natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In performing customs controls, the customs authorities should make use of the powers and procedures laid down in Regulation (EU) No 608/2013 of the European Parliament and the Council [8], also at the request of the right holders.
Tullitarkastuksia suorittaessaan tulliviranomaisten olisi hyödynnettävä, myös oikeudenhaltijoiden pyynnöstä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 608/2013 [8] säädettyjä valtuuksia ja menettelyjä.
In particular, the customs authorities should carry out the relevant controls on the basis of risk analysis criteria.
Tulliviranomaisten olisi erityisesti suoritettava asianmukaiset tarkastukset riskianalyysiperusteiden mukaisesti.
In order to reconcile the need to ensure the effective enforcement of trade mark rights with the necessity to avoid hampering the free flow of trade in legitimate goods, the entitlement of the proprietor of the EU trade mark should lapse where, during the subsequent proceedings initiated before the European Union trade mark court (‘EU trade mark court’) competent to take a substantive decision on whether the EU trade mark has been infringed, the declarant or the holder of the goods is able to prove that the proprietor of the EU trade mark is not entitled to prohibit the placing of the goods on the market in the country of final destination.
Jotta saadaan sovitetuksi yhteen tarve varmistaa tavaramerkkioikeuksien tehokas täytäntöönpano ja tarve välttää haittaamasta laillisten tavaroiden vapaata liikkuvuutta, EU-tavaramerkin haltijan yksinoikeuden olisi päätyttävä, kun Euroopan unionin tavaramerkkejä käsittelevässä tuomioistuimessa, jäljempänä ’EU-tavaramerkkejä käsittelevä tuomioistuin’, joka on toimivaltainen päättämään, onko EU-tavaramerkkiä loukattu, vireille pantujen myöhempien menettelyjen aikana tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija pystyy todistamaan, että EU-tavaramerkin haltijalla ei ole oikeutta estää tavaroiden markkinoille saattamista tavaroiden lopullisessa määrämaassa.
Article 28 of Regulation (EU) No 608/2013 provides that a right holder is to be liable for damages towards the holder of the goods where, inter alia, the goods in question are subsequently found not to infringe an intellectual property right.
Asetuksen (EU) N:o 608/2013 28 artiklassa säädetään, että oikeuksien haltijaa pidetään vastuuvelvollisena tavaroiden haltijan kärsimistä vahingoista muun muassa silloin, kun myöhemmin todetaan, että kyseiset tavarat eivät loukkaa teollis- tai tekijänoikeutta.
Appropriate measures should be taken with a view to ensuring the smooth transit of generic medicines.
Olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä geneeristen lääkkeiden sujuvan kauttakulun varmistamiseksi.
With respect to international non-proprietary names (INN) as globally recognised generic names for active substances in pharmaceutical preparations, it is vital to take due account of the existing limitations on the effect of EU trade mark rights.
Yhteisen kansainvälisen nimistön mukaisten nimien (INN-nimet) osalta, jotka maailmanlaajuisesti tunnustetaan lääkevalmisteiden vaikuttavien aineiden geneerisiksi nimiksi, on tärkeää ottaa asianmukaisesti huomioon EU-tavaramerkkioikeuksien vaikutusten nykyiset rajoitukset.
Consequently, the proprietor of an EU trade mark should not have the right to prevent a third party from bringing goods into the Union without being released for free circulation there, based upon similarities between the INN for the active ingredient in the medicines and the trade mark.
Näin ollen EU-tavaramerkin haltijalla ei tulisi olla oikeutta lääkkeiden vaikuttavan aineen INN-nimen ja tavaramerkin välisten samankaltaisuuksien perusteella estää kolmatta osapuolta tuomasta tavaroita unioniin, jos niitä ei luovuteta vapaaseen liikkeeseen siellä.
In order to enable proprietors of EU trade marks to combat counterfeiting effectively, they should be entitled to prohibit the affixing of an infringing mark to goods and preparatory acts carried out prior to the affixing.
