natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In all other cases (all return decisions adopted under the Return Directive which do not fall under the two ‘qualified’ cases) return decisions may be accompanied by an entry ban.
Maahantulokiellon kesto määritetään sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jolla palauttamisdirektiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja siinä otetaan asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäistapauksen erityispiirteet.
This implies that an entry ban may also be foreseen even if the person departed voluntarily.
Maahantulokiellon keston määrittämisessä on erityisesti otettava huomioon kiellon antavan viranomaisen tiedossa olevat raskauttavat tai lieventävät asianhaarat, kuten sen, onko
However Member States enjoy discretion in this respect and are encouraged to exercise this discretion in a way which encourages voluntary departure.
kolmannen maan kansalaiselle annettu aiemmin palauttamispäätös tai maastapoistamismääräys
The length of the entry ban shall be determined in accordance with national law transposing the Return Directive with due regard to all relevant circumstances of the individual case.
kolmannen maan kansalainen jo saanut tukea vapaaehtoiseen paluuseen ja/tai uudelleenkotoutumiseen
When determining the length of the entry ban, particular account should be taken of aggravating or mitigating circumstances known to the issuing authority, such as whether:
kolmannen maan kansalainen tullut jäsenvaltion alueelle ilman lupaa maahantulokiellon voimassaolon aikana
the third-country national has already been the subject in the past of a return decision or removal order,
kolmannen maan kansalainen tehnyt yhteistyötä tai osoittanut haluttomuutta yhteistyöhön palauttamismenettelyssä
the third-country national has cooperated or has shown unwillingness to cooperate in the return procedure,
Maahantulokiellon konkreettista kestoa määrittäessään jäsenvaltiot sitoutuvat tarkastelemaan kaikkia olennaisia näkökohtia ja noudattamaan suhteellisuusperiaatetta.
Member States may lay down in their national laws or administrative regulations the general criteria which will be taken into account for individually determining the length of the entry ban in accordance with Article 11(2) of the Return Directive.
Jäsenvaltio voi ottaa tällaisen uhan määrittämisessä huomioon rikokset samoin kuin vakavat hallinnolliset rikkomukset (esim. väärennettyjen henkilöllisyyspapereiden toistuva käyttö, maahanmuuttolain toistuvat ja tahalliset loukkaukset).
The Return Directive gives no definition as to the exact meaning of this term and the ECJ case law on the use of this term in other migration directives and in the free movement context does not directly apply in the Return Directive context since the issues at stake and the context are different.
Lisäselvennys: Ei rajoittamattomia maahantulokieltoja: Maahantulokiellon kesto on yksi maahantulokieltopäätöksen keskeinen tekijä.
Nevertheless some considerations contained in ECJ case-law (in particular on horizontal concepts such as proportionality and effet utile of directives) may provide some steer: in Section 3 of the communication on guidance for better transposition and application of Directive 2004/38/EC on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States [59], the Commission provided for detailed guidance relating to the interpretation of the notion of public policy and public security in the free movement context.
Maahantulokiellon voimassaoloajan alkaminen: Palauttamisdirektiivissä ei nimenomaisesti säädetä, mistä hetkestä alkaen maahantulokiellon soveltamisaika lasketaan.
Moreover, comparative information on the interpretations given to this term by Member States in the migration context may be taken from the results of the EMN ad hoc query (140) on the understanding of the notions of ‘public policy’ and ‘public security’.
Unionin tuomioistuin on kuitenkin selventänyt kysymystä asiassa C-225/16, Ouhrami, antamassaan tuomiossa [61].Unionin tuomioistuin selvensi, ettei alkamisajankohdan määrittämistä voida jättää kunkin jäsenvaltion harkintavaltaan, sillä se vaarantaisi palauttamisdirektiivin ja maahantulokieltojen tavoitteen saavuttamisen.
In paragraph 48 of its judgment in Case C-554/13, Zh. and O., which dealt with the notion of ‘public policy’ in the Return Directive's context (see section 6.3), the ECJ expressly confirmed that analogies may be made with its case-law on Directive 2004/38/EC (judgment of the ECJ in Case C-430/10, Gaydarov [60], paragraph 32).The length of public order entry bans: the length of public order entry bans needs to be individually determined, taking into account the seriousness of the offences committed by the third-country nationals, the linked risks to public policy, public security or national security and the individual situation of the persons concerned.
