natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prepare the following stock solutions, using analytical grade reagents:
Esikäsittely ennen testausta (esimerkiksi suodatus, sedimentointi, vanhentaminen jne.)
Potassium dihydrogen orthophosphate, KH2PO4
TESTIVÄLIAINE:
8,50 g
Lämpötila ilmastuksen jälkeen:
Dipotassium hydrogen orthophosphate, K2HPO4
O2-pitoisuus ilmastuksen ja seisottamisen jälkeen ennen testin alkamista:
21,75 g
DO-MÄÄRITYS:
Disodium hydrogen orthophosphate dihydrate, Na2HPO4·2H2O
Menetelmä:
33,30 g
Winkler/elektrodi
Ammonium chloride, NH4Cl
mg O2/l n päivän kuluttua
0,50 g
Ravinnerikastettu merivesi, jossa on testiainetta
Dissolve and make up to 1 litre with distilled water.
Testin keskiarvo
Calcium chloride, CaCl2
Ravinne-rikastettu merivesi ilman testiainetta
27,50 g
Nollanäytteen keskiarvo
Magnesium sulphate heptahydrate, MgSO4·7H2O
Vertailuaineiden ja myrkyllisyyskontrollien osalta tiedot voidaan esittää samalla tavoin kuin tässä.
Iron (III) chloride hexahydrate, FeCl3·6H2O
PROSENTUAALINEN HAJOAMINEN ( % D):
0,25 g
DO-vähennys n päivän kuluttua
Precipitation in solution (d) may be prevented by adding one drop of concentrated HCl or 0,4 g ethylenediaminetetra-acetic acid (EDTA, disodium salt) per litre.
Tässä oletetaan, että mb(o) = mt(o), jossam b(o) nolla-arvo päivänä 0,m t(o) testiaineen arvo päivänä 0.Jos mb(o) ei ole yhtä kuin mt(o), käytä kaavaa (mt(o) – mt(x)) – (mb(o) – mb(x)), jossam b(x) nolla-arvo päivänä x,m t(x) testiaineen arvo päivänä x.
If a precipitate forms in a stock solution, replace it with freshly made solution.
ORGAANISTEN AINEIDEN ANAEROBINEN BIOHAJOAVUUS MÄDÄTYSLIETTEESSÄ:
Preparation of test medium
MITTAUSKOHTEENA KAASUNTUOTANTO
Add 1 ml of each of the above stock solutions per litre of pre-treated seawater.
Tämä testimenetelmä vastaa OECD:n testiohjetta (TG) nro 311 (2006).
Do not add a specific inoculum in addition to the micro-organisms already present in the seawater.
On olemassa koko joukko seulontatestejä, joilla arvioidaan orgaanisten aineiden aerobista biohajoavuutta (testimenetelmät C.4, C.9, C.10 ja C.11 (1) ja OECD:n testiohje (TG) nro 302C (2)).
Determine (optionally) the number of colony-forming heterotrophs in the seawater test medium (and preferably also in the original seawater samples) e.g. by plate count, using marine agar.
Näiden menetelmien soveltamisesta saatuja tuloksia on käytetty menestyksekkäästi ennustettaessa aineiden käyttäytymistä aerobisessa ympäristössä ja etenkin jätevedenkäsittelyn aerobisissa vaiheissa.
This is particularly desirable for samples from coastal or polluted sites.
Myös erisuuruisia määriä veteen liukenemattomia aineita sekä sellaisia aineita, jotka adsorboituvat jäteveden kiinteään ainekseen, käsitellään aerobisesti, koska niitä on selkeytetyssä jätevedessä.
Check the heterotrophic microbial activity in the seawater by performing a test with a reference substance.
Suurempia fraktioita näistä aineista sitoutuu kuitenkin selkeytettyyn lietteeseen, joka erotetaan raakajätevedestä selkeytysaltaissa, ennen kuin selkeytetty tai supernatantti jätevesi käsitellään aerobisesti.
Preparation of flasks
Liete, joka sisältää joitakin liukenevia aineita huokosnesteessä, ohjataan sen jälkeen lämmitettyyn mädätyslaitokseen anaerobista käsittelyä varten.
Ensure that all glassware is scrupulously clean, not necessarily sterile, (e.g. using alcoholic hydrochloric acid), rinsed and dried before use in order to avoid contamination with residues from previous tests.
Tällä hetkellä ei ole testejä, joilla arvioidaan anaerobista biohajoavuutta anaerobisissa mädätyslaitoksissa, ja tämän testin tarkoituksena on täyttää tämä aukko.
