natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the electricity sector, it refers to Directive 2009/72/EC of the European Parliament and of the Council [2].
Saksa on saattanut direktiivit 2009/72/EY ja 2009/73/EY osaksi kansallista lakia energia-alasta (Energiewirtschaftgesetz, jäljempänä ’EnWG’).
For the gas sector, it refers to Directive 2009/73/EC of the European Parliament and of the Council [3].
Sähkön ja kaasun myyntiä säännellään tämän lain 4 osan 36 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa.
Germany has transposed Directives 2009/72/EC and 2009/73/EC in the national law on the energy industry — Energiewirtschaftgesetz (hereinafter referred to as ‘EnWG’).
Saksan sähkön perustoimitusta koskeva asetus (Stromgrundversorgungsverordnung, jäljempänä ’StromGVV’) [4] ja kaasun perustoimitusta koskeva asetus (Gasgrundversorgungsverordnung, jäljempänä ’GasGVV’) [5] sisältävät lisäksi erityisiä lakisääteisiä määräyksiä sähkön ja kaasun myynnistä.
The sale of electricity and gas is regulated in Part 4, Article 36 et seq. of EnWG.
Tällä perusteella olisi katsottava 34 artiklan 1 kohdan mukaisesti, että markkinoille pääsyä ei ole rajoitettu Saksan liittotasavallan alueella.
The German Electricity Default Supply Regulation — Stromgrundversorgungsverordnung (hereinafter referred to as ‘StromGVV’) [4] and the Gas Default Supply Regulation — Gasgrundversorgungsverordnung (hereinafter referred to as ‘GasGVV’) [5] also contain special statutory regulations for the sale of electricity and gas.
Toimintaan suoraan kohdistuva kilpailu
Consequently, and in accordance with Article 34(1), access to the market should be deemed not to be restricted on the entire territory of the Federal Republic of Germany.
Toimintaan suoraan kohdistuvaa kilpailua olisi arvioitava useiden tekijöiden perusteella, joista yksikään ei ole ratkaiseva sellaisenaan.
Direct exposure to competition
Tässä päätöksessä tarkoitettujen markkinoiden osalta olisi yhtenä kriteerinä otettava huomioon tärkeimpien toimijoiden markkinaosuudet tarkastelluilla markkinoilla.
Direct exposure to competition should be evaluated on the basis of various indicators, none of which are, per se, decisive.
Kyseisten markkinoiden luonteen takia olisi otettava huomioon myös muita kriteereitä.
In respect of the markets concerned by this decision, the market share of the main players on a given market constitutes one criterion which should be taken into account.
Vaikka tietyissä tapauksissa voitaisiin harkita suppeampaa tai laajempaa markkinoiden määritelmää, merkityksellisten markkinoiden tarkka määritelmä voidaan tässä päätöksessä jättää avoimeksi, sillä analyysin tulos on sama riippumatta siitä, perustuuko se suppeampaan vai laajempaan määritelmään.
Given the characteristics of the markets concerned, further criteria should also be taken into account.
Tämä päätös ei vaikuta kilpailusääntöjen soveltamiseen eikä muihin unionin lainsäädännön aloihin.
Although a narrower or a broader market definition might be envisaged in certain cases, the precise definition of the relevant market can be left open for the purposes of this Decision to the extent that the result of the analysis remains the same whether it is based on a narrow or a broad definition.
Erityisesti kriteerit ja menetelmät, joilla arvioidaan direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan mukaisesti, onko toiminta suoraan kilpailun kohteena, eivät ole välttämättä samat, joita käytetään tehtäessä SEUT-sopimuksen 101 tai 102 artiklan tai neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 [6] mukainen arviointi.
This Decision is without prejudice to the application of the rules on competition and other fields of Union law.
Unionin yleinen tuomioistuin vahvisti tämän hiljattain antamassaan tuomiossa [7].
In particular, the criteria and the methodology used to assess direct exposure to competition under Article 34 of Directive 2014/25/EU are not necessarily identical to those used to perform an assessment under Article 101 or 102 of the Treaty or Council Regulation (EC) No 139/2004 [6].
