natgillin/translations-raw huggingface dataset:
when two companies are in their commercial and financial relationships linked by conditions agreed upon or imposed on them which are different from those which would have been agreed upon between independent companies, the profit which — under those conditions — would have been made by one of the companies but is not because of those conditions, may be included in the profit of that company.
Jos yrityksen tuloon luetaan tuloa, joka luetaan myös toisen yrityksen tuloon, ja näin mukaan luettu tulo on tuloa, joka olisi kertynyt jälkimmäiselle yritykselle, jos yritysten välillä sovitut ehdot olisivat olleet sellaisia, joista riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, ensin mainitun yrityksen tuloa on oikaistava asianmukaisesti.
when profit is included in the profit of one company which is already included in the profit of another company and the profit so included is profit which should have been made by that other company if the conditions agreed between the two companies had been those which would have been agreed between independent companies, the profit of the first company is adjusted in an appropriate manner.
Edellä olevaa ensimmäisen kohdan a alakohtaa sovelletaan tämän kuitenkaan rajoittamatta kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta tehdyn yleissopimuksen soveltamista.”
The first paragraph applies by way of advance ruling without prejudice to the application of the EU Arbitration Convention or of a Double Tax Treaty.’
Vaikka tuloverolain 185 §:n 2 momentti on muotoiltu toisin, se on tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn OECD:n mallisopimuksen 9 artiklan kaltainen.
Although the wording is different, Article 185(2) WIB 92 is similar to Article 9 of the OECD Model Tax Convention on Income and Capital, which forms the legal basis for transfer pricing adjustments in most treaties agreed between two jurisdictions to prevent the double taxation of income derived by a resident from one of the jurisdictions (hereinafter: ‘Double Tax Treaty’).
Tämä mallisopimus muodostaa siirtohinnoitteluoikaisujen oikeusperustan useimmissa kahden oikeudenkäyttöalueen välisissä, jommallakummalla oikeudenkäyttöalueella asuvan verovelvollisen tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevissa sopimuksissa, jäljempänä ’kaksinkertaista verotusta koskeva sopimus’.
In accordance with the last sentence of Article 185(2) WIB 92, the upward adjustment under letter (a) or downward adjustment under letter (b) is subject to a compulsory prior authorisation procedure via an advance ruling.
Tuloverolain 185 §:n 2 momentin toisen kohdan mukaisesti ensimmäisen kohdan a alakohdassa tarkoitettu oikaisu ylöspäin ja b alakohdassa tarkoitettu oikaisu alaspäin edellyttävät ennakkoratkaisua ja sitä edeltävää pakollista ennakkohyväksyntämenettelyä.
The only exception to that condition is where the adjustment results from the application of the Convention on the elimination of double taxation in connection with the adjustment of transfers of profit between associated undertakings (hereinafter: ‘EU Arbitration Convention’) [15] or a Double Tax Treaty.
Tapaukset, joissa oikaisu johtuu kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä tehdystä yleissopimuksesta, jäljempänä ’EU:n välimiesmenettely-yleissopimus’ [15], tai kaksinkertaista verotusta koskevasta sopimuksesta, ovat ainoat poikkeukset tähän sääntöön.
The Law of 21 June 2004 also introduced an amendment to Article 235 2o WIB 92 to ensure that the transfer pricing rules established by Article 185(2) WIB 92 apply equally to Belgian permanent establishments of non-resident companies.
Kesäkuun 21 päivänä 2004 annetulla lailla muutettiin myös tuloverolain 235 §:n 2 alakohtaa niin, että tuloverolain 185 §:n 2 momentissa säädettyjä siirtohinnoittelusääntöjä sovelletaan myös ulkomailla asuvien yhtiöiden kiinteisiin toimipaikkoihin.
The Memorandum to the Law of 21 June 2004 and associated guidance
Kesäkuun 21 päivänä 2004 annetun lain perustelut ja perustelujen sisältämät ohjeet
The Memorandum to the Law of 21 June 2004
Kesäkuun 21 päivänä 2004 annetun lain perustelut
The Memorandum to the Law of 21 June 2004 (hereinafter: ‘the Memorandum’) provides guidance on the objective and application of Article 185(2) WIB 92 [16].
