natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, if the test chemical is soluble below the concentration 100 mg/ml, but already induces a FL induction of 20 % at that concentration (meaning FL20 < 100 mg/ml), it can still be classified as GHS Cat.
Yhden solun vahvuinen MDCK CB997 -solukerros valmistellaan käyttämällä ei-konfluentteja soluja, jotka kasvavat soluviljelypulloissa DMEM:ssä / Nutrient Mix F12 -seoksessa (1 x L-glutamiinipitoista konsentraattia, 15 mM HEPES-puskuria, kalsiumia (pitoisuus 1,0–1,8 mM) ja 10 prosenttia lämmöllä inaktivoitua FCS:ää/FBS:ää).
1 or EPA Cat.
On tärkeää, että kaikki aineet/liuokset, joita käytetään koko FL-kokeen ajan, sisältävät kalsiumia (jonka pitoisuus on 1,8 mM:n (200 mg/l) ja 1,0 mM:n (111 mg/l) välillä), mikä takaa kestävien tiiviiden liitosten muodostumisen.
I.
Tasaisten ja toistettavien tiiviiden liitosten muodostumisen varmistamiseksi on valvottava sitä, kuinka monennesta jatkoviljelystä peräisin olevia soluja käytetään (jatkoviljelyluku).
The identified limitations for this test method exclude strong acids and bases, cell fixatives and highly volatile chemicals from the applicability domain.
Solujen jatkoviljelyluvun pitäisi mieluiten olla 3–30 sulatuksesta, sillä näistä jatkoviljelyeristä saadut solut toimivat samankaltaisesti, mikä myötävaikuttaa koetulosten toistettavuuteen.
These chemicals have mechanisms that are not measured by the FL test method, e.g. extensive coagulation, saponification or specific reactive chemistries.
Ennen fluoreseiinivuototestiä solut irrotetaan pullosta trypsinisaatiolla ja sentrifugoidaan ja sopiva määrä soluja siirrostetaan insertteihin, jotka on pantu 24-kuoppaisiin levyihin (ks. lisäys 1).
Other identified limitations for this method are based upon the results for the predictive capacity for coloured and viscous test chemical (7).
Insertin ja kalvotyypin ominaisuudet ovat tärkeitä, sillä ne voivat vaikuttaa solujen kasvuun ja kemikaalin sitoutumiseen.
It is suggested that both types of chemicals are difficult to remove from the monolayer following the short exposure period and that predictivity of the test method could be improved if a higher number of washing steps was used.
Tietyntyyppiset kemikaalit voivat sitoutua Millicell-HA-inserttikalvoon, mikä voi vaikuttaa tulosten tulkintaan.
Solid chemicals suspended in liquid have the propensity to precipitate out and the final concentration to cells can be difficult to determine.
Muita kalvoja käytettäessä niiden vastaavuus on osoitettava käyttämällä pätevyyden osoittamiseen tarkoitettuja kemikaaleja (ks. lisäys 3).
When chemicals within these chemical and physical classes are excluded from the database, the accuracy of FL across the EU, EPA, and GHS classification systems is substantially improved (7).
Kemikaalien sitoutuminen inserttikalvoon on tavallisempaa, kun kyseessä on kationinen kemikaali, kuten bentsalkoniumkloridi, joka jota varautunut kalvo vetää puoleensa (7).
Based on the purpose of this test method (i.e. to identify ocular corrosives/severe irritants only), false negative rates (see Paragraph 13) are not critical since such chemicals would be subsequently tested with other adequately validated in vitro tests or in rabbits, depending on regulatory requirements, using a sequential testing strategy in a weight of evidence approach (5) (see also paragraphs 3 and 4).
Kemikaalin sitoutuminen inserttikalvoon saattaa pidentää altistumisaikaa kemikaalille, mikä johtaa kemikaalin toksisen potentiaalin yliarviointiin, mutta voi myös fyysisesti vähentää fluoreseiinin vuotoa insertin läpi sitomalla väriainetta inserttikalvoon sitoutuneeseen kationiseen kemikaaliin, mikä johtaa kemikaalin toksisen potentiaalin aliarviointiin.
Other identified limitations of the FL test method are based on false negative and false positive rates.
Tätä on helppo seurata altistamalla pelkkä kalvo testattavan kemikaalin huippupitoisuudelle ja lisäämällä sitten natriumfluoreseiiniväriainetta normaali pitoisuus vakioajaksi (ei solukontrollia).
