natgillin/translations-raw huggingface dataset:
are apprehended or intercepted by the competent authorities in connection with the irregular crossing by land, sea or air of the external border of a Member State and who have not subsequently obtained an authorisation or a right to stay in that Member State.
laittomat maahantulijat, jotka on jo karkotettu aiemmin ja jotka rikkovat edelleen voimassa olevaa maahantulokieltoa (ellei heitä oteta kiinni siten, että luvattomaan rajanylitykseen on suora yhteys)
The use of this derogation can be useful, for instance, in the case of frontline Member States experiencing significant migratory pressure, when this can provide for more effective procedures; in such cases, the Commission recommends making use of such derogation.
laittomat maahantulijat, jotka kulkevat sisärajan yli (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 69 kohta, ulkorajoja koskeva palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohta ja ulkorajoihin sovellettava Schengenin rajasäännöstön 14 artikla)
National procedures for ‘border cases’ must respect the general principles of international law and the fundamental rights of the third-country nationals concerned, as well as the safeguards set by Article 4(4) of the Return Directive (see section 2.2).
laittomasti maassa oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat poistumassa jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 71 kohta).
Article 2(2)(a) implies a direct temporal and spatial link with the crossing of the external border.
Käytännön esimerkkejä henkilöistä, joihin soveltuu lause ”ja joille ei ole sen jälkeen myönnetty lupaa tai oikeutta oleskella tuossa jäsenvaltiossa” ja joihin poikkeusta ei sovelleta:
It therefore concerns third-country nationals who have been apprehended or intercepted by the competent authorities at the very time of the irregular crossing of the external border or near that external border after it has been crossed — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraph 72).
laittomat maahantulijat, jotka on pysäytetty ulkorajalla ja jotka ovat saaneet oleskeluoikeuden turvapaikanhakijoina.
The following categories of persons are for instance covered by the term ‘apprehended or intercepted by the competent authorities in connection with the irregular crossing […] of the external border’ because there is still a DIRECT connection to the act of irregular border crossing:
Vaikka heistä tulisi turvapaikkahakemuksen lopullisen hylkäämisen jälkeen uudestaan ”jäsenvaltiossa laittomasti oleskelevia”, heitä ei saa jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ”rajatapauksena”.
persons arriving irregularly by boat who are apprehended upon or shortly after arrival,
kolmannen maan kansalainen, johon sovelletaan maahantulokieltoa ja joka oleskelee lentokentän kauttakulkualueella (ja joka voidaan siten jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle) siirretään sairaalaan lääketieteellisistä syistä ja hänelle annetaan lyhytaikainen kansallinen oleskelulupa, joka kattaa sairaalahoitoon tarvittavan ajanjakson (eikä maastapoistamista ainoastaan lykätä 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla).
persons arrested by the police after having climbed a border fence,
Palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamisalan ulkopuolelle jääville kolmansien maiden kansalaisille annettujen päätösten muodosta, sisällöstä ja oikeussuojakeinoista säädetään kansallisessa lainsäädännössä.
irregular entrants who are leaving the train/bus that brought them directly into the territory of a Member State (without previous stopover in Member State territory).
Schengenin rajasäännöstön 14 artiklan nojalla annetut maahantulokiellot kattavat kaikki henkilöt, jotka eivät täytä Schengenin rajasäännöstön 6 artiklan 1 kohdan mukaisia maahantulovaatimuksia.
The following categories of persons are not covered by the term ‘apprehended or intercepted by the competent authorities in connection with the irregular crossing […] of the external border’ because there is no more DIRECT connection to the act of irregular border crossing:
Henkilöt, joilta evätään maahanpääsy jäsenvaltion alueella sijaitsevalla lentokentän kauttakulkualueella tai rajanylityspaikalla, kuuluvat palauttamisdirektiivin soveltamisalaan (koska he ovat jo fyysisesti alueella).
irregular entrants who are apprehended within the Member State's territory, within a certain period after irregular entry,
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan poikkeusta, jossa todetaan, että jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta direktiiviä näihin tapauksiin.
irregular migrants apprehended in a border region, unless there is still a direct connection to the act of irregular border crossing,
Direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaan perustuvia poikkeuksia voidaan soveltaa ainoastaan ulkorajalla tapahtuvaan kiinni ottamiseen ei sisärajalla tapahtuvaan kiinni ottamiseen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antama tuomio).
an irregular migrant leaving a bus coming from a third country, if the bus has already made several stops in EU territory,
Sisärajatarkastusten väliaikainen palauttaminen ei muunna sisärajoja uudelleen ulkorajoiksi.