Kesäkuun 21 päivänä 2004 annetun lain perusteluissa, jäljempänä ’perustelut’, esitetään ohjeita, jotka koskevat tuloverolain 185 §:n 2 momentin tarkoitusta ja soveltamista [16].
As regards the downward adjustment provided for by Article 185(2)(b) WIB 92, the Memorandum explains that that provision seeks to avoid or undo a (potential) problem of double taxation.
Heinäkuun 4 päivänä 2006 annettu hallinnollinen soveltamisohje
It further explains that that adjustment shall only apply to the extent that the Ruling Commission considers both the principle and the amount of the primary adjustment justified.
Heinäkuun 4 päivänä 2006 julkaistiin hallinnollinen soveltamisohje, joka sisälsi sekä siirtohintoja korottavia että niitä alentavia oikaisuja koskevia tuloverolain 185 §:n 2 momentin soveltamisohjeita, jäljempänä ’soveltamisohje’ [19].
The Memorandum also contains guidance on what is considered a multinational group of associated companies and on the task of the Ruling Commission.
Soveltamisohjeessa vahvistetaan lain perusteluissa esitetyt määritelmät, jotka koskevat tuloverolain 185 §:n 2 momentissa tarkoitettuja monikansalliseen konserniin kuuluvia yrityksiä ja rajat ylittäviä liiketoimia.
In particular, the Memorandum explains that the Ruling Commission shall agree on a methodology which is used, establish functions performed, assets used and risks assumed which are instrumental in determining the tax base.
Siinä kuvaillaan myös ennakkoratkaisuyksikön tehtäviä, vastuita ja toimivaltaa.
The administrative Circular of 4 July 2006
Soveltamisohjeessa mainitaan, että veropohjaa alentavat oikaisut edellyttävät ennakkoratkaisuyksikön hyväksyntää ja että viranomainen voi itsenäisesti päättää tapauskohtaisista ehdoista.
On 4 July 2006, an administrative Circular was published containing guidance on the application of Article 185(2) WIB 92 (hereinafter: ‘the Circular’), both as regards the upward and the downward transfer pricing adjustment [19].
Tämän todetaan lisäävän tehokkuutta ja verovelvollisten tuntemaa varmuutta sekä parantavan investointi-ilmapiiriä Belgiassa.
The Circular confirms the definitions laid down in the Memorandum of group entities that are part of a multinational group and of cross-border transactions covered by Article 185(2) WIB 92.
Soveltamisohjeessa vahvistetaan, että veropohjaa laskettaessa tuloverolain 185 §:n 2 momentin ensimmäisen kohdan b alakohdan mukainen veropohjaa alentava oikaisu tehdään niin kutsutun alkuperäisen varausosuuden korotuksen muodossa yhtiön veroilmoituksessa (lomake 275.1) [20].
The Circular further explains the role, responsibilities and competence of the Ruling Commission.
Tuloverolain 185 §:n 2 momentin ensimmäisen kohdan b alakohdassa veropohjaa alentavan oikaisun yhteydessä käytetystä sanasta ”asianmukaisesti” soveltamisohjeessa huomautetaan, ettei veropohjaa alentavaa vastaoikaisua [21] tehdä, jos toisen veroalueen tekemä veropohjaa laajentava ensioikaisu on liian suuri.
The Circular refers to the compulsory intervention of the Ruling Commission for downward adjustments and its autonomy to set conditions on a case-by-case basis, which should contribute to efficiency and certainty for taxpayers improving the Belgian investment climate.
Siinä selostetaan myös tapaa, jolla siirtohintojen oikaisut on kirjattava kyseisen belgialaisen yhtiön verotileihin.
The Circular confirms that, for the purpose of the calculation of the tax base, an appropriate downward adjustment of profit according to Article 185(2)(b) WIB 92 will take place by way of a so-called ‘increase of the initial situation of the reserves’ in the company's tax return (Form 275.1) [20].
Soveltamisohjeessa muistutetaan vielä, että tuloverolain 185 §:n 2 momenttia sovelletaan 19 päivästä heinäkuuta 2004 alkaen.
Concerning the notion ‘appropriate’ used in Article 185(2)(b) WIB 92 in relation to the downward adjustment, the Circular notes that there will be no corresponding downward adjustment [21] in cases where the primary upward adjustment in another tax jurisdiction is exaggerated.
Valtiovarainministerin vastaus parlamentin kysymyksiin ylisuurten voittojen verovapaudesta
The Circular also sets out how the transfer pricing adjustments are to be recorded in the tax accounts of the Belgian company concerned.
Tuolloinen valtiovarainministeri vahvisti vuonna 2005 esitettyyn parlamentin kysymykseen antamassaan vastauksessa [22], ettei konsernin belgialaista toimipaikkaa pitäisi Belgiassa verottaa todellisuudessa kirjatun voiton siitä osasta, joka ylittää markkinaehtoisen voiton.
Finally, the Circular recalls that Article 185(2) WIB 92 applies as of 19 July 2004.
Hän totesi myös, ettei ollut Belgian veroviranomaisten tehtävänä ratkaista, mitkä ovat ne konsernin muut ulkomaiset toimipaikat, joiden on lisättävä nämä ylisuuret voitot veropohjaansa.
Replies given by the Minister of Finance to parliamentary questions on the Excess Profit exemption
Vuonna 2007 esitetyssä, ennakkoratkaisuja ja kansainvälistä veronkiertoa koskevassa parlamentin kysymyksessä [23] viitattiin yhteyteen, joka vallitsee yhtäältä tuloverolain 185 §:n 2 momentin ensimmäisen kohdan a ja b alakohdan ja toisaalta näitä alakohtia vastaavien tulo- ja varallisuusverotusta koskevan OECD:n mallisopimuksen 9 artiklan 1 ja 2 kohdan välillä.
In reply to a parliamentary question in 2005 [22], the then Minister of Finance confirmed that the profit actually recorded by a Belgian group entity that exceeds an arm's length profit should remain untaxed in Belgium and that it is not the task of the Belgian tax authorities to determine which other foreign group entities should include that excess profit in their tax base instead.
Kysymyksen esittänyt kansanedustaja huomautti, että useimmissa Belgian tekemissä kaksinkertaista verotusta koskevissa sopimuksissa on vain määräys, joka koskee ylöspäin tehtäviä siirtohinnoitteluoikaisuja.
A parliamentary question in 2007 concerning rulings and international tax avoidance [23] points to the relationship between letters a) and b) of Article 185(2) WIB 92, on the one hand, and the corresponding paragraphs 1 and 2 of Article 9 of the OECD Model Tax Convention on Income and Capital, on the other.
Sopimuksissa, jotka sisältävät alaspäin tehtäviä siirtohinnoitteluoikaisuja koskevan määräyksen, Belgian viranomaisten alaspäin tekemää oikaisua vastaa aina toisen sopimusvaltion ylöspäin tekemä oikaisu.
The Member of Parliament that had submitted the question noted that most Double Tax Treaties concluded by Belgium include only a provision on upward transfer pricing adjustments.
Kansanedustaja totesi myös, ettei monikaan verovelvollinen hakisi ennakkoratkaisua ylöspäin tehtävästä siirtohinnoitteluoikaisusta, vaikka velvoite koskee oikeudellisesti myös tämän tyyppistä oikaisua.
In the treaties that do contain a provision on downward transfer pricing adjustments, the downward adjustment by Belgium is always a reaction to an upward adjustment by the other contracting State.
Hän kysyi vielä, tekisikö Belgia yksipuolisesti oikaisun alaspäin, jos kyseinen toinen maa tekee vastaavan ensioikaisun tai sille ilmoitetaan Belgian alaspäin tekemästä oikaisusta.
The Member of Parliament further noted that few taxpayers will apply for an advance ruling concerning an upward transfer pricing adjustment, even though the requirement also legally applies to those adjustments.
Tuolloinen valtiovarainministeri vastasi, että siihen mennessä oli saatu vain alaspäin tehtäviä oikaisuja koskevia hakemuksia.
Finally, the Member of Parliament asked whether Belgium would make a unilateral downward adjustment conditional upon the foreign country concerned aligning its primary adjustment or being informed on the Belgian downward adjustment.
Hän vahvisti lisäksi, ettei ollut Belgian tehtävänä nimetä maata, jolle ylisuuret voitot kuuluisi kohdentaa, ja että oli siksi mahdotonta ratkaista, minkä maan kanssa vaihdettaisiin tietoja Belgiassa alaspäin tehdystä oikaisusta.
The then Minister of Finance replied that, indeed, only requests for a downward adjustment had thus far been received.
Joulukuun 24 päivänä 2002 annettu laki ennakkoratkaisuja koskevan järjestelmän käyttöön ottamisesta
Moreover, the Minister stated that it is not for Belgium to specify to which country excess profit ought to be attributed and that it is therefore not possible to determine with which country the information on a Belgian downward adjustment should be exchanged.
Valtiovarainministeri voi 24 päivänä joulukuuta 2002 annetun lain nojalla ratkaista ennakkoratkaisulla kaikki verolainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvät hakemukset [25].
The Law of 24 December 2002 introducing an advance tax ruling system
Ennakkoratkaisulla ei voida vapauttaa verosta tai alentaa veroa.”
The Law of 24 December 2002 allows the Ministry of Finance to take a position by way of a tax ruling on all requests relevant to the implementation of tax law provisions [25].
Lain 22 §:ssä määritellään olosuhteet, joissa ennakkoratkaisua ei voida antaa.
Article 20 of that law defines a tax ruling and establishes the principle that a ruling cannot have the effect of exempting from or reducing the tax due:
Näin on esimerkiksi silloin, kun hakemus koskee tilanteita tai toimenpiteitä, jotka ovat samanlaiset kuin jo verotuksellisia seurauksia aiheuttaneet tilanteet tai toimenpiteet.
‘Par décision anticipée, il y a lieu d'entendre l'acte juridique par lequel le Service public fédéral Finances détermine conformément aux dispositions en vigueur comment la loi s'appliquera à une situation ou à une opération particulière qui n'a pas encore produit d'effets sur le plan fiscal.
Lain 23 §:ssä määritellään periaate, jonka mukaan ennakkoratkaisut sitovat verohallintoa sen tulevissa päätöksissä, sekä olosuhteet, joissa ennakkoratkaisu ei sido verohallintoa.
La décision anticipée ne peut emporter exemption ou modération d'impôt.’
Näin on silloin, kun ennakkoratkaisu osoittautuu perustamissopimusten määräysten, unionin oikeuden tai kansallisen oikeuden vastaiseksi.
Article 22 of the law defines the circumstances under which a tax ruling cannot be granted, for example when the request concerns situations or operations similar to those having already produced effects from a tax point of view.
Ennakkoratkaisujärjestelmän perustamisesta 24 päivänä joulukuuta 2002 annettua lakia muutettiin 21 päivänä kesäkuuta 2004 annetulla lailla, jolla perustettiin riippumaton organisaatio ennakkoratkaisujen tekemisestä vastaavan Belgian viranomaisen alaisuuteen [26].
Article 23 of the law establishes the principle that rulings are binding on the tax administration for the future as well as circumstances in which a tax ruling is not binding on the tax administration.
Kesäkuun 21 päivänä 2004 annetun lain nojalla ennakkoratkaisujen tekemisestä vastaavan liittovaltion verohallinnon alaisuuteen perustettiin ennakkoratkaisuyksikkö 23 päivänä elokuuta 2004 annetulla kuninkaan asetuksella.
This is the case when it turns out that the ruling is not in conformity with the provisions of the treaties, of Union law or of domestic law.
Ennakkoratkaisuyksikkö julkaisee toiminnastaan vuosikertomuksen.
The Law of 21 June 2004 contains an amendment to the Law of 24 December 2002 on the establishment of a system of advance tax rulings, regulating the formation of an autonomous body within the Belgian administration responsible for granting such rulings [26].
OECD:n siirtohinnoitteluohjeiden kuvaus
On the basis of the law of 21 June 2004, the Ruling Commission was created by Royal Decree of 23 August 2004 within the central body of the Ministry of Finance competent for delivering rulings (‘Service Public Fédéral Finances’ in French or ‘Federale Overheidsdienst Financiën’ in Dutch).
OECD:n mallisopimus ja OECD:n siirtohinnoitteluohjeet
The Ruling Commission publishes an annual report on its activities.
Koska OECD:n mallisopimus ja OECD:n siirtohinnoitteluohjeet eivät ole sitovia, OECD:n jäsenmaiden verohallintoja vain kehotetaan noudattamaan niitä.
Description of the OECD guidance on transfer pricing
Ne toimivat kuitenkin yleisinä esikuvina ja vaikuttavat selvästi OECD:n jäsenmaiden (ja muidenkin maiden) verotuskäytäntöihin.
The OECD Model Tax Convention and Transfer Pricing Guidelines
Lisäksi ne ovat useissa OECD:n jäsenmaissa saaneet lainvoiman, tai niitä käytetään ohjenuorana tulkittaessa kaksinkertaista verotusta koskevia sopimuksia ja kansallista verolainsäädäntöä [28].
Given their non-binding nature, the tax administrations of the OECD member countries are simply encouraged to follow the Model Tax Convention and the TP Guidelines.
OECD:n siirtohinnoitteluohjeissa annetaan verohallinnoille ja monikansallisille yrityksille ohjeita markkinaehtoperiaatteen soveltamisesta siirtohinnoitteluun [29].
However, in general, both instruments serve as a focal point and exert a clear influence on the tax practices of OECD member (and even non-member) countries.
Siirtohinnalla tarkoitetaan hintaa, joka laskutetaan samaan konserniin kuuluvien eri yritysten välisistä liiketoimista.
Moreover, in numerous OECD member countries those instruments have been given the force of law or serve as a reference for the purpose of interpreting Double Tax Treaties and domestic tax law [28].
Monikansalliseen konserniin kuuluvat yritykset voivat keskinäisten sidostensa ansiosta sopia konsernin sisäisissä suhteissaan erityisehdoista, joilla on vaikutusta siirtohintoihin (ja siten myös verotettaviin tuloihin) ja jotka poikkeavat ehdoista, joita olisi sovellettu, jos kyseiset yritykset olisivat toimineet riippumattomien yritysten tavoin [30].
To the extent the Commission cites the Model Tax Convention and the OECD TP Guidelines in this Decision, it does so because those instruments are the result of expert discussions in the context of the OECD and elaborate on techniques aimed to address common challenges.
Tämä voi mahdollistaa voittojen siirtämisen yhdeltä veroalueelta toiselle ja kannustaa kohdentamaan niin vähän voittoja kuin mahdollista alueille, joilla niitä verotetaan enemmän.
The OECD Model Tax Convention and its commentary provide guidance on the interpretation of Double Tax Treaties.
Tällaisten tilanteiden välttämiseksi verohallintojen pitäisi hyväksyä vain sellaiset samaan konserniin kuuluvien yritysten väliset siirtohinnat, jotka vastaavat sellaisten itsenäisten yritysten välillä vahvistettuja liiketoimien hintoja, jotka neuvottelevat vastaavanlaisissa markkinaehtoisissa olosuhteissa [31].
The OECD TP Guidelines provide guidance to tax administrations and multinational enterprises on the application of the arm's length principle for the determination of transfer prices [29].
Tätä kutsutaan markkinaehtoperiaatteeksi.
Transfer prices refer to prices charged for commercial transactions between the separate entities of the same corporate group.
Markkinaehtoperiaatteen soveltaminen perustuu näin ollen etuyhteydessä tehtyjen (konsernin sisäisten) liiketoimien ehtojen vertaamiseen itsenäisten yritysten välillä vastaavanlaisissa olosuhteissa toteutettujen vertailukelpoisten liiketoimien ehtoihin.
The relationship among members of a multinational group may permit the group members to establish special conditions in their intra-group relations, which affect transfer prices (and consequently taxable income), that differ from those that would have been established had the group members been acting as independent enterprises [30].
Tarkoituksena on varmistaa, ettei mikään vertailtavien tilanteiden välinen mahdollinen ero voisi olennaisesti vaikuttaa arvioitavaan tekijään (esimerkiksi hintaan tai katteeseen) tai että kohtuullisen tarkkoja oikaisuja voidaan tehdä erojen olennaisten vaikutusten poistamiseksi.
This can allow profit shifting from one tax jurisdiction to another and provides for an incentive to allocate as little profit as possible to jurisdictions where it is subject to higher taxation.
Sekä OECD:n mallisopimus että OECD:n siirtohinnoitteluohjeet tukeutuvat OECD:n jäsenmaiden ja muidenkin maiden noudattamaan periaatteeseen, jonka mukaan monikansallisen konsernin muodostavia erillisiä oikeudellisia yksiköitä kohdellaan yhteisöverotuksessa erillisinä yksikköinä, jäljempänä ’erillisyhtiöperiaate’.
To avoid these problems tax administrations should only accept transfer prices between intra-group companies that are remunerated as if they were agreed to by independent companies negotiating under comparable circumstances at arm's length [31].
Erillisyhtiöperiaatteesta seuraa, että monikansalliseen konserniin kuuluvaa yksittäistä yritystä verotetaan sen omien tulojen perusteella [32].
This is known as the ‘arm's length principle’.
OECD:n jäsenmaat ovat valinneet erillisyhtiöperiaatteen kansainväliseksi verotusperiaatteeksi, jotta kussakin maassa voitaisiin määritellä vero oikein ja estää kaksinkertainen verotus.
The application of the arm's length principle is therefore based on a comparison of the conditions in a controlled (intra-group) transaction with the conditions in comparable transactions between independent companies under comparable circumstances so that none of the differences (if any) between the situations being compared could materially affect the conditions examined (e.g. price or margin), or that reasonably accurate adjustments can be made to eliminate the effect of any such differences.
Näin vältetään verohallintojen väliset ristiriidat ja helpotetaan kansainvälistä kauppaa ja investointeja.
Both the Model Tax Convention and the OECD TP Guidelines rely on the principle adhered to by OECD member countries and wider, that the various legal entities jointly constituting a multinational group are treated as separate entities for corporate tax purposes.
OECD:n siirtohinnoitteluohjeiden 1.10 kohdassa viitataan nimenomaisesti mittakaava- ja integraatioetuihin (synergioihin) markkinaehtoperiaatteen pohjana olevan erillisyhtiöperiaatteen yhteydessä:
A consequence of this separate entity approach is that each individual entity within a multinational group is taxed on its specific income [32].
”Markkinaehtoperiaatetta pidetään toisinaan lähtökohtaisesti virheellisenä, koska erillisyhtiöperiaatteessa ei aina oteta huomioon mittakaavaetuja ja yritysten integroitumisesta johtuvaa toimintojen välistä vuorovaikutusta.
The separate entity approach has been chosen as an international taxation principle by the OECD member countries with a view to securing the appropriate tax base in each jurisdiction and avoiding double taxation, thereby minimising conflicts between tax administrations and promoting international trade and investment.
Ei kuitenkaan ole olemassa laajasti hyväksyttyjä, objektiivisia kriteerejä, joiden mukaisesti mittakaava- tai integroitumisedut kohdennettaisiin keskenään etuyhteydessä oleviin yrityksiin.”
Paragraph 1.10 of the OECD TP Guidelines makes an explicit reference to economies of scale and the benefits of integration (i.e. synergies) in relation to the separate entity approach that underlies the arm's length principle:
Markkinaehtoperiaate
‘The arm's length principle is viewed by some as inherently flawed because the separate entity approach may not always account for the economies of scale and interrelation of diverse activities created by integrated businesses.
Perustavanlaatuinen markkinaehtoperiaate ilmaistaan OECD:n mallisopimuksen 9 artiklassa.
There are, however, no widely accepted objective criteria for allocating the economies of scale or benefits of integration between associated enterprises’
Tälle mallisopimukselle perustuvat Belgian ja muiden OECD:n jäsenmaiden ja yhä useamman OECD:n ulkopuolisen maan kaksinkertaista verotusta koskevat keskinäiset sopimukset.
The arm's length principle
Koska siirtohintajärjestelyn joustavuus saattaa johtaa veropohjan siirtämiseen alueelta toiselle, markkinaehtoperiaate, joka on kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten keskeinen perusta, tukee näiden sopimusten tavoitetta, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttäminen ja veronkierron estäminen.