When used as an initial step within a Top-Down approach to identify water soluble ocular corrosive/severe irritant substances and mixtures (UN GHS Category 1; EU CLP Category 1; U.S. EPA Category I), the false positive rate for the FL test method ranged from 7 % (7/103; UN GHS and EU CLP) to 9 % (9/99; U.S. EPA) and the false negative rate ranged from 54 % (15/28; U.S. EPA) to 56 % (27/48; UN GHS and EU CLP) when compared to in vivo results.
Jos natriumfluoreseiiniväriainetta sitoutuu inserttikalvoon, se näyttää keltaiselta, kun testiaine on pesty pois.
Chemical groups showing false positive and/or false negative results in the FL test method are not defined here.
Siksi on olennaista tuntea testikemikaalin sitoutumisominaisuudet, jotta kemikaalin vaikutusta soluihin voidaan tulkita.
Certain technical limitations are specific to the MDCK cell culture.
Insertteihin siirrostettujen solujen pitäisi muodostaa konfluentti yhden solun vahvuinen kerros, kun solut altistetaan kemikaalille.
The tight junctions that block the passage of the sodium-fluorescein dye through the monolayer are increasingly compromised with increasing cell passage number.
Kuhunkin inserttiin pitäisi lisätä 1,6 × 105 solua (400 μl solususpensiota, jossa on 4 × 105 solua millilitrassa).
Incomplete formation of the tight junctions results in increased FL in the non-treated control.
Näissä olosuhteissa konfluentti yhden solun vahvuinen kerros syntyy yleensä 96 tunnin viljelyn jälkeen.
Therefore, a defined permissible maximal leakage in the non-treated controls is important (see paragraph 38: 0 % leakage).
Insertit pitäisi tutkia silmämääräisesti ennen siirrostusta, jotta varmistetaan, että kohdan 30 mukaisessa silmämääräisessä tarkastuksessa mahdollisesti kirjatut vauriot johtuvat käsittelystä.
As with all in vitro assays there is the potential for the cells to become transformed over time, thus it is vital that passage number ranges for the assays are stated.
MDCK-soluviljelmiä pitäisi pitää inkubaattoreissa kosteutetussa ympäristössä, jossa on 5 ± 1 prosentti CO2:ta, ja 37 ± 1 °C:n lämpötilassa.
The current applicability domain might be increased in some cases, but only after analysing an expanded data set of studied test chemicals, preferably acquired through testing (3).
Soluissa ei saa olla kontaminaatiota (bakteerit, virukset, mykoplasmat tai sieni-itiöt).
This test method will be updated accordingly as new information and data are considered.
Testi- ja kontrollikemikaalien annostelu
For any laboratory initially establishing this assay, the proficiency chemicals provided in Appendix 3 should be used.
Kutakin koeajoa varten on valmistettava tuore testikemikaalin kantaliuos, ja se on käytettävä 30 minuutin kuluessa valmistuksesta.
Laboratories can use these chemicals to demonstrate their technical competence in performing the FL test method prior to submitting FL assay data for regulatory hazard classification purposes.
Seerumin proteiinien sitoutumisen välttämiseksi testikemikaalien valmistelussa on käytettävä kalsiumpitoista (pitoisuus 1,0–1,8 mM) fenolipunatonta HBSS:ää.
The FL test method is a cytotoxicity and cell-function based in vitro assay that is performed on a confluent monolayer of MDCK CB997 tubular epithelial cells that are grown on semi-permeable inserts and model the non-proliferating state of the in vivo corneal epithelium.
Ennen testaamista on arvioitava, miten 250 mg kemikaalia liukenee millilitraan HBSS:ää.
The MDCK cell line is well established and forms tight junctions and desmosomal junctions similar to those found on the apical side of conjunctival and corneal epithelia.
Jos kemikaali pysyy tällä pitoisuudella vakaana suspensiona tai emulsiona (eli jos se säilyy tasaisena eikä saostu tai jakaudu useampaan faasiin) 30 minuutin jälkeen, HBSS:ää voidaan käyttää edelleen liuottimena.
Tight and desmosomal junctions in vivo prevent solutes and foreign materials penetrating the corneal epithelium.
Jos kuitenkin havaitaan, ettei kemikaali liukene tällaisena pitoisuutena HBSS:ään, on harkittava muiden testimenetelmien käyttämistä fluoreseiinivuotomenetelmän sijaan.
