natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States are not free to apply stricter standards in areas governed by the Return Directive: see the judgment of the ECJ in Case C-61/11, El Dridi [20] (paragraph 33): ‘[…] Directive 2008/115/EC […] does not however allow those States to apply stricter standards in the area that it governs.’
Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot säätävät kansallisessa lainsäädännössä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista (esim. sakko, asiakirjojen takavarikointi, etuuksien/avustusten leikkaaminen/epääminen tai työluvan epääminen) kolmansien maiden kansalaisille, jotka tahallisesti vaikeuttavat palauttamismenettelyä (esim. hävittämällä matkustusasiakirjoja, ilmoittamalla väärän henkilöllisyyden, estämällä henkilöllisyyden selvittämisen tai toistuvasti kieltäytymällä lähtemästä).
Imposing a fine instead of issuing a return decision: the Return Directive does not permit a mechanism being put in place which provides, in the event of third-country nationals illegally staying in the territory of a Member State, depending on the circumstances, for either a fine or removal, since the two measures are mutually exclusive (see judgment of the ECJ in Case C-38/14, Zaizoune [21]).Applying parts of the Return Directive to persons excluded from its scope under Article 2(2)(a) and (b) is compatible with the Directive and can be considered as covered by Article 4(3), as such practice would be a more favourable one for the third-country national concerned.
Tällaiset seuraamukset eivät kuitenkaan saa haitata palauttamisdirektiivin tavoitteiden saavuttamista, ja niissä on varmistettava perusoikeuksien noudattaminen kaikilta osin.
Legal basis: Return Directive — as interpreted by the ECJ in Cases C-61/11, El Dridi, C-329/11, Achughbabian, C-430/11, Sagor, C-297/12, Filev and Osmani, C-38/14, Zaizoune, C-290/14, Celaj, C-47/15, Affum.
Pelkän laittoman oleskelun säätäminen rangaistavaksi: Jäsenvaltiot eivät voi ennen palauttamismenettelyä tai sen aikana määrätä kansallisen lainsäädännön nojalla vankeusrangaistusta pelkästään laittoman oleskelun vuoksi, koska tämä viivästyttäisi palauttamista (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-61/11, El Dridi, antama tuomio).
Member States are free to lay down effective, proportionate and dissuasive sanctions, including imprisonment as a criminal sanction, in relation to infringements of migration rules, provided such measures do not compromise the application of the Return Directive and ensure the full observance of fundamental rights, particularly those guaranteed by the CFR interpreted in accordance with the corresponding provisions of the ECHR.
Palauttamisdirektiivi ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita määräämästä vankeusrangaistusta muista kuin yksinomaan laittomaan oleskeluun perustuvista rikoksista myös sellaisissa tilanteissa, joissa palauttamismenettelyä ei ole vielä saatu päätökseen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 65 kohta).
It is for national law to determine which types of infringements of migration rules are to be sanctioned.
Sakkorangaistukset: Oikeasuhteisen sakkorangaistuksen määrääminen kansallisen rikosoikeuden mukaisesti laittomasta oleskelusta jäsenvaltiossa ei ole sinänsä ristiriidassa palauttamisdirektiivin tavoitteiden kanssa, koska se ei estä palauttamispäätöksen antamista ja täytäntöönpanoa palauttamisdirektiivissä vahvistettuja edellytyksiä täysimääräisesti noudattaen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio).
Nothing prevents Member States from addressing and taking into account in their national penal law infringements of migration rules committed also in other Member States.
Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla laittomasta oleskelusta jäsenvaltion alueella on määrättävä joko sakko tai maastapoistaminen, on ristiriidassa palauttamisdirektiivin kanssa, sillä nämä kaksi toimenpidettä ovat toisensa pois sulkevia ja heikentävät siten direktiivin tuloksellisuutta (unionin tuomioistuimen asiassa C-38/14, Zaizoune, antama tuomio).
Non-compliance with an entry ban: Member States can adopt criminal law sanctions against illegally staying third-country nationals who have been returned and who re-enter the territory of a Member State in breach of an entry ban.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/52/EY [25] ( direktiivi työnantajiin kohdistettavista seuraamuksista) 5 artiklan mukaan työnantajan, joka ottaa ilman lupaa palvelukseensa laittomasti jäsenvaltiossa oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, on maksettava taloudellinen seuraamus, johon kuuluu myös palauttamisesta aiheutuvien kustannusten maksaminen tapauksissa, joissa palauttamismenettelyt toteutetaan.