irregular migrants who, having been expulsed at a previous occasion, infringe a still valid entry ban (unless they are apprehended in direct connection with irregular border crossing),
Tämä ei näin ollen vaikuta palauttamisdirektiivin soveltamisalaan.
irregular migrants crossing an internal border — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraph 69), Article 2(2) of the Directive referring to external borders and Article 14 SBC applying at the external borders,
Rajatapaukset ja niitä muistuttavat tapaukset, jotka voidaan jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, eivät ole samanlaisia kuin 12 artiklan 3 kohdassa mainitut tapaukset (yksinkertaistettu menettely laittoman maahantulon tapauksessa): laiton maahantulo (12 artiklan 3 kohdassa käytetty käsite) ei ole synonyymi 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille rajatapauksille ja niitä muistuttaville tapauksille.
illegally staying third-country nationals who are leaving the territories of the Member States and of the Schengen Associated countries — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraph 71).
Esimerkki: Laittomasti jäsenvaltiossa oleskeleva kolmannen maan kansalainen, joka otetaan jäsenvaltion alueella kiinni kolmen kuukauden kuluttua laittomasta maahantulosta, ei kuulu palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan vaan 12 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan.
Practical example of cases covered by the clause ‘and who have not subsequently obtained an authorisation or a right to stay in that Member States’, to whom the derogation does not apply:
Jos jäsenvaltiot päättävät olla soveltamatta direktiiviä rajatapauksiin, niiden on kuitenkin noudatettava palauttamiskiellon periaatetta ja varmistettava palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti, että näiden henkilöiden suojelun taso on vähintään yhtä suotuisa kuin se, josta säädetään seuraavia näkökohtia käsittelevissä direktiivin artikloissa:
irregular entrants who have been apprehended at the external border and subsequently obtained a right to remain as asylum seeker.
pakkokeinojen käytön rajoitukset
Even if — after final rejection of the asylum application — they become again ‘illegally staying’, they must not be excluded from the scope of the Directive as ‘border case’,
maastapoistamisen lykkääminen
a third-country national who was subject of a refusal of entry and who is staying in the airport transit zone (and thus may be excluded from the scope of the Directive) is transferred to a hospital for medical reasons and given a short-term national permit (and not just a postponement of removal under Article 9(2)(a)) to cover the period of hospitalisation).
ensiapu, välttämätön sairaanhoito ja heikossa asemassa olevien henkilöiden tarpeet ja
The form, content and legal remedies of decisions issued to third-country nationals excluded from the scope of application of the Return Directive by Article 2(2)(a) are covered by national law.
säilöönoton edellytykset.
Refusals of entry according to Article 14 SBC cover everybody who does not fulfil the entry conditions in accordance with Article 6(1) SBC.
Lisäksi on syytä korostaa, että unionin turvapaikkasäännöstön suojatoimista (kuten erityisesti pääsystä turvapaikkamenettelyyn) ei suinkaan luovuta, jos jäsenvaltiot päättävät olla soveltamatta palauttamisdirektiiviä rajatapauksiin.
Persons who are refused entry in an airport transit zone or at a border crossing point situated on Member State territory fall under the scope of the Return Directive (since they are already physically present on the territory).
Unionin turvapaikkasäännöstön velvoitteisiin kuuluvat erityisesti jäsenvaltioita sitovat velvollisuudet
However, Member States can make use of the derogation of Article 2(2)(a) stating that Member States may decide not to apply the Directive to these cases.
ilmoittaa kolmansien maiden kansalaisille, jotka saattavat haluta tehdä hakemuksen kansainvälisestä suojelusta, tätä koskevasta mahdollisuudesta
The exceptions for border cases under Article 2(2)(a) only apply to cases of apprehension at the external borders, not at the internal borders — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum.
varmistaa, että rajavartijoilla ja muilla toimivaltaisilla viranomaisilla on tarvittavat tiedot ja että niiden henkilöstö saa tarvittavan koulutuksen hakijoiden tunnistamiseen ja ohjeiden antamiseen hakijoille siitä, missä ja miten kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia voidaan jättää
The temporary reintroduction of internal border controls does not re-convert internal borders to external borders.
varmistaa tulkkausjärjestelyt, sikäli kuin tämä on tarpeen menettelyn käytön helpottamiseksi
This situation therefore does not affect the scope of application of the Return Directive.
varmistaa neuvontaa antavien järjestöjen ja henkilöiden pääsy ulkorajojen rajanylityspaikoilla ja kauttakulkualueilla olevien hakijoiden luo.
‘Border’ and ‘border-like’ cases which may be excluded from the scope of the Directive in accordance with Article 2(2)(a) of the Directive are not the same as the cases mentioned in Article 12(3) of the same Directive (simplified procedure in case of illegal entry): illegal entry (the term used in Article 12(3)) is not synonymous with the ‘border’ and ‘border-like’ cases described in Article 2(2)(a) of the Return Directive.
Tämän säännöksen käytännön soveltaminen, jos maahanpääsy evätään rajalla: Vaihtoehtoja on kaksi: joko henkilö on fyysisesti jäsenvaltion alueella maahanpääsyn epäämisen jälkeen (esim. lentokentän kauttakulkualueella) tai henkilö ei ole alueella fyysisesti (esimerkiksi henkilö, jonka maahanpääsy on evätty maarajalla ja joka edelleen oleskelee fyysisesti kolmannen maan alueella).
Example: an illegally staying third-country national who is apprehended in the territory of a Member State three months after his/her illegal entry is not covered by Article 2(2)(a) of the Return Directive but may be covered by Article 12(3) of the same Directive.
Ensimmäisessä tapauksessa on sovellettava palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan takeita.
If Member States opt not to apply the Directive to border cases, they must nevertheless respect of the principle of non-refoulement and ensure — in accordance with Article 4(4) of the Return Directive — that the level of protection for affected persons is not less favourable than that set out in the Articles of the Return Directive dealing with:
Toisessa tapauksessa 4 artiklan 4 kohdan takeita ei voida soveltaa.
limitations on use of coercive measures,
Palauttamiskiellon periaatteen noudattamista koskeva velvollisuus, joka tunnustetaan palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan b alakohdassa ja vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdassa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklassa, on ehdoton eikä sitä saa rajoittaa missään tapauksessa, vaikka ulkomaalaiset olisivat uhka yleiselle järjestykselle tai olisivat syyllistyneet erityisen vakavaan rikokseen.
postponement of removal,
Tällaisilta henkilöiltä voidaan evätä pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema, mutta heitä ei silti voida palauttaa paikkaan, jossa heitä voidaan kiduttaa tai heidät voidaan tappaa.
emergency health care and necessary treatment of the illness, taking into account needs of vulnerable persons, and
Jäsenvaltiot voivat vapaasti päättää olla soveltamatta direktiiviä kolmansien maiden kansalaisiin
detention conditions.
jotka on rikosoikeudellisena seuraamuksena määrätty palautettavaksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti
In addition, it should be highlighted that the safeguards under the Union asylum acquis (such as in particular on access to asylum procedure) are by no means waived by the Member States' choice not to apply the Return Directive to border cases.
jotka on rikosoikeudellisen seuraamuksen johdosta määrätty palautettavaksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti
The obligations under the Union asylum acquis include in particular an obligation of the Member States to:
jotka ovat luovuttamismenettelyn kohteena.
inform third-country nationals who may wish to make an application for international protection on the possibility to do so,
Tässä säännöksessä tarkoitetut rikosoikeustapaukset ovat sellaisia, joita pidetään tyypillisesti rikoksena jäsenvaltioiden kansallisissa oikeusjärjestyksissä.
ensure that border guards and other competent authorities have the relevant information and that their personnel receives the necessary level of training on how to recognise applicants and instructions to inform applicants as to where and how applications for international protection may be lodged,
Asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, annetussa tuomiossa unionin tuomioistuin on nimenomaisesti selventänyt, että kansallisen huumausainelain säännöksien rikkomukset ja huumausainekaupasta saadut tuomiot voivat olla tapauksia, joihin poikkeusta sovelletaan.
make arrangements for interpretation to the extent necessary to facilitate access to the procedure,
Asiassa C-329/11, Achughbabian, annetussa tuomiossa unionin tuomioistuin vahvisti, että poikkeusta ei voida soveltaa kolmansien maiden kansalaisiin, jotka ovat syyllistyneet ainoastaan laittomaan oleskeluun, koska muuten direktiiviltä poistettaisiin sen kohde ja sitova vaikutus.
ensure effective access by organisations and persons providing advice and counselling to applicants present at border crossing points, including transit zones, at external borders.
Vähäisempiä maahanmuuttoon liittyviä rikkomuksia, kuten pelkkää laitonta maahantuloa tai oleskelua, ei voida käyttää perusteena tämän poikkeuksen soveltamiseen.
Practical application of this provision in case of refusal of entry at the border: there are two possibilities: either the person is physically present in the territory of a Member State after refusal of entry at the border (for instance in an airport transit zone) or the person is not physically present in the territory of a Member State (for instance a person who was refused entry at a land border and who is still physically staying on third-country territory).
Luovuttamismenettelyt eivät välttämättä liity palauttamismenettelyihin.
In the first case, the safeguards of Article 4(4) of the Return Directive shall be applied; in the second case, Article 4(4) does not apply.
Rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskeva vuoden 1957 eurooppalainen yleissopimus [19] rajoittaa luovuttamisen luovutettaviin henkilöihin, joiden osalta pyynnön esittäneen valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat aloittaneet rikosoikeudenkäynnin tai jotka kyseiset viranomaiset ovat etsintäkuuluttaneet rangaistuksen tai säilöönottopäätöksen suorittamista varten.
The respect of the principle of non-refoulement recognised by Article 4(4)(b) of the Return Directive — and enshrined in Article 19(2) Charter of Fundamental Rights of the European Union (‘CFR’) as well as Article 3 of the European Convention on Human Rights (‘ECHR’) — is absolute and must not be restricted under any circumstances, even if foreigners are a threat to public order or have committed a particularly serious crime.
Päällekkäisyyksiä kuitenkin saattaa olla, ja poikkeuksen tavoitteena on tehdä selväksi, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus olla soveltamatta palauttamisdirektiiviin sisältyviä menettelytakeita toteuttaessaan palauttamisen luovuttamismenettelyjen yhteydessä.
Such persons may be excluded from refugee or subsidiary protection status, but they still cannot be returned to a place where they may be tortured or killed.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 4 artikla
Member States are free to decide not to apply the Directive to third-country nationals who:
Vaikka palauttamisdirektiivin tarkoituksena on yhdenmukaistaa palautusmenettelyjä jäsenvaltioissa, se jättää erikseen mainiten ennalleen kahden- tai monenvälisten kansainvälisten sopimusten suotuisammat säännökset (4 artiklan 1 kohta).
are subject to return as a criminal law sanction, according to national law,
Palauttamisdirektiivi ei myöskään estä soveltamasta ”kolmannen maan kansalaisen kannalta suotuisampia säännöksiä, jotka sisältyvät yhteisön maahanmuutto- ja turvapaikka-alan säännöstöön” (4 artiklan 2 kohta), eikä rajoita ”jäsenvaltioiden oikeutta antaa tai pitää voimassa säännöksiä, jotka ovat suotuisampia niiden henkilöiden kannalta, joihin niitä sovelletaan, edellyttäen, että kyseiset säännökset eivät ole tämän direktiivin vastaisia” (4 artiklan 3 kohta).
are subject to return as a consequence of a criminal law sanction, according to national law, or
Koska palauttamisdirektiivin tarkoituksena on säätää palauttamismenettelyssä olevien henkilöiden perusoikeuksien yhteisistä vähimmäisvaatimuksista, ”suotuisampi” on aina tulkittava ”suotuisammaksi palautettavalle henkilölle” eikä suotuisammaksi henkilön karkottavalle/poistavalle valtiolle.
are the subjects of extradition procedures.
Jäsenvaltiot eivät voi vapaasti soveltaa tiukempia vaatimuksia asioissa, joita palauttamisdirektiivillä säännellään.
The criminal law cases envisaged by this provision are those typically considered as crime in the national legal orders of Member States.
Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-61/11, El Dridi, antaman tuomion [20] 33 kohta: ”[direktiivissä 2008/115/EY] ei kuitenkaan anneta jäsenvaltioille oikeutta soveltaa ankarampia säännöksiä kysymyksissä, joita direktiivi koskee”.
In C-297/12, Filev and Osmani, the ECJ expressly clarified that offences against the provisions of the national law on narcotics and convictions for drug trafficking may be cases to which the derogation is applicable.
Sakon määrääminen palauttamispäätöksen sijaan: Palauttamisdirektiivi ei salli mekanismia, jonka nojalla kolmansien maiden kansalaisten laittomasta oleskelusta jäsenvaltion alueella määrätään olosuhteiden mukaan joko sakko tai maastapoistaminen, koska nämä kaksi toimenpidettä ovat toisensa pois sulkevia (ks. asiassa C-38/14, Zaizoune, annettu unionin tuomioistuimen tuomio [21]).Palauttamisdirektiivin osia voidaan soveltaa henkilöihin, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan 2 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan nojalla.
In C-329/11, Achughbabian, the ECJ confirmed that this derogation cannot be used to third-country nationals who have committed only the offence of illegal staying without depriving the Return Directive of its purpose and binding effect.
Tällainen käytäntö on direktiivin mukainen, ja sen voidaan katsoa kuuluvan 4 artiklan 3 kohdan piiriin, sillä se on kolmannen maan kansalaisen kannalta suotuisampi.
Minor migration-related infringements, such as mere irregular entry or stay, cannot justify the use of this derogation.
Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi siten kuin EU:n tuomioistuin on tulkinnut sitä asioissa C-61/11, El Dridi, C-329/11, Achughbabian, C-430/11, Sagor, C-297/12, Filev ja Osmani, C-38/14, Zaizoune, C-290/14, Celaj, ja C-47/15, Affum, annetuissa tuomioissa.
Extradition procedures are not necessarily related to return procedures.
Jäsenvaltiot voivat vapaasti määrätä maahanmuuttosääntöjen rikkomisesta tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia, myös vankeusrangaistuksia rikosoikeudellisena seuraamuksena, edellyttäen, että tällaiset toimenpiteet eivät vaaranna palauttamisdirektiivin soveltamista ja niissä varmistetaan perusoikeuksien noudattaminen kaikilta osin, erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen vastaavien määräysten mukaisesti tulkitussa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa taattujen perusoikeuksien noudattaminen.
The 1957 European Convention on Extradition [19] circumscribes extradition to surrendering ‘persons against whom the competent authorities of the requesting Party are proceeding for an offence or who are wanted by the said authorities for the carrying out of a sentence or detention order’.
Kansallisessa lainsäädännössä määritetään, minkälaisesta maahanmuuttosääntöjen rikkomisesta määrätään seuraamuksia.
However, there may be overlaps and this derogation aims at making clear that Member States have the option not to apply the procedural safeguards contained in the Return Directive when carrying out return in the context of extradition procedures.
Mikään ei estä jäsenvaltioita käsittelemästä kansallisessa rikoslainsäädännössään muissa jäsenvaltioissa tapahtunutta maahanmuuttosääntöjen rikkomista ja ottamasta sitä huomioon.
Legal basis: Return Directive — Article 4
Maahantulokiellon noudattamatta jättäminen: Jäsenvaltiot voivat säätää rikosoikeudellisia seuraamuksia laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, jotka on palautettu ja jotka tulevat uudelleen jäsenvaltion alueelle maahantulokiellon vastaisesti.
Even though the Return Directive aims at harmonising return procedures in Member States, it expressly leaves unaffected more favourable provisions contained in bilateral or multilateral international agreements (Article 4(1)).
Tällaisen rikosoikeudellisen seuraamuksen määrääminen on sallittua vain sillä edellytyksellä, että kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle asetettu maahantulokielto on palauttamisdirektiivin säännösten mukainen.
The Return Directive also leaves unaffected ‘any provision which may be more favourable for the third-country national, laid down in the Community acquis relating to immigration and asylum’ (Article 4(2)) as well as ‘the right of the Member States to adopt or maintain provisions that are more favourable to persons to whom it applies provided that such provisions are compatible with this Directive’ (Article 4(3)).
Tällaisissa rikosoikeudellisissa seuraamuksissa on noudatettava kaikilta osin perusoikeuksia sekä vuonna 1951 tehtyä Geneven yleissopimusta [22] ja erityisesti sen 31 artiklan 1 kohtaa [23] (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-290/14, Celaj, antama tuomio [24]).Palauttamisdirektiivi ei estä rikosoikeudellisten seuraamusten määräämistä rikosoikeudenkäyntiä koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti niille kolmansien maiden kansalaisille, joihin on tuloksettomasti sovellettu palauttamisdirektiivissä säädettyä palauttamismenettelyä ja jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella ilman, että on olemassa perusteltua syytä olla palauttamatta heitä.
Given that the Return Directive aims at providing for common minimum standards regarding the respect of fundamental rights of the individuals in return procedures, ‘more favourable’ must always be interpreted as ‘more favourable for the returnee’ and not more favourable for the expelling/removing State.
Rikosoikeudellisissa seuraamuksissa, joilla pyritään estämään palautettavia henkilöitä oleskelemasta maassa laittomasti, on noudatettava kaikilta osin perusoikeuksia, erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksessa taattuja perusoikeuksia (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion 48 ja 49 kohta) ja oikeasuhteisuuden periaatetta.