Loss of trans-epithelial impermeability, due to damaged tight junctions and desmosomal junctions, is one of the early events in chemical-induced ocular irritation.
Tilanteissa, joissa kemikaali ei liukene HBSS:ään, kevyen mineraaliöljyn käyttöä liuottimena pitäisi harkita varoen, sillä saatavana ei ole riittävästi tietoja, joiden pohjalta voitaisiin tehdä päätelmiä fluoreseiinivuotokokeen suorituskyvystä tällaisissa olosuhteissa.
The test chemical is applied to the confluent layer of cells grown on the apical side of the insert.
Kaikkien testattavien kemikaalien valmistelussa käytetään steriiliä kalsiumpitoista (pitoisuus 1,0–1,8 mM) fenolipunatonta HBSS:ää, ja kantaliuoksesta valmistetaan viisi pitoisuutta liuottamalla tietty massa tiettyyn tilavuuteen – 1, 25, 100 ja 250 milligrammaa yhteen millilitraan sekä yksi raaka tai tyydyttynyt liuos.
A short 1 min exposure is routinely used to reflect the normal clearance rate in human exposures.
Kiinteää kemikaalia testattaessa mukana pitäisi olla yksi liuos, jossa pitoisuus on erittäin suuri, 750 mg/ml.
An advantage of the short exposure period is that water-based substances and mixtures can be tested neat, if they can be easily removed after the exposure period.
Tämän kemikaalipitoisuuden annostelussa soluille on mahdollisesti käytettävä positive displacement -pipettiä.
This allows more direct comparisons of the results with the chemical effects in humans.
Jos toksisen pitoisuuden havaitaan olevan 25–100 mg/ml, on testattava kahdesti seuraavat ylimääräiset pitoisuudet: 1, 25, 50, 75, 100 mg/ml.
The test chemical is then removed and the non-toxic, highly fluorescent sodium-fluorescein dye is added to the apical side of the monolayer for 30 minutes.
arvo pitäisi johtaa näistä pitoisuuksista sillä edellytyksellä, että hyväksyttävyysperusteet täyttyvät.
The damage caused by the test chemical to the tight junctions is determined by the amount of fluorescein which leaks through the cell layer within a defined period of time.
Testikemikaaleja annostellaan konfluentille yhden solun vahvuiselle kerrokselle soluviljelynesteen poistamisen jälkeen ja pestään steriilillä, lämpimällä (37 °C), kalsiumpitoisella (pitoisuus 1,0–1,8 mM) fenolipunattomalla HBSS:llä.
The amount of sodium-fluorescein dye that passes through the monolayer and the insert membrane into a set volume of solution present in the well (to which the sodium-fluorescein dye leaks in) is determined by measuring spectrofluorometrically the fluorescein concentration in the well.
Tätä ennen tarkastetaan silmämääräisesti, ettei suodattimissa ole ennalta vaurioita, jotka voisivat virheellisesti aiheuttaa mahdollisia yhteensopimattomuuksia testikemikaalien kanssa.
The amount of fluorescein leakage (FL) is calculated with reference to fluoresence intensity (FI) readings from two controls: a blank control, and a maximum leakage control.
Kussakin ajossa kutakin testikemikaalipitoisuutta ja kontrollia kohden pitäisi käyttää ainakin kolmea rinnakkaisnäytettä.
The percentage of leakage and therefore amount of damage to the tight junctions is expressed, relative to these controls, for each of the set concentrations of the test chemical.
Kun altistus huoneenlämmössä on kestänyt yhden minuutin, testikemikaali imetään huolellisesti pois, yhden solun vahvuinen kerros pestään steriilillä, lämpimällä (37 °C), kalsiumpitoisella (pitoisuus 1,0–1,8 mM) fenolipunattomalla HBSS:llä ja fluoreseiinivuoto mitataan välittömästi.
Then the FL20 (i.e. concentration that causes 20 % FL relative to the value recorded for the untreated confluent monolayer and inserts without cells), is calculated.
Kussakin ajossa olisi käytettävä rinnakkaisia negatiivisia kontrolleja (NC) ja positiivisia kontrolleja (PC) osoittamaan, että yhden solun vahvuisen kerroksen eheys (negatiivinen kontrolli) ja solujen herkkyys (positiivinen kontrolli) ovat määritellyn aikaisemman hyväksyttävyysvälin sisällä.
The FL20 (mg/ml) value is used in the prediction model for identification of ocular corrosives and severe irritants (see paragraph 35).
