natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For this reason, when experiments utilise five or fewer days of treatment, the highest dose level for test chemicals causing toxicity may be defined as the dose that causes a statistically significant reduction in the proportion of CD71-positive immature erythrocytes among total erythrocytes but not to less than 5 % of the control value (29).
Perifeerisestä verestä otetaan näytteitä vähintään kaksi kertaa (samasta eläinryhmästä) siten, että ensimmäinen näyte otetaan aikaisintaan 36 tunnin kuluttua altistuksesta ja seuraavat sopivan ajan kuluttua siitä, kuitenkin viimeistään 72 tunnin kuluttua altistuksesta.
Chemicals that exhibit saturation of toxicokinetic properties, or induce detoxification processes that may lead to a decrease in exposure after long-term administration may be exceptions to the dose-setting criteria and should be evaluated on a case-by-case basis.
Mikäli positiivinen vaste havaitaan yhden näytteenottokerran jälkeen, lisänäytteitä ei tarvita, ellei tarvita määrällistä annos-vastetietoa.
If the test chemical does not produce toxicity in a range-finding study or based on existing data, the highest dose for an administration period of 14 days or more should be 1000 mg/kg body weight/day, or for administration periods of less than 14 days, 2000 mg/kg/body weight/day.
Kuvatut näytteenottoajat johtuvat mikrotumien esiintymistä ja häviämistä koskevasta kinetiikasta näissä kahdessa kudososassa.
When administration occurs for 14 days or more, the limit dose is 1000 mg/kg body weight/day.
b. Jos päivittäisiä altistuskertoja on kaksi tai useampia (esim. kaksi altistusta 24 tunnin välein), näytteet on otettava luuytimestä kerran 18–24 tunnin kuluttua viimeisestä altistuksesta tai perifeerisestä verestä kerran 36–48 tunnin kuluttua viimeisestä altistuksesta.
For administration periods of less than 14 days, the limit dose is 2000 mg/kg/body weight/day.
c. Jos käytetään kolmea tai useampaa päivittäistä käsittelyä (esim. kolmea tai useampaa käsittelyä noin 24 tunnin välein), luuytimen näytteet on otettava viimeistään 24 tunnin kuluessa viimeisestä käsittelystä ja perifeerinen veri on otettava viimeistään 40 tunnin kuluttua viimeisestä käsittelystä (31).
Therefore, routes of exposure such as dietary, drinking water, topical subcutaneous, intravenous, oral (by gavage), inhalation, intratracheal, or implantation may be chosen as justified.
Tähän käsittelymalliin sisältyy comet-testin (esim. näytteenotto 2–6 tunnin kuluttua viimeisestä käsittelystä) yhdistäminen mikrotumatestiin sekä mikrotumatestin sisällyttäminen toistuvan annostelun toksisuustutkimuksiin.
If the test chemical is admixed in diet or drinking water, especially in case of single dosing, care should be taken that the delay between food and water consumption and sampling should be sufficient to allow detection of the effects (see paragraph 37).
Kertyneet tiedot osoittavat, että mikrotuman indusoituminen voidaan havaita laajempina aikaväleinä kolmen tai useamman annostelun jälkeen (15).
Preferably, 2 or more treatments are performed, administered at 24-hour intervals, especially when integrating this test into other toxicity studies.
Muita annostelu- tai näytteenotto-ohjelmia voidaan käyttää tarvittaessa ja tieteellisten perustelujen nojalla ja kun helpotetaan tietojen sisällyttämistä muihin toksisuustutkimuksiin.
In the alternative, single treatments can be administered, if scientifically justified (e.g. test chemicals known to block cell cycle).
Eläimet on punnittava tutkimuksen alussa ja vähintään kerran viikossa toistuvan annoksen tutkimuksissa ja lopetettaessa.
Test chemicals also may be administered as a split dose, i.e., two or more treatments on the same day separated by no more than 2-3 hours, to facilitate administering a large volume.
Eläimet, joilla ilmenee ei-letaaleja merkkejä liiallisesta myrkytysvaikutuksesta, on lopetettava inhimillisesti ennen tutkimusajan päättymistä (28).
The test may be performed in mice or rats in one of three ways:
Tietyissä olosuhteissa eläimen kehon lämpötilaa voidaan tarkkailla, koska käsittelyn aiheuttama hyper- ja hypotermia ovat tuottaneet vääriä tuloksia (32) (33) (34).
Animals are treated with the test chemical once.
Verinäyte on otettava sopivana ajankohtana, jotta voidaan tutkia testikemikaalien plasmatasot luuytimen altistumisen osoittamiseksi, jos tämä on perusteltua ja jos muita altistustietoja ei ole (ks. 48 kohta).
Samples of bone marrow are taken at least twice (from independent groups of animals), starting not earlier than 24 hours after treatment, but not extending beyond 48 hours after treatment with appropriate interval(s) between samples, unless a test chemical is known to have an exceptionally long half-life.
Luuydin-/veripreparaatit
The use of sampling times earlier than 24 hours after treatment should be justified.
Luuydinsolut otetaan yleensä eläinten reisiluista tai sääriluista heti koe-eläinten inhimillisen lopettamisen jälkeen.
Samples of peripheral blood are taken at least twice (from the same group of animals), starting not earlier than 36 hours after treatment, with appropriate interval(s) following the first sample, but not extending beyond 72 hours.
Solut poistetaan, niistä tehdään preparaatit ja ne värjätään vakiintuneilla värjäysmenetelmillä.
When a positive response is detected at one sampling time, additional sampling is not required unless quantitative dose-response information is needed.
Pieniä määriä perifeerista verta voidaan ottaa asiaankuuluvien eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten perusteella joko käyttämällä menetelmää, joka sallii koe-eläimen selviytymisen, kuten veri häntälaskimosta tai muusta sopivasta verisuonesta, tai sydänpunktio taikka näytteenotto suurikokoisesta suonesta lopettamisen yhteydessä.
The described harvest times are a consequence of the kinetics of appearance and disappearance of the micronuclei in these 2 tissue compartments.
Kun kyse on luuytimestä tai perifeerisestä verestä peräisin olevista punasoluista, solut voidaan analyysimenetelmästä riippuen värjätä välittömästi supravitaaliväreillä (16) (17) (18) tai niistä tehdään ensin sivelyvalmisteet ja ne värjätään sen jälkeen mikroskooppitutkimukseen tai ne fiksoidaan ja värjätään asianmukaisesti virtaussytometrista tutkimusta varten.
If 2 daily treatments are used (e.g. two treatments at 24 hour intervals), samples should be collected once between 18 and 24 hours following the final treatment for the bone marrow or once between 36 and 48 hours following the final treatment for peripheral blood (30).
DNA-spesifisen väriaineen (esimerkiksi akridiinioranssin (35) tai Hoechst 33258:n plus pyroniini-Y:n (36)) käytöllä voidaan eliminoida joitakin ei-DNA-spesifisen väriaineen käyttöön liittyviä artefakteja.
If three or more daily treatments are used (e.g. three or more treatments at approximately 24 hour intervals), bone marrow samples should be collected no later than 24 hours after the last treatment and peripheral blood should be collected no later than 40 hours after the last treatment (31).
Tämä etu ei sulje pois tavanomaisten väriaineiden (esim. Giemsa mikroskooppitutkimuksessa) käyttöä.
This treatment option accommodates combination of the comet assay (e.g. sampling 2-6 hours after the last treatment) with the micronucleus test, and integration of the micronucleus test with repeated-dose toxicity studies.
Myös muita järjestelmiä [esim. selluloosapylväitä tumallisten solujen poistamiseksi (37) (38)] voidaan käyttää, mikäli nämä menetelmät on laboratoriossa osoitettu yhteensopivaksi näytteen valmistuksen kanssa.
Accumulated data suggested that micronucleus induction can be observed over these wider timeframes when 3 or more administrations have occurred (15).
Jos nämä menetelmät ovat sovellettavissa, antikinetokorivasta-aineita (39), fluoresenssi- in situ -hybridisaatiota pansentromeerisillä DNA-koettimilla (40), tai suoraa in situ -merkintää, johon liittyy pansentromeerispesifisiä alukkeita yhdessä sopivan DNA:n vastavärjäyksen (41) kanssa, voidaan käyttää tunnistamaan mikrotumien (kromosomin/kromosomifragmentin) luonne, jotta voidaan määrittää, johtuuko mikrotuman indusoitumismekanismi klastogeenisesta ja/tai aneugeenisesta vaikutuksesta.
Other dosing or sampling regimens may be used when relevant and scientifically justified, and to facilitate integration with other toxicity tests.
Muita klastogeenien ja aneugeenien erottelumenetelmiä voidaan käyttää, jos menetelmät on osoitettu tehokkaiksi.
All animals should be weighed at study initiation, at least once a week during repeated dose studies, and at euthanasia.
Analyysi (manuaalinen ja automaattinen)
Animals exhibiting non-lethal indicators of excessive toxicity should be humanely euthanised prior to completion of the test period (28).
Kaikki objektilasit tai näytteet, myös ne, joilla on positiiviset ja negatiiviset kontrollit, on koodattava toisistaan riippumattomasti ennen minkäänlaista tutkimusta ja jaettava satunnaisotannalla siten, että laskija ei tiedä altistusolosuhteista; tällainen koodaus ei ole tarpeen käytettäessä automaattisia pisteytysjärjestelmiä, jotka eivät ole riippuvaisia silmämääräisestä tarkastuksesta ja joihin eivät vaikuta toimijan ennakkokäsitykset.
Under certain circumstances, animal body temperature could be monitored, since treatment-induced hyper- and hypothermia have been implicated in producing spurious results (32) (33) (34).
Punasolujen esiasteiden osuus koko punasolumäärästä (esiasteet + kypsät punasolut) määritetään jokaisen eläimen osalta erikseen laskemalla yhteensä vähintään 500 punasolua luuytimestä ja 2000 punasolua perifeerisestä verestä (42).
A blood sample should be taken at appropriate time(s) in order to permit investigation of the plasma levels of the test chemicals for the purposes of demonstrating that exposure of the bone marrow occurred, where warranted and where other exposure data do not exist (see paragraph 48).
Mikrotumaisten punasolujen esiasteiden esiintymistaajuuden määrittämistä varten on laskettava vähintään 4000 punasolun esiastetta eläintä kohti (43).
Bone marrow / blood preparation
Jos aikaisempien negatiivisten kontrollien tietokanta osoittaa, että mikrotumaisten punasolujen esiasteiden taustaesiintyvyys on <0,1 % testilaboratoriossa, on harkittava ylimääräisten solujen laskentaa.
Bone marrow cells are usually obtained from the femurs or tibias of the animals immediately following humane euthanasia.
Näytteitä analysoitaessa punasolujen esiasteiden osuus testikemikaalia saaneiden eläinten punasolujen kokonaismäärästä pitäisi olla vähintään 20 prosenttia kantaja-aine-/liuotinkontrollin osuudesta, kun laskenta tehdään mikroskoopilla, ja vähintään noin 5 prosenttia kantaja-aine-/liuotinkontrollin osuudesta, kun, CD71+ -punasolujen esiasteita lasketaan sytometrisillä menetelmillä (ks. 31 kohta) (29).
Commonly, cells are removed, prepared and stained using established methods.
Esim. mikroskoopilla laskettavassa luuydinkokeessa, jos punasolujen esiasteen kontrolliosuus luuytimessä on 50 prosenttia, toksisuuden yläraja käsittää 10 prosenttia punasolujen esiasteita.
Small volumes of peripheral blood can be obtained, according to adequate animal welfare standards, either using a method that permits survival of the test animal, such as bleeding from the tail vein or other appropriate blood vessel, or by cardiac puncture or sampling from a large vessel at animal euthanasia.
Koska rotan perna eristää ja tuhoaa mikrotumaisia punasoluja, on suositeltavaa rajoittaa mikrotumaisten punasolujen esiasteiden analyysi varhaisimpaan fraktioon.
For both bone marrow or peripheral blood-derived erythrocytes, depending on the method of analysis, cells may be immediately stained supravitally (16) (17) (18), smear preparations are made and then stained for microscopy, or fixed and stained appropriately for flow cytometric analysis.
Siten pidetään yllä määritysmenetelmän korkeaa herkkyyttä rotan perifeerista verta analysoitaessa.
The use of a DNA specific stain [e.g. acridine orange (35) or Hoechst 33258 plus pyronin-Y (36)] can eliminate some of the artifacts associated with using a non-DNA specific stain.
Kun käytetään automaattisia analyysijärjestelmiä, punasolujen varhaisimmat esiasteet voidaan määrittää niiden korkean RNA-pitoisuuden tai niiden pinnalla olevan transferiinireseptoreiden (CD71+) korkean tason (31) perustella.
This advantage does not preclude the use of conventional stains (e.g. Giemsa for microscopic analysis).
Kuitenkin suora vertailu eri värjäysmenetelmien välillä on osoittanut, että tyydyttäviä tuloksia voidaan saada erilaisilla menetelmillä, myös perinteisellä akridiinioranssivärjäyksellä (3) (4).
Additional systems [e.g. cellulose columns to remove nucleated cells (37) (38)] also can be used provided that these systems have been demonstrated to be compatible with sample preparation in the laboratory.
Punasolujen esiasteiden laskettu määrä, mikrotumaisten punasolujen esiasteiden lukumäärä ja punasolujen esiasteiden osuus koko punasolumäärästä on lueteltava kunkin analysoidun eläimen osalta erikseen.
Where these methods are applicable, anti-kinetochore antibodies (39), FISH with pancentromeric DNA probes (40), or primed in situ labelling with pancentromere-specific primers, together with appropriate DNA counterstaining (41), can be used to identify the nature of the micronuclei (chromosome/chromosomal fragment) in order to determine whether the mechanism of micronucleus induction is due to clastogenic and/or aneugenic activity.
Kun hiiriä käsitellään jatkuvasti vähintään neljän viikon ajan, tiedot mikrotumaisten kypsien punasolujen määrästä ja osuudesta on myös annettava, jos tämä kerätään.
Other methods for differentiation between clastogens and aneugens may be used if they have been shown to be effective.
a. Rinnakkaisten negatiivisten kontrollien tietoja pidetään hyväksyttävinä lisättäviksi laboratorion aikaisempien negatiivisten kontrollien tietokantaan (ks. 15–18 kohta).
Analysis (manual and automated)
b. Rinnakkaisten positiivisten kontrollien tai pisteytysvalvonnan on indusoitava vasteita, jotka ovat yhteensopivia aikaisempien positiivisten kontrollien tietokannan vasteiden kanssa ja tuotettava tilastollisesti merkittävä lisääntyminen verrattuna rinnakkaiseen negatiiviseen kontrolliin (ks. 24-25) kohta.
All slides or samples for analysis, including those of positive and negative controls, should be independently coded before any type of analysis and should be randomised so the manual scorer is unaware of the treatment condition; such coding is not necessary when using automated scoring systems which do not rely on visual inspection and cannot be affected by operator bias.
c. Asianmukainen määrä annoksia ja soluja on analysoitu.
The proportion of immature among total (immature + mature) erythrocytes is determined for each animal by counting a total of at least 500 erythrocytes for bone marrow and 2000 erythrocytes for peripheral blood (42).
d. Perusteet korkeimman pitoisuuden valitsemiseksi ovat yhdenmukaisia 30–33 kohdassa kuvattujen perusteiden kanssa.
At least 4000 immature erythrocytes per animal should be scored for the incidence of micronucleated immature erythrocytes (43).
a. ainakin yhdessä tutkimusryhmässä mikrotumaisten punasolujen esiasteiden taajuus on lisääntynyt tilastollisesti merkittävällä tavalla verrattuna rinnakkaiseen negatiiviseen kontrolliin
If the historical negative control database indicates the mean background micronucleated immature erythrocyte frequency is < 0,1 % in the testing laboratory, consideration should be given to scoring additional cells.
Lähdekirjallisuudessa on suosituksia soveltuvimmista tilastollisista menetelmistä (44) (45) (46) (47).
When analysing samples, the proportion of immature erythrocytes to total erythrocytes in treated animals should not be less than 20 % of the vehicle/solvent control proportion when scoring by microscopy and not less than approximately 5 % of the vehicle/solvent control proportion when scoring CD71+ immature erythrocytes by cytometric methods (see paragraph 31) (29).
Mikrotumatestissä saadut positiiviset tulokset osoittavat, että testikemikaali aiheuttaa mikrotumia, jotka ovat seurausta kromosomivauriosta tai mitoosilaitteen vauriosta testatun lajin erytroblasteissa.
For example, for a bone marrow assay scored by microscopy, if the control proportion of immature erythrocytes in the bone marrow is 50 %, the upper limit of toxicity would be 10 % immature erythrocytes.
Tapauksessa, jossa testi tehtiin sentromeerien havaitsemiseen mikrotumissa, testikemikaali, joka tuottaa sentromeeria sisältäviä mikrotumia (sentromeerinen DNA tai kinetokori, joka indusoi koko kromosomin häviämisen) on osoitus siitä, että testikemikaali on aneugeeni.
Because the rat spleen sequesters and destroys micronucleated erythrocytes, to maintain high assay sensitivity when analysing rat peripheral blood, it is preferable to restrict the analysis of micronucleated immature erythrocytes to the youngest fraction.
Jos kaikki hyväksymisperusteet täyttyvät, testikemikaalin katsotaan olevan selvästi negatiivinen, jos kaikissa tutkituissa koeolosuhteissa:
When using automated analysis methods, these most immature erythrocytes can be identified based on their high RNA content, or the high level of transferrin receptors (CD71+) expressed on their surface (31).
a. yhdessäkään tutkimusryhmässä mikrotumaisten punasolujen esiasteiden taajuus ei ole lisääntynyt tilastollisesti merkittävällä tavalla verrattuna rinnakkaiseen negatiiviseen kontrolliin
However, direct comparison of different staining methods has shown that satisfactory results can be obtained with various methods, including conventional acridine orange staining (3) (4).
Näyttöön luuytimen altistumisesta testikemikaalille voi sisältyä punasolujen esiasteiden ja kypsien punasolujen suhteen alentuminen tai testikemikaalien plasman tai veritasojen mittaaminen.
The number of immature erythrocytes scored, the number of micronucleated immature erythrocytes, and the proportion of immature among total erythrocytes should be listed separately for each animal analysed.
Laskimonsisäisen annostelun tapauksessa näyttöä altistumisesta ei tarvita.
The concurrent negative control data are considered acceptable for addition to the laboratory historical control database (see paragraphs 15-18).
alkuperä, eränumero, viimeinen käyttöpäivä, jos sellainen on
The concurrent positive controls or scoring controls should induce responses that are compatible with those generated in the historical positive control database and produce a statistically significant increase compared with the concurrent negative control (see paragraphs 24-25).
tutkittavan aineen liukoisuus ja stabiliteetti liuottimessa/kantaja-aineessa, jos tiedossa
The appropriate number of doses and cells has been analysed.
positiiviset ja negatiiviset (kantaja-aine/liuotin) kontrollitiedot
The criteria for the selection of highest dose are consistent with those described in paragraphs 30-33.
menetelmät, joilla on vahvistettu testikemikaalin pääsy yleiseen verenkiertoon tai kohdekudokseen
At least one of the treatment groups exhibits a statistically significant increase in the frequency of micronucleated immature erythrocytes compared with the concurrent negative control,
mikrotumaisten punasolujen esiasteiden laskentaperusteet
Recommendations for the most appropriate statistical methods can be found in the literature (44) (45) (46) (47).
mikrotumaisten punasolujen esiasteiden taajuuden määrittelyyn ja punasolujen esiasteiden ja kypsien punasolujen suhteen määrittelyyn analysoitujen solujen lukumäärä eläintä kohti
Positive results in the micronucleus test indicate that a test chemical induces micronuclei, which are the result of chromosomal damage or damage to the mitotic apparatus in the erythroblasts of the test species.
menetelmät, kuten antikinetokorivasta-aineiden tai sentromeerispesifisten DNA-koettimien käyttö sen määrittämiseen, sisältyykö mikrotumiin kokonaisia kromosomeja tai niiden fragmentteja, tarvittaessa.
In the case where a test was performed to detect centromeres within micronuclei, a test chemical that produces centromere-containing micronuclei (centromeric DNA or kinetochore, indicative of whole chromosome loss) is evidence that the test chemical is an aneugen.
punasolujen esiasteiden osuus punasolujen kokonaismäärästä
Providing that all acceptability criteria are fulfilled, a test chemical is considered clearly negative if, in all experimental conditions examined:
mikrotumaisten punasolujen esiasteiden lukumäärä, ilmoitetaan erikseen jokaisesta eläimestä
None of the treatment groups exhibits a statistically significant increase in the frequency of micronucleated immature erythrocytes compared with the concurrent negative control,
mikrotumaisten punasolujen esiasteiden keskiarvo ± keskihajonta ryhmää kohti
Evidence of exposure of the bone marrow to a test chemical may include a depression of the immature to mature erythrocyte ratio or measurement of the plasma or blood levels of the test chemical.
käytetyt tilastolliset analyysit ja menetelmät
In case of intravenous administration, evidence of exposure is not needed.
rinnakkaisista negatiivisista ja positiivisista kontrolleista saadut tulokset, myös vaihteluvälit, keskiarvot ja keskihajonnat
Negative results indicate that, under the test conditions, the test chemical does not produce micronuclei in the immature erythrocytes of the test species.
aikaisemman negatiivisen ja positiivisen kontrollin tiedot, myös vaihteluvälit, keskiarvot ja keskihajonnat, 95 prosentin kontrollirajat jakaumille sekä katettu aika ja datapisteiden määrä
solubility and stability of the test chemical in the solvent/vehicle, if known;
perusteet positiiviselle tai negatiiviselle vasteelle, jotka on täytetty.
for short term studies: individual weight of the animals at the start and end of the test; for studies longer than one week: individual body weights during the study and food consumption.
OECD (2000), Guidance Document on the Recognition, Assessment and Use of Clinical Signs as Humane Endpoints for Experimental Animals Used in Safety Evaluation, OECD Environment, Health and Safety Publications (EHS), Series on Testing and Assessment, No.
Body weight range, mean and standard deviation for each group should be included.
19, OECD Publishing, Paris.
positive and negative (vehicle/solvent) control data;
Higashikuni, N., S. Sutou (1995), An optimal, generalized sampling time of 30 +/- 6 h after double dosing in the mouse peripheral blood micronucleus test, Mutagenesis, Vol.
criteria for scoring micronucleated immature erythrocytes;
OECD (2014), Statistical analysis supporting the revision of the genotoxicity Test Guidelines, OECD Environment, Health and Safety Publications (EHS), Series on Testing and Assessment, No.
number of cells analysed per animal in determining the frequency of micronucleated immature erythrocytes and for determining the proportion of immature to mature erythrocytes;
198, OECD Publishing, Paris.
methods, such as use of anti-kinetochore antibodies or centromere-specific DNA probes, to characterise whether micronuclei contain whole or fragmented chromosomes, if applicable.
, Statistical Analysis of in vivo Cytogenetic Assays, in Statistical Evaluation of Mutagenicity Test Data.
proportion of immature erythrocytes among total erythrocytes;
Kinetokori
number of micronucleated immature erythrocytes, given separately for each animal;
proteiinirakenne, joka muodostuu eukaryoottisolujen sentometrin päälle ja joka yhdistää kromosomin tumasukkulan mikrotubuluksen sukkularihmoihin mitoosin ja meioosin aikana ja toimii solunjakautumisen aikana ohjaten sisarkromatidit irti toisistaan.
statistical analyses and methods applied;
pieniä solun päätumasta erillisiä ja niiden rinnalla esiintyviä tumia, jotka muodostuvat mitoosin (meioosin) telofaasin aikana hitaasti liikkuvista (lagging) kromosomikappaleista tai kokonaisista kromosomeista.
characterisation data indicating whether micronuclei contain whole or fragmented chromosomes, if applicable;
Polykromaattinen punasolu tai punasolun esiaste
criteria for a positive or negative response that are met.
Tällaiset äskettäin muodostuneet solut ovat likimain samanlaisia kuin retikulosyytit, joita visualisoidaan käyttämällä vitaalivärjäystä aiheuttaen jäännöksenä olevan solun RNA:n kasautumisen retikulumiksi.