Unionin tuomioistuin toteaa, että ”direktiivin 2008/115/EY sanamuodosta, systematiikasta ja tavoitteesta seuraa, että maahantulokiellon voimassaoloaika alkaa kulua vasta ajankohdasta, jona kyseinen henkilö tosiasiallisesti poistuu jäsenvaltioiden alueelta” (53 kohta).
The principle of proportionality must be respected in any case.
Jos maahantulokieltoa sovellettaisiin ennen kuin kolmannen maan kansalainen on tosiasiallisesti poistunut alueelta, sen kesto lyhenisi aiheettomasti.
A systematic issuing of life-long entry bans in all public order cases, without taking into account the circumstances of the individual case (for example gravity of the offences, risks) is contrary to the Directive.
Unionin tuomioistuin on tämän vuoksi katsonut, että ”maahantulokiellon voimassaoloaika lasketaan siitä ajankohdasta lukien, jolloin kyseinen henkilö tosiasiallisesti poistui jäsenvaltioiden alueelta” (58 kohta).
A Member State might envisage varying timeframes for typical case categories, such as 10 years as a generalstandard rule for public order cases and 20 years in particularly serious circumstances.
Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön keinoja, joilla ne voivat vahvistaa ja todentaa kolmansien maiden kansalaisten tosiasialliset lähtöajankohdat (ks. 6.4 ja 6.6 kohta), voidakseen varmistaa, että maahantulokieltoja aletaan soveltaa siitä hetkestä alkaen, jolloin niiden kohteena oleva henkilöt tosiasiallisesti poistuvat jäsenvaltioiden alueelta.
Member States should provide for the possibility to review the entry ban decision, in particular the existence of the conditions justifying it, either ex officio or following an application by the person concerned.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 11 artiklan 3 kohta
No unlimited entry bans: the length of the entry ban is a key element of the entry ban decision.
1 alakohta: Jäsenvaltion on harkittava maahantulokiellon kumoamista tai lykkäämistä silloin, kun kolmannen maan kansalainen, jolle on määrätty maahantulokielto 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, voi todistettavasti osoittaa poistuneensa jäsenvaltion alueelta noudattaen täysin palauttamispäätöstä.
It must be determined ex officio in advance in each individual case.
Mahdollisuutta kumota maahantulokielto tai lykätä sitä tapauksissa, joissa palautettava henkilö on poistunut jäsenvaltion alueelta noudattaen täysin palauttamispäätöstä (eli vapaaehtoista paluuta varten myönnetyn määräajan puitteissa), olisi käytettävä kannustimena vapaaehtoiseen palaamiseen.
The ECJ expressly confirmed this in its judgment of Case C-297/12, Filev and Osmani (paragraphs 27 and 34): ‘It must be noted that it clearly follows from the terms “[t]he length of the entry ban shall be determined” that Member States are under an obligation to limit the effects in time of any entry ban in principle to a maximum of five years independently of an application made for that purpose by the relevant third-country national. […] Article 11(2) of Directive 2008/115/EC must be interpreted as precluding a provision of national law […] which makes the limitation of the length of an entry ban subject to the making by the third-country national concerned of an application seeking to obtain the benefit of such a limit’.
Jäsenvaltioiden on varmistettava kansallisessa lainsäädännössä ja hallinnollisessa käytännössä mahdollisuus hakea maahantulokiellon lykkäämistä tai kumoamista näissä olosuhteissa.
The moment at which the clock starts ticking: the Return Directive does not expressly lay down the starting point from which the period of application of the entry ban is to be calculated.
Olisi pyrittävä siihen, että tällaiset menettelyt ovat helposti palautettavan saatavilla ja että ne toimivat käytännössä.
However, the ECJ in Case C-225/16, Ouhrami [61] provided clarity on this issue.The ECJ clarified that the determination of the starting point for an entry ban cannot be left to the discretion of each Member State, as this would undermine the objective of the Return Directive and the purpose of the entry bans.
Palautettava henkilö voi antaa eri tavoilla näyttöä lähdöstään EU:n alueelta.
The ECJ concluded that ‘it thus follows from the wording, general scheme and objective of Directive 2008/115/EC that the period of application of the entry ban does not begin to run until the date on which the person concerned has actually left the territory of the Member States’ (paragraph 53).
Näyttönä voi olla maastapoistumisleima palautettavan passissa, tiedot kansallisia rajoja koskevissa tietojärjestelmissä tai palautettavan ilmoitus jäsenvaltion kolmannessa maassa sijaitsevalle konsuliedustustolle.