Positiivisen kontrollin kemikaaliksi ehdotetaan Brij 35:tä (CAS-nro 9002-92-0), niin että pitoisuus on 100 mg/ml.
Preparation of the cellular monolayer
Kunkin ajon pitäisi sisältää myös enimmäisvuotokontrolli, jotta FL20-arvot voidaan laskea.
The monolayer of MDCK CB997 cells is prepared using sub-confluent cells growing in cell culture flasks in DMEM/Nutrient Mix F12 (1x concentrate with L-glutamine, 15 mM HEPES, calcium (at a concentration of 1,0-1,8 mM) and 10 % heat-inactivated FCS/FBS).
Enimmäisvuoto määritetään käyttämällä kontrolli-inserttiä ilman soluja.
Importantly, all media/solutions used throughout the FL assay should contain calcium at a concentration between 1,8 mM (200 mg/l) and 1,0 mM (111 mg/l) to ensure tight junction formation and integrity.
Fluoreseiinin läpäisevyyden määrittäminen
Cell passage number range should be controlled to ensure even and reproducible tight junctions formation.
Mittaukset tehdään spektrofluorometerillä, niin että eksitaatioaallonpituus on 485 nm ja emissioaallonpituus 530 nm.
Preferably, the cells should be within the passage range 3-30 from thawing because cells within this passage range have similar functionality, which aids assay results to be reproducible.
Spektrofluorometrin herkkyys pitäisi asettaa sellaiseksi, että suurimman fluoreseiinivuodon (insertti ilman soluja) ja pienimmän fluoreseiinivuodon (insertti, jossa on negatiivisella kontrollilla käsitelty konfluentti yhden solun vahvuinen kerros) välinen numeerinen ero on mahdollisimman suuri.
Prior to performing the FL test method, the cells are detached from the flask by trypsinisation, centrifuged and an appropriate amount of cells is seeded into the inserts placed in 24-well plates (see Appendix 1).
Käytettyjen spektrofluorometrien erojen vuoksi ehdotetaan käytettäväksi herkkyyttä, jolla fluoresenssin intensiteetti on yli 4000 suurimman fluoreseiinivuotokontrollin osalta.
Twelve mm diameter inserts with membrane of mixed cellulose esters, a thickness of 80-150 μm and a pore size of 0,45 μm, should be used to seed the cells.
Suurin fluoreseiinivuotoarvo ei saa olla yli 9999.
In the validation study, Millicell-HA 12 mm inserts were used.
Fluoreseiinivuodon suurimman intensiteetin pitäisi olla käytetyn spektrofluorometrin lineaarisella vaihtelualueella.
The properties of the insert and membrane type are important as these may affect cell growth and chemical binding.
Tulosten tulkinta ja ennustettavuusmalli
Certain types of chemicals may bind to the Millicell-HA insert membrane, which could affect the interpretation of results.
Fluoreseiinivuodon määrä riippuu siitä, minkä verran kemikaali on vahingoittanut tiiviitä liitoksia.
Proficiency chemicals (see Appendix 3) should be used to demonstrate equivalency if other membranes are used.
Kunkin testatun kemikaalipitoisuuden aiheuttaman fluoreseiinivuodon prosentuaalinen aste lasketaan kyseisen testikemikaalin fluoreseiinivuotoarvoista vertaamalla niitä negatiivisen kontrollin fluoreseiinivuotoarvoihin (negatiivisella kontrollilla käsitellystä konfluentista yhden solun vahvuisesta kerroksesta saatu lukema) ja enimmäisvuorokontrollin fluoreseiinivuotoarvoihin (soluttoman insertin läpi vuotaneen fluoreseiinin määrästä kertova lukema).
Chemical binding to the insert membrane is more common for cationic chemicals, such as benzalkonium chloride, which are attracted to the charged membrane (7).
Enimmäisvuodon fluoresenssin keskimääräinen intensiteetti = x
Chemical binding to the insert membrane may increase the chemical exposure period, leading to an over-estimation of the toxic potential of the chemical, but can also physically reduce the leakage of fluorescein through the insert by binding of the dye to the cationic chemical bound to the insert membrane, leading to an under-estimation of the toxic potential of the chemical.
0 prosentin vuodon fluoresenssin keskimääräinen intensiteetti (NC) = y
This can be readily monitored by exposing the membrane alone to the top concentration of the chemical tested and then adding sodium-fluorescein dye at the normal concentration for the standard time (no cell control).