On syytä muistaa, että tämän päätöksen tavoitteena on selvittää, kohdistuuko pyynnön kohteena oleviin palveluihin kilpailua (sellaisilla markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa tarkoitetulla tavalla) siinä määrin, että voidaan varmistaa, että hankinnat asianomaisten toimintojen harjoittamiseksi toteutetaan – myös ilman direktiivissä 2014/25/EU säädettyjä tiukkoja yksityiskohtaisia hankintasääntöjä – avoimella ja syrjimättömällä tavalla sellaisin perustein, joilla ostajat voivat löytää kokonaisuudessaan taloudellisesti edullisimman ratkaisun.
This point was upheld also by the General Court in a recent judgment [7].
Merkitykselliset tuotemarkkinat
It should be kept in mind that the aim of this Decision is to establish whether the services concerned by the Request are exposed to such a level of competition (in markets to which access is not restricted within the meaning of Article 34 of Directive 2014/25/EU) which will ensure that, also in the absence of the discipline brought about by the detailed procurement rules set out in Directive 2014/25/EU, procurement for the pursuit of the activities concerned will be carried out in a transparent, non-discriminatory manner based on criteria allowing purchasers to identify the solution which overall is the economically most advantageous one.
Sähkön vähittäistoimitukset
Relevant product markets
Komission ennakkotapausten perusteella sähkön vähittäistoimitusten alalla merkityksellisiksi tuotemarkkinoiksi katsotaan sähkön vähittäismarkkinat [8].
Electricity retail supply
Komissio jakaa sähkön toimitukset loppuasiakkaiden mukaan pienille asiakkaille (yksityisasiakkaat, pienet yritykset) tehtäviin toimituksiin ja suur- ja keskijänniteverkkoon kytketyille suurille teollisuusasiakkaille (teollisuus ja suuret yrityskuluttajat) tehtäviin toimituksiin [9].
Based on Commission precedents, the relevant product market for the supply of electricity at the retail level is the electricity retail market [8].
Jaottelu perustuu siihen, että kysyntäpuolella vaatimukset ja profiilit ja tarjontapuolella palvelut ja tekniikka ovat erilaisia [10].
As regards the supply of electricity to end-customers, the Commission differentiates between supply to small customers (private residential, small businesses) and supply to large industrial customers connected to the high and medium voltage grid (industry and large commercial consumers) [9].
Komission tapaan myös BKartA erottaa sähkötoimitusten pienet ja suuret asiakkaat toisistaan niiden erilaisen kulutuskäyttäytymisen perusteella [11].
This differentiation is related to the different requirements and profiles on the demand side and the different services and technologies on the supply side [10].
Kartelliviraston jaottelussa erotetaan toisistaan asiakkaat, joiden sähkönkulutusta mitataan kulutusmittarilla (”RLM-asiakkaat”), ja asiakkaat, joita veloitetaan sähkönkulutuksesta vakiokuormitusprofiilin mukaan (”SLP-asiakkaat”).
Like the Commission, the BKartA also differentiates between small and large electricity supply customers on the basis of their different consumption behaviour [11].
RLM-asiakkaiden vuotuinen sähkönkulutus on yli 100 MWh, mikä tarkoittaa, että ne ovat yleensä teollisuus- tai suuria yrityskuluttajia [12].
In so doing, it differentiates between customers whose electricity consumption is recorded by consumption metering (‘RLM customers’) and customers whose electricity consumption is charged on the basis of a standard load profile (‘SLP customers’).
RLM-mittaus on kallista, joten se on kannattavaa vain silloin, kun kulutus on suurta.
RLM customers have an annual consumption of more than 100 MWh and are therefore, as a rule, industrial or large commercial consumers [12].
RLM-asiakkaat käyttävät sähköä yleensä tuotanto- ja kustannustekijänä.
Because of the high costs associated with RLM, this is only worthwhile once high consumption volumes are reached.
Sähkön käyttö on tämän asiakasryhmän tuotannolle ominainen tuotanto- ja kustannustekijä.