Indeed, if an entry ban were to apply before the actual departure of the third-country national, its duration would be unduly reduced.
Maahantulokieltojen keston lyhentäminen: Jäsenvaltiot voivat myös lyhentää voimassa olevan maahantulokiellon kestoa palauttamisdirektiivin 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa.
Member States should put in place means to confirm and verify the actual date of departure of third-country nationals (see sections 6.4 and 6.6) to ensure that entry bans start applying at the moment in which they actually leave the territory of the Member States.
2 alakohta: Ihmiskaupan uhreihin, joille on myönnetty direktiivin 2004/81/EY mukaisesti oleskelulupa, ei sovelleta maahantulokieltoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamista ja edellyttäen, että kyseinen kolmannen maan kansalainen ei ole uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle.
Legal basis: Return Directive — Article 11(3)
3 alakohta: Jäsenvaltio voi pidättyä määräämästä maahantulokieltoa, kumota sen tai lykätä sitä yksittäistapauksissa humanitaarisista syistä.
Subparagraph 1: Member States shall consider withdrawing or suspending an entry ban where a third-country national who is the subject of an entry ban issued in accordance with paragraph 1, second subparagraph, can demonstrate that he or she has left the territory of a Member State in full compliance with a return decision.
Jäsenvaltiot voivat yksittäistapauksissa olla määräämättä maahantulokieltoa palauttamisdirektiivin 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tilanteissa vain humanitaarisista syistä.
The possibility to suspend or withdraw an entry ban in those cases in which a returnee has left the territory of a Member State in full compliance with a return decision (notably within the granted period for voluntary departure) should be used as an incentive to encourage voluntary departure.
Tällaiset syyt on määritettävä kansallisella tasolla.
Member States shall provide for a possibility in their national legislation and administrative practice to apply for withdrawal or suspension of an entry ban in these circumstances.
Jäsenvaltiot voivat myös kumota tai lykätä voimassa olevia maahantulokieltoja humanitaarisista syistä.
An effort should be made to make such procedures easily accessible for the returnee and practically operational.
Tämä lauseke on valinnainen ja antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa sitä kansallisen lainsäädäntönsä ja hallinnollisen käytäntönsä mukaisesti.
Different possibilities exist for allowing the returnee to provide evidence as regards his/her departure from EU territory, such as: an exit stamp in the returnee's passport, data in national border data systems or reporting back of the returnee at a consular representation of a Member State in a third country.
4 alakohta: Jäsenvaltio voi kumota maahantulokiellon tai lykätä sen täytäntöönpanoa yksittäistapauksissa tai tietyissä tapausryhmissä muiden syiden perusteella.
Shortening of entry bans: Member States are also free to shorten an existing entry ban in the circumstances addressed by Article 11(3) of the Return Directive.
Jäsenvaltiot voivat kumota tai lykätä annettuja maahantulokieltoja myös muista kuin humanitaarisista syistä.
The possibility for Member States to withdraw an entry ban under Article 11(3) can be interpreted as covering also a partial withdrawal (i.e. shortening) of an entry ban.
Nämä syyt määritellään kansallisella tasolla.
Subparagraph 2: Victims of trafficking in human beings who have been granted a residence permit pursuant to Directive 2004/81/EC shall not be subject of an entry ban without prejudice to paragraph 1, first subparagraph, point (b), and provided that the third-country national concerned does not represent a threat to public policy, public security or national security.
Kolmansissa maissa tapahtuvissa humanitaarisissa katastrofeissa (kuten maanjäristykset, muut luonnonmullistukset tai aseelliset konfliktit), joiden vuoksi suuri määrä ihmisiä joutuu siirtymään asuinsijoiltaan, viralliset menettelyt maahantulokieltojen kumoamisille yksittäistapauksissa voivat kestää liian kauan eivätkä ole toteuttamiskelpoisia.
Victims of trafficking who had been previously granted a residence permit in accordance with Directive 2004/81/EC should not receive an entry ban, unless the person concerned did not comply with an obligation to return within a period for voluntary departure or if the person concerned represents a threat to public policy.
Tästä syystä on olemassa mahdollisuus säätää asianomaisten henkilöryhmien voimassa olevien maahantulokieltojen horisontaalisesta lykkäämisestä tai kumoamisesta.
This rule only applies to periods of illegal stay immediately following a legal stay covered by Directive 2004/81/EC and it does not create a life-long exemption for previous holders of such permits.
Palauttamisdirektiivin nojalla määrättyjen maahantulokieltojen kumoamistarve voi tulla kyseeseen myös niiden kolmansien maiden kansalaisten tapauksessa, jotka voivat myöhemmin osoittaa, että heillä on unionin lainsäädännön mukainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen esimerkiksi siitä syystä, että heistä on tullut EU:n/ETA:n/Sveitsin kansalaisia, jotka kuuluvat SEUT-sopimuksen 21 artiklan tai direktiivin 2004/38/EY soveltamisalaan.
Subparagraph 3: Member States may refrain from issuing, withdraw or suspend an entry ban in individual cases for humanitarian reasons.
Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon maahantulokiellon rikkominen, kun ne harkitsevat uuden maahantulokiellon pituutta.
Member States are free not to issue entry bans in individual cases, notably in the compulsory cases foreseen by Article 11(1)(a) and (b) of the Return Directive, only for humanitarian reasons; such reasons need to be determined at national level.
Palauttamisdirektiivin johdanto-osan 14 kappaleessa todetaan tähän liittyen yksiselitteisesti näin: ”Maahantulokiellon pituutta määritettäessä olisi otettava asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäisen tapauksen erityispiirteet, eikä se saisi pääsääntöisesti ylittää viittä vuotta.
Member States are also allowed to withdraw or suspend existing entry bans for humanitarian reasons.
Tässä yhteydessä olisi otettava erityisesti huomioon se, että asianomainen kolmannen maan kansalainen on jo saanut yhtä useamman palautuspäätöksen tai maastapoistamismääräyksen tai hän on saapunut jäsenvaltion alueelle maahantulokiellon aikana.”
This optional clause gives Member States the possibility to make use of it in accordance with their national legislation and administrative practice.
Palauttamisdirektiivi antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden säätää muista seuraamuksista kansallisen hallinto-oikeuden mukaisesti (esim. sakko), direktiivin tehokasta vaikutusta vaarantamatta ja unionin tuomioistuimen asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä noudattaen.
Subparagraph 4: Member States may withdraw or suspend an entry ban in individual cases or certain categories of cases for other reasons.
Jäsenvaltioiden ei pitäisi tehdä eroa omien viranomaistensa ja muiden jäsenvaltioiden viranomaisten määräämien maahantulokieltojen välillä, koska tämä vaarantaisi palauttamisdirektiivissä säädetyn EU:n laajuisen maahantulokiellon yhdenmukaisuuden.
Member States are free to withdraw or suspend existing entry bans for reasons other than humanitarian reasons, to be determined at national level.
Jäsenvaltiot voivat määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia sellaisille laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, jotka eivät ole noudattaneet voimassa olevaa maahantulokieltoa palauttamisensa jälkeen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-290/14, Celaj, antama tuomio; ks. myös 4 kohta).
In cases of humanitarian catastrophes (such as earthquakes, other natural disasters or armed conflicts) in third countries which may lead to a mass influx of displaced persons, formal procedures for withdrawal of entry bans in individual cases may take too long and are not feasible.
Palauttamisdirektiivin 11 artiklan 5 kohdassa selvennetään, että säännöksiä palaamiseen liittyvistä maahantulokielloista sovelletaan rajoittamatta oikeutta kansainväliseen suojeluun EU:n turvapaikkasäännöstön mukaisesti: Tämä merkitsee, että palauttamisdirektiivin nojalla aiemmin määrättyjä maahantulokieltoja ei voida käyttää oikeutuksena niiden kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseen tai rankaisemiseen, jotka ovat tulleet EU:hun tai oleskelevat EU:ssa laillisesti turvapaikanhakijana tai kansainvälistä suojelua nauttivana henkilönä (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-290/14, Celaj, antaman tuomion 32 kohta).
Therefore the possibility exists to provide for a horizontal suspension or withdrawal of existing entry bans related to the concerned groups of persons.
Tällaisia maahantulokieltoja olisi lykättävä (käynnissä olevien turvapaikkamenettelyjen valmistumista odotettaessa) tai ne olisi kumottava (kansainvälisen suojelun myöntämisen jälkeen).
A need to withdraw entry bans validly issued under the Return Directive may also arise in relation to third-country nationals who could later establish that they are enjoying the right of free movement under Union law, for example by becoming members of the family of EU/EEA/CH nationals falling under Article 21 TFEU or Directive 2004/38/EC.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 11 artiklan 4 kohta Schengenin sopimuksen soveltamista koskeva yleissopimus – 25 artikla
Non-respect of an entry ban should be taken into consideration by Member States when considering the length of a further entry ban.