Such criminal sanction is admissible only on the condition that the entry ban issued against the third-country national complies with the provisions of the Directive.
Kansallisessa rikosoikeudessa säädetty kotiaresti sallitaan vain, jos on olemassa takuut, että se ei estä palauttamista ja että se päättyy heti kun asianomaisen kuljetus pois jäsenvaltiosta on mahdollista (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio).
Such criminal sanctions shall ensure full observance of fundamental rights and the 1951 Geneva Convention [22], notably Article 31(1) [23] (see judgment of the ECJ in Case C-290/14, Celaj [24]).The Return Directive does not preclude imposing penal sanctions, following national rules of criminal procedure, in relation to third-country nationals to whom the return procedures established by the Directive have been unsuccessfully applied and who are illegally staying in the territory of a Member State without there being any justified ground for non-return.
Perustellut syyt olla palauttamatta henkilöä voivat olla
Penal sanctions aimed at dissuading such returnees from remaining illegally must ensure full observance of fundamental rights, particularly those guaranteed by the ECHR (see judgment of the ECJ in Case C-329/11, Achughbabian, paragraphs 48 and 49) and shall comply with the proportionality principle.
joko syitä, joihin palautettava henkilö ei voi vaikuttaa (kuten tarvittavien kolmansista maista saatavien asiakirjojen viivästyminen kolmannen maan viranomaisten huonon yhteistyön vuoksi; kriisitilanne paluumaassa, minkä vuoksi turvallinen paluu on mahdotonta; palauttamisen virallinen lykkääminen tiettyjen palautettavien ryhmien osalta), tai
The Commission recommends that Member States foresee effective, proportionate and dissuasive sanctions in national legislation (for example fines, seizure of documents, reduction/refusal of benefits/allowance, refusal of work permit) in relation to third-country nationals who intentionally obstruct the return process (for example disposing of travel document, providing false identity, preventing identification, repeated refusal to embark), provided that such sanctions do not impair achieving the objective of the Return Directive and ensure full observance of fundamental rights.
syitä, joihin palautettava henkilö voi vaikuttaa ja joita pidetään unionin tai kansallisessa lainsäädännössä oikeutettuina tai perusteltuina (esim. terveysongelmat tai perhesyyt, jotka johtavat maastapoistamisen lykkäämiseen; vireillä oleva muutoksenhakumenettely, jolla on lykkäävä vaikutus; päätös tehdä yhteistyötä viranomaisten kanssa todistajana).
Criminalisation of mere illegal stay: Member States cannot impose imprisonment under national criminal law on the sole ground of illegal stay before or during carrying out return procedures since this would delay return (see judgment of the ECJ in Case C-61/11, El Dridi).
Pelkkää subjektiivista toivetta pysyä EU:ssa ei voida koskaan sellaisenaan pitää ”perusteltuna syynä”.
However, the Return Directive does not prevent Member States from imposing a sentence of imprisonment to punish the commission of offences other than those stemming for the mere fact of illegal stay, including in situations where the return procedures has not yet been completed (see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum, paragraph 65).
Perusteettomat syyt olla palauttamatta henkilöä voivat olla syitä, joihin palautettava henkilö voi vaikuttaa ja joita ei katsota unionin tai kansallisessa lainsäädännössä oikeutetuiksi tai perustelluiksi (esim. yhteistyön puute matkustusasiakirjoja hankittaessa, yhteistyön puute henkilöllisyyttä ilmoitettaessa, asiakirjojen tuhoaminen, pakeneminen tai maastapoistamistoimien vaikeuttaminen).
Financial penalties: the imposition of a (proportionate) financial penalty for illegal stay under national criminal law is not as such incompatible with the objectives of the Return Directive since it does not prevent a return decision from being issued and implemented in full compliance with the conditions set out in the Directive (see judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor).
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 1 kohta
National legislation which — in the event of illegal stay — provides for either a fine or removal is incompatible with the Return Directive, since the two measures are mutually exclusive, undermining the effectiveness of the Directive (see judgment of the ECJ in Case C-38/14, Zaizoune).
Jäsenvaltion on tehtävä palauttamispäätös sen alueella laittomasti oleskelevista kolmansien maiden kansalaisista.
Immediate expulsion under national criminal law (in cases which are not excluded from the scope of the Return Directive under Article 2(2)(b) — see section 2.3 above): this is only allowed in so far as the judgement stating this penalty complies with all safeguards of the Return Directive (including on the form of return decisions, legal safeguards and advance consideration of the possibility of voluntary departure) (see judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor).
