jäsenvaltioita kaikkia alle 18-vuotiaita koskevissa tapauksissa.
In some Member States adolescents below the age of 18 are authorised to act in their own right in return (and asylum) procedures; however, the safeguards of the Return Directive are binding on Member States in relation to all minors up to the age of 18.
Kestävät ratkaisut ovat äärimmäisen tärkeitä, jotta kaikkien alaikäisten tilanne saadaan normalisoitumaan ja vakiintumaan pitkällä aikavälillä.
Durable solutions are crucial to establish normality and stability for all minors in the long term.
Palauttaminen on yksi vaihtoehto, jota voidaan harkita ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevia pysyviä ratkaisuja etsittäessä, ja jäsenvaltion kaikissa toimissa on otettava keskeisenä näkökohtana huomioon lapsen etu.
Return is one of the options to be examined when identifying a durable solution for unaccompanied minors and any Member State's action must take into account as key consideration the best interests of the child.
Ennen kuin ilman huoltajaa oleva alaikäinen palautetaan, hänelle on lapsen oikeuksien yleissopimuksen [50] 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettava mahdollisuus tulla kuulluksi joko suoraan taikka edustajan tai asiaankuuluvan elimen välityksellä, ja lapsen etua on aina arvioitava tapauskohtaisesti ottaen huomioon hänen erityistarpeensa, perheen nykyinen tilanne sekä paluumaan tilanne ja vastaanotto-olosuhteet.
Before deciding to return an unaccompanied minor, and in accordance with Article 12(2) of the Convention on the Rights of the Child [50], the minors concerned must be heard, either directly or through a representative or an appropriate body, and an assessment of the best interests of the child shall always be carried out on an individual basis, including on the particular needs, on the current situation in the family and on the situation and reception conditions in the country of return.
Arvioinnissa on järjestelmällisesti selvitettävä, onko alaikäisen palauttaminen alkuperämaahan ja saattaminen yhteen perheensä kanssa hänen etunsa mukaista.
Such assessment should systematically look at whether return to the country of origin, including reunification with the family, is in the minor's best interests.
Arvioinnin tulisi olla toimivaltaisten viranomaisten tekemä, ja sen tulisi perustua monialaiseen lähestymistapaan, jossa arviointiin osallistuu myös alaikäiselle nimetty holhooja ja/tai toimivaltainen lastensuojeluviranomainen.
The assessment should be carried out by the competent authorities on the basis of a multidisciplinary approach, involving the minor's appointed guardian and/or the competent child protection authority.
Jäsenvaltioiden olisi myös arvioitava lapsen etua uudelleen määräajoin ottaen huomioon kunkin lapsen tilanteessa tapahtuneet muutokset.
Member States should also carry out a periodic re-assessment of the best interests of the child in the light of the developments of the individual case.
Jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan huomioon lapsen edun määrittämistä koskevat YK:n pakolaisjärjestön (UNHCR) ja lastenjärjestön (Unicef) yhteiset suuntaviivat [51], YK:n lasten oikeuksien komitean yleiskommentti nro 14 lapsen oikeudesta siihen, että häntä koskevia päätöksiä tehtäessä hänen etunsa otetaan huomioon ensisijaisena [52], lapsen edun määrittämistä koskevat UNHCR:n suuntaviivat [53] ja niiden soveltamisesta annettu käsikirja [54].Alaikäisen oikeus tulla kuulluksi häntä koskevissa tai häneen vaikuttavissa palauttamismenettelyissä on olennainen osa lapsen edun arviointia (ks. lapsen oikeuksien sopimuksen 12 artikla), ja sitä on EU:n oikeuden yleisten periaatteiden mukaisesti kunnioitettava perusoikeuskirjassa vahvistettuna perusoikeutena.
Member States are encouraged to consider the interpretative and operational guidance provided by the joint UNHCR-Unicef guidelines on the determination of the best interests of the child [51], the General Comment No 14 of the UN Committee on the rights of the child to have his or her best interests taken as a primary consideration [52], the UNHCR guidelines on determining the Best Interests of the Child [53] and the Field Handbook for the Implementation of UNHCR Best Interest Determination Guidelines [54].The minors' right to be heard in return proceedings involving or affecting them is an integral part of any best interests assessment (see Article 12 of the Convention on the Rights of the Child) and must be respected as a fundamental right recognised as a general principle of EU law, enshrined in the CFR.
Tämä tarkoittaa sitä, että alaikäisen näkemyksille on annettava painoarvoa hänen ikänsä, kehitystasonsa ja mahdolliset kommunikointivaikeudet huomioon ottaen, jotta hänen osallistumisensa olisi mielekästä, ja alaikäisen oikeutta ilmaista näkemyksensä vapaasti on kunnioitettava (ks. lisäohjeet 12.1 kohdassa).
It includes giving due weight to the minors' views, taking into account their age and maturity and any communication difficulties they may have in order to make this participation meaningful, and the respect for the minor's right to express his or her views freely (for further guidance, see section 12.1).
Ilman huoltajaa olevan alaikäisen määritelmä: Palauttamisdirektiivissä ei määritellä käsitettä ilman huoltajaa oleva alaikäinen.
Definition of unaccompanied minor: the Return Directive does not define the term unaccompanied minor.
Koska ilman huoltajaa olevat alaikäiset usein ovat tai ovat olleet turvapaikanhakijoita, on suositeltavaa käyttää tuoreimmissa turvapaikkadirektiiveissä käytettyä määritelmää, kuten vastaanottoa koskevista vaatimuksista annetun direktiivin 2 artiklan e alakohdan määritelmää: ”[ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä tarkoitetaan] alaikäistä, joka saapuu jäsenvaltioiden alueelle ilman hänestä joko asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaisesti vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin hän ei tosiasiallisesti ole tällaisen henkilön huostassa; tämä tarkoittaa myös alaikäistä, joka jää ilman huoltajaa sen jälkeen, kun hän on saapunut jäsenvaltioiden alueelle”.
Taking into account that unaccompanied minors in many cases are or have been asylum seekers, it is recommended to use the definition provided in the most recent asylum directives, notably Article 2(e) of the recast Reception Conditions Directive: ‘a minor who arrives on the territory of the Member States unaccompanied by an adult responsible for him or her whether by law or by the practice of the Member State concerned, and for as long as he or she is not effectively taken into the care of such a person; it includes a minor who is left unaccompanied after he or she has entered the territory of the Member States’.
Ilman huoltajaa olevien alaikäisten palauttamispäätöksen tekemisestä pidättäytyminen: Palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdassa nimenomaisesti säädetään, että jäsenvaltiot voivat milloin tahansa kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti myöntää alueellaan laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle luvan tai oikeuden oleskeluun.
Refraining from issuing return decisions to unaccompanied minors: Article 6(4) of the Return Directive expressly allows Member States to grant at any moment an authorisation or right to stay in accordance with national law to illegally staying third-country nationals.
Tämä yleissääntö koskee myös alaikäisiä.
This general rule also applies to minors.
Näin ollen jäsenvaltiot, jotka eivät palauta tai poista alueeltaan laittomasti oleskelevia alaikäisiä kolmansien maiden kansalaisia tai jotka eivät voi poistaa ilman huoltajaa olevaa alaikäistä alueeltaan lapsen etua koskevan arvioinnin vuoksi, voivat vapaasti myöntää alaikäiselle luvan tai oikeuden oleskella alueellaan (esim. tilapäinen oleskelulupa, joka on voimassa, kunnes alaikäinen täyttää 18 vuotta).
Member States should therefore establish clear rules on the legal status of unaccompanied minors, allowing either to issue return decisions and carry out returns, or to grant them a right to stay in accordance with national law.
Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä varmistamaan, että niillä ilman huoltajaa olevilla alaikäisillä, joita ei palauteta, on mahdollisuus asemansa määrittelyä koskevaan menettelyyn.
Member States should seek to ensure the availability of status determination procedures for those unaccompanied minors who are not returned.
Tällä suoraviivaisella lähestymistavalla pyritään vähentämään ”harmaita alueita” ja parantamaan kaikkien osapuolten oikeusvarmuutta.
This is a straightforward approach, aimed at reducing ‘grey areas’ and improving legal certainty for all actors involved.
Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että jotta ilman huoltajaa olevien alaikäisten tilanne jäsenvaltioissa, jotka eivät lapsen etua koskevan arvioinnin johdosta palauta tai poista maasta alaikäistä kolmannen maan kansalaista, olisi sopusoinnussa palauttamisdirektiivin kanssa, se olisi määritettävä oikeudelliselta kannalta joko siten, että heille myönnetään palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan nojalla (tilapäinen) oleskelulupa tai -oikeus (esim. 18-vuotiaaksi asti) tai heistä annetaan palauttamispäätös mutta maastapoistamista lykätään palauttamisdirektiivin 6 ja 9 artiklan mukaisesti.
In the light of the above, in order to be compatible with the Return Directive, the situation of unaccompanied minors in Member States that, following an assessment of the best interests of the child, do not return or remove third-country minors, should be framed in legal terms as either granting a (temporary) permit or a right to stay (for example until they reach the age of 18) in application of Article 6(4) of the Directive, or issuing a return decision and postponing the removal in accordance with Articles 6 and 9 of the Return Directive.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 10 artiklan 1 kohta
Legal basis: Return Directive — Article 10(1)
Ennen kuin tehdään päätös ilman huoltajaa matkustavan alaikäisen palauttamisesta, muiden asianmukaisten elinten kuin palautuksen täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten sallitaan tarjota apua, ottaen asianmukaisesti huomioon lapsen edun.
Before deciding to issue a return decision in respect of an unaccompanied minor, assistance by appropriate bodies other than the authorities enforcing return shall be granted with due consideration being given to the best interests of the child.
Aiempia toimia koskeva muistutus/selvitys: Palauttamisdirektiivin 10 artiklan 1 kohta ei sisältynyt komission ehdotukseen.
Historic reminder/explanation: Article 10(1) was not contained in the Commission proposal.
Lasten hoidosta ja suojelusta vastaavien elinten on noudatettava turvallisuutta, terveyttä, henkilöstön soveltuvuutta ja pätevää valvontaa koskevia vaatimuksia.
It was inserted in the text during the negotiations and it is directly inspired by Guideline 2(5) of the Council of Europe ‘Twenty Guidelines on forced return’ [55], which provides that ‘Before deciding to issue a removal order in respect of a separated child, assistance — in particular legal assistance — should be granted with due consideration given to the best interests of the child’.
Toimijoiden eri roolien ja vastuualueiden on oltava selkeitä ja avoimia erityisesti, jotta ilman huoltajaa oleva alaikäinen voi ottaa aktiivisesti ja tosiasiallisesti osaa kaikkiin häntä koskeviin asioihin.
Nature of the ‘appropriate bodies’: the ‘appropriate body’ should be separated from the enforcing authority and could be a governmental body (possibly a separate service if within the same ministry), a non-governmental body, or a combination of both, providing for multidisciplinary cooperation between government-supported and non-governmental guardian systems and/or child-protection bodies.
Avun luonne: Avun olisi katettava oikeusapu, mutta se ei saa rajoittua siihen.
Bodies responsible for the care and protection of children shall comply with the standards established in the areas of safety, health, suitability of staff and competent supervision.
Avun tulisi kattaa myös muut palauttamisdirektiivissä nimenomaisesti mainitut näkökohdat, joilla edistetään lasten oikeuksien toteutumista lapsen oikeuksista annetun YK:n yleissopimuksen mukaisesti, kuten tarvittavan lääketieteellisen avun ja terveydenhoidon tarjoaminen, yhteydenpito perheeseen ja pääsy peruskoulutukseen.
The different roles and responsibilities of the actors must be clear and transparent in particular for the unaccompanied minor to allow for his/her active involvement and effective participation in all matters concerning him/her.
Olisi kiinnitettävä erityistä huomiota tarpeeseen keskustella alaikäisen kanssa etukäteen ja koko prosessin ja menettelyn ajan sekä kaikista häneen vaikuttavista päätöksistä.
Nature of the ‘assistance’: assistance should cover legal assistance but must not be limited to it.
Alaikäisille on tiedotettava heidän oikeuksistaan, menettelyistä ja heidän suojelemiseksi tarjolla olevista palveluista lapsen huomioon ottavalla ja lapsen ikätasolle ja tilanteeseen sopivalla tavalla.
Other aspects expressly mentioned by the Return Directive — such as provision of necessary medical assistance and healthcare, contact with family, access to basic education —, to support the realisation of the rights of the child as set out in the UN Convention on the rights of the child should also be addressed.
Avun ajoittaminen: Asianmukaisten elinten olisi tarjottava apua mahdollisimman varhaisessa vaiheessa mutta joka tapauksessa ennen palauttamispäätöksen tekemistä.
Specific emphasis should be given to the need to discuss with the minor in advance and throughout any processes and procedures, as well as all decisions affecting him/her.
Tämä edellyttää aikaista iän arviointia, joka epäselvässä tapauksessa ratkaistaan henkilön eduksi.
Minors should be informed in a child-sensitive and age- and context- appropriate manner on their rights, on procedures and on services available for their protection.
Avunannon pitäisi olla jatkuva ja vakaa prosessi, myös paluuvaiheessa.
Timing of the ‘assistance’: the assistance by appropriate bodies should start at the earliest point in time, and it shall start before issuing a return decision.
Se voi myös kattaa paluun jälkeisen vaiheen, jotta paluun asianmukainen seuranta voidaan varmistaa.
That implies a timely age assessment based on the benefit of the doubt.
Tarvittaessa on varmistettava holhouksen siirtyminen jäsenvaltiosta paluumaahan palauttamisdirektiivin 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Assistance should be a continuous and stable process, including during the return phase.
Iän arviointi: Palauttamisdirektiiviin ei sisälly säännöksiä iän arvioinnista.
It may also cover the post-return phase, to ensure adequate follow-up of return.
Komissio suosittelee unionin maahanmuutto- ja turvapaikkasäännöstön systemaattisen tulkinnan perusteella turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin 25 artiklan 5 kohdassa säännösten soveltamista sekä asiaan liittyvien Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO) laatimien asiakirjojen [56] huomioon ottamista.Avun jatkuvuus turvapaikka- ja palauttamismenettelyissä: Vaikka turvapaikanhakijoiden holhouksen järjestämisellä ja ilman huoltajaa olevien alaikäisten/lasten palauttamisprosessissa tarvitsemalla avulla on eri oikeusperusta, turvapaikkasäännöstön ja palauttamisdirektiivin vaatimukset liittyvät läheisesti toisiinsa, ja turvapaikka- ja palauttamismenettelyissä olisi pyrittävä avun jatkuvuuteen.
If needed, a transfer of guardianship from the Member State to the country of return in line with Article 10(2) of the Return Directive should be achieved.
Pelkän holhouksen järjestäminen ei riitä täyttämään velvollisuutta antaa alaikäisille apua, koska ”asianmukaisten elinten tarjoama apu” merkitsee muutakin kuin pelkkää holhousta.
Age assessment: the Return Directive contains no provisions on age assessment.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 10 artiklan 2 kohta