Jotta EU-tavaramerkkien haltijat voisivat torjua väärentämistä tehokkaasti, niillä olisi oltava oikeus kieltää loukkaavan tavaramerkin paneminen tavaroihin ja ennen tavaramerkin panemista toteutetut valmistelutoimet.
The exclusive rights conferred by an EU trade mark should not entitle the proprietor to prohibit the use of signs or indications by third parties which are used fairly and thus in accordance with honest practices in industrial and commercial matters.
EU-tavaramerkillä annettavien yksinoikeuksien ei pitäisi antaa tavaramerkin haltijalle oikeutta kieltää kolmansilta osapuolilta merkkien tai nimitysten käyttöä, kun käyttö on oikeudenmukaista ja noudattaa siten hyvää liiketapaa.
In order to ensure equal conditions for trade names and EU trade marks in the event of conflicts, given that trade names are regularly granted unrestricted protection against later trade marks, such use should be only considered to include the use of the personal name of the third party.
Tasapuolisten edellytysten varmistamiseksi toiminimille ja EU-tavaramerkeille riitatilanteissa, koska toiminimille myönnetään säännönmukaisesti rajoittamaton suoja myöhempiä tavaramerkkejä vastaan, tällaisen käytön olisi katsottava kattavan vain kolmannen osapuolen henkilönimen käytön.
It should further permit the use of descriptive or non-distinctive signs or indications in general.
Lisäksi sen olisi sallittava kuvailevien tai erottamiskyvyttömien merkkien tai nimitysten käyttö yleensä.
Furthermore, the proprietor should not be entitled to prevent the fair and honest use of the EU trade mark for the purpose of identifying or referring to the goods or services as those of the proprietor.
Tavaramerkin haltijalla ei myöskään pitäisi olla oikeutta estää EU-tavaramerkin oikeudenmukaista ja vilpitöntä käyttöä tavaroiden tai palvelujen tunnistamiseen haltijan tavaroiksi tai palveluiksi tai viitattaessa tavaroihin tai palveluihin haltijan tavaroina tai palveluina.
Use of a trade mark by third parties to draw the consumer's attention to the resale of genuine goods that were originally sold by or with the consent of the proprietor of the EU trade mark in the Union should be considered as being fair as long as it is at the same time in accordance with honest practices in industrial and commercial matters.
Tavaramerkin käyttö, jolla kolmannet osapuolet pyrkivät kiinnittämään kuluttajan huomion sellaisten aitojen tavaroiden jälleenmyyntiin, jotka on alun perin myyty EU-tavaramerkin haltijan toimesta tai suostumuksella unionissa, olisi katsottava oikeudenmukaiseksi, kun siinä samalla noudatetaan hyvää liiketapaa.
Use of a trade mark by third parties for the purpose of artistic expression should be considered as being fair as long as it is at the same time in accordance with honest practices in industrial and commercial matters.
Kolmansien osapuolien toimesta taiteellista ilmaisua varten tapahtuva tavaramerkin käyttö olisi katsottava oikeudenmukaiseksi, kun siinä samalla noudatetaan hyvää liiketapaa.
Furthermore, this Regulation should be applied in a way that ensures full respect for fundamental rights and freedoms, and in particular the freedom of expression.
Lisäksi tätä asetusta olisi sovellettava tavalla, jolla varmistetaan perusoikeuksien ja -vapauksien sekä varsinkin sananvapauden täysimääräinen kunnioittaminen.
It follows from the principle of free movement of goods that it is essential that the proprietor of an EU trade mark not be entitled to prohibit its use by a third party in relation to goods which have been put into circulation in the European Economic Area, under the trade mark, by him or with his consent, save where there exist legitimate reasons for the proprietor to oppose further commercialisation of the goods.
Tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen vuoksi on oleellista, ettei EU-tavaramerkin haltija voi kieltää kolmansia käyttämästä merkkiä tavaroissa, jotka haltija itse tai hänen suostumuksellaan joku muu on saattanut markkinoille Euroopan talousalueella tätä tavaramerkkiä käyttäen, jollei haltija laillisin perustein ole oikeutettu vastustamaan tavaroiden myöhempää kaupan pitämistä.