The use of electricity as a production and cost factor is characteristic of RLM customers.
Kysyntä suuntautuu ja rakentuu pohjimmiltaan eri tavalla kuin SLP-asiakkailla [13].
For this group of customers, the use of electricity is a characteristic production and cost factor in their own production.
SLP-asiakkaat ovat sähkönkäyttäjiä, joilla kulutus on melko vähäistä.
Demand is essentially oriented and structured differently from that of SLP customers [13].
Kyseiseen asiakasryhmään kuuluvat Saksan energia-alaa koskevan lain (EnWG) 3 §:n 22 momentissa tarkoitetut yksityisasiakkaat (joiden vuosikulutus on enintään 10000 KWh) ja pienet yritykset (joiden vuotuinen sähkönkulutus on enintään 100 MWh), jotka ostavat energiaa pääasiassa omaan asumiskäyttöönsä tai omaan ammatilliseen, maatalouteen liittyvään tai liiketoiminnalliseen käyttöönsä [14].
SLP customers are electricity users with relatively low consumption volumes.
BKartA määrittelee lisäksi kolme muuta erillistä tuotemarkkinoiden tyyppiä, jotka koskevat SLP-asiakkaille tehtäviä toimituksia [15].
They are residential customers (with a consumption up to 10000 KWh annually) and small businesses (with an annual electricity consumption of up to 100 MWh) within the meaning of Section 3 No 22 of the German Energy Industry Law (EnWG), who buy energy primarily for their own consumption in the home or for their own consumption for professional, agricultural or business purposes [14].
Nämä ovat seuraavat:
The BKartA defines three further separate product markets for the supply of SLP customers [15]:
Markkinat, joilla SLP-asiakkaille toimitetaan sähköä EnWG:n 36 ja 38 artiklassa [16] määriteltyjen yleisten ehtojen ja yleisten hintojen mukaisesti perus- ja varasähkötoimituksina, ovat kokonaisuus, joka on lähestulkoon täysin lailla luotu ja säädelty.
The market for the supply of SLP customers under general conditions and at general tariffs pursuant to Articles 36 and 38 EnWG [16] as default and auxiliary supply is an almost entirely legally stipulated and designed product.
SLP-asiakkaiden perustoimituksia koskevasta sopimuksesta ei neuvotella osapuolten kesken; sen sijaan sopimus tulee Saksan sähkön perustoimitusta koskevan asetuksen (StromGVV) mukaisesti voimaan loppuasiakkaan ja lakisääteisen sähköntoimittajan välillä heti, kun sähköä käytetään.
The contract for SLP default supply customers is not negotiated between the parties; instead, the contract comes into effect between the end-customer and the statutory supplier pursuant to Article 2(2) of the German Electricity Default Supply Regulation (StromGVV) as soon as electricity is used.
Markkinat, joilla SLP-asiakkaille toimitetaan sähköä muilla kuin yleisillä ehdoilla ja hinnoilla (erityissopimusasiakkaat) ja joille on kehittynyt merkittäviä hintaeroja perustoimitusasiakkaisiin nähden [17].
The market for the supply of SLP customers outside general conditions and tariffs (special contract customers), for which distinct price differences in comparison to default supply customers have evolved [17].
Markkinat, joilla SLP-asiakkaille toimitetaan yleisillä ehdoilla ja hinnoilla sähköä sisätilojen lämmitystä varten (lämmityssähkömarkkinat) ja joilla on huomattavaa vaihtelua vuodenajan mukaan siten, että huippuaikoina kulutus on paljon kotitaloussähkön kulutusta suurempaa, mikä aiheuttaa merkittäviä hintaeroja ja johtaa siihen, että näitä toimituksia ei voida korvata muilla mainituilla tuotteilla [18].
The market for the supply of SLP customers within general conditions and tariffs with electricity for space heating (heating electricity market), which is subject to significant fluctuations depending on the time of year, but is required in much larger volumes at peak times than household electricity, resulting in substantial price differences, which rules out substitution by the other products referred to [18].
