natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Council meeting in extraordinary session on 23 April 2015 recalled the seriousness of the situation in the Mediterranean and expressed its determination that the Union should mobilise all efforts at its disposal to prevent further loss of life at sea and to tackle the root causes of the humanitarian emergency.
Eurooppa-neuvosto muistutti Välimeren tilanteen vakavuudesta 23 päivänä huhtikuuta 2015 pitämässään ylimääräisessä istunnossa ja ilmoitti määrätietoisesti, että unionin olisi otettava käyttöön kaikki saatavillaan olevat keinot, jotta vastedes voidaan estää ihmishenkien menetykset merellä ja puuttua humanitaarisen hätätilan perimmäisiin syihin.
The European Council further committed to set up a first voluntary pilot project on resettlement across the Union, offering places to persons qualifying for protection [1].
Lisäksi Eurooppa-neuvosto sitoutui perustamaan vapaaehtoisen pilottihankkeen, joka koskee uudelleensijoittamista koko EU:ssa ja tarjoaa paikkoja suojelua tarvitseville henkilöille [1].
In its resolution of 29 April 2015, the European Parliament called upon the Member States to make greater contributions to existing resettlement programmes and stressed the need to ensure safe and legal access to the Union asylum system [2].
Euroopan parlamentti kehottaa 29 päivänä huhtikuuta 2015 antamassaan päätöslauselmassa jäsenvaltioita osallistumaan enemmän nykyisiin uudelleensijoittamisohjelmiin ja korostaa, että on tärkeää taata muuttajille turvallinen ja laillinen pääsy unionin turvapaikkajärjestelmään [2].
There is currently a significant imbalance between Member States as regards the commitment to resettle persons.
Henkilöiden uudelleensijoitusta koskevissa jäsenvaltioiden sitoumuksissa on nykyisin suuri epätasapaino.
Only 15 Member States and three Associated States have a resettlement programme (with one further Member State announcing the start of a resettlement programme), three Member States and one Associated State have carried out resettlement on an ad hoc basis, while the others do not engage in resettlement at all.
Ainoastaan 15 jäsenvaltiolla ja kolmella assosioituneella valtiolla on uudelleensijoitusohjelma (minkä lisäksi yksi jäsenvaltio on ilmoittanut uudelleensijoitusohjelman aloittamisesta), kolme jäsenvaltiota ja yksi assosioitunut valtio on osallistunut uudelleensijoitukseen tapauskohtaisesti, ja muut eivät ole osallistuneet uudelleensijoitukseen lainkaan.
In 2014, the number of asylum applicants in the Union reached a peak of 626000, while 6380 third-country nationals in need of international protection were resettled in the Union [3].
Vuonna 2014 unioniin saapui ennätysmäiset 626000 turvapaikanhakijaa; unionissa sijoitettiin uudelleen 6380 kansainvälisen suojelun tarpeessa olevaa kolmannen maan kansalaista [3].
The number of refugees, asylum-seekers and internally displaced people worldwide in 2013 exceeded 50 million people, for the first time since World War II [4].
Vuonna 2013 pakolaisten, turvapaikanhakijoiden ja kotimaansa sisällä siirtymään joutuneiden henkilöiden määrä ylitti maailmanlaajuisesti 50 miljoonaa ensimmäisen kerran toisen maailmansodan jälkeen [4].
The Justice and Home Affairs Council Conclusions of 10 October 2014 acknowledged that ‘[…] while taking into account the efforts carried out by Member States affected by migratory flows, all Member States should give their contribution to [resettlement] in a fair and balanced manner’ [5].
Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston 10 päivänä lokakuuta 2014 antamissa päätelmissä todetaan seuraavaa: ”Ottaen huomioon muuttovirtojen kohteina olevien jäsenvaltioiden toteuttamat toimet kaikkien jäsenvaltioiden olisi osallistuttava [uudelleensijoituksen] toteuttamiseen oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti.” [5]
On 13 May 2015, the Commission presented a comprehensive European Agenda on Migration [6] that, inter alia, defines a set of immediate measures tailored to respond to the human tragedy in the whole of the Mediterranean.
Komissio esitti 13 päivänä toukokuuta 2015 Euroopan muuttoliikeagendan [6], jossa muun muassa määritellään toimenpiteet, jotka on toteutettava välittömästi inhimillisen tragedian lopettamiseksi koko Välimeren alueella.