In order to ensure legal certainty and safeguard legitimately acquired trade mark rights, it is appropriate and necessary to lay down, without prejudice to the principle that the later trade mark cannot be enforced against the earlier trade mark, that proprietors of EU trade marks should not be entitled to oppose the use of a later trade mark if the later trade mark was acquired at a time when the earlier trade mark could not be enforced against the later trade mark.
Oikeusvarmuuden turvaamiseksi ja laillisesti saatujen tavaramerkkioikeuksien suojaamiseksi on aiheellista ja tarpeen säätää, vaikuttamatta periaatteeseen, jonka mukaan myöhempää tavaramerkkiä ei voida toimeenpanna vastoin aikaisempaa tavaramerkkiä, että EU-tavaramerkkien haltijoiden ei pitäisi voida vastustaa myöhemmän tavaramerkin käyttöä, jos myöhempi tavaramerkki on saatu ajankohtana, jona aikaisempaa tavaramerkkiä ei voitu toimeenpanna vastoin myöhempää tavaramerkkiä.
There is no justification for protecting EU trade marks or, as against them, any trade mark which has been registered before them, except where the trade marks are actually used.
On perusteltua suojata EU-tavaramerkkejä ja toisaalta niitä aikaisempia, rekisteröityjä tavaramerkkejä ainoastaan siltä osin, kuin näitä merkkejä todella käytetään.
For reasons of equity and legal certainty, the use of an EU trade mark in a form that differs in elements which do not alter the distinctive character of that mark in the form in which it is registered should be sufficient to preserve the rights conferred regardless of whether the trade mark in the form as used is also registered.
Kohtuullisuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi EU-tavaramerkin käyttäminen muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröidystä muodosta vain sellaisilta osin, että poikkeaminen ei vaikuta merkin erottamiskykyyn, olisi oltava riittävä peruste tavaramerkin antamien oikeuksien säilyttämiselle riippumatta siitä, onko tavaramerkki rekisteröity, myös muodossa, jossa sitä käytetään.
An EU trade mark is to be regarded as an object of property which exists separately from the undertakings whose goods or services are designated by it.
EU-tavaramerkkiä on pidettävä siitä yrityksestä erillisenä varallisuusesineenä, jonka tavaroita tai palveluja sillä on merkitty.
Accordingly, it should be capable of being transferred, of being charged as security in favour of a third party and of being the subject matter of licences.
Tavaramerkin on oltava luovutettavissa, annettavissa pantiksi kolmannelle osapuolelle tai siihen on voitava perustaa käyttölupia.
Administrative measures are necessary at Union level for implementing in relation to every trade mark the trade mark law laid down by this Regulation.
Tällä asetuksella säädettävä tavaramerkkilainsäädäntö edellyttää jokaisen tavaramerkin osalta hallinnollisia täytäntöönpanotoimenpiteitä unionin tasolla.
It is therefore essential, while retaining the Union's existing institutional structure and balance of powers, to provide for a European Union Intellectual Property Office (‘the Office’) which is independent in relation to technical matters and has legal, administrative and financial autonomy.
Siten on välttämätöntä, säilyttäen kuitenkin unionin olemassa oleva toimielinrakenne ja valtuuksien tasapaino, säätää Euroopan unionin teollisoikeuksien virastosta, jäljempänä ’virasto’, joka on teknisesti riippumaton ja jolla on riittävä oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen itsenäisyys.
To this end it is necessary and appropriate that the Office should be a body of the Union having legal personality and exercising the powers which are conferred on it by this Regulation, and that it should operate within the framework of Union law without detracting from the competences exercised by the Union institutions.
Tätä varten on tarpeen ja aiheellista, että virasto on unionin elin ja oikeushenkilö, joka käyttää sille tällä asetuksella annettuja toimivaltuuksia unionin oikeutta noudattaen ja ilman, että sillä on vaikutusta unionin toimielinten käyttämään toimivaltaan.