Pyyntö koskee RLM-asiakkaiden ja SLP-erityissopimusasiakkaiden sähkötoimitusten markkinoita.
The Request covers the market for the supply of RLM customers and SLP special contract customers with electricity.
Pyyntö ei koske SLP-asiakkaiden perustoimitusten markkinoita eikä lämmityssähkömarkkinoita, joilla ehdot direktiivin soveltamisesta vapauttamiselle eivät BKartA:n mukaan täyty.
The Request does not cover the SLP default supply market and the heating electricity market, where according to the BKartA Opinion, the conditions for exemption are not met.
Kaasun vähittäistoimitukset
Gas retail supply
Komissio erottaa toisistaan seuraavat markkinat: maakaasun toimitukset (i) pienille asiakkaille (mukaan lukien kotitaloudet) ja (ii) suurille asiakkaille, jotka jaetaan edelleen suuriin teollisuusasiakkaisiin ja voimalaitoksiin [19].
The Commission differentiates between the following markets: supply of natural gas to (i) small customers (including households); and (ii) large customers, which are subdivided into large industrial customers and power stations [19].
BKartA keskittyy markkinoita määritellessään toimitusvaiheisiin ja erottaa toisistaan suurille ja pienille asiakkaille tehtävät maakaasun toimitukset sekä jakaa RLM- ja SLP-asiakkaille tehtävät toimitukset erillisiksi markkinoiksi [20].
When defining the market, the BKartA focuses on the supply stages and differentiates between the supply of large and small customers with natural gas, distinguishing separate markets for the supply of RLM and SLP customers [20].
RLM-asiakkaiden vuosikulutus on yli 1,5 GWh, kun taas SLP-asiakkaiden vuosikulutus on enintään 1,5 GWh [21].
RLM customers have an annual consumption of more than 1,5 GWh, whereas SLP customers have an annual consumption of up to 1,5 GWh [21].
Aikaisemmasta päätöksentekokäytännöstään poiketen BKartA jakaa nyt SLP-asiakkaille tehtävät kaasutoimitukset sähköalan toimitusten tapaan seuraaviin markkinoihin:
Departing from its earlier decision-making practice in respect of SLP customers, the BKartA now further differentiates — as in the electricity sector — between:
kaasun perustoimitukset ja varakaasun toimitukset SLP-asiakkaille (perustoimitusmarkkinat) ja
the default and auxiliary supply of SLP customers (default supply market); and
kaasun toimitukset SLP-asiakkaille erityissopimuksilla (erityissopimusmarkkinat) [22].
the supply of SLP customers on the basis of special contracts (special contract market) [22].
Näiden kaksien markkinoiden erottaminen toisistaan perustuu siihen, että perus- ja varatoimituksiin sovelletaan lähes täydellistä sopimuspakkoa [23].
The distinction between these two markets is based on the fact that default and auxiliary supply involves a virtually comprehensive obligation to contract [23].
Perustoimittajalla on velvollisuus toimittaa kaasua yksityisasiakkaille, ja toimitusehdot on valtaosin määritelty laissa.
The default supplier is obliged to supply residential customers and the terms and conditions of supply are, for the most part, prescribed by law.
Lisäksi perustoimitusten ja erityissopimuksiin perustuvien toimitusten välillä on huomattava hintaero [24].
Furthermore, there is a significant price difference between default supply and supply on the basis of special contracts [24].
Pyyntö koskee RLM-asiakkaiden ja SLP-erityissopimusasiakkaiden kaasutoimitusten markkinoita.
The Request covers the market for gas supply of RLM customers and SLP special contract customers.
