natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Proportionality
Näistä säännöksistä seuraa myös, että Saksan ei ole pakko myöntää muissa jäsenvaltioissa uusiutuvia energialähteitä hyödyntäville sähköntuottajille pääsyä tukijärjestelmäänsä eikä antaa kyseisten tuottajien hyötyä vihreää sähköä koskevasta etuoikeudesta.
Point 188 of the 2014 Guidelines provides that aid is considered to be proportionate if the aid beneficiaries pay at least 15 % of the additional costs without reduction.
Lisäksi Saksa väittää, että jos vihreää sähköä koskeva etuoikeus myönnettäisiin muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneille sähköntuottajille, tämä voisi johtaa liian suurten korvausten maksamiseen ja kyseisten sähköntuottajien pyrkimyksiin hyödyntää parhaiksi katsomiaan kansallisia tukijärjestelmiä.
Member States can however further limit the amount of the costs resulting from financing aid to renewable energy to be paid at undertaking level to 4 % of the gross value added of the undertaking concerned.
Se voisi myös uhata vuoden 2012 EEG-lain rahoitusmekanismia, koska yhä useammat ulkomaiset tuottajat haluaisivat päästä vihreää sähköä koskevan etuoikeuden piiriin, jolloin EEG-lisämaksun alaisen sähkön määrä laskisi, mikä heikentäisi järjestelmän rahoitusperustaa.
For undertakings having an electro-intensity of at least 20 %, Member States can limit the overall amount to be paid to 0,5 % of the gross value added of the undertaking concerned.
Tämä olisi käytännössä ristiriidassa direktiivin 2009/28/EY tavoitteiden kanssa, koska direktiivissä annetaan mahdollisuus perustaa kansallisia tukijärjestelmiä uusiutuviin lähteisiin perustuvaa energiantuotantoa varten.
Finally, when Member States decide to adopt the limitations of respectively 4 % and 0,5 % of gross value added, those limitations must apply to all eligible undertakings (points 189 and 190 of the 2014 Guidelines).
Tätä tulkintaa tukee Saksan mukaan asiassa Ålands Vindkraft vastikään annettu unionin tuomioistuimen tuomio [106].
Germany has indicated that in some cases, the capped EEG-surcharge paid by the beneficiaries in the years 2013 and 2014 was not proportionate on the basis of the criteria in the 2014 Guidelines [101].
Kyseinen asia koski kansallista järjestelmää, jonka mukaisesti vihreän sähkön tuottajille voidaan myöntää luovutuskelpoisia sertifikaatteja vain kyseisen valtion alueella.
Germany has therefore submitted an adjustment plan (see Annex II) which is examined in Section 7.3.5.
Unionin tuomioistuin katsoi, että tämä järjestelmä oli tuonnin määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaava toimenpide, joka on lähtökohtaisesti ristiriidassa perussopimuksen 34 artiklasta seuraavien velvoitteiden kanssa.
The Commission concludes that the capped EEG-surcharges only partially fulfil the proportionality criteria in points 188 and 189 of the 2014 Guidelines.
Toisaalta järjestelmä voitaisiin oikeuttaa ympäristönsuojelua koskevilla pakottavilla syillä [107].
Beneficiaries for which those criteria are not met should therefore be subject to recovery, the details of which are examined in Section 7.3.5 concerning Germany's adjustment plan.
Saksan esittämien tietojen mukaan EEG-lisämaksu ei ole perussopimuksen 30 tai 110 artiklassa tarkoitettu maksu.
According to points 193 et seq. of the 2014 Guidelines, Member States are to apply the eligibility and proportionality criteria set out in Section 3.7.2 of the 2014 Guidelines and described above in Sections 7.3.3 and 7.3.4 of this Decision at the latest by 1 January 2019.
Kyseessä on sen sijaan pelkästään palautusvaatimus, jonka siirtoverkonhaltijat esittävät sähköntoimittajille, koska siirtoverkonhaltijoiden katsotaan suorittavan niille palveluja.
Aid granted in respect of a period before that date will be considered compatible if it satisfies the same criteria.