Tämän jäsenvaltioiden velvoitteen (joko käynnistää palauttamismenettely tai myöntää oleskelulupa) tavoitteena on vähentää ”harmaita alueita”, estää laittomasti jäsenvaltioissa oleskelevien henkilöiden hyväksikäyttöä ja parantaa kaikkien osapuolten oikeusvarmuutta.
House arrest under national criminal law: this is only allowed if guarantees are in place that house arrest does not impede return and that it comes to an end as soon as the physical transportation of the individual concerned out of that Member State is possible (see judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor).
Jäsenvaltioiden on annettava palauttamispäätös riippumatta siitä, onko kyseisellä kolmannen maan kansalaisella voimassa oleva henkilöllisyys- tai matkustusasiakirja ja onko takaisinotto kolmanteen maahan mahdollinen.
‘Justified reasons for non-return’ may:
Palauttamispäätöksen voimassaolon kestoa ei tulisi rajoittaa.
either be reasons outside the scope of influence of the returnee (for example delays in obtaining necessary documentation from third countries caused by bad cooperation of third-country authorities, crisis situation in country of return making safe return impossible, granting of formal postponement of return to certain categories of returnees), or
Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tulisi voida panna palauttamispäätökset täytäntöön ilman, että niiden tarvitsee käynnistää menettely uudelleen tietyn ajan (esim. yhden vuoden) jälkeen, edellyttäen, että asianomaisen kolmannen maan kansalaisen tilanne ei ole merkittävästi muuttunut tosiasiallisesti tai oikeudellisesti (esim. oikeudellisen aseman muuttuminen tai palauttamisriski) ja että hänen oikeuttaan tulla kuulluksi ja käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja ei rajoiteta.
reasons within the sphere of the returnee, which are recognised as legitimate or justified by Union or national law (for example, health problems or family reasons leading to postponement of removal, pending appeal procedure with suspensive effect, decision to cooperate with authorities as witness).
Palauttamismenettelyiden toteuttamisesta vastaa pääsääntöisesti se jäsenvaltio, jossa henkilö on otettu kiinni.
The mere subjective wish to stay in the EU can never be as such considered a ‘justified reason’.
Esimerkki: Jos laiton maahanmuuttaja on tullut EU:hun jäsenvaltion A kautta (havaitsematta), matkustanut sen jälkeen jäsenvaltion B ja C läpi (havaitsematta) ja otettu lopulta kiinni jäsenvaltiossa D, jäsenvaltio D vastaa palauttamismenettelyn toteuttamisesta.
‘Non-justified reasons for non-return’ may be reasons within the scope of influence of the returnee which are not recognised as legitimate or justified by Union or national law (for instance lack of cooperation in obtaining travel documents, lack of cooperation in disclosing identity, destroying documents, absconding, hampering removal efforts).
Schengen-valtioiden sisärajatarkastusten väliaikainen palauttaminen ei vaikuta tähän periaatteeseen.
Legal basis: Return Directive — Article 6(1)
Poikkeukset tähän yleissääntöön esitetään jäljempänä 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. ja 5.8. kohdassa.
Member States shall issue a return decision to any third-country national staying illegally on their territory.
Kansallisen lainsäädännön mukainen hallinnollinen sakko laittomasta oleskelusta voidaan määrätä samanaikaisesti palauttamispäätöksen antamisen kanssa.
Member States are obliged to issue a return decision to any third-country national staying illegally on their territory, unless an express derogation is foreseen by Union law (see list of exceptions described below).
Tällainen hallinnollinen sakko ei voi kuitenkaan korvata jäsenvaltion velvollisuutta tehdä palauttamispäätös ja poistaa henkilö maasta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-38/14, Zaizoune, antama tuomio).
Member States are not allowed to tolerate in practice the presence of illegally staying third-country nationals on their territory without either launching a return procedure or granting a right to stay.
Palauttamispäätöksen on sisällettävä tieto siitä, että kolmannen maan kansalainen on velvollinen lähtemään päätöksen tehneen jäsenvaltion alueelta päästäkseen johonkin kolmanteen maahan ”palauttamisen” määritelmän mukaisesti (ks. 1.3 kohta).
This obligation on Member States to either initiate return procedures or to grant a right to stay aims at reducing ‘grey areas’, to prevent exploitation of illegally staying persons and to improve legal certainty for all involved.
Tämä tarkoittaa, että hänen on poistuttava EU:n jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta.
Member States must issue a return decision irrespective of whether the third-country national concerned holds a valid identity or travel document, and regardless of whether readmission to a third country is possible.