To avoid displaced persons in need of protection having to resort to the criminal networks of smugglers and traffickers, the Agenda calls the European Union to step up its resettlement efforts.
Muuttoliikeagendassa kehotetaan Euroopan unionia tehostamaan uudelleensijoitustoimiaan, jotta asuinseudultaan siirtymään joutuneet suojelua tarvitsevat henkilöt eivät joutuisi turvautumaan salakuljettajien ja ihmiskauppiaiden verkostoihin.
Accordingly, the Commission is making this Recommendation proposing for an EU-wide resettlement scheme to offer 20000 places on the basis of a distribution key.
Sen vuoksi komissio antaa tämän suosituksen, jossa ehdotetaan EU:n laajuisen uudelleensijoitusjärjestelmän perustamista, jotta voidaan tarjota 20000 paikkaa jakoperusteen mukaisesti.
In case Associated States decide to participate, the distribution key and allocations per each Member State and participating Associated State would be adapted accordingly.
Jos assosioituneet valtiot päättävät osallistua järjestelmään, sekä jakoperustetta että jäsenvaltioita ja osallistuvia assosioituneita valtioita koskevia henkilömääriä muutetaan vastaavasti.
In the light of previous discussions during a dedicated meeting of the Resettlement and Relocation Forum on 25 November 2014, the distribution key should be based on (a) the size of the population (40 % weighting), (b) the total GDP (40 % weighting), (c) the average number of spontaneous asylum applications and the number of resettled refugees per million inhabitants over the period 2010-2014 (10 % weighting), and (d) the unemployment rate (10 % weighting).
Ottaen huomioon aikaisemmin 25 päivänä marraskuuta 2014 uudelleensijoitusta ja siirtoa käsittelevässä foorumissa käydyt keskustelut jakoperusteen olisi pohjauduttava a) väestömäärään (painoarvo 40 prosenttia), b) yhteenlaskettuun BKT:hen (painoarvo 40 prosenttia), c) oma-aloitteisten turvapaikkahakemusten keskimäärään ja uudelleensijoitettujen pakolaisten lukumäärään miljoonaa asukasta kohden vuosina 2010–2014 (painoarvo 10 prosenttia) ja d) työttömyysasteeseen (painoarvo 10 prosenttia).
A total of 20000 persons should be admitted to the Union during a 2-year period of implementation of this scheme by the Member States.
Unionin olisi otettava vastaan yhteensä 20000 henkilöä niiden kahden vuoden aikana, jona jäsenvaltiot soveltavat järjestelmää.
The responsibility for hosting such persons should lie solely with the participating States, in line with the relevant Union and international rules.
Vastuu näiden henkilöiden vastaanottamisesta olisi yksinomaan osallistuvilla valtioilla asianomaisten unionin ja kansainvälisten sääntöjen mukaisesti.
This corresponds to the call by the United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) who urged European countries to make larger commitments to receive refugees through sustainable resettlement programmes, endorsing the campaign led by the International Organisation for Migration and five non-governmental organisations.
Näin vastataan Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston (UNHCR) vetoomukseen, jossa Euroopan maita kehotetaan sitoutumaan siihen, että ne ottavat vastaan enemmän pakolaisia kestävien uudelleensijoitusohjelmien kautta, ja tuetaan Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön ja viiden valtiosta riippumattoman järjestön johtamaa kampanjaa.
In identifying the priority regions, the situation in the neighbourhood and the current migratory flows should be taken into account, in particular the link with the Regional Development and Protection Programmes in the Middle East, North Africa and the Horn of Africa.
Kun määritetään ensisijaisia alueita, olisi otettava huomioon niiden välittömässä läheisyydessä olevat alueet ja nykyiset muuttovirrat ja erityisesti yhteys alueellisiin kehitys- ja suojeluohjelmiin Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa ja Afrikan sarvessa.
The experience and expertise of the UNHCR and other relevant bodies, including the European Asylum Support Office, should be called upon to assist in the implementation of the resettlement scheme.
Uudelleensijoitusjärjestelmän täytäntöönpanossa olisi pyydettävä apua UNHCR:ltä sekä Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastolta ja muilta sen kaltaisilta tahoilta, joilla on tarvittavaa kokemusta ja asiantuntemusta.
Measures should be taken in order to avoid secondary movements of resettled persons from the State of resettlement to other Member States and participating Associated States.
Olisi toteutettava toimenpiteitä, jotta voitaisiin välttää uudelleensijoitettujen henkilöiden liikkuminen uudelleensijoitusvaltiosta muihin jäsenvaltioihin ja osallistuviin assosioituneisiin valtioihin.
The Commission envisages contributing to the scheme by making available an extra EUR 50 million in the years 2015 and 2016 under the Union Resettlement Programme, set out in Article 17 of Regulation (EU) No 516/2014 of the European Parliament and of the Council [7].
Komissio aikoo tukea järjestelmää asettamalla käyttöön ylimääräiset 50 miljoonaa euroa vuosina 2015 ja 2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 516/2014 [7] 17 artiklalla perustetun unionin uudelleensijoittamisohjelman mukaisesti.
In order to optimise the use of the financial incentives, the Commission will adjust the lump sums and resettlement priorities provided for in that programme through a delegated act, in accordance with Article 17(4) and (10) of Regulation (EU) No 516/2014.
Taloudellisten kannustimien käytön optimoimiseksi komissio muuttaa kyseisen ohjelman mukaisia kertakorvauksia ja uudelleensijoittamista koskevia painopisteitä antamalla delegoidun säädöksen asetuksen (EU) N:o 516/2014 17 artiklan 4 ja 10 kohdan nojalla.
In case the Associated States decide to participate in the resettlement scheme, they could not benefit from lump sums under Regulation (EU) No 516/2014 in compensation for their pledges,
Jos assosioituneet valtiot päättävät osallistua uudelleensijoitusjärjestelmään, ne eivät voi saada korvausta sitoumuksistaan asetuksessa (EU) N:o 516/2014 tarkoitetuista kertakorvauksista,
EUROPEAN RESETTLEMENT SCHEME
EUROOPAN UUDELLEENSIJOITUSJÄRJESTELMÄ
The Commission recommends that Member State resettle 20000 people in need of international protection on the basis of the conditions and the distribution key laid down in this Recommendation.
Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot sijoittavat uudelleen 20000 kansainvälistä suojelua tarvitsevaa henkilöä tässä suosituksessa vahvistettujen edellytysten ja jakoperusteen nojalla.
DEFINITION AND SCOPE OF THE RESETTLEMENT SCHEME
UUDELLEENSIJOITUSJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ JA SOVELTAMISALA
‘Resettlement’ means the transfer of individual displaced persons in clear need of international protection, on request of the United Nations High Commissioner for Refugees, from a third country to a Member State, in agreement with the latter, with the objective of protecting against refoulement and admitting and granting the right to stay and any other rights similar to those granted to a beneficiary of international protection.
’Uudelleensijoituksella’ tarkoitetaan yksittäisten, selvästi kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden henkilöiden siirtämistä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston pyynnöstä ja jäsenvaltion suostumuksella kolmannesta maasta jäsenvaltioon siten, että tavoitteena on suojella heitä palauttamiselta sekä ottaa heidät vastaan ja myöntää heille oleskeluoikeus ja kaikki muut kansainvälistä suojelua saaville henkilöille myönnettävien oikeuksien kaltaiset oikeudet.
The European resettlement scheme should cover all Member States.
Euroopan uudelleensijoitusjärjestelmän pitäisi kattaa kaikki jäsenvaltiot.
CONTENT OF THE RESETTLEMENT SCHEME
UUDELLEENSIJOITUSJÄRJESTELMÄN SISÄLTÖ
The scheme should consist of a single European pledge of 20000 resettlement places for persons to be resettled.
Järjestelmän olisi muodostuttava EU:n lupaamasta 20000 uudelleensijoituspaikasta uudelleen sijoitettavia henkilöitä varten.
The duration of the scheme should be 2 years from the date of the adoption of the Recommendation.
Järjestelmän olisi oltava voimassa kaksi vuotta suosituksen antamispäivästä.
The overall pledged resettlement places should be allocated to Member States in accordance with the distribution key in the Annex.
Kaikki luvatut uudelleensijoituspaikat olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken liitteessä esitetyn jakoperusteen mukaisesti.
In case Associated States decide to participate in the scheme, the distribution key would be adapted accordingly.
Jos assosioituneet valtiot päättävät osallistua järjestelmään, jakoperustetta muutetaan vastaavasti.
The priority regions for resettlement should include North Africa, the Middle East, and the Horn of Africa, focusing in particular on the countries where the Regional Development and Protection Programmes are implemented.
Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja Afrikan sarven olisi oltava uudelleensijoituksen ensisijaisia alueita, ja erityisesti olisi keskityttävä maihin, joissa toteutetaan alueellisia kehitys- ja suojeluohjelmia.
Member States and the participating Associated States should remain responsible for individual admission decisions, following adequate medical and security checks, while the United Nations High Commissioner for Refugees should be responsible for the assessment of candidates for resettlement in the priority regions and submitting proposals for resettlement to the Member States and the participating Associated States.
Jäsenvaltioiden ja assosioituneiden valtioiden olisi edelleen oltava vastuussa yksittäisistä maahanpääsyä koskevista päätöksistä riittävien lääkärin- ja turvatarkastusten jälkeen, kun taas Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston olisi oltava vastuussa uudelleensijoitukseen ehdolla olevien henkilöiden arvioinnista ensisijaisilla alueilla ja tehtävä uudelleensijoitusehdotuksia jäsenvaltioille ja assosioituneille valtioille.
When a resettled person is admitted to the territory of a Member State or a participating Associated State, that State should conduct a formal procedure for international protection, including the taking of fingerprints, in a swift manner and in accordance with the applicable legislation, in particular Regulation (EU) No 603/2013 of the European Parliament and of the Council [8], Directive 2011/95/EU of the European Parliament and of the Council [9], Council Directive 2005/85/EC [10], Council Directive 2003/9/EC [11], and, as from 20 July 2015 Directives 2013/32/EU [12] and 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council [13].
Kun uudelleensijoitettava henkilö otetaan vastaan jäsenvaltion tai assosioituneen valtion alueella, kyseisen valtion olisi nopeasti sovellettava kansainvälistä suojelua koskevaa muodollista menettelyä, johon kuuluu sormenjälkien ottaminen, ja noudatettava siihen sovellettavaa lainsäädäntöä, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 603/2013 [8], Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2011/95/EU [9], neuvoston direktiiviä 2005/85/EY [10], neuvoston direktiiviä 2003/9/EY [11], ja 20 päivästä heinäkuuta 2015 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivejä 2013/32/EU [12] ja 2013/33/EU [13].
After this process, where international protection or national protection status is granted by a Member State to a resettled person, that person should enjoy, in the resettling Member State, the rights guaranteed to beneficiaries of international protection by Directive 2011/95/EU or similar rights guaranteed by national law.
Tämän menettelyn jälkeen, kun jäsenvaltio on myöntänyt uudelleensijoitetulle henkilölle joko kansainvälistä suojelua tai kansallista suojelua saavan henkilön aseman, kyseisellä henkilöllä olisi oltava direktiivillä 2011/95/EU taatut kansainvälistä suojelua saavan henkilön oikeudet tai kansallisessa lainsäädännössä taatut vastaavat oikeudet.
In that context, free movement within the Union should be submitted to the same conditions and restrictions applicable to other third-country nationals legally resident in the Member States.
Tässä yhteydessä vapaaseen liikkuvuuteen unionissa olisi sovellettava samoja ehtoja ja rajoituksia kuin mitä sovelletaan muihin jäsenvaltioissa laillisesti oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin.
In the case of participating Associated States, equivalent national legislation should apply.
Osallistuvissa assosioituneissa valtioissa olisi sovellettava vastaavaa kansallista lainsäädäntöä.
Candidates for resettlement should be informed of their rights and obligations, under the resettlement scheme as well as under relevant Union and national asylum legislation, prior to their admission to the territory of the Member States or of participating Associated States, in particular of the consequences of onward movement within the Union and/or participating Associated States and of the fact that they are only entitled to the rights attached to international protection or national protection status in the State of resettlement.
Uudelleensijoitukseen ehdolla oleville henkilöille olisi tiedotettava heille niin uudelleensijoitusohjelman kuin unionin ja kansallisen turvapaikkalainsäädännönkin mukaisesti kuuluvista oikeuksista ja velvollisuuksista ennen heidän pääsyään jäsenvaltioiden tai osallistuvien assosioituneiden valtioiden alueelle ja erityisesti seurauksista, joita aiheutuu siirtymisestä toiseen valtioon unionin sisällä ja/tai osallistuvien assosioituneiden valtioiden keskuudessa, sekä siitä, että heillä on kansainvälistä suojelua tai kansallista suojelua saavan henkilön asemaan liittyvät oikeudet ainoastaan uudelleensijoitusvaltiossa.
Resettled persons who enter into the territory of a Member State or of a participating Associated State other than the State of resettlement without authorisation, either pending the completion of the formal international protection procedure or after granting of international protection, should be sent back to the State of resettlement, pursuant to the rules laid down in Regulation (EU) No 604/2013 of the European Parliament and of the Council [14] and Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council [15].
Uudelleensijoitetut henkilöt, jotka tulevat ilman lupaa jonkun muun jäsenvaltion tai osallistuvan assosioituneen valtion alueelle kuin uudelleensijoitusvaltioon joko odottaessaan kansainvälistä suojelua koskevan muodollisen menettelyn loppuun saattamista tai sen jälkeen, kun heille on myönnetty kansainvälistä suojelua saavan henkilön asema, olisi lähetettävä takaisin uudelleensijoitusvaltioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 604/2013 [14] ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/115/EY [15] vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
Practical involvement of the European Asylum Support Office in the implementation of the scheme should be ensured, in particular, to provide special support to Member States and to participating Associated States, especially those which have no prior experience with resettlement.
Olisi varmistettava, että Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto osallistuu käytännössä järjestelmän täytäntöönpanoon ja antaa erityistukea etenkin sellaisille jäsenvaltioille ja osallistuville assosioituneille valtioille, joilla ei ole aikaisempaa kokemusta uudelleensijoituksesta.
The European Asylum Support Office should monitor the implementation of the scheme and report regularly on the implementation.
Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston olisi seurattava järjestelmän täytäntöönpanoa ja raportoitava siitä säännöllisesti.
Member States should be entitled to receive a financial allocation in proportion of the number of persons resettled in their territory in accordance with the lump sums set out in Article 17 of Regulation (EU) No 516/2014, as adjusted by Commission Delegated Regulation (EU) No xxx/2015 [16].
Jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus saada rahoitustukea suhteessa alueelleen uudelleensijoitettujen henkilöiden määrään asetuksen (EU) N:o 516/2014, sellaisena kuin se on muutettuna komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o xxx/2015 [16], 17 artiklassa vahvistetun kertakorvauksen mukaisesti.
Point 3(q), European Council Statement, 23 April 2015, EUCO 18/15.
Eurooppa-neuvoston julkilausuma, 23. huhtikuuta 2015, EUCO 18/15, 3 kohdan q alakohta.
Points 8 and 10, European Parliament Resolution, 29 April 2015, 2015/2660(RSP).
Euroopan parlamentin päätöslauselma, 29. huhtikuuta 2015, 2015/2660(RSP), 8 ja 10 kohta.
Source: Global Trend 2013 Report, UNHCR.
Lähde: Global Trend 2013 Report, UNHCR.
Council conclusions on ‘Taking action to better manage migratory flows’, Justice and Home Affairs Council meeting, 10 October 2014.
Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksessa 10. lokakuuta 2014 hyväksytyt neuvoston päätelmät ”Toimet muuttovirtojen hallinnan parantamiseksi”.
Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on a European Agenda on Migration, 13 May 2015, COM(2015) 240 final.
Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Euroopan muuttoliikeagenda, 13.5.2015, COM(2015) 240 final.
Regulation (EU) No 516/2014 of the European Parliament and of the Council of 16 April 2014 establishing the Asylum, Migration and Integration Fund, amending Council Decision 2008/381/EC and repealing Decisions No 573/2007/EC and No 575/2007/EC of the European Parliament and of the Council and Council Decision 2007/435/EC (OJ L 150, 20.5.2014, p. 168).
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 516/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston perustamisesta, neuvoston päätöksen 2008/381/EY muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 573/2007/EY ja N:o 575/2007/EY sekä neuvoston päätöksen 2007/435/EY kumoamisesta (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 168).
Regulation (EU) No 603/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the establishment of ‘Eurodac’ for the comparison of fingerprints for the effective application of Regulation (EU) No 604/2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person and on requests for the comparison with Eurodac data by Member States' law enforcement authorities and Europol for law enforcement purposes, and amending Regulation (EU) No 1077/2011 establishing a European Agency for the operational management of large-scale IT systems in the area of freedom, security and justice ( OJ L 180, 29.6.2013, p. 1).
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 603/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, Eurodac-järjestelmän perustamisesta sormenjälkien vertailua varten kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 604/2013 tehokkaaksi soveltamiseksi sekä jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten ja Europolin esittämistä, Eurodac-tietoihin lainvalvontatarkoituksessa tehtäviä vertailuja koskevista pyynnöistä sekä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1077/2011 muuttamisesta (EUVL L 180, 29.6.2013, s. 1).