Saksa viittaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan ”vero tai maksu, jonka perusteena on valtion rajan ylittäminen, ei ole perustamissopimuksessa kielletty vaikutukseltaan vastaava maksu, jos se on osa yleistä sisäisten maksujen järjestelmää, jota sovelletaan järjestelmällisesti samoilla edellytyksillä sekä kotimaisiin tuotteisiin että tuonti- ja vientituotteisiin, tai jos se on vastike taloudelliselle toimijalle tosiasiallisesti suoritetusta palvelusta ja määrältään oikeassa suhteessa kyseiseen palveluun tai, tietyin edellytyksin, jos se kannetaan sellaisten tarkastusten vuoksi, joilla pyritään noudattamaan yhteisön lainsäädännössä asetettuja velvoitteita” [108].
In addition, the Commission considers that all aid granted to reduce the burden related to funding support for electricity from renewable sources in respect of the years preceding 2019 can be declared compatible with the internal market to the extent that it complies with an adjustment plan.
Saksa katsoo, että tuomioistuimen antamassa tuomiossa mainittujen toisen ja kolmannen vaihtoehdon mukaiset edellytykset täyttyvät.
That adjustment plan must entail progressive adjustment to the aid levels resulting from the application of the eligibility and proportionality criteria set out in Section 3.7.2 of the 2014 Guidelines and described in Sections 7.3.3 and 7.3.4.
Saksa väittää ensinnäkin, että EEG-lisämaksu on asianmukainen maksu suoritetusta palvelusta eli siitä, että siirtoverkonhaltijat luopuvat sähköntoimittajille siirretyn uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön uusiutuvasta ominaisuudesta, kuten johdanto-osan 144 kappaleessa selitetään [109].
To the extent that aid was granted in respect of a period before the date of application of those Guidelines, the plan must also provide for a progressive application of the criteria for that period.
Saksan näkemyksen mukaan sähköntoimittajat maksavat EEG-lisämaksun siirtoverkonhaltijoille, ja vastineeksi ne voivat osoittaa, että osa niiden toimittamasta sähköstä on tuotettu uusiutuvista energialähteistä.
Where, as specified in recital 200, aid was granted before the date of application of the 2014 Guidelines to undertakings that are not eligible according to the criteria described in Section 7.3.3 of this Decision, such aid can be declared compatible provided that the adjustment plan foresees a minimum own contribution of 20 % of the additional costs of the surcharge without reduction, to be established progressively and at the latest by 1 January 2019 (point 197 of the 2014 Guidelines).
Saksa väittää tämän vuoksi, että toisin kuin asiassa Essent [110], jossa maksujen vastineeksi ei suoritettu palvelua, EEG-lisämaksu liittyy tosiasiallisesti palvelun suorittamiseen.
Germany has submitted an adjustment plan (Annex II), described in recitals 27 et seq., which provides for a progressive increase in the EEG-surcharge for all beneficiaries subject to recovery.
Saksa väittää myös, että EEG-lisämaksu on otettu käyttöön unionin lainsäädännössä, toisin sanoen direktiivissä 2009/28/EY, asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi.
The starting point is the EEG-surcharge that was actually paid in 2013; it is obtained by multiplying the beneficiary's reduced EEG-surcharge in 2013 by the beneficiary's actual electricity consumption in that same year (the ‘basic surcharge’).
Komissio ei voi yhtyä Saksan esittämiin perusteisiin.
According to the adjustment plan, the surcharges for 2013 and 2014 will be readjusted so as not to exceed 125 % and 150 % of the basic surcharge.
Ensinnäkin on todettava, että vaikka EEG-lisämaksulla rahoitetaan uusiutuvan energian laitosten perustamista, sillä myös tuetaan energiantuotantoa kyseisissä laitoksissa.
As of 2015, the upward adjustment will be potentially bigger, as the cap is then brought to 200 % of the basic surcharge.
Tästä on osoituksena se, että EEG-lisämaksu peritään kulutetun sähkön kilowattituntia kohti.
In subsequent years up to 2018, the surcharge for year x will be similarly capped at 200 % of the surcharge of the year x – 2.
Toiseksi on todettava, että kotimaassa tuotetun ja maahantuodun EEG-sähkön samankaltaisuutta ei muuta pelkästään se seikka, että maahantuotua EEG-sähköä ei oteta huomioon direktiivin 2009/28/EY mukaisessa tavoitteessa.
Concerning the years under examination in this Decision, that is to say, the years 2013 and 2014, the adjustment plan provides for a progressive increase in the EEG-surcharge for all beneficiaries for which the eligibility and proportionality criteria of the 2014 Guidelines were not met.
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan samankaltaisuutta ei pidä arvioida tuotteiden täysin identtisen luonteen vaan niiden samankaltaisen ja vertailukelpoisen käytön perusteella [111].
The increase is set to continue after 2014, so that it can be assumed that the levels required by the 2014 Guidelines will be met by 1 January 2019, both for undertakings which are in principle eligible, but did not pay a high enough surcharge, and for undertakings which are not eligible and therefore need to meet the minimum own contribution of 20 % of the additional costs of the surcharge set out in point 197 of the 2014 Guidelines.
Samankaltaisuuden arviointi on erotettava erilaisesta kohtelusta.
In addition, the Commission notes that the adjustment plan takes all relevant economic factors linked to the renewable policy into account and that Germany notified it within the deadline set out in point 200 of the 2014 Guidelines.
Erilaista kohtelua esiintyy vain tuontisähkön osalta, joka olisi ollut tukikelpoista vuoden 2012 EEG-lain mukaan, jos se olisi tuotettu Saksassa.
As far as the years 2013 and 2014 are concerned, the adjustment plan is therefore in line with the requirements in Section 3.7.3 of the 2014 Guidelines.
Tältä osin ei ole merkitystä sillä, otetaanko uusiutuvista energialähteistä tuotettu sähkö huomioon arvioitaessa direktiivissä 2009/28/EY asetetun tavoitteen saavuttamista.
According to point 194 of the 2014 Guidelines, the reductions as modified by the adjustment plan can therefore be considered to be compatible with the internal market.
Lisäksi komissio ei voi yhtyä Saksan väitteeseen, jonka mukaan EEG-lisämaksu ei ole perussopimuksen 30 tai 110 artiklassa tarkoitettu maksu.
Conclusion on compatibility
Kuten tuomioistuin on todennut asiassa Essent, perussopimuksen 110 ja 30 artiklaa sovellettaessa ei ole merkitystä sillä, että valtio ei peri maksua suoraan vaan se on annettu siirtoverkonhaltijoiden tehtäväksi [112].
The reduced EEG-surcharges for energy-intensive undertakings in 2013 and 2014 are compatible with the internal market only in so far as the following conditions are fulfilled:
Ei ole myöskään näyttöä palvelusta tai omaisuuserästä, joka olisi asianmukainen vastine sähköntoimittajien maksamasta EEG-lisämaksusta.
the reduction in the surcharge is granted only in respect of costs resulting from support for energy from renewable sources;
Uusiutuva ominaisuus ei itsessään hyödytä sähköntoimittajia, koska se toimitetaan erillään varsinaisesta EEG-sähköstä.
the beneficiaries meet the eligibility criteria laid down in points 185, 186 and 187 of the 2014 Guidelines, as examined in Section 7.3.3 of this Decision; and
Toimittajien suorittamat maksut eivät myöskään ole oikeassa suhteessa suoritettuun palveluun, koska maksut vaihtelevat sen mukaan, kuinka paljon vihreää sähköä koskevan etuoikeuden ulkopuolelle jääviä asiakkaita niillä on.
the reduction in the EEG-surcharge is proportionate according to the criteria set out in points 188 and 189 of the 2014 Guidelines, as examined in Section 7.3.4 of this Decision.
Kyseinen oletettu palvelu eli sähkön uusiutuva ominaisuus sitä vastoin on jakamaton ja sama kaikille.
For beneficiaries for which one or more of the conditions described in recital 215 are not met, the Commission exceptionally considers that State aid granted on the basis of the BesAR in 2013 and 2014 can be declared compatible with the internal market, to the extent that it is ensured that beneficiaries pay at least 125 % of the basic surcharge defined in recital 212 for the year 2013 and 150 % of the basic surcharge for the year 2014.
Kolmanneksi EEG-lisämaksua ei määrätä tarkastusten perusteella, eikä se myöskään perustu suoraan unionin lainsäädännöstä johtuviin velvoitteisiin.
In order to ensure that result, recovery should take place as follows:
Saksa velvoitetaan direktiivissä 2009/28/EY toteuttamaan toimenpiteitä, joilla varmistetaan uusiutuvista lähteistä olevan energian osuuden tasainen kasvu (direktiivin 3 artiklan 2 kohta).
for the reduction granted in respect of 2013, recovery should correspond to the difference between the surcharge that should have been paid if all conditions in recital 215 had been met and the EEG-surcharge that was actually paid in 2013; however, the total EEG-surcharge, including the amount recovered, of the undertaking subject to recovery must not exceed 125 % of the EEG-surcharge that was actually paid in 2013;
Saksan päätettäväksi on jätetty sekä yksittäiset toimenpiteet (direktiivin 3 artiklan 3 kohta) että niiden rahoitustapa.
for the reduction granted in respect of 2014, recovery should correspond to the difference between the surcharge that should have been paid if all criteria in recital 215 had been met and the EEG-surcharge that was actually paid in 2014; however, the total EEG-surcharge, including the amount recovered, of the undertaking subject to recovery must not exceed 150 % of the EEG-surcharge that was actually paid in 2013.
Kuten komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, perussopimuksen 30 ja 110 artiklassa kielletään ainoastaan kansallista tuotantoa tukevan järjestelmän rahoittaminen määräämällä tuontituotteille syrjivä maksu.
Compliance with other Treaty provisions
Jäsenvaltiota ei velvoiteta soveltamaan tukijärjestelmää tuontituotteisiin.
In accordance with point 29 of the 2014 Guidelines, as the EEG-surcharge has the aim of financing support for EEG electricity, the Commission has examined its compliance with Articles 30 and 110 of the Treaty.
Tässä päätöksessä ja uusiutuvaa energiaa koskevista kansallisista tukijärjestelmistä annetuissa aiemmissa päätöksissä [113] ei kyseenalaisteta sitä, että vuoden 2012 EEG-lain mukainen tuki on rajoitettu kansalliseen tuotantoon.
According to the case-law, a charge which is imposed on domestic and imported products according to the same criteria may nevertheless be prohibited by the Treaty if the revenue from such a charge is intended to support activities which specifically benefit the taxed domestic products.
Jäsenvaltiot eivät saa kuitenkaan tukijärjestelmiä laatiessaan sisällyttää niihin perussopimuksen 30 ja 110 artiklassa tarkoitettuja syrjiviä maksuja.
If the advantages which those products enjoy wholly offset the burden imposed on them, the effects of that charge are apparent only with regard to imported products and that charge constitutes a charge having equivalent effect, contrary to Article 30 of the Treaty.
Asiassa Ålands Vindkraft annettu tuomio ei muuta perussopimuksen 30 ja 110 artiklaa koskevaa arviota.
If, on the other hand, those advantages only partly offset the burden borne by domestic products, the charge in question constitutes discriminatory taxation for the purposes of Article 110 of the Treaty, and the proportion used to offset the burden borne by the domestic products will be contrary to that provision [102].
Ensinnäkin kyseisessä asiassa ratkaistiin ainoastaan se kysymys, oliko uusiutuvan energian tuottajia hyödyttävän kansallisen tukijärjestelmän oltava myös toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden tuottajien käytettävissä (unionin tuomioistuin katsoi, että näin ei ollut).
The Commission has considered, in its long-standing decision practice [103] and in line with the case-law of the Court [104], that the financing of national support schemes for RES by means of a parafiscal levy on electricity consumption may discriminate against imported RES.
Tuomiossa ei käsitelty sitä, voidaanko tällainen kansallinen tukijärjestelmä rahoittaa syrjivällä maksulla, joka myös toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden talouden toimijoiden on maksettava.
Indeed, if domestic electricity production is supported by aid that is financed through a charge on all electricity consumption (including consumption of imported electricity), then the method of financing, which imposes a burden on imported electricity not benefiting from that financing, risks having a discriminatory effect on imported electricity from renewable energy sources and thereby infringes Articles 30 and/or 110 of the Treaty [105].
Unionin tuomioistuin tulkitsi lisäksi ruotsalaisen tuomioistuimen pyynnöstä perussopimuksen 34 artiklaa, joka koskee tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle asetettavia määrällisiä rajoituksia.
In addition, in its Opening Decision, the Commission observed that the EEG-Act 2012 may prima facie have a discriminatory effect in that § 39 EEG-Act 2012 provides for the rate of the EEG surcharge to be reduced in the case of so-called direct marketing.
Ennakkoratkaisupyyntö ei koskenut perussopimuksen 30 ja 110 artiklassa käsiteltäviä tulleja ja veroja, joista tuomioistuin ei tämän vuoksi todennut mitään.
The reduced rate applies only when the supplier has purchased 50 % of his electricity portfolio from national EEG electricity producers and seems therefore to constitute a discriminatory charge within the meaning of Article 110 of the Treaty.
Unionin tuomioistuin katsoi lisäksi, että Ruotsin päätös kieltää kantajan osallistuminen kansalliseen sertifikaattijärjestelmään, joka on vaikutukseltaan määrällistä rajoitusta vastaava toimenpide, oli perusteltu ympäristöpoliittisista syistä ja oikeassa suhteessa kyseiseen ympäristöpoliittiseen tavoitteeseen [114].
The Commission also considered that where the surcharge was raised on imports that would not have benefited from support under the EEG-Act 2012 if they had been produced in Germany (for instance electricity produced from facilities that have been in operation for more than 20 years), the surcharge would comply with Articles 30 and 110 on the grounds that, in this particular case, there is no difference in treatment between the national production and the imports.
Perussopimuksen 30 ja 110 artiklaa rikkovat syrjivät toimenpiteet eivät kuitenkaan ole perusteltuja edes ympäristönsuojelullisista syistä: komission tiedossa ei ole tapausta, jossa ympäristönsuojelua (tai jotain muuta yleisen edun mukaista pakottavaa vaatimusta) voitaisiin edistää määräämällä rahamääräinen velvoite, jonka seurauksena muiden jäsenvaltioiden taloudelliset toimijat joutuvat maksamaan enemmän kuin niiden kotimaiset kilpailijat.
Germany disputes that the EEG-Act 2012 could result in discrimination within the meaning of Articles 30 and 110 of the Treaty, for the following reasons: first, it claims that there is no similarity between the imported products on which the EEG-surcharge is imposed and the domestic products financed by it.
Vaikka Saksa väittää edelleen, että EEG-lisämaksu ei riko perussopimuksen 30 ja 110 artiklaa, se on antanut sitoumuksen investoida rajayhdysjohtoihin ja vastaaviin eurooppalaisiin energiahankkeisiin (ks. johdanto-osan 19 kappale).
This is because the EEG-surcharge finances RES installations, whereas it is imposed on the consumption of RES electricity.
Nämä investoinnit vastaisivat väitetyn syrjinnän arvioitua määrää.
Even if the surcharge was to be considered to finance RES electricity, there would still be a difference between the electricity on which the surcharge is imposed and the electricity that the surcharge promotes.
Tavanomainen korjaustoimenpide perussopimuksen 30 ja 110 artiklan rikkomisessa on määrättyjen maksujen takaisinmaksu.
The reason is that Germany's RES target, set by Article 3(3) and part A of Annex I to Directive 2009/28/EC, can only be fulfilled by RES electricity that has either been domestically produced or imported on the basis of a cooperation mechanism with the Member State where the electricity has been produced (Article 5(3) of that Directive).
Komissio on katsonut, että perussopimuksen 30 ja 110 artiklassa tarkoitettu aiempi potentiaalinen syrjintä voidaan korjata asianmukaisesti investoimalla veronluonteisista maksuista saatujen tulojen se osuus, joka on kannettu tuonnista, uudelleen nimenomaisesti tuontia hyödyttäviin hankkeisiin ja infrastruktuuriin [115].
Therefore, in the absence of a cooperation mechanism, any imported RES electricity does not count towards the target.
Jotta voidaan määrittää, mikä osuus EEG-lisämaksuista aiemmin saaduista tuloista on kohdennettava edellä mainittuihin investointeihin, on ensimmäiseksi arvioitava, kuinka paljon tukikelpoista EEG-sähköä on tuotu Saksaan.
From the perspective of the consumers, such electricity cannot therefore be considered to be similar to domestic RES electricity.
Toiseksi on arvioitava, missä määrin maahantuotua vihreää sähköä on syrjitty.
As far as the green electricity privilege is concerned (§ 39 of the EEG-Act 2012), Germany claims that it cannot be considered to be discriminatory because it actually implements Directive 2009/28/EC.
Syrjintä johtuu siitä, että vaikka sekä kotimainen EEG-sähkön tuotanto että EEG-sähkön tuonti tuottavat EEG-lisämaksuja, vain kotimainen EEG-sähkön tuotanto hyötyy siitä (tukikelpoisuuden ehtojen puitteissa).
Directive 2009/28/EC sets a national target for the share of energy from renewable sources, and it allows the Member States to set up support schemes and measures of cooperation (Article 3(3)).
Syrjintää voidaan mitata maahantuodusta EEG-sähköstä perityn EEG-lisämaksun suuruudella.
Under Article 5(3) of the Directive, RES electricity that is produced domestically counts towards the target.
On kuitenkin huomattava, että takaisinmaksulla ei katettaisi koko lisämaksua vaan pelkästään saatu teoreettinen tuki (syöttötariffit, markkinapreemiot tai vihreää sähköä koskeva etuoikeus).
RES electricity produced in other Member States does in principle count towards the target when it is covered by a cooperation agreement between the Member States concerned.
Kun otetaan huomioon, että kotimaiset EEG-sähkön tuottajat maksavat myös lisämaksua, mutta saavat EEG-tukea, erilaista kohtelua esiintyy ainoastaan silloin, jos tuonnista on maksettava EEG-lisämaksua saamatta tukea.
The conclusion of such agreements is not mandatory, but left to the Member States' discretion.
Syrjintä vastaa pohjimmiltaan tukea, jota maahantuodulle EEG-sähkölle ei myönnetä.
According to Germany, it follows from those provisions of the Directive that Germany is entitled to support domestic RES electricity production only.
Syöttötariffien ja markkinapreemioiden osalta komissio toteaa, että ne vaihtelevat EEG-teknologiasta riippuen.
It also follows from those provisions that Germany is not compelled either to grant access to its support scheme to RES electricity producers from other Member States, or to let such producers benefit from the green electricity privilege.
Tämän vuoksi on määritettävä maahantuodun EEG-sähkön eri tyypit ja määrät, jotta kyseisiä tukimuotoja voidaan soveltaa tuontiin.
In addition, Germany claims that if the green electricity privilege was made available to producers located in other Member States, there would be a risk that this would result in overcompensation of such producers, who could begin to cherry-pick between the different national support systems.
Saksa on kuitenkin selittänyt, että todellista EEG-tuontia koskevia tietoja ei ollut saatavilla.
It would also pose a threat to the financing mechanism of the EEG-Act 2012, since more and more non-domestic producers would want to make use of the green electricity privilege, and the amount of electricity on which the EEG-surcharge was actually imposed would continuously decrease, thereby eroding the base of the financing.
Tämän vuoksi syrjintää ei ole voitu mitata soveltamalla yksittäisiä syöttötariffeja tai markkinapreemioita vastaaviin tuontimääriin.
This would in practice run counter to the objectives of Directive 2009/28/EC, which authorises the establishment of national support systems for the purposes of increasing renewable energy production.
Vihreää sähköä koskevasta etuoikeudesta aiheutuva etu voidaan sen sijaan määrittää helpommin: Saksa on ilmoittanut, että vihreää sähköä koskevasta etuoikeudesta aiheutuva etu oli käytännössä pienempi kuin 4 snt/kWh.