Ottaen huomioon johdanto-osan 12–21 kappaleessa tarkastellut tekijät, joiden perusteella arvioidaan direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttymistä, ja rajoittamatta unionin muun lainsäädännön soveltamista merkityksellisiksi tuotemarkkinoiksi määritellään seuraavat:
In view of the factors examined under recitals 12 to 21, for the purposes of assessing whether the conditions laid down in Article 34 of Directive 2014/25/EU are fulfilled, and without prejudice to the application of other Union law, the relevant product markets are the following:
sähkön vähittäistoimitukset RLM-asiakkaille;
electricity retail supply to RLM customers;
sähkön vähittäistoimitukset SLP-erityissopimusasiakkaille;
electricity retail supply to SLP special contract customers;
kaasun vähittäistoimitukset RLM-asiakkaille;
gas retail supply to RLM customers;
kaasun vähittäistoimitukset SLP-erityissopimusasiakkaille.
gas retail supply to SLP special contract customers.
Merkitykselliset maantieteelliset markkinat
Relevant geographic markets
Komissio totesi päätöksessään M.5496 Vattenfall / Nuon Energy [25], että markkinat suurilla (taikka RLM-) asiakkailla olivat Saksassa kansalliset, kun taas markkinat saattoivat olla alueelliset pienillä (taikka SLP-) asiakkailla ja kotitalousasiakkailla jakelijan koon mukaan.
In its Decision M.5496 Vattenfall/Nuon Energy [25], the Commission found that the market for large (or RLM) customers in Germany was national, whereas it could be regional for small and household (or SLP) customers, depending on the size of the distributor.
Merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden tarkka määritelmä jäi lopulta kuitenkin avoimeksi.
However, it eventually left open the precise definition of the relevant geographical market.
Päätöksessään M. 7778 – Vattenfall/Engie/GASAG [26] komissio käsitteli jälleen kysymystä siitä, pitäisikö Saksassa sekä pienten asiakkaiden sähkön vähittäistoimitusten markkinat että pienten asiakkaiden kaasun vähittäistoimitusten markkinat määritellä alueellisiksi, mikä tekisi näistä molemmista markkinoista lopulta avoimia.
In its Decision M. 7778 — Vattenfall/Engie/GASAG [26], the Commission again discussed whether both the market for electricity retail supply to small customers as well as for gas retail supply to small customers in Germany should be defined as regional, leaving both markets finally open.
BKartA totesi, että sähkön vähittäistoimitusten markkinat olivat kansalliset sekä RLM-asiakkailla että SLP-asiakkailla.
The BKartA found that the market for retail supply of electricity was national both for RLM and SLP customers.
SLP-asiakkaiden osalta BKartA:n kanta poikkesi sen aiemmasta verkkopohjaisesta markkinoiden määrittelystä, mikä johtui erityissopimusasiakkaiden kilpailuolosuhteiden muuttumisesta niin, että nämä asiakkaat voivat nyt valita sähköntoimittajansa suuresta joukosta toimittajia.
In the latter case, it departed from its earlier network-related market definition, given the change in the competitive conditions of special contract customers, who now have a wide range of suppliers to choose from.
Vaikka valtaosa alueellisista sähköntoimittajista, jotka tarjoavat erityissopimuksia SLP-asiakkaille, keskittyvät alueelliseen toimintaan, suuri (ja alati kasvava) joukko toimittajia käy kauppaa oman vakiintuneen toimitusalueensa ulkopuolella.
Although the majority of regional suppliers who offer special contracts for SLP customer have a regional focus, a considerable (and increasing) number of suppliers have been trading outside their own established supply area.
Kaikista sähköntoimittajista 4 prosenttia – eli yli 30 yritystä – toimittaa sähköä asiakkaille 251–500 verkkoalueella eli maanlaajuisesti.
4 % of all suppliers, equivalent to more than 30 companies, supply customers in 251-500 network areas, i.e. nationwide.
Lisäksi 56 yritystä toimii yli 500 verkkoalueella, eli niiden toiminta kattaa koko maan.
A further 56 undertakings operate in more than 500 network areas, covering the whole country.
Sen arvioimiseksi, täyttyvätkö direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa asetetut ehdot, ja rajoittamatta unionin muun lainsäädännön soveltamista sähkön vähittäistoimitusten merkitykselliset maantieteelliset markkinat määritellään kansallisiksi RLM-asiakkailla ja SLP-erityissopimusasiakkailla.