The flasks must also be cleaned before first use.
Se ei ole välttämättä sovellettavissa ympäristön muihin anaerobisiin osa-alueisiin.
Dissolve the test substances in the test medium — they may be conveniently added via a concentrated stock solution — to give the desired starting concentrations of normally 5-40 mg DOC/l.
Tällä menetelmällä (4), jonka kehittämistä muut jatkoivat (8) ja josta on tullut amerikkalainen standardi (9)(10), ei kuitenkaan ratkaistu ongelmia, jotka liittyivät CO2:n ja CH4:n erilaisiin liukoisuuksiin testiväliaineessa ja testiaineen teoreettisen kaasuntuotannon laskemiseen.
Test the reference substance normally at a starting concentration corresponding to 20 mg DOC/l.
ECETOCin raportissa (3) suositeltiin, että lisäksi mitataan supernatanttinesteen liuenneen epäorgaanisen hiilen pitoisuus.
If stock solutions of test and/or reference substances are used, ensure that the salinity of the seawater medium is not greatly altered.
Tämän ansiosta tekniikkaa voitiin alkaa soveltaa laajemmin.
If toxic effects can be expected or cannot be ruled out, it may be advisable to include an inhibition experiment, in duplicate, in the test design.
ECETOCin menetelmä kalibroitiin kansainvälisesti (tai sille tehtiin rengastesti), ja siitä tuli ISO-standardi, ISO 11734 (11).
Add the test and reference substances to the same vessel, the concentration of the reference substance being normally the same as in the control test (i.e. 20 mg DOC/l) in order to allow comparison.
Tässä ISO 11734 -standardiin (11) perustuvassa testimenetelmässä kuvataan seulontamenetelmä, jolla voidaan arvioida orgaanisten aineiden mahdollista anaerobista biohajoavuutta tietyissä olosuhteissa (ts. anaerobisessa mädätyslaitteistossa tiettynä aikana, kun mikro-organismien pitoisuus vaihtelee).
Dispense adequate amounts of test solutions into the Erlenmeyer flasks (up to about half the flask volume is a convenient amount) and subsequently provide each flask with a loose cover (e.g. aluminium foil) that makes gas exchange between the flask and the surrounding air possible.
Koska testissä käytetään laimennettua lietettä, jossa on melko suuri pitoisuus testiainetta, ja koska testi kestää yleensä pidempään kuin mikä on lietteen retentioaika anaerobisissa mädätyslaitteissa, testin olosuhteet eivät välttämättä vastaa anaerobisten mädätyslaitteiden olosuhteita, eikä sitä voida soveltaa orgaanisten aineiden anaerobisen biohajoavuuden arviointiin, kun ympäristöolosuhteet ovat erilaiset.
(Cotton wool plugs are unsuitable if DOC analysis is used).
Liete altistetaan testiaineelle jopa 60 päivän ajaksi, mikä on pitempi aika kuin lietteen normaali retentioaika (25–30 päivää) anaerobisissa mädätyslaitteistoissa, joskin teollisuudessa retentioajat voivat olla paljon pidemmät.
Place the vessels on the shaker and shake continuously at a gentle rate (e.g. 100 rpm) throughout the test.
Pesty mädätetty liete [12], joka sisältää pieniä (< 10 mg/l) pitoisuuksia epäorgaanista hiiltä, laimennetaan noin kymmenkertaisesti, kunnes kokonaiskiintoainepitoisuus on 1–3 g/l. Sen jälkeen lietettä inkuboidaan sinetöidyissä astioissa, joissa testiainetta on 20–100 mg C/l, 35 °C:ssa (± 2 °C) enintään 60 päivän ajan.
Control the temperature (15-20 °C and within ± 2 °C), and shield the vessels from light in order to avoid growth of algae.
Lietteen aktiivisuuden mittaamisessa on käytettävä rinnakkaisia nollakontrolleja, joiden väliaineessa on lietesiirrosainetta mutta ei testiainetta.
Ensure that the air is free of toxic materials.
Astioista mitataan kaasutilan paineen lisääntyminen, joka johtuu hiilidioksidin ja metaanin tuotannosta.
Physical-chemical control test (optional)
Tuotetusta CO2:sta liukenee hyvin paljon nestefaasiin, tai se muuttuu karbonaatiksi tai vetykarbonaatiksi testin olosuhteissa.
If abiotic degradation or loss mechanisms are suspected, such as hydrolysis (a problem with specific analysis only), volatilization, or adsorption, it is advisable to perform a physical-chemical control experiment.
Tämä epäorgaaninen hiili mitataan testin lopussa.
This can be done by adding mercury (II) chloride (HgCl2) [10] (50-100 mg/l) to vessels with test substance in order to stop microbial activity.
Testiaineen biohajoavuudesta syntyvän hiilen (epäorgaaninen ja metaani) määrä lasketaan nestefaasin nettokaasuntuotannon ja epäorgaanisen hiilen nettomuodostumisen perusteella nollakontrolliarvojen lisäksi.
A significant decrease in DOC or specific substance concentration in the physical-chemical control test indicates abiotic removal mechanisms.
Biohajoavuuden laajuus lasketaan tuotetun epäorgaanisen hiilen ja metaanihiilen kokonaispitoisuuden perusteella prosenttiosuutena testiaineena lisätyn hiilen mitatusta tai lasketusta määrästä.
(If mercury chloride is used, attention should be paid to interferences or catalyst poisoning in DOC analysis.)
Biohajoavuuden etenemistä voidaan seurata tekemällä välimittauksia vain kaasuntuotannosta.
Number of flasks
Lisäksi primaarinen biohajoavuus voidaan määrittää ominaisanalyyseilla testin alussa ja lopussa.
In a typical run, the following flasks are used:
Testiaineen puhtauden, vesiliukoisuuden sekä haihtuvuus- ja adsorptio-ominaisuuksien on oltava tiedossa, jotta tulokset voidaan tulkita oikein.
Flasks 1 & 2 containing test substance (test suspension);
Testiaineen orgaanisen hiilen pitoisuus (painoprosenttina) on tiedettävä joko sen kemiallisen rakenteen tai mittauksen perusteella.
Flasks 3 & 4 containing seawater only (blank);
Haihtuvien testiaineiden osalta mitatusta tai lasketusta Henryn lain vakiosta on apua päätettäessä, voidaanko testiä soveltaa tietyssä tapauksessa.
Flask 5 containing reference substance (procedure control);
Tiedot testiaineen myrkyllisyydestä anaerobisille bakteereille ovat hyödyllisiä, kun valitaan sopivaa testipitoisuutta ja kun tulkitaan tuloksia, joiden mukaan biohajoavuus on heikko.
Flask 6 containing test and reference subtance (toxicity control) — optional;
On suositeltavaa käyttää myös inhibitiokontrollia, ellei tiedetä, ettei testiaine inhiboi anaerobisten mikrobien toimintaa (ks. 21 kohta ja ISO 13641-1 (12)).
Flask 7 containing test substance and sterilising agent (abiotic sterile control)-optional.
Testimenetelmää voidaan soveltaa vesiliukoisiin aineisiin.
DOC analysis
Sitä voidaan soveltaa myös heikosti liukeneviin ja liukenemattomiin aineisiin, kunhan käytetään tarkan annostelun takaavaa menetelmää (ks. esimerkiksi ISO 10634 (13)).
In the course of the test, withdraw samples at suitable intervals for DOC analysis (Appendix 1).
Haihtuvien aineiden osalta päätös on tehtävä yleensä tapauskohtaisesti.
Always take samples at the start of the test (day 0) and at day 60.
Tiettyihin toimiin on kenties ryhdyttävä esimerkiksi siksi, ettei kaasua vapaudu testin aikana.
A minimum of five samples in total are required to describe the time-course of degradation.
Menetelmän tarkistamiseksi vertailuainetta testataan valmistamalla asianmukaiset astiat normaalien testiajojen rinnalle.
No fixed time schedule for sampling can be stated as the rate of biodegradation varies.
Vertailuaineina voidaan käyttää esimerkiksi fenolia, natriumbentsoaattia ja polyetyleeniglykoli 400:aa, ja niiden hajoavuuden oletetaan olevan yli 60 prosenttia teoreettisesta kaasuntuotannosta (ts. metaani ja epäorgaaninen hiili) 60 päivän aikana (3) (14)).
Carry out the DOC determination in duplicate on each sample.
TESTITULOSTEN TOISTETTAVUUS
The required volume of the samples depends upon the analytical method (specific analysis), on the carbon analyser used, and on the procedure (membrane filtration or centrifugation) selected for sample treatment before carbon determination (paragraphs 25 and 26).
Kansainvälisessä rengastestissä (14) kaasunpaineen mittausten (kolmet astiat) toistettavuus oli hyvä.
If necessary, store the filtered or centrifuged samples at 2-4 °C for up to 48 hours or below – 18 °C for longer periods (if it is known that the substance will remain unaffected, acidify to pH 2 before storing).
Testiväliaineiden lopulliset pH-arvot olivat välillä 6,5–7,0.
Membrane filters (0,2-0,45 μm) are suitable if it is ensured that they neither release carbon nor adsorb the substance in the filtration step e.g. polycarbonate membrane filters.
Rengastestissä saatiin seuraavassa taulukossa esitetyt tulokset.
Some membrane filters are impregnated with surfactants for hydrophilization and may release considerable quantities of dissolved carbon.
Testiaine
Prepare such filters by boiling in deionised water for three consecutive periods, each of one hour.
Koko aineisto
After boiling, store the filters in deionised water.
Keskim. hajoavuus
Discard the first 20 ml of the filtrate.
(koko aineistosta)
Centrifugation of the samples may be chosen as an alternative to membrane filtration.
Suhteell. keskihajonta
Centrifuge at 40000 m·s– 2 (~ 4000 g) for 15 minutes, preferably in a refrigerated centrifuge.
Validi aineisto
The differentiation of Total Organic Carbon (TOC) over DOC (TOC/DOC) by centrifugation at very low concentrations does not seem to work, since either not all bacteria are removed, or carbon as part of the bacterial plasma is redissolved.
(validista aineistos-ta)
At higher test concentrations (> 10 mg C per litre), the centrifugation error seems to be comparatively small.
Aineisto > 60 % hajoavuus valideissa testeissä
Frequency of sampling
Palmitiinihappo
If analyses are performed immediately after sampling, assess the next sampling time by considering the result of the analytical determination.
Polyeteeniglykoli 400
If samples are preserved (paragraph 24) for analysis at a later time, take more samples than the required minimum number of five.
Kaikkien palmitiinihaposta ja polyeteeniglykoli 400:sta saatujen arvojen keskiarvon variaatiokertoimet olivat jopa 45 prosenttia (n = 36) ja 3 prosenttia (n = 38).
Analyse the last samples first, and by a step-wise “backwards” selection of appropriate samples for analysis, it is possible to obtain a good description of the biodegradation curve with a relatively small number of analytical determinations.
Kun laskelmista poistettiin arvot, jotka olivat < 40 prosenttia ja > 100 prosenttia (edellisen arveltiin johtuvan suboptimaalisista olosuhteista, jälkimmäisen tuntemattomista syistä), variaatiokertoimet pienenivät 26 prosenttiin ja 23 prosenttiin.
If no degradation has taken place by the end of the test, no further samples need to be analysed, and in this situation, the “backwards” stategy may save considerable analytical costs.
TESTIMENETELMÄN KUVAUS
If a plateau on the degradation curve is observed before the 60th day, end the test.
a. Inkubaattori – kipinänkestävä, lämpötilaksi säädetty 35 °C ± 2 °C.
If degradation has obviously started by day 60, but has not reached a plateau, extend the experiment for a further period.
b. Paineenkestäviä lasisia testiastioita, joiden nimelliskoko on sopiva [14] ja joista jokaisessa on kaasutiivis tulppa, joka kestää noin kahden baarin paineen.
Record the analytical results on the attached data sheet (Appendix 2), and calculate the biodegradation values for both test and reference substances from the equation:
Kaasutilan tilavuuden tulisi olla noin 10–30 prosenttia kokonaistilavuudesta.
degradation in percentage DOC or specific substance removal at time t,
Jos biokaasua vapautetaan säännöllisesti, noin 10 prosentin kaasutilan tilavuus on sopiva, mutta jos kaasua vapautetaan vasta testin lopussa, 30 prosentin tilavuus on sopiva.
starting concentration of DOC or specific substance in the test medium,
Jos painetta lasketaan ulos jokaisella näytteenottokerralla, testissä suositellaan käytettäväksi lasisia seerumipulloja, joiden nimellistilavuus on 125 ml ja kokonaistilavuus noin 160 ml ja jotka voidaan sulkea seerumitulpalla [15] ja reunatuilla alumiinirenkailla.
concentration of DOC or specific substance in the test medium at time t,
c. Paineenmittauslaite [16], jolla voi sekä mitata että ilmata tuotettua kaasua; esimerkiksi kädessä pidettävä tarkkuuspainemittari, johon on liitetty sopiva injektioneula.
starting concentration of DOC or specific substance in the blank,
Kaasutiiviin kolmitieventtiilin avulla voidaan poistaa liiallista painetta (lisäys 1).
concentration of DOC or specific substance in the blank at time t.
Huomio – Painelukemia käytetään suoraan kaasutilassa tuotetun hiilen määrän laskemiseksi (42–44 kohta).
State degradation as the percentage DOC removal (ultimate degradation) or specific substance removal (primary degradation) at time t.
Vaihtoehtoisesti painelukemat voidaan muuntaa tuotetun kaasun tilavuuksiksi (35 °C:ssa, ilmanpaine) käyttämällä muuntokaavaa.
Calculate the DOC concentrations to the nearest 0,1 mg per litre, and round up the means of the Dt values to the nearest whole per cent.
Kaava muodostuu tiedoista, jotka saadaan injektoimalla tietty tilavuus typpikaasua testiastioihin (esimerkiksi seerumipulloihin) lämpötilassa 35 ° +/– 2 °C ja kirjaamalla muistiin tulokseksi saadut tasapainottuneet painelukemat (ks. lisäys 2).
Illustrate the course of the degradation graphically in a diagram as shown in the figure in “Validity and interpretation of results”.
Laskentatapa kuvataan 44 kohdassa olevassa huomautuksessa.
If there are sufficient data, calculate from the curve the lag phase (tL) and the time to reach 50 per cent removal from the end of the lag phase (t50).
Varoitus – Ole varovainen, jos käytät mikroruiskuja, jotta et saa neulanpistovammoja.
The test report must contain the following information:
d. Hiilianalysaattori, jolla voidaan määrittää epäorgaaninen hiili suoraan vaihteluvälillä 1–200 mg/l.
Test substance:
e. Ruiskuja, joiden tarkkuus on suuri, kaasu- ja nestenäytteitä varten
physical nature and, where relevant, physicochemical properties;
f. Magneettisekoittimia ja -sauvoja (valinnainen).
identification data.
g. Hansikaskaappi (suositeltava).
location and description of the sampling site;
Tislattu tai deionisoitu vesi (josta on poistettu happi syöttämällä siihen typpikaasua ja joka sisältää vähemmän kuin 5 μl/l happea), joka sisältää liuennutta orgaanista hiiltä vähemmän kuin 2 mg/l.
method used (if any) for ageing of the seawater;
Dinatriumvetyfosfaattidodekahydraatti (Na2HPO4 · 12H2O))
method used for pre-treatment (filtration/sedimentation) of the seawater;
Ammoniumkloridi (NH4Cl)
method used for DOC determination;
Kalsiumklorididihydraatti (CaCl2 · 2H2O)
method used for specific analysis (optional);
Magnesiumkloridiheksahydraatti (MgCl2 · 6H2O)
method used for determining the number of heterotrophs in the seawater (plate count method or alternative procedure) (optional);
Rauta(II)kloriditetrahydraatti (FeCl2 · 4H2O)
the course of the degradation test is represented graphically in a diagram showing the lag phase (tL), slope, and time (starting from the end of the lag phase) to reach 50 per cent removal (t50).
Natriumsulfidinonahydraatti (Na2S · 9H2O)
The lag phase may be estimated graphically as shown in the figure in the “Validity and interpretation of results” section or conveniently taken as the time needed for 10 per cent degradation;
Hivenaineiden varastoliuokset (valinnainen, 18 kohta)
percentage degradation measured after 60 days, or at end of test.
Lisää hapetonta vettä (15 kohta)
Discussion of results.
yhteen litraan saakka
Validity and interpretation of results
Testissä tulisi käyttää tuoretta natriumsulfidia, tai se on pestävä ja kuivattava ennen käyttöä riittävän pelkistyskyvyn varmistamiseksi.
The results obtained with the reference substances e.g. sodium benzoate, sodium acetate or aniline, should be comparable to results obtained in the ring test (3) (refer to section on “Reference substances”, paragraph 7).
Testi voidaan tehdä käyttämättä hansikaskaappia (ks. 26 kohta).
If results obtained with reference substances are atypical, the test should be repeated using another seawater sample.
Tässä tapauksessa natriumsulfidin lopullinen pitoisuus väliaineessa tulee suurentaa 0,20 grammaan Na2S · 9H2O:ta litrassa.
Although results of inhibition tests may not always be straightforward to interpret because of the contribution of DOC by the test substance, a significant reduction of the total DOC removal rate, compared with that of the control, is a positive sign of toxic effects.
Natriumsulfidi voidaan lisätä myös asianmukaisesta anaerobisesta varastoliuoksesta suljettujen testiastioiden tulpan kautta.
Owing to the relatively high test concentrations used as compared with most natural systems (and consequently an unfavourable ratio between the concentrations of test substances and other carbon sources), the method is to be regarded as a preliminary test which can be used to indicate whether or not a substance is easily biodegradable.
Näin pienennetään hapettumisen riskiä.
Accordingly a low result does not necessarily mean that the test substance is not biodegradable in marine environments, but indicates that more work will be necessary in order for this to be established.
Natriumsulfidin tilalla voidaan käyttää titaani(III)sitraattia, joka lisätään suljettujen testiastioiden tulpan kautta lopullisena pitoisuutena, joka on 0,8–1,0 mmol/l.
An example of a theoretical degradation experiment illustrating a feasible way of estimating the values of tL (length of “lag phase”) and t50 (time interval, starting at tL), needed to reach 50 per cent removal, is given in the figure below.
Titaani(III)sitraatti on erittäin tehokas pelkistävä aine, jonka myrkyllisyys on pieni, ja sitä valmistetaan seuraavasti:
Non-parametric Tests
Liuota 2,94 g trinatriumsitraattidihydraattia 50 ml:aan hapetonta vettä (jotta saat liuoksen, jonka pitoisuus on 200 mmol/l) ja lisää 5 ml 15-prosenttista (p/p) titaani(III)kloridiliuosta.
Parametric Tests CLOSED BOTTLE METHOD
Neutraloi liuos pH-arvoon 7 ± 0,2 mineraaliemäksellä ja laita se sopivaan astiaan typpivirtauksen alla.
This method is a seawater variant of the Closed Bottle Test (5) and was finalised as a result of a ring test organised for the European Commission (EC) by the Danish Water Quality Institute (3).
Tässä varastoliuoksessa titaani(III)sitraatin pitoisuus on 164 mmol/l.
In common with the accompanying marine Shake Flask Method, results of this test are not to be taken as indications of ready biodegradability, but are to be used specifically for obtaining information about the biodegradability of substances in marine environments.
Sekoita testiväliaineen muut ainesosat paitsi pelkistävä aine (natriumsulfidititaanisitraatti) ja syötä liuokseen typpikaasua noin 20 minuutin ajan hieman ennen käyttöä hapen poistamiseksi.
A pre-determined amount of the test substance is dissolved in the test medium in a concentration of usually 2-10 mg of test substance per litre (one or more concentrations may be used).
Lisää sen jälkeen tuoreeseen liuokseen tarkoituksenmukainen määrä pelkistävää ainetta (valmistettu hapettomassa vedessä) hieman ennen väliaineen käyttöä.
The solution is kept in a filled closed bottle in the dark in a constant temperature bath or enclosure controlled to ± 1 °C within a range of 15-20 °C.
Säädä väliaineen pH tarvittaessa laimennetulla mineraalihapolla tai emäksellä arvoon 7 ± 0,2.
In those cases where the objective of the study is to simulate environmental situations, tests may be carried out beyond this normal temperature range providing suitable adjustments are made for temperature control.
Hivenaineiden varastoliuos (valinnainen)
The degradation is followed by oxygen analyses over a 28-day period.
On suositeltavaa, että testiväliaine sisältäisi seuraavia hivenaineita anaerobisen hajoamisprosessin edistämiseksi etenkin, jos siirrosainetta käytetään pieninä pitoisuuksina (esimerkiksi 1 g/l) (11).
The ring test showed that if the test was extended beyond 28 days no useful information could be gathered, in most cases, due to severe interferences.
Manganeesikloriditetrahydraatti (MnCl2 · 4H2O)
Thus, the recommended duration is 28 days, but if the blank BOD value remains within the 30 per cent limit (paragraphs 15 and 40) the test could be prolonged.
Sinkkikloridi (ZnCl2)
otherwise the chemical oxygen demand (COD) of the substance must be determined to serve as the reference value.
Dinatriummolybdaattidihydraatti (Na2MoO4 · 2H2O)
The use of COD is less satisfactory since some substances are not fully oxidised in the COD test.
Kobolttikloridiheksahydraatti (CoCl2 · 6H2O)
The solubility of the substance should be at least 2 mg/l, though in principle less soluble substances could be tested (e.g. using ultra sonication) as could volatile substances.
Nikkelikloridiheksahydraatti (NiCl2 · 6H2O)