Tämän velvoitteen ilmaiseminen epäselvästi voi tahattomasti aiheuttaa riskin siitä, että asianomainen siirtyy luvattomasti toiseen jäsenvaltioon.
The validity of return decisions should not be limited in time.
Palauttamisdirektiivin mukainen palauttamispäätös on tehtävä myös silloin, kun palautusmenettely suoritetaan takaisinottosopimusta soveltamalla.
Competent national authorities should be able to enforce return decisions without the need to re-launch the procedure after a certain period of time (for example one year), provided that the individual situation of the third-country national concerned has not significantly changed in fact or in law (for example change in legal status, risk of refoulement) and without prejudice to the rights to be heard and to an effective remedy.
Tällaisten sopimusten (jotka koskevat EU:n jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä suhteita) soveltaminen ei vaikuta palauttamisdirektiivin (joka koskee henkilön poistavan valtion ja palautettavan henkilön välistä suhdetta) täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen kussakin palauttamistapauksessa.
As a general rule, the relevant criterion for determining the Member State in charge of carrying out return procedures is the place of apprehension.
Takaisinottosopimuksen soveltaminen edellyttää, että ensin annetaan palauttamispäätös.
Example: if an irregular migrant has entered the EU via Member State A (undetected), subsequently travelled through Member States B and C (undetected) and was finally apprehended in Member State D, Member State D is in charge of carrying out a return procedure.
Kansallisessa lainsäädännössä voidaan säätää, että kolmannen maan kansalainen on velvollinen poistumaan EU:n alueelta, jos hänen oleskelunsa on laitonta.
The temporary reintroduction of internal border controls between Schengen States does not affect this principle.
Tällainen teoreettinen oikeudellinen velvollisuus ei muodosta palauttamispäätöstä.
Exceptions to this general rule are set out in sections 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 and 5.8 below.
Sen tueksi on kussakin tapauksessa tehtävä yksilöllinen palauttamispäätös.
An administrative fine under national law for illegal stay may be imposed in parallel with the adoption of a return decision.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi kaikin tavoin hyödynnettävä henkilöllisyyden selvittämisessä ja kunkin tapauksen yksilöllisessä arvioinnissa asiaan liittyviä unionin tietojärjestelmiä, kuten toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmää (SIS II), Eurodac-järjestelmää ja viisumitietojärjestelmää (VIS).
Such administrative fine cannot, however, substitute the obligation of Member States to issue a return decision and to carry out the removal (see judgment of the ECJ in Case C-38/14, Zaizoune).
Järjestelmillä voidaan myös tukea ja helpottaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä palauttamis- ja takaisinottomenettelyissä.
Return decisions shall state the obligation that the third-country national concerned must leave the territory of the issuing Member State in order to reach a third country in accordance with the definition of ‘return’ (see section 1.3) or, in other words, that the third-country national must leave the territories of the EU Member States and of the Schengen Associated countries.
Täyttääkseen velvollisuutensa tehdä palauttamispäätöksiä jäsenvaltioiden olisi toteutettava tehokkaita ja oikeasuhteisia toimenpiteitä alueellaan laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten paikallistamiseksi, löytämiseksi ja kiinniottamiseksi.
Lack of clarity on the obligation incumbent on the third-country national may have the unintended consequence of creating a risk of unauthorised secondary movements.
Tässä yhteydessä muistutetaan, että Schengenin rajasäännöstön 13 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on otettava kiinni sellaiset kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat ylittäneet ulkorajan laittomasti ja joilla ei ole oikeutta oleskella EU:ssa, ja sovellettava heihin palauttamismenettelyjä.
Return decisions in accordance with the Return Directive must also be taken when a return procedure is carried out using a readmission agreement: the use of readmission agreements with a third country (covering the relations between EU Member States and third countries) does not affect the full and inclusive application of the Return Directive (covering the relation between removing State and returnee) in each individual case of return.
Työnantajiin kohdistettavista seuraamuksista annetun direktiivin 14 artiklassa säädetään lisäksi, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella suoritetaan tehokkaita ja riittäviä tarkastuksia laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnteon rajoittamiseksi.
In fact the use of the readmission agreement presumes the issuance of the return decision first.
Kiinniottokäytännöt – perusoikeuksien kunnioittaminen
National legislation may foresee that a third-country national is obliged to leave the territory of the EU, if his stay is illegal.