For the purpose of assessing whether the conditions laid down in Article 34 of Directive 2014/25/EU are fulfilled, and without prejudice to the application of other Union law, the relevant geographic market for electricity retail supply is national for RLM and SLP with special contract customers.
Vaikka arvioinnissa keskityttäisiin tarkastelemaan alueellista tasoa, vastaavia kilpailupaineita voitaisiin havaita myös pienten asiakkaiden sähkön vähittäistoimitusten markkinoilla.
Even if the assessment would focus on the regional level, comparable competitive constraints would exist on the market for electricity retail supply to small customers.
Komissio löysi päätöksessään M.5467 RWE/Essent [27] näyttöä siitä, että kaasun vähittäismarkkinat olivat alueelliset.
In its Decision M.5467 RWE/Essent [27], the Commission found there was evidence to support the fact that the gas retail market was regional.
Kartellivirasto luopui aiemmasta verkkopohjaisesta markkinoiden määrittelystään ja otti huomioon kilpailuolosuhteissa tapahtuneet muutokset RLM- ja SLP-erityissopimusasiakkailla, joilla on nyt mahdollisuus valita sähköntoimittajansa suuresta joukosta toimittajia.
Departed from its earlier network-related market definition, the BKartA noted the changes in the competitive conditions for RLM and SLP with special contract customers, who now have a wide range of suppliers to choose from.
BKartA tarkasteli EWE/VNG-fuusiota koskevassa päätöksessään [28] seikkaperäisesti kaasualan toimintapuitteita ja suoritti useita markkinatutkimuksia menettelyn yhteydessä.
In its decision on the EWE/VNG merger [28], the BKartA examined in detail the framework conditions of the gas sector, carrying out many market surveys in the context of the procedure.
Se päätteli, että RLM-asiakkaiden toimitusmarkkinat olivat kansalliset eivätkä ne olleet enää sidottuja verkkoon tai markkina-alueeseen.
It concluded that the market for the supply of RLM customers was national and no longer network-related or related to market area.
BKartA totesi, että nopeasti lisääntyvä kilpailu oli alkanut levitä perinteisille jakelualueille.
The BKartA established that rapidly advancing competition was permeating the traditional distribution areas.
Myös SLP-asiakkaiden osalta kartellivirasto katsoi, että markkinat olivat kansalliset.
Concerning SLP customers, the BKartA also concluded that the market was national.
SLP-asiakkaat voivat valita toimittajansa riittävän suuresta toimittajajoukosta (keskimäärin noin 10 toimittajasta), jonka tarjonnassa kalleimmat hinnat ovat enimmilläänkin vain 10 prosenttia halvimpia hintoja korkeammat.
SLP customer have a sufficient number of suppliers to choose from (about 10 on average), the maximum prices of which are no more than 10 % above the cheapest rate.
Valtaosa kaasuntoimittajista keskittää toimintansa tietylle alueelle, mutta yli 50 yritystä (tai 7 prosenttia yrityksistä) toimii maanlaajuisesti.
Although the majority of gas suppliers have a regional focus, more than 50 (or 7 %) operate on a national basis.
Sen arvioimiseksi, täyttyvätkö direktiivin 2014/25/EU 34 artiklassa asetetut ehdot, ja rajoittamatta unionin muun lainsäädännön soveltamista komissio katsoo käsillä olevassa päätöksessään, että kaasun vähittäistoimitusten merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat kansalliset RLM-asiakkailla ja SLP-erityissopimusasiakkailla.
For the purpose of assessing whether the conditions laid down in Article 34 of Directive 2014/25/EU are fulfilled, and without prejudice to the application of other Union law, this Decision, the Commission will consider that the relevant geographic market for gas retail supply is national for RLM and SLP with special contract customers.
Vaikka arvioinnissa keskityttäisiin tarkastelemaan alueellista tasoa, vastaavia kilpailupaineita havaittaisiin myös pienten asiakkaiden kaasun vähittäistoimitusten markkinoilla.
Even if the assessment would focus on the regional level, comparable competitive constraints would exist on the market for gas retