natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The 7th Environment Action Programme [5] confirms the Union's long-term objective for air policy, to achieve levels of air quality that do not give rise to significant negative impacts on and risks to human health and the environment, and calls, to that end, for full compliance with the current air quality legislation of the Union, post-2020 strategic targets and actions, enhanced efforts in areas where the population and ecosystems are exposed to high levels of air pollutants, and reinforced synergies between air quality legislation and the Union's policy objectives that have been set, in particular, for climate change and biodiversity.
Direktiivillä 2001/81/EY perustettua kansallisten päästörajojen järjestelmää olisi näin ollen tarkistettava siten, että se vastaa unionin ja jäsenvaltioiden kansainvälisiä velvoitteita.
The revised TSAP sets out new strategic objectives for the period up to 2030 with a view to moving further towards the Union's long-term objective on air quality.
Tätä varten kansalliset päästövähennysvelvoitteet vuosille 2020–2029 ovat tässä direktiivissä samat kuin tarkistetussa Göteborgin pöytäkirjassa.
Reported emissions of that pollutant should be kept under review by the Commission.
Tällä direktiivillä olisi myös edistettävä unionin lainsäädännössä asetettujen ilmanlaatutavoitteiden saavuttamista kustannustehokkaasti ja ilmastonmuutoksen vaikutusten lieventämistä sen lisäksi, että parannetaan ilmanlaatua globaalilla tasolla sekä parannetaan unionin ilmasto- ja energiatoimien keskinäisiä synergiavaikutuksia siten, että samalla kuitenkin estetään päällekkäisyys unionin nykyisen lainsäädännön kanssa.
Member States and the Union are parties to the United Nations Economic Commission for Europe (UNECE) Convention on Long-Range Transboundary Air Pollution of 1979 (the ‘LRTAP Convention’) and to several of its Protocols, including the Protocol to Abate Acidification, Eutrophication and Ground-level Ozone of 1999, which was revised in 2012 (the ‘revised Gothenburg Protocol’).
Tällä direktiivillä myös autetaan vähentämään terveyteen liittyviä kustannuksia, joita unionissa aiheutuu ilman pilaantumisesta, parantamalla unionin kansalaisten hyvinvointia sekä edistetään siirtymistä vihreään talouteen.
As regards the year 2020 and thereafter, the revised Gothenburg Protocol sets out new emission reduction commitments, taking the year 2005 as a base year, for each party regarding sulphur dioxide, nitrogen oxides, non-methane volatile organic compounds, ammonia and fine particulate matter, promotes the reduction of emissions of black carbon and calls for the collection and maintenance of information on the adverse effects of air pollutant concentrations and depositions on human health and the environment and for participation in the effects-oriented programmes under the LRTAP Convention.
Tällä direktiivillä olisi myötävaikutettava ilman pilaantumisen asteittaiseen vähentämiseen sellaisten vähennysten avulla, jotka saavutetaan päästölähteeseen perustuvalla unionin ilmansuojelulainsäädännöllä, jolla puututaan tiettyjen aineiden päästöihin.
The national emission ceiling regime established by Directive 2001/81/EC should therefore be revised in order to align it with the international commitments of the Union and the Member States.
Päästölähteeseen perustuvalla unionin ilmansuojelulainsäädännöllä olisi tehokkaasti saavutettava odotetut päästövähennykset.
To that effect, the national emission reduction commitments for any year from 2020 to 2029 in this Directive are identical to those set in the revised Gothenburg Protocol.
Tehottoman päästölähteeseen perustuvan unionin ilmansuojelulainsäädännön tunnistaminen ja siihen reagoiminen aikaisessa vaiheessa on tärkeää laajempien ilmanlaatutavoitteiden saavuttamisen kannalta, kuten Euro 6 -dieselajoneuvojen todellisten ajonaikaisten ja testeihin perustuvien typen oksidien päästöjen väliset erot ovat osoittaneet.
Member States should implement this Directive in a way that contributes effectively to achieving the Union's long-term objective on air quality, as supported by the guidelines of the World Health Organisation, and the Union's biodiversity and ecosystem protection objectives by reducing the levels and deposition of acidifying, eutrophifying and ozone air pollution below critical loads and levels as set out by the LRTAP Convention.
Jäsenvaltioiden olisi täytettävä tässä direktiivissä vuosille 2020–2029 ja vuodesta 2030 alkaen asetetut päästövähennysvelvoitteet.
This Directive should also contribute to achieving, in a cost effective manner, the air quality objectives set out in Union legislation and to mitigating climate change impacts in addition to improving air quality globally and to improving synergies with Union climate and energy policies, while avoiding duplication of existing Union legislation.
Jotta voidaan varmistaa osoitettavissa oleva edistyminen vuodelle 2030 asetettujen velvoitteiden täyttämisessä, jäsenvaltioiden olisi määritettävä vuonna 2025 suuntaa-antavat päästötasot, jotka olisivat teknisesti toteuttamiskelpoisia ja jotka eivät aiheuttaisi suhteettomia kustannuksia, ja pyrittävä noudattamaan tällaisia tasoja.
This Directive also contributes to reducing the health-related costs of air pollution in the Union by improving Union citizens' well-being, as well as to favouring the transition to a green economy.
Jos vuoden 2025 päästöjä ei voida rajoittaa määritetyn vähennyspolun mukaisesti, jäsenvaltioiden olisi perusteltava poikkeamisen syyt sekä esitettävä toimet, joiden avulla ne pääsisivät takaisin polulle tämän direktiivin nojalla laadittavissa seuraavissa raporteissa.
This Directive should contribute to the progressive reduction of air pollution, building on reductions delivered by Union source-based air pollution control legislation which addresses emissions of specific substances.
Tässä direktiivissä säädetyt kansalliset päästövähennysvelvoitteet vuodesta 2030 alkaen perustuvat ilman pilaantumista koskevasta teemakohtaisesta strategiasta tammikuussa 2015 laaditussa raportissa nro 16, jäljempänä ’TSAP 16’ esitettyyn kunkin jäsenvaltion arvioituun vähennyspotentiaaliin, kansallisten arvioiden ja TSAP 16:ssa esitettyjen arvioiden välisten erojen tekniseen tarkasteluun sekä poliittiseen tavoitteeseen säilyttää terveyshaittojen kokonaisvähennys vuoteen 2030 mennessä (vuoteen 2005 verrattuna) mahdollisimman lähellä komission ehdotusta täksi direktiiviksi.
Union source-based air pollution control legislation should effectively deliver expected emission reductions.
Komission olisi avoimuuden lisäämiseksi julkaistava TSAP 16:ssa käytetyt taustaoletukset.
Identifying and responding to non-effective Union source-based air pollution control legislation at an early stage is essential to achieving wider air quality objectives, as demonstrated by the discrepancy between real world emissions and test emissions of nitrogen oxides from EURO 6 diesel cars.
Kansallisten päästövähennysvelvoitteiden noudattamista olisi arvioitava ottaen huomioon tietty metodologinen tilanne velvoitteen vahvistamisen ajankohtana.
Member States should comply with the emission reduction commitments set out in this Directive from 2020 to 2029 and from 2030 onwards.
Raportointivaatimusten ja päästövähennysvelvoitteiden olisi perustuttava kansalliseen energiankulutukseen ja myytyihin polttoaineisiin.
In order to ensure demonstrable progress towards the 2030 commitments, Member States should identify indicative emission levels in 2025 which would be technically feasible and would not entail disproportionate costs, and should endeavour to comply with such levels.
Jotkin jäsenvaltiot voivat kuitenkin kaukokulkeutumissopimuksen nojalla käyttää noudattamisen perustana päästöjen kansallista kokonaismäärää, joka on laskettu tieliikenteessä käytettyjen polttoaineiden pohjalta.
Where the 2025 emissions cannot be limited in accordance with the determined reduction trajectory, Member States should explain the reasons for that deviation as well as the measures that would bring the Member States back on their trajectory in their subsequent reports to be prepared pursuant to this Directive.
Tämä vaihtoehto olisi säilytettävä tässä direktiivissä, jotta voidaan varmistaa kansainvälisen ja unionin oikeuden keskinäinen johdonmukaisuus.
The national emission reduction commitments set out in this Directive for 2030 onwards are based on the estimated reduction potential of each Member State contained in the TSAP Report no 16 of January 2015 (‘TSAP 16’), on technical examination of the differences between national estimates and those in TSAP 16, and on the political objective to maintain the overall health impact reduction by 2030 (compared with 2005) as close as possible to that of the Commission proposal for this Directive.
Jotta voidaan ottaa huomioon eräät kansallisten päästövähennysvelvoitteiden vahvistamiseen liittyvät epävarmuustekijät, tarkistettuun Göteborgin pöytäkirjaan sisältyy joustomahdollisuuksia, jotka olisi sisällytettävä tähän direktiiviin.
To enhance transparency, the Commission should publish the underlying assumptions used in TSAP 16.
Tarkistetussa Göteborgin pöytäkirjassa otetaan erityisesti käyttöön mekanismi kansallisten päästöinventaarioiden sopeuttamiseksi ja kansallisten vuotuisten päästöjen keskiarvon määrittämiseksi enintään kolmen vuoden ajalta tiettyjen edellytysten täyttyessä.
Compliance with national emission reduction commitments should be assessed by reference to the specific methodological status at the time the commitment was set.
Lisäksi tässä direktiivissä olisi säädettävä joustomahdollisuuksia silloin, kun siinä asetetaan vähennysvelvoite, joka ylittää TSAP 16:ssa määritetyn kustannustehokkaan vähennyksen, ja myös jäsenvaltioiden auttamiseksi äkillisissä ja poikkeuksellisissa tapahtumissa, jotka liittyvät energiantuotantoon tai energiahuoltoon edellyttäen, että tietyt edellytykset täyttyvät.
Reporting requirements and emission reduction commitments should be based on national energy consumption and fuels sold.
Komission olisi seurattava näiden joustomahdollisuuksien käyttöä ottaen huomioon kaukokulkeutumissopimuksen nojalla laaditut ohjeet.
However, some Member States are able, under the LRTAP Convention, to use the national emission total calculated on the basis of fuels used in relation to the road transport sector as a basis for compliance.
Sopeuttamista koskevien hakemusten arvioimiseksi vuosien 2020–2029 päästövähennysvelvoitteet olisi katsottava vahvistetuiksi 4 päivänä toukokuuta 2012, jolloin Göteborgin pöytäkirjaa tarkistettiin.
That option should be kept in this Directive in order to ensure coherence between international and Union law.
Jokaisen jäsenvaltion olisi laadittava, hyväksyttävä ja toteutettava kansallinen ilmansuojeluohjelma, jotta se voi noudattaa päästövähennysvelvoitteitaan ja edistää tehokkaasti ilmanlaatutavoitteiden saavuttamista.
In order to address some of the uncertainties inherent in setting national emission reduction commitments, the revised Gothenburg Protocol includes flexibilities which should be incorporated into this Directive.
Tässä tarkoituksessa jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon tarve päästöjen, erityisesti typen oksidien ja pienhiukkasten, vähentämiseen sellaisilla alueilla ja sellaisissa taajamissa, jotka kärsivät ylisuurista ilman epäpuhtauksien pitoisuuksista ja/tai jotka vaikuttavat merkittävästi ilman pilaantumiseen muilla alueilla ja muissa taajamissa, naapurimaat mukaan luettuina.
In particular, the revised Gothenburg Protocol establishes a mechanism to adjust national emission inventories and to average national annual emissions for a maximum of three years where certain conditions are met.
Tätä varten kansallisissa ilmansuojeluohjelmissa olisi edistettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/50/EY [6] 23 artiklan nojalla laadittujen ilmanlaatusuunnitelmien menestyksekästä täytäntöönpanoa.
In addition, flexibilities should be laid down in this Directive where it imposes a reduction commitment which exceeds the cost-effective reduction identified in TSAP 16 and also to assist Member States in case of sudden and exceptional events related to energy generation or supply provided that specific conditions are met.
Ihmisen toiminnasta aiheutuvien päästöjen vähentämiseksi olisi kansallisissa ilmansuojeluohjelmissa tarkasteltava kaikkiin asianomaisiin aloihin kuten maatalouteen, energiaan, teollisuuteen, tieliikenteeseen, sisävesiliikenteeseen, kotitalouksien lämmitykseen sekä liikkuvien työkoneiden ja liuottimien käyttöön kohdistuvia toimenpiteitä.
The use of those flexibilities should be monitored by the Commission while taking into account guidance developed under the LRTAP Convention.
Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin oltava oikeus päättää hyväksyttävistä toimenpiteistä tässä direktiivissä säädettyjen päästövähennysvelvoitteiden noudattamiseksi.
For the purposes of assessing applications for adjustments, the emission reduction commitments for the period between 2020 and 2029 should be considered to have been set on 4 May 2012, the date when the Gothenburg Protocol was revised.
Kansallisten ilmansuojeluohjelmien laadinnassa jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon parhaat käytännöt puututtaessa muun muassa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin haitallisimpiin epäpuhtauksiin herkkien väestöryhmien osalta.
Each Member State should draw up, adopt and implement a national air pollution control programme with a view to complying with its emission reduction commitments, and to contributing effectively to the achievement of the air quality objectives.
Maatalous lisää merkittävästi ilman ammoniakki- ja pienhiukkaspäästöjä.
To that effect, Member States should take account of the need to reduce emissions, in particular of nitrogen oxides and fine particulate matter, in zones and agglomerations affected by excessive air pollutant concentrations and/or in those zones and agglomerations that contribute significantly to air pollution in other zones and agglomerations, including in neighbouring countries.
Näiden päästöjen vähentämiseksi olisi kansallisiin ilmansuojeluohjelmiin sisällytettävä maatalouteen kohdistuvia toimenpiteitä.
National air pollution control programmes should, to that end, contribute to the successful implementation of air quality plans established under Article 23 of Directive 2008/50/EC of the European Parliament and of the Council [6].
Tällaisten toimenpiteiden olisi oltava kustannustehokkaita ja niiden olisi perustuttava erityisiin tietoihin ottaen huomioon tieteen kehitys ja jäsenvaltioiden toteuttamat aiemmat toimenpiteet.
In order to reduce emissions from anthropogenic sources, national air pollution control programmes should consider measures applicable to all relevant sectors, including agriculture, energy, industry, road transport, inland shipping, domestic heating and use of non-road mobile machinery and solvents.
Yhteinen maatalouspolitiikka tarjoaa jäsenvaltioille mahdollisuuden edistää ilmanlaatua erityistoimenpiteillä.
However, Member States should be entitled to decide on the measures to adopt in order to comply with the emission reduction commitments set out in this Directive.
Tulevan arvioinnin avulla saadaan parempi käsitys näiden toimenpiteiden vaikutuksista.
In drawing up national air pollution control programmes, Member States should take into account best practices in addressing, inter alia, the most harmful pollutants within the scope of this Directive with respect to sensitive human population groups.
Ilmanlaadun parannukset olisi saavutettava oikeasuhteisilla toimenpiteillä.
Agriculture makes an important contribution to atmospheric ammonia and fine particulate matter emissions.
Toteuttaessaan toimenpiteitä, jotka on sisällytettävä maatalousalaan sovellettaviin kansallisiin ilmansuojeluohjelmiin, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden vaikutukset pieniin maatiloihin otetaan täysipainoisesti huomioon, jotta mahdolliset lisäkustannukset jäävät mahdollisimman vähäisiksi.
In order to reduce those emissions, national air pollution control programmes should include measures applicable to the agricultural sector.
Jos kansallisten ilmansuojeluohjelmien yhteydessä maatalouden päästöjen ehkäisemiseksi toteutettuihin tiettyihin toimenpiteisiin, etenkin käytäntöjen merkittäviä muutoksia tai merkittäviä investointeja edellyttäviin maatilojen toimenpiteisiin, on mahdollista saada rahoitustukea, komission olisi helpotettava tällaisen rahoitustuen tai muun saatavissa olevan unionin rahoituksen saantia.
Such measures should be cost-effective and based on specific information and data, taking account of scientific progress and previous measures undertaken by Member States.
Päästöjen vähentämiseksi jäsenvaltioiden olisi harkittava sitä, että ne tukisivat investointien siirtymistä puhtaaseen ja tehokkaaseen teknologiaan.
The common agricultural policy offers the possibility for Member States to contribute to air quality with specific measures.
Innovointi voi auttaa parantamaan kestävyyttä ja ratkaisemaan ongelmia niiden lähteellä parantamalla alakohtaisia ratkaisuja ilmanlaatuhaasteisiin.
Future evaluation will provide a better understanding of the effects of those measures.
Kansalliset ilmansuojeluohjelmat, mukaan luettuina toimintamallien ja toimenpiteiden määrittelyä tukevat analyysit, olisi saatettava ajan tasalle säännöllisesti.
Improvements in air quality should be achieved through proportionate measures.
Jotta kansalliset ilmansuojeluohjelmat ja niiden merkittävät ajan tasalle saattamiset laadittaisiin riittäviin tietoihin perustuen, jäsenvaltioiden olisi kuultava niistä yleisöä sekä toimivaltaisia viranomaisia kaikilla tasoilla ja sellaisena ajankohtana, jolloin kaikki toimintamalleja ja toimenpiteitä koskevat vaihtoehdot ovat auki.
When taking measures to be included in national air pollution control programmes which are applicable to the agricultural sector, Member States should ensure that their impacts on small farms are fully taken into account in order to limit, as much as possible, any additional costs.
Jäsenvaltioiden olisi neuvoteltava naapurimaiden kanssa, jos niiden ohjelmien toteutus saattaisi vaikuttaa toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan ilmanlaatuun, noudattaen vaatimuksia, jotka on asetettu unionin ja kansainvälisessä oikeudessa, mukaan luettuina valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arvioinnista vuonna 1991 tehty UNECEn yleissopimus, jäljempänä ’Espoon yleissopimus’, ja vuonna 2003 tehty strategista ympäristöarviointia koskeva kyseisen yleissopimuksen pöytäkirja.
Where certain measures taken under national air pollution control programmes aimed at preventing emissions in the agricultural sector are eligible for financial support, in particular measures by farms requiring significant changes of practices or significant investments, the Commission should facilitate access to such financial support and to other available Union funding.
Tällä direktiivillä pyritään muun muassa ihmisten terveyden suojeluun.
In order to reduce emissions, Member States should consider supporting the shift of investments to clean and efficient technologies.
Kuten unionin tuomioistuin on useaan otteeseen todennut, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 288 artiklan kolmannessa kohdassa direktiiville annetun pakottavan luonteen kanssa olisi ristiriidassa se, että henkilöt, joita asia koskee, eivät lähtökohtaisesti voisi vedota direktiivillä asetettuihin velvollisuuksiin.
Innovation can help to improve sustainability and to solve problems at source by improving sectoral responses to air quality challenges.
Tämä näkökohta pätee erityisesti direktiiviin, jonka tavoitteena on ilmansaasteiden hallitseminen ja vähentäminen ja jonka tarkoituksena on näin ollen ihmisten terveyden suojelu.
National air pollution control programmes, including the analysis supporting the identification of policies and measures, should be regularly updated.
Jäsenvaltioiden olisi laadittava ja toimitettava kaikista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista ilman epäpuhtauksista kansalliset päästöinventaariot ja -ennusteet sekä inventaarioraportit, joiden avulla unionin olisi puolestaan voitava noudattaa kaukokulkeutumissopimuksen ja sen pöytäkirjojen mukaisia raportointivelvoitteitaan.
In order to draw up well informed national air pollution control programmes and any significant updates, Member States should make those programmes and updates subject to consultation with the public and competent authorities at all levels and at a time when all options regarding policies and measures remain open.
Jotta yhtenäisyys säilyisi koko unionissa, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden komissiolle toimittamat kansalliset päästöinventaariot ja -ennusteet sekä inventaarioraportit vastaavat kaikilta osin niiden kaukokulkeutumissopimuksen nojalla raportoimia tietoja.
Member States should engage in transboundary consultations where the implementation of their programmes could affect the air quality in another Member State or third country, in accordance with the requirements set out in Union and international law, including the UNECE Convention on Environmental Impact Assessment in a Transboundary Context (the ‘Espoo Convention’) of 1991 and its Protocol on Strategic Environmental Assessment of 2003.
Tässä direktiivissä säädettyjen kansallisten päästövähennysvelvoitteiden vaikuttavuuden arvioimiseksi jäsenvaltioiden olisi myös seurattava ilman pilaantumisen vaikutuksia maa- ja vesiekosysteemeihin sekä raportoitava kyseisistä vaikutuksista.
The aim of this Directive, inter alia, is to protect human health.
Kustannustehokkaan lähestymistavan varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava käyttää tässä direktiivissä tarkoitettuja valinnaisia seurantaindikaattoreita, ja niiden olisi koordinoitava toimensa muiden asiaan liittyvien direktiivien sekä tarvittaessa kaukokulkeutumissopimuksen nojalla perustettujen seurantaohjelmien kanssa.
As the Court of Justice has pointed out on numerous occasions, it would be incompatible with the binding effect which the third paragraph of Article 288 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) ascribes to a directive to exclude, in principle, the possibility of an obligation imposed by a directive from being relied on by persons concerned.
Olisi perustettava puhdasta ilmaa käsittelevä eurooppalainen foorumi, johon kuuluvat kaikki sidosryhmät, mukaan lukien jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset kaikilta asiaankuuluvilta tasoilta, ja jossa vaihdetaan kokemuksia ja hyviä käytäntöjä erityisesti ohjauksen antamiseksi ja ilmanlaadun parantamiseen liittyvien unionin lainsäädännön ja toimintamallien koordinoidun täytäntöönpanon edistämiseksi.
That consideration applies particularly in respect of a directive which has the objective of controlling and reducing atmospheric pollution and which is designed, therefore, to protect human health.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY [7] mukaisesti jäsenvaltioiden olisi varmistettava tietojen aktiivinen ja järjestelmällinen sähköinen levitys.
Member States should prepare and report national emission inventories and projections as well as informative inventory reports for all air pollutants covered by this Directive, which should then enable the Union to comply with its reporting duties under the LRTAP Convention and its Protocols.
On tarpeen muuttaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/35/EY [8], jotta varmistettaisiin kyseisen direktiivin johdonmukaisuus tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan vuonna 1998 tehdyn UNECEn yleissopimuksen, jäljempänä ’Århusin yleissopimus’, kanssa.