100 prosentin vuodon keskiarvo saadaan vähentämällä keskimääräinen 0 prosentin vuoto keskimääräisestä enimmäisvuodosta
If binding of the sodium-fluorescein dye occurs, the insert membrane appears yellow after the test material has been washed-off.
eli kaavalla x – y = z.
Thus, it is essential to know the binding properties of the test chemical in order to be able to interpret the effect of the chemical on the cells.
Kunkin tietyn annoksen vuotoprosentti lasketaan vähentämällä 0 prosentin vuoto kolmen rinnakkaisnäytteen fluoresenssin keskimääräisestä intensiteetistä (m) ja jakamalla tämä arvo 100 prosentin vuodolla, toisin sanoen kaavalla % FL = [(m–y) / z] × 100 %, jossa
Cell seeding on inserts should produce a confluent monolayer at the time of chemical exposure.
m tietyn pitoisuuden kolmen rinnakkaisnäytteen fluoresenssin keskimääräinen intensiteetti
1,6 × 105 cells should be added per insert (400 μl of a cell suspension with a density of 4 × 105 cells / ml).
% FL solukerroksen läpi vuotaneen fluoreseiinin prosentuaalinen määrä.
Under these conditions, a confluent monolayer is usually obtained after 96 hours in culture.
Kemikaalipitoisuus, joka aiheuttaa 20 prosentin fluoreseiinivuodon, on laskettava seuraavalla kaavalla:
Inserts should be examined visually prior to seeding, so as to ensure that any damages recorded at the visual control described at paragraph 30 is due to handling.
FLD = [(A – B) / (C – B)] × (MC – MB) + MB
The MDCK cell cultures should be kept in incubators in a humidified atmosphere, at 5 % ± 1 % CO2 and 37 ± 1 °C.
jossa
The cells should be free of contamination by bacteria, viruses, mycoplasma and fungi.
D inhibitioaste (%)
Application of the Test and Control Chemicals
A vaurioaste (%) (20 prosentin fluoreseiinivuoto)
A fresh stock solution of test chemical should be prepared for each experimental run and used within 30 minutes of preparation.
B fluoreseiinin vuotoaste (%) < A
Test chemicals should be prepared in calcium-containing (at a concentration of 1,0-1,8 mM), phenol red-free, HBSS to avoid serum protein binding.
C fluoreseiinin vuotoaste (%) > A
Solubility of the chemical at 250 mg/ml in HBSS should be assessed prior to testing.
C:n pitoisuus (mg/ml)
If at this concentration the chemical forms a stable suspension or emulsion (i.e. maintains uniformity and does not settle or separate into more than one phase) over 30 minutes, HBSS can still be used as solvent.
B:n pitoisuus (mg/ml)
All chemicals to be tested are prepared in sterile calcium-containing (at a concentration of 1,0-1,8 mM), phenol red-free, HBSS from the stock solution, at five fixed concentrations diluted on a weight per volume basis: 1, 25, 100, 250 mg/ml and a neat or a saturated solution.
YK:n GHS (luokitus ja merkitseminen)
When testing a solid chemical, a very high concentration of 750 mg/ml should be included.
Luokka I
This concentration of chemical may have to be applied on the cells using a positive displacement pipette.
Fluoreseiinitestimenetelmää suositellaan vain vesiliukoisten silmää syövyttävien ja vakavasti ärsyttävien aineiden tunnistamiseen (YK:n GHS-järjestelmän luokka 1, EU:n CLP-asetuksen luokka 1, Yhdysvaltojen EPA:n luokka I) (ks. 1 ja 10 kohta).
If the toxicity is found to be between 25 and 100 mg/ml, the following additional concentrations should be tested twice: 1, 25, 50, 75, 100 mg/ml.
Jotta vesiliukoisten kemikaalien (aineiden ja seosten) (3) (6) (7) voidaan katsoa aiheuttavan ”vakavaa vahinkoa silmälle” (YK:n GHS-järjestelmän / EU:n CLP-asetuksen luokka 1) tai olevan ”silmää syövyttävä tai vakavasti ärsyttävä” (Yhdysvaltojen EPA:n luokka I), testikemikaalin pitäisi tuottaa FL20-arvo enintään 100 mg:n/ml pitoisuudella.
The FL20 value should be derived from these concentrations provided the acceptance criteria were met.
Tulosten hyväksyminen
The test chemicals are applied to the confluent cell monolayers after removal of the cell culture medium and washing twice with sterile, warm (37 °C), calcium-containing (at a concentration of 1,0-1,8 mM), phenol red-free, HBSS.
Suurimman keskimääräisen fluoreseiinivuotoarvon (x) pitäisi olla yli 4000 (ks. 31 kohta), 0 prosentin vuodon keskiarvon (y) pitäisi olla enintään 300, ja 100 prosentin vuodon keskiarvon (z) pitäisi olla 3700–6000.
Previously, the filters have been visually checked for any pre-existing damages that could be falsely attributed to potential incompatibilities with test chemicals.
Testiä pidetään hyväksyttävänä, jos positiivinen kontrolli on aiheuttanut 20–40 prosentin vaurion solukerrokselle (mitattuna prosentuaalisena fluoreseiinivuotona).
At least three replicates should be used for each concentration of the test chemical and for the controls in each run.
Tiedot
After 1 min of exposure at room temperature, the test chemical should be carefully removed by aspiration, the monolayer should be washed twice with sterile, warm (37 °C), calcium-containing (at a concentration of 1,0-1,8 mM), phenol red-free, HBSS, and the fluorescein leakage should be immediately measured.
Yksittäisten rinnakkaisnäytekuoppien tiedot pitäisi esittää kunkin ajon osalta taulukkomuodossa (esimerkiksi fluoresensin intensiteetin arvot ja lasketun prosentuaalisen fluoreseiinivuodon tiedot kunkin testikemikaalin osalta, luokitus mukaan luettuna).
The suggested PC chemical is Brij 35 (CAS No. 9002-92-0) at 100 mg/ml.
kemikaalin CAS-numero, jos tieto on saatavilla aineen tai seoksen puhtausaste tai koostumus (painoprosentteina), jos tieto on saatavilla
This concentration should give approximately 30 % fluorescein leakage (acceptable range 20-40 % fluorescein leakage, i.e. damage to cell layer).
tutkimuksen suorittamisen kannalta merkitykselliset fysikaalis-kemialliset ominaisuudet (kuten fysikaalinen olomuoto, haihtuvuus, pH-arvo, stabiilius, vesiliukoisuus, kemiallinen luokka)
The suggested NC chemical is calcium-containing (at a concentration of 1,0-1,8 mM), phenol red-free, HBSS (untreated, blank control).
tarvittaessa testi- tai kontrollikemikaalien käsittely ennen testiä (esimerkiksi lämmittäminen tai jauhaminen)
A maximum leakage control should also be included in each run to allow for the calculation of FL20 values.
varastointiolosuhteet.
Maximum leakage is determined using a control insert without cells.
Käytetyn testimenetelmän ja protokollan perustelu
Determination of fluorescein permeability
Pitäisi sisältää näkökohtia, jotka koskevat testimenetelmän soveltamisalaa ja rajoituksia.
Immediately after removal of the test and control chemicals, 400 μl of 0,1 mg/ml sodium-fluorescein solution (0,01 % (w/v) in calcium-containing [at a concentration of 1,0-1,8 mM], phenol red-free, HBSS) is added to the inserts (e.g. Millicell-HA).
käytetyn solujärjestelmän kuvaus, mukaan lukien todistus autenttisuudesta ja solulinjan mykoplasmastatuksesta
The cultures are kept for 30 minutes at room temperature.
käytetty testimenettely yksityiskohtaisesti
At the end of the incubation with fluorescein, the inserts are carefully removed from each well.
Käytetyt testikemikaalikonsenraatiot
Visual check is performed on each filter and any damage which may have occurred during handling is recorded.
altistumisaika testikemikaalille
The amount of fluorescein that leaked through the monolayer and the insert is quantified in the solution which remained in the wells after removal of the inserts.
fluoreseiinin kanssa tehdyn inkubaation kesto
Measurements are done in a spectrofluorometer at excitation and emission wavelengths of 485 nm and 530 nm, respectively.
kuvaus käytetyistä arviointikriteereistä
The sensitivity of the spectrofluorometer should be set so that there is the highest numerical difference between the maximum FL (insert with no cells) and the minimum FL (insert with confluent monolayer treated with NC).
viittaukset mallin historiatietoihin (tarvittaessa esimerkiksi negatiiviset ja positiiviset kontrollit, vertailukemikaalit)
Because of the differences in the used spectrofluorometer, it is suggested that a sensitivity is used which will give fluorescence intensity > 4000 at the maximum fluorescein leakage control.
tieto laboratorion osoittamasta teknisestä pätevyydestä.