Jäsenvaltioilla on velvoite tehdä palauttamispäätös kaikista niiden alueella laittomasti oleskelevista kolmansien maiden kansalaisista perusoikeuksia kunnioittaen ja suhteellisuusperiaatetta noudattaen (johdanto-osan 24 kappale).
Such abstract legal obligation does not constitute a return decision.
Oikeutettua tavoitetta torjua laitonta maahanmuuttoa voidaan punnita valtion muihin oikeutettuihin intresseihin nähden.
It must be substantiated in each case by an individualised return decision.
Sellaisia ovat yleiset kansanterveysnäkökohdat, rikollisuuden torjuminen, syntymän rekisteröinnin merkitys, lapsen edun kunnioittaminen (nimenomainen maininta johdanto-osan 22 kappaleessa), Geneven yleissopimuksen noudattaminen (maininta johdanto-osan 23 kappaleessa) sekä muiden perusoikeuskirjassa tunnustettujen asiaankuuluvien perusoikeuksien kunnioittaminen.
Relevant Union IT systems, such as the Schengen Information Syststem II (‘SIS II’), Eurodac and the Visa Information System (‘VIS’), should be fully used by the competent national authorities to support the identification and the individual assessment of each case, as well as to facilitate and support cooperation between the Member States in return and readmission procedures.
Komissio viittaa näkökohtiin, jotka esitettiin vuonna 2012 julkaistussa Euroopan unionin perusoikeusviraston laatimassa laittomien maahanmuuttajien perusoikeuksia koskevassa asiakirjassa Apprehension of migrants in an irregular situation – fundamental rights considerations (neuvoston asiakirja 13847/12).
Member States should establish efficient and proportionate measures to locate, detect and apprehend third-country nationals who are staying illegally in their territory in view of fulfilling the obligation to issue return decisions.
Niitä voidaan käyttää ohjeina siitä, miten kiinniottokäytäntöjä voidaan toteuttaa kolmansien maiden kansalaisten perusoikeuksia kunnioittaen ja samalla varmista palauttamismenettelyjen tuloksellisuus.
In this respect, it is recalled that Article 13(1) SBC establishes that Member States shall apprehend and subject to return procedures third-country nationals who have crossed the external borders illegally and who have no right to stay in the EU.
Näiden ohjeiden mukaiset jäsenvaltioiden käytännöt eivät vaikuta velvoitteeseen tehdä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 1 kohdan nojalla palauttamispäätös kolmansien maiden kansalaisista, joiden oleskelu jäsenvaltiossa on laitonta.
Article 14 of the Employers Sanctions Directive further provides that Member States shall ensure that effective and adequate inspections are carried out on their territory to control employment of illegally staying third-country nationals.
Terveyspalveluiden saanti:
Apprehension practices — respect of fundamental rights
Sairaanhoitoa tarvitsevia laittomia maahanmuuttajia ei pitäisi ottaa kiinni terveydenhoitolaitoksissa tai niiden läheisyydessä.
The obligation on Member States to issue a return decision to any third-country national staying illegally on their territory is subject to the respect of fundamental rights, including the principle of proportionality (recital 24).
Terveydenhoitolaitoksia ei pitäisi vaatia luovuttamaan maahanmuuttajien henkilötietoja maahanmuutosta vastaaville lainvalvontaviranomaisille mahdollista palauttamista varten.
The legitimate aim of fighting illegal migration may be balanced against other legitimate State interests, such as general public health considerations, the interest of the State to fight crime, the interest to have comprehensive birth registration, respect for the best interests of the child (expressly highlighted in recital 22), the Geneva Convention (highlighted in recital 23), as well as other relevant fundamental rights recognised by the CFR.
Koulutuksen saanti:
The Commission refers to the considerations set out in the 2012 Fundamental Rights Agency document ‘Apprehension of migrants in an irregular situation — fundamental rights considerations’ (Council document 13847/12) as guidance on how apprehension practices can be carried out in respect of the fundamental rights of the third-country nationals, while ensuring effective return procedures.
Sääntöjenvastaisesti oleskelevia maahanmuuttajia ei pitäisi ottaa kiinni kouluissa, joita heidän lapsensa käyvät, tai niiden läheisyydessä.
Member States' practices that respect this guidance can be considered as not affecting the obligation to issue return decisions to third-country nationals staying illegally under Article 6(1) of the Return Directive:
Kouluja ei pitäisi vaatia luovuttamaan maahanmuuttajien henkilötietoja maahanmuutosta vastaaville lainvalvontaviranomaisille mahdollista palauttamista varten.
Access to health:
Uskonnonvapaus: