natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During the uptake phase, the concentrations of test substance should be determined in order to check compliance with the validity criteria (paragraph 24).
Jos tämä ei ole mahdollista, näytteet voidaan yhdistää kullakin näytteenottokerralla, mutta näytteiden yhdistäminen rajoittaa kyseisiin tietoihin sovellettavia tilastomenettelyjä.
If water sample analyses at the beginning of the depuration phase show that the test substance is not detected, this can be used as a justification not to measure test and control water for the test substance for the remainder of the depuration phase.
Näin ollen testissä pitäisi varmistaa, että kalojen määrä vastaa haluttua yhdistämistä, tilastomenettelyä ja voimaa.
Fish should be sampled on at least five occasions during the uptake phase and on at least four occasions during the depuration phase for test substance.
Viitteitä (27) ja (28) voi käyttää johdantona olennaisiin yhdistämismenettelyihin.
Since on some occasions it will be difficult to calculate a reasonably precise estimate of the BCF value based on this number of samples (especially when other than simple first order uptake and depuration kinetics are indicated), it may be advisable to take samples at a higher frequency in both periods (cf. Appendix 4).
BCF pitäisi ilmoittaa normalisoituna viiden prosentin rasvapitoisuuden mukaisesti (kalan tuorepainoon verrattuna) suoraan tutkimuksesta johdettavan arvon lisäksi (ks. 21 kohta), paitsi jos voidaan esittää, ettei testiaine keräänny ensisijaisesti rasvoihin.
The lipid content should be determined on the same biological material as is used to determine the concentration of the test substance at least at the start and end of the uptake phase and at the end of the depuration phase.
Jos mahdollista, kalan rasvapitoisuus olisi määritettävä jokaisella näytteenottokerralla ja mieluiten samasta uutteesta, josta testiaine määritetään, koska rasvat täytyy usein poistaa uutteesta ennen kuin sitä voi käyttää kromatografisessa analyysissa.
Should this not be feasible, at least three independent fish should be sampled to determine lipid content at each of the same three time-points.
Testiaineiden analysointi edellyttää kuitenkin usein erityisiä uuttomenetelmiä, jotka saattavat olla ristiriidassa rasvapitoisuuden määrittämiseen käytettävien testimenetelmien kanssa.
The number of fish per tank at the start of the experiment should be adjusted accordingly [33].
Tässä tapauksessa (niin kauan kuin käytettävissä ei ole sopivia non-destruktiivisia menetelmiä) kalojen rasvapitoisuuden määrittämisessä on suositeltavaa soveltaa erilaista strategiaa (ks. 56 kohta).
Alternatively, if no significant amounts of the test substance are detected in control fish (i.e. fish from the stock population), the control fish from the test can be analysed for lipid content only and test substance analysis in the test group(s) (and the related uptake rate constant, depuration rate constant and BCF values) can be corrected for changes according to control group lipid content during the test [34].
Sopivia menetelmiä pitäisi käyttää rasvapitoisuuden määrittämiseksi (20).
Dead or diseased fish should not be analysed for test substance or lipid concentration.
Kloroformi-metanoliuuttoa (29) voidaan suositella standardimenetelmänä (30), mutta vaihtoehtoisena menetelmänä suositellaan Smedesin menetelmää (31).
An example of an acceptable sampling schedule is given in Appendix 4.
Jälkimmäinen on uuttomenetelmänä yhtä tehokas, ja se on myös erittäin tarkka, siinä käytetään vähemmän myrkyllisiä orgaanisia liuottimia ja se on myös helppo toteuttaa.
Other schedules can readily be calculated using other assumed values of KOW to calculate the exposure time for 95 % uptake (refer to Appendix 5 for calculations).
Muitakin tarkkuudeltaan suositeltuihin menetelmiin verrattavia menetelmiä voi käyttää, jos käyttö perustellaan asianmukaisesti.
Sampling should be continued during the uptake phase until a steady-state has been established (see Appendix 1, definitions and units) or the uptake phase is otherwise terminated (after 28 or 60 days, cf. paragraphs 37 and 38).
Käytetystä menetelmästä on tärkeää toimittaa yksityiskohtaiset tiedot.
Before beginning the depuration phase, the fish should be transferred to clean vessels.
Kalojen kasvun mittaaminen
Sampling and sample preparation
Testin alussa on punnittava erikseen 5–10 kantapopulaation kalaa ja mitattava niiden kokonaispituus.
Water samples should be obtained for analysis e.g. by siphoning through inert tubing from a central point in the test chamber.
Samoja kaloja voidaan käyttää rasvapitoisuuden määrittämiseen (ks. 56 kohta).
Neither filtration nor centrifuging appears always to separate the non-bioavailable fraction of the test substance from that which is bioavailable.
Kunkin näytteenottokerran yhteydessä näytteiksi otetuilta testi- ja vertailuryhmien kaloilta on mitattava paino ja pituus ennen kemikaali- ja rasvapitoisuuden määrittämistä.
If a separation technique is applied, a justification for, or validation of, the separation technique should always be provided in the test report given the bioavailability difficulties (25).
Näytteiksi otettujen kalojen mittoja voidaan käyttää testi- ja kontrollisäiliöihin jäävien kalojen painon ja pituuden arvioinnissa (ks. 45 kohta).
Especially for highly hydrophobic substances (i.e. those substances with a log KOW > 5) (12) (26), where adsorption to the filter matrix or centrifugation containers could occur, samples should not be subjected to those treatments.
Tulosten käsittely
Instead, measures should be taken to keep the tanks as clean as possible (cf. paragraph 46) and the content of total organic carbon should be monitored during both the uptake and depuration phases (cf. paragraph 53).
Testiaineen kertymäkäyrä saadaan esittämällä kalassa tai kalan pinnalla (tai määritellyissä kudoksissa) kertymävaiheen aikana olevan aineen pitoisuus ajan funktiona aritmeettisella asteikolla.
To avoid possible issues with reduced bioavailability, sampling by solid phase microextraction techniques may be used for poorly soluble and highly hydrophobic substances.
Jos käyrä osoittaa tasapainotilaa (eli käyrä on suunnilleen asymptoottinen aika-akselin kanssa), tasapainotilan BCF (BCFSS) lasketaan seuraavan kaavan mukaisesti:
The sampled fish should be euthanised instantly, using the most appropriate and humane method (for whole fish measurements, no further processes than rinsing with water (cf. paragraph 28) and blot drying the fish should be done).
tasapainotilassakeskiarvo
Weigh and measure total length [35].
Kalan kasvu voi vaikuttaa Cf-arvon kehitykseen (ks. 72 ja 73 kohta).
In each individual fish, the measured weight and length should be linked to the analysed substance concentration (and lipid content, if applicable), for example using a unique identifier code for each sampled fish.
Ajan kuluessa tapahtuva vaihtelu vaikuttaa altistuspitoisuuden keskiarvoon (Cw).
It is preferable to analyse fish and water immediately after sampling in order to prevent degradation or other losses and to calculate approximate uptake and depuration rate constants as the test proceeds.
On odotettavissa, että aikapainotettu keskipitoisuus on bioakkumulaatiotutkimuksissa merkityksellisempi ja täsmällisempi siinäkin tapauksessa, että vaihtelu pysyy asianmukaisella hyväksyttävyysalueella (ks. 24 kohta).
Immediate analysis also avoids delay in determining when a plateau (steady-state) has been reached.
Aikapainotettu keskimääräinen pitoisuus vedessä (TWA) voidaan laskea siten kuin esitetään lisäyksen 5 kohdassa 1.
Failing immediate analysis, the samples should be stored by an appropriate method.
Kineettinen biokertyvyystekijä (BCFK) pitäisi määrittää kahden ensimmäisen asteen kineettisen vakion suhteena (k1/k2).
Before the beginning of the study, information should be obtained on the proper method of storage for the particular test substance — for example, deep-freezing, holding at 4 °C, extraction, etc.
Vakiot k1 ja k2 sekä BCFK voidaan määrittää sovittamalla kertymä- ja poistumavaihe samanaikaisesti.
The duration of storage should be selected to ensure that the substance has not degraded while in storage.
Vakiot k1 ja k2 voidaan vaihtoehtoisesti määrittää erikseen (ks. kyseisten menetelmien kuvaukset ja vertailu lisäyksessä 5).
Quality of analytical method
Poistumavakio (k2) voidaan joutua korjaamaan kasvun aiheuttaman liukenemisen huomioon ottamiseksi (ks. 72 ja 73 kohta).
Since the whole procedure is governed essentially by the accuracy, precision and sensitivity of the analytical method used for the test substance, check experimentally that the accuracy, precision and reproducibility of the substance analysis, as well as recovery of the test substance from both water and fish are satisfactory for the particular method.
Jos kertymä- ja/tai poistumakäyrä ei selvästikään noudata ensimmäisen asteen kinetiikkaa, pitäisi käyttää monimutkaisempia malleja (ks. lisäyksessä 5 olevat viitteet ja pyydä neuvoa biostatistiikan ja/tai farmakokinetiikan asiantuntijoilta).
This should be part of preliminary tests.
Tiedot kalojen painosta ja pituudesta
Also, check that the test substance is not detectable in the dilution water used.
Yksittäisten kalojen tuorepainot ja kokonaispituudet kaikilla näytteenottoväleillä taulukoidaan erikseen sekä testi- että vertailuryhmässä kertymävaiheessa (koskee myös kantapopulaatiota kertymävaiheen alkaessa) sekä poistumavaiheessa.
If necessary, correct the values of test substance concentration in water and fish obtained from the test for the recoveries and background values of controls.
Kultakin näytteeksi otetulta kalalta mitattu paino ja pituus pitäisi liittää niissä määritettyyn kemikaalipitoisuuteen esimerkiksi käyttämällä kustakin kalasta yksilöllistä tunnistetta.
The fish and water samples should be handled throughout in such a manner as to minimise contamination and loss (e.g. resulting from adsorption by the sampling device).
Paino on paras kasvumittari kineettisten BCF-arvojen korjaamiseksi kasvun aiheuttaman liukenemisen mukaan (ks. 73 kohta ja lisäyksessä 5 esitetty menetelmä tietojen korjaamiseksi kasvun aiheuttaman liukenemisen mukaan).
Analysis of fish samples
Kasvun aiheuttaman liukenemisen mukaan tehtävät korjaukset ja rasvapitoisuuden normalisointi
If radiolabelled materials are used in the test, it is possible to analyse for total radiolabel (i.e. parent and metabolites) or the samples may be cleaned up so that the parent substance can be analysed separately.
Poistumavaiheessa tapahtuva kasvu voi alentaa kaloissa mitattua kemikaalipitoisuutta, minkä johdosta yleinen poistumavakio (k2) on suurempi kuin pelkistä poistoprosesseista (esim. hengitys, metabolismi ja ulostaminen) johtuva poistumavakio.
If the BCF is to be based on the parent substance, the major metabolites should be characterised, as a minimum at the end of the uptake phase (cf. paragraph 6).
Kineettiset biokertyvyystekijät pitäisi korjata kasvun aiheuttaman liukenemisen mukaan.
Major metabolites are those representing ≥ 10 % of total residues in fish tissues, those representing ≥ 5 % at two consecutive sampling points, those showing increasing levels throughout the uptake phase, and those of known toxicological concern.
Kasvu vaikuttaa myös BCFSS-arvoon, mutta sen korjaamiseksi kasvun mukaan ei ole määritetty yleisesti hyväksyttyä menettelyä.
If the BCF for the whole fish in terms of total radiolabelled residues is ≥ 500, it may be advisable — and for certain categories of substances such as pesticides strongly recommended — identifying and quantifying major metabolites.
Jos kasvu on merkittävää, pitäisi johtaa myös BCFK, joka korjataan kasvun mukaan (BCFKg), koska se voi olla biokertyvyystekijän mittana merkittävämpi.
Quantification of such metabolites may be required by some regulatory authorities.
Testikalojen rasvapitoisuus (joka liitetään vahvasti hydrofobisten aineiden bioakkumulaatioon) voi käytännössä vaihdella sen verran, että se on normalisoitava kalan vakiorasvapitoisuuden (5 prosenttia tuorepainosta) mukaisesti, jotta sekä kineettinen että tasapainotilan biokertyvyystekijä voidaan esittää tarkoituksenmukaisesti, paitsi jos voidaan olettaa, ettei testiaine keräänny ensisijaisesti rasvaan (esimerkiksi jotkut perfluoratut aineet saattavat sitoutua proteiineihin).
If degradates representing ≥ 10 % of total radiolabelled residues in the fish tissue are identified and quantified, then it is also recommended to identify and quantify degradates in the test water.
Näitä laskutoimituksia koskevia yhtälöitä ja esimerkkejä esitellään lisäyksessä 5.
Should this not be feasible, this should be explained in the report.
Kineettisen BCF:n korjaamiseksi kasvun aiheuttaman liukenemisen mukaan myös poistumavakiota pitäisi korjata kasvun mukaisesti.
The concentration of the test substance should usually be determined for each weighed individual fish.
Kasvukorjattu poistumavakio (k2g) lasketaan vähentämällä kasvuvakio (kg, joka on saatu punnitustiedoista) yleisestä poistumavakiosta (k2).
If this is not possible, pooling of the samples on each sampling occasion may be done but pooling does restrict the statistical procedures which can be applied to the data, so an adequate number of fish to accommodate the desired pooling, statistical procedure and power should be included in the test.
Tämän jälkeen lasketaan kasvukorjattu kineettinen biokertyvyystekijä jakamalla kertymävakio (k1) kasvukorjatulla poistumavakiolla (k2g) (ks. liite 5).
References (27) and (28) may be used as an introduction to relevant pooling procedures.
Joissakin tapauksissa tämä lähestymistapa aiheuttaa hankaluuksia.
BCF should be expressed as normalised to a fish with a 5 % lipid content (based on wet weight) in addition to that derived directly from the study (cf .paragraph 21), unless it can be argued that the test substance does not accumulate primarily in lipids.
Esimerkiksi silloin, kun testataan hyvin hitaasti poistuvia aineita nopeasti kasvavissa kaloissa, johdettu k2g voi olla hyvin pieni, joten kyseisissä kahdessa johtamisessa käytetyssä vakiossa piilevä virhe muuttuu kriittiseksi.
The lipid content of the fish should be determined on each sampling occasion if possible, preferably on the same extract as that produced for analysis for the test substance, since the lipids often have to be removed from the extract before it can be analysed chromatographically.
Joissakin tapauksissa arvioitu kg voi olla suurempi kuin k2.
However, analysis of test substances often requires specific extraction procedures which might be in contradiction to the test methods for lipid determination.
On olemassa vaihtoehtoinen lähestymistapa, joka ei edellytä korjaamista kasvun aiheuttaman liukenemisen mukaan.
In this case (until suitable non-destructive instrumental methods are available), it is recommended to employ a different strategy to determine the fish lipid content (cf. paragraph 56).
Siinä käytetään testiaineen massaa koskevia poistumatietoja kalakohtaisesti (kokonainen kala perusteena) sen sijaan, että testiaineen massaa koskevat tiedot suhteutettaisiin kalan massayksikköä (pitoisuutta) koskeviin tietoihin.
Suitable methods should be used for determination of lipid content (20).
Tämä voidaan tehdä helposti, koska kyseisessä testimenetelmässä kudoksissa havaitut pitoisuudet pitäisi liittää yksittäisten kalojen painoon.
The chloroform/methanol extraction technique (29) may be recommended as standard method (30), but the Smedes-method (31) is recommended as an alternative technique.
Tätä koskevaa yksinkertaista menettelyä kuvataan liitteessä 5.
This latter method is characterised by a comparable efficiency of extraction, high accuracy, the use of less toxic organic solvents and ease of performance.
On huomattava, että k2 pitää ilmoittaa myös vaihtoehtoista lähestymistapaa sovellettaessa.
Other methods for which accuracy compares favourably to the recommended methods could be used if properly justified.
Lisäksi pitäisi ilmoittaa kineettinen ja tasapainotilan biokertyvyystekijä kalojen viiden prosentin vakiorasvapitoisuuden (suhteessa tuorepainoon) mukaisesti, paitsi jos voidaan esittää, ettei testiaine keräänny ensisijaisesti rasvaan.
It is important to give details of the method used.
Kaloissa mitattuja pitoisuuksia koskevat tiedot tai BCF normalisoidaan viiden prosentin rasvapitoisuuden ja todellisen (yksittäisen kalan) keskimääräisen rasvapitoisuuden (prosenttiosuus tuorepainosta) suhteen mukaisesti (ks. liite 5).
Fish growth measurement
Jos samasta kalasta on määritetty kemikaali- ja rasvapitoisuus, yksittäisen kalan normalisoitua rasvapitoisuutta pitäisi käyttää rasvapitoisuuden mukaan normalisoidun BCF:n laskemisessa.
At the start of the test, five to ten fish from the stock population need to be weighed individually and their total length measured.
Jos vertailu- ja altistusryhmien kalojen kasvu on samanlaista, rasvapitoisuuden korjaamisessa voidaan vaihtoehtoisesti käyttää ainoastaan vertailukalojen rasvapitoisuutta (ks. 56 kohta).
These can be the same fish used for lipid analysis (cf. paragraph 56).
Rasvapitoisuuden mukaan normalisoidun BCF:n laskentamenetelmä kuvataan lisäyksessä 5.
The weight and length of fish used for each sampling event from both test and control groups should be measured before chemical or lipid analysis is conducted.
Tulosten tulkinta
The measurements of these sampled fish can be used to estimate the weight and length of fish remaining in the test and control tanks (cf. paragraph 45).
Tulosten tulkinnassa on oltava varovainen, jos testiliuoksista mitatut tulokset ovat lähellä analyysimenetelmän havaitsemisrajaa.
Treatment of results
Testi- ja vertailuryhmien kalojen keskimääräinen kasvu ei saisi periaatteessa erota merkittävästi, jotta voidaan sulkea pois toksisuus.
The uptake curve of the test substance should be obtained by plotting its concentration in/on fish (or specified tissues) in the uptake phase against time on arithmetic scales.
Kummankin ryhmän kasvuvakioita tai kasvukäyriä pitäisi verrata tarkoitukseen sopivalla menetelmällä [36]).Jos kertymä- ja poistumakäyrät ovat selkeitä, biokertyvyystietoja voidaan pitää hyvälaatuisina.
If the curve has reached a plateau, that is, become approximately asymptotic to the time axis, the steady-state BCF (BCFSS) should be calculated from:
Eri vakioiden osalta χ2-sopivuustestin tulosten pitäisi osoittaa, että bioakkumulaatiomallin sopivuus on hyvä (eli mittavirheiden osuus on pieni (32)), jotta vakioita voitaisiin pitää luotettavina (ks. liite 5).
at steady-statemean
Jos testissä käytetään useampaa kuin yhtä pitoisuutta, testipitoisuuksien välinen kertymä- ja poistumisvakioiden vaihtelu saa olla enintään 20 prosenttia [37].
The development of Cf may be influenced by fish growth (cf. paragraphs 72 and 73).
Jos näin ei ole, voidaan osoittaa pitoisuusriippuvuus.
The mean exposure concentration (Cw) is influenced by variation over time.
Jos kertymä-/poistumavakioissa havaitaan merkittäviä eroja käytettyjen testipitoisuuksien välillä, ne on kirjattava ja mahdollisuuksien mukaan myös selitettävä.
It can be expected that a time-weighted average concentration is more relevant and precise for bioaccumulation studies, even if variation is within the appropriate validity range (cf. paragraph 24).
BCF-arvojen 95 prosentin luotettavuustaso hyvin suunnitelluissa kokeissa on yleensä lähellä ± 20:tä prosenttia johdetusta BCF:stä.
A time weighted average (TWA) water concentration can be calculated according to Appendix 5, section 1.
Jos testissä käytetään kahta tai useampaa pitoisuutta, molempien tai kaikkien pitoisuuksien tuloksia käytetään sen määrittämiseksi, ovatko tulokset johdonmukaisia ja riippuvatko ne pitoisuudesta.
The kinetic bioconcentration factor (BCFK) should be determined as the ratio k1/k2, the two first order kinetic rate constants.
Jos testataan vain yksi pitoisuus eläinten ja/tai resurssien käytön vähentämiseksi, se on perusteltava.
Rate constants k1 and k2 and BCFK can be derived by simultaneously fitting both the uptake and the depuration phase.
Saatu BCFSS on epäilyttävä, jos BCFK on huomattavasti sitä suurempi, koska tämä voi olla viite siitä, ettei tasapainotilaa ole saavutettu tai kasvun aiheuttamaa liukenemista ja poistumaprosesseja otettu huomioon.
Alternatively, k1 and k2 can be determined sequentially (see Appendix 5 for a description and comparison of these methods).
Jos BCFSS on hyvin paljon suurempi kuin BCFK, johdetut kertymä- ja poistumavakiot olisi tarkistettava mahdollisten virheiden varalta ja arvioitava uudelleen.
The depuration rate constant (k2) may need correction for growth dilution (cf. paragraphs 72 and 73).
Erilainen sovitusmenetelmä saattaisi helpottaa BCFK:n arvioimista (ks. liite 5).
If the uptake and/or depuration curve is obviously not first order, then more complex models should be employed (see references in Appendix 5 and advice from a biostatistician and/or pharmacokineticist sought.
Kohdassa 3 tarkoitettujen testiaineen tietojen lisäksi testiraportti sisältää seuraavat tiedot:
Fish weight/length data
Testiaine:
Individual fish wet weights and total lengths for all sampling intervals are tabulated separately for test and control groups during the uptake (including stock population for start of uptake) and depuration phases.
Fysikaalinen olomuoto ja tarvittaessa fysikaalis-kemialliset ominaisuudet
In each individual fish the measured weight and length should be linked to the analysed chemical concentration, for example using a unique identifier code for each sampled fish.
Kemialliset tunnistetiedot, kuten IUPAC- tai CAS-nimi, CAS-numero, SMILES- tai InChI-koodi. rakennekaava, puhtaus, tarvittaessa epäpuhtauksien kemikaaliset tunnistetiedot sen mukaan kuin käytännössä on mahdollista ja niin edelleen (tarvittaessa esimerkiksi orgaanisen hiilen pitoisuus).
Weight is the preferred measure of growth for the purposes of correcting kinetic BCF values for growth dilution (see paragraph 73 and Appendix 5 for the method used to correct data for growth dilution).
Useammasta ainesosasta koostuvien aineiden ja koostumukseltaan tuntemattomien tai vaihtelevien aineiden, kompleksien reaktiotuotteiden tai biologisen materiaalin (UCVB) osalta mahdollisimman kattava kuvaus kunkin yksittäisen ainesosan kemiallisista tiedoista ja osuudesta aineen kokonaismassasta.
Growth-Dilution Correction and Lipid Normalisation
Tiivistelmä siitä, miten testissä sovellettu analyysimenetelmä vastaa aineen pitoisuuden mittaamista; kaikkia analyysiprosesseja sekä menetelmän sopivuutta, menetelmän havaitsemisrajaa ja kvantifiointirajaa koskevat tiedot pitäisi antaa.
Fish growth during the depuration phase can lower measured chemical concentrations in the fish with the effect that the overall depuration rate constant (k2) is greater than would arise from removal processes (e.g. respiration, metabolism, egestion) alone.
Jos kyseessä on radioaktiivinen merkkiaine, on ilmoitettava merkatun atomin (merkattujen atomien) tarkka sijainti ja epäpuhtauksiin liittyvän radioaktiivisuuden määrä.
Kinetic bioconcentration factors should be corrected for growth dilution.
Tiedot testiaineen myrkyllisyydestä kaloille (ideaalitilanteessa testatuille lajeille).
A BCFSS will also be influenced by growth, but no agreed procedure is available to correct a BCFSS for growth.
Myrkyllisyys pitäisi ilmoittaa akuuttina 96 tunnin LC50-arvona ja kroonisessa tutkimuksessa saatuina NOAEC-arvona (pitoisuus, joka ei aiheuta havaittavaa haittavaikutusta) ja LOAEC-arvona (alhaisin havaittavan haittavaikutuksen pitoisuus) (sen mukaan, onko kyseessä varhaiskehitysvaiheen testi vai koko elinkaaren kattava testi, jos tieto on saatavilla).
In cases of significant growth, the BCFK, corrected for growth (BCFKg), should also be derived as it may be a more relevant measure of the bioconcentration factor.
Testikemikaalin tai testiaineen varastointiolosuhteet ja stabiliteetti varastoinnin aikana, jos kemikaali tai aine on varastoitu ennen käyttöä.