Kun jäsenvaltio harkitsee oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan myöntämistä kolmannen maan kansalaiselle, jolle toinen jäsenvaltio on määrännyt maahantulokiellon, sen on ensin kuultava maahantulokiellon määrännyttä jäsenvaltiota ja otettava huomioon sen edut Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan mukaisesti.
In this context, recital 14 of the Return Directive expressly provides that ‘The length of the entry ban should be determined with due regard to all relevant circumstances of an individual case and should not normally exceed five years.
Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklassa määrätään seuraavaa:
In this context, particular account should be taken of the fact that the third-country national concerned has already been the subject of more than one return decision or removal order or has entered the territory of a Member State during an entry ban’.
Kun jäsenvaltio aikoo myöntää oleskeluluvan, se tekee järjestelmällisesti haun Schengenin tietojärjestelmästä.
The Return Directive allows Member States to provide for further sanctions under national administrative law (for instance, a fine), subject to the effet utile of the Directive and the relevant case-law of the ECJ in this regard.
Kun sopimuspuoli aikoo myöntää oleskeluluvan ulkomaalaiselle, joka on määrätty maahantulokieltoon, sen on neuvoteltava ennakolta määräyksen antaneen sopimuspuolen kanssa ja otettava huomioon sen edut.
When doing so, Member States should make no difference between entry bans issued by their own national authorities and by those issued by authorities of other Member States, as this would undermine the harmonised concept of an EU-wide entry ban established by the Return Directive.
Oleskelulupa voidaan myöntää erityisesti humanitaarisista syistä tai kansainvälisten velvoitteiden takia.
Member States can adopt criminal law sanctions against illegally staying third-country nationals who did not comply with an valid entry ban following their return (judgment of the ECJ in Case C-290/14, Celaj, see section 4).
Joka tapauksessa myöntämiselle on oltava painavat syyt.
Article 11(5) of the Return Directive clarifies that the provisions on return-related entry bans apply without prejudice to the right to international protection under EU asylum acquis: this implies that previously issued entry bans under the Return Directive cannot justify the return or penalisation of third-country nationals authorised to enter or stay in the EU as asylum seeker or as beneficiary of international protection — see judgment of the ECJ in Case C-290/14, Celaj (paragraph 32).
Jos oleskelulupa myönnetään, maahantulokiellon määränneen jäsenvaltion on peruutettava kielto.
Such entry bans should be suspended (pending ongoing asylum procedures) or withdrawn (once international protection has been granted).
Sen sijaan se voi merkitä kyseisen ulkomaalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon.
Legal basis: Return Directive — Article 11(4); Schengen Implementing Convention — Article 25
Ennen 96 artiklassa tarkoitetun, maahantulokiellon määräämistä koskevan ilmoituksen tekemistä jäsenvaltioiden on tarkistettava pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuja viisumeja tai oleskelulupia koskevat kansalliset rekisterinsä.
Where a Member State is considering issuing a residence permit or other authorisation offering a right to stay to a third-country national who is the subject of an entry ban issued by another Member State, it shall first consult the Member State having issued the entry ban and shall take account of its interests in accordance with Article 25 of the Convention implementing the Schengen Agreement.
Jos ulkomaalainen, jolla on jonkin sopimuspuolen myöntämä voimassa oleva oleskelulupa, määrätään maahantulokieltoon, sopimuspuoli neuvottelee oleskeluluvan myöntäneen sopimuspuolen kanssa selvittääkseen, onko oleskeluluvan peruuttamiselle riittäviä perusteita.
Article 25 Schengen Implementing Convention provides that:
Jos oleskelulupaa ei peruuteta, kiellon antanut sopimuspuoli peruuttaa kiellon.
Where a Member State considers issuing a residence permit, it shall systematically carry out a search in the Schengen Information System.
Se voi kuitenkin merkitä kyseisen ulkomaalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon.
Where a Member State considers issuing a residence permit to an alien for whom an alert has been issued for the purposes of refusing entry, it shall first consult the Member State issuing the alert and shall take account of its interests; the residence permit shall be issued for substantive reasons only, notably on humanitarian grounds or by reason of international commitments.
Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan myös pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuihin viisumeihin.
Where a residence permit is issued, the Member State issuing the alert shall withdraw the alert but may put the alien concerned on its national list of alerts.
Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artikla on suoraan sovellettavissa oleva määräys, ja sitä voidaan soveltaa jäsenvaltioissa ilman, että se saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.