EU trade mark protection is granted in relation to specific goods or services whose nature and number determine the extent of protection afforded to the trade mark proprietor.
EU-tavaramerkin suoja annetaan yhteydessä tiettyihin tavaroihin tai palveluihin, joiden luonne ja lukumäärä määrittävät tavaramerkin haltijalle annettavan suojan laajuuden.
It is therefore essential to lay down rules for the designation and classification of goods and services in this Regulation and to ensure legal certainty and sound administration by requiring that the goods and services for which trade mark protection is sought are identified by the applicant with sufficient clarity and precision to enable the competent authorities and economic operators, on the basis of the application alone, to determine the extent of the protection applied for.
Sen vuoksi tässä asetuksessa on olennaista vahvistaa säännöt tavaroiden ja palvelujen nimeämisestä ja luokituksesta sekä turvata oikeusvarmuus ja moitteeton hallinto edellyttämällä, että hakijan on yksilöitävä tavarat ja palvelut, joille tavaramerkkisuojaa haetaan, riittävän selkeästi ja täsmällisesti, jotta toimivaltaiset viranomaiset ja talouden toimijat voivat pelkästään hakemuksen perusteella määrittää haetun suojan laajuuden.
The use of general terms should be interpreted as only including all goods and services clearly covered by the literal meaning of the term.
Yleisnimikkeiden käyttöä olisi tulkittava siten, että se kattaa vain kaikki nimikkeen kirjaimellisen merkityksen selkeästi kattamat tavarat ja palvelut.
Proprietors of EU trade marks, which because of the practice of the Office prior to 22 June 2012 were registered in respect of the entire heading of a class of the system of classification established by the Nice Agreement Concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, should be given the possibility to adapt their lists of goods and services in order to ensure that the content of the Register meets the requisite standard of clarity and precision in accordance with the case law of the Court of Justice of the European Union.
Sellaisten EU-tavaramerkkien haltijoille, joille viraston aiemman käytännön vuoksi merkki on ennen 22 päivää kesäkuuta 2012 rekisteröity koko tavaroiden ja palvelujen kansainvälisestä luokituksesta tavaramerkkien rekisteröimistä varten 15 päivänä kesäkuuta 1957 tehdyllä Nizzan sopimuksella vahvistetun luokitusjärjestelmän osalta, olisi annettava mahdollisuus mukauttaa tavaroiden ja palvelujen luetteloitaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti varmistaakseen, että rekisterin sisältö noudattaa vaadittuja selkeyttä ja täsmällisyyttä koskevia standardeja.
In order to avoid unnecessary delays in registering an EU trade mark, it is appropriate to lay down a regime of optional EU and national trade mark searches that should be flexible in terms of user needs and preferences.
Jotta vältetään turhat viivytykset EU-tavaramerkin rekisteröinnissä, on asianmukaista säätää EU-tavaramerkkiä ja kansallisia tavaramerkkejä koskevia tutkimuksia koskevasta järjestelmästä, jonka olisi oltava joustava käyttäjien tarpeiden ja mieltymysten osalta.
The optional EU and national trade mark searches should be complemented by the making available of all-encompassing, fast and powerful search engines for the use of the public free of charge within the context of cooperation between the Office and the central industrial property offices of the Member States, including the Benelux Office for Intellectual Property.
Valinnaisia EU-tavaramerkkiä ja kansallisia tavaramerkkejä koskevia tutkimuksia olisi täydennettävä asettamalla maksutta yleisön käyttöön kattavia, nopeita ja tehokkaita hakukoneita osana viraston ja jäsenvaltioiden teollisoikeuksien keskusvirastojen, mukaan lukien Benelux-maiden teollis- ja tekijänoikeusviraston, yhteistyötä.
It is necessary to ensure that parties who are affected by decisions made by the Office are protected by the law in a manner which is suited to the special character of trade mark law.
On tarpeen taata osapuolille, joita viraston päätökset koskevat, tavaramerkkilainsäädännön erityispiirteisiin mukautettu oikeudellinen suoja.
To that end, provision should be made for an appeal to lie from decisions of the various decision-making instances of the Office.
Tätä varten olisi säädettävä, että viraston päätöksentekoinstanssien päätöksistä voidaan valittaa.
A Board of Appeal of the Office should decide on the appeal.
Viraston valituslautakunnan olisi ratkaistava valitus.
Decisions of the Boards of Appeal should, in turn, be amenable to actions before the General Court, which has jurisdiction to annul or to alter the contested decision.
Valituslautakunnan päätöksistä olisi voitava valittaa unionin yleiseen tuomioistuimeen, joka voi kumota valituksenalaisen päätöksen tai muuttaa sitä.
In order to ensure the protection of EU trade marks the Member States should designate, having regard to their own national system, as limited a number as possible of national courts of first and second instance having jurisdiction in matters of infringement and validity of EU trade marks.
Jäsenvaltioiden olisi EU-tavaramerkkien suojan varmistamiseksi kansallisen järjestelmänsä huomioon ottaen nimettävä mahdollisimman rajallinen määrä ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tuomioistuimia, joilla on toimivalta EU-tavaramerkin loukkausta ja voimassaoloa koskevissa asioissa.
It is essential that decisions regarding the validity and infringement of EU trade marks have effect and cover the entire area of the Union, as this is the only way of preventing inconsistent decisions on the part of the courts and the Office and of ensuring that the unitary character of EU trade marks is not undermined.
On välttämätöntä, että EU-tavaramerkin voimassaoloa ja loukkausta koskevien päätösten oikeusvaikutus ulottuu koko unioniin, sillä tämä on ainoa keino välttää tuomioistuinten ja viraston keskenään ristiriitaiset päätökset ja varmistaa, ettei EU-tavaramerkkien yhtenäistä luonnetta heikennetä.
The provisions of Regulation (EU) No 1215/2012 of the European Parliament and of the Council [9] should apply to all actions at law relating to EU trade marks, save where this Regulation derogates from those rules.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 [9] säännöksiä olisi sovellettava kaikkiin EU-tavaramerkkiin liittyviin riita-asioihin, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
Contradictory judgments should be avoided in actions which involve the same acts and the same parties and which are brought on the basis of an EU trade mark and parallel national trade marks.
Olisi ehkäistävä keskenään ristiriitaisten tuomioiden syntyminen riita-asioissa, joissa on samat osapuolet ja joissa perusteena ovat samat, EU-tavaramerkkiä ja rinnakkaisia kansallisia tavaramerkkejä koskevat kysymykset.
For this purpose, when the actions are brought in the same Member State, the way in which this is to be achieved is a matter for national procedural rules, which are not prejudiced by this Regulation, whilst when the actions are brought in different Member States, provisions modelled on the rules on lis pendens and related actions of Regulation (EU) No 1215/2012 appear appropriate.
Sen vuoksi, jos oikeudellisiin toimenpiteisiin turvaudutaan samassa jäsenvaltiossa, tämän tavoitteen saavuttamiseksi on noudatettava kansallisia menettelysääntöjä, joihin tämä asetus ei vaikuta, mutta jos oikeudellisiin toimenpiteisiin ryhdytään eri jäsenvaltioissa, asetuksen (EU) N:o 1215/2012 määräyksiin perustuvat säännökset riita-asian vireilläolosta ja asiain yhtymisestä, näyttävät tarkoituksenmukaisilta.
With the aim of promoting convergence of practices and of developing common tools, it is necessary to establish an appropriate framework for cooperation between the Office and the industrial property offices of the Member States, including the Benelux Office for Intellectual Property, defining key areas of cooperation and enabling the Office to coordinate relevant common projects of interest to the Union and the Member States and to finance, up to a maximum amount, those projects.
Käytäntöjen lähentämisen edistämiseksi ja yhteisten välineiden kehittämiseksi on tarpeen ottaa käyttöön viraston ja jäsenvaltioiden teollisoikeuksien virastojen, mukaan lukien Benelux-maiden teollis- ja tekijänoikeusviraston, yhteistyötä varten asianmukainen kehys, jossa määritellään keskeiset yhteistyöalat ja jonka avulla virasto voi koordinoida unionin ja jäsenvaltioiden edun mukaisia yhteisiä hankkeita ja rahoittaa kyseisiä hankkeita tiettyyn enimmäismäärään saakka.
Those cooperation activities should be beneficial for undertakings using trade mark systems in Europe.
Yhteistyön olisi hyödytettävä yrityksiä, jotka käyttävät tavaramerkkijärjestelmiä Euroopassa.
For users of the Union regime laid down in this Regulation, the projects, particularly the databases for search and consultation purposes, should provide additional, inclusive, efficient tools that are free of charge to comply with the specific requirements arising from the unitary character of the EU trade mark.
Tässä asetuksessa säädetyn unionin järjestelmän käyttäjien osalta hankkeiden, erityisesti tutkimus- ja konsultaatiotarkoituksia varten käytettävien tietokantojen, olisi tarjottava täydentäviä, osallistavia, tehokkaita ja maksuttomia välineitä EU-tavaramerkin yhtenäisestä luonteesta johtuvien erityisvaatimusten täyttämiseksi.
It is desirable to facilitate friendly, expeditious and efficient dispute resolution by entrusting the Office with the establishment of a mediation centre the services of which could be used by any person with the aim of achieving a friendly settlement of disputes relating to EU trade marks and Community designs by mutual agreement.
On suotavaa edistää sovinnollista, nopeaa ja tehokasta riidanratkaisua antamalla viraston tehtäväksi perustaa sovittelukeskus, jonka palvelut olisivat kaikkien sellaisten henkilöiden käytettävissä, jotka haluavat päästä yhteisellä sopimuksella sovintoratkaisuun EU-tavaramerkkeihin ja yhteisömalleihin liittyvissä kiistoissa.
The setting up of the EU trade mark system has resulted in increased financial burdens for the central industrial property offices and other authorities of the Member States.
EU-tavaramerkkijärjestelmän perustaminen on lisännyt jäsenvaltioiden teollisoikeuksien keskusvirastojen ja jäsenvaltioiden muiden viranomaisten taloudellista taakkaa.
The additional costs are related to the handling of a higher number of opposition and invalidity proceedings involving EU trade marks or brought by proprietors of such trade marks; to the awareness-raising activities linked to the EU trade mark system; as well as to activities intended to ensure the enforcement of EU trade mark rights.
Lisäkustannukset liittyvät siihen, että käsitellään suurempaa määrää EU-tavaramerkkeihin liittyviä tai tällaisten tavaramerkkien haltijoiden käynnistämiä väite- ja mitättömyysmenettelyjä, EU-tavaramerkkijärjestelmään liittyvään tiedotustoimintaan sekä EU-tavaramerkkioikeuksien täytäntöönpanon varmistamiseen.
It is, therefore, appropriate to ensure that the Office offset part of the costs incurred by Member States for the role they play in ensuring the smooth functioning of the EU trade mark system.
On näin ollen asianmukaista varmistaa, että virasto korvaa jäsenvaltioille osittain kustannukset, joita niille koituu niiden roolista EU-tavaramerkkijärjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamisessa.
The payment of such offsetting should be subject to the submission, by Member States, of relevant statistical data.
Tällaisen korvauksen maksamisen edellytyksenä olisi oltava se, että jäsenvaltiot toimittavat asiaan kuuluvia tilastotietoja.
The offsetting of costs should not be of such an extent that it would cause a budgetary deficit for the Office.
Kustannusten korvaamisen ei pitäisi olla sen laajuista, että se aiheuttaisi virastolle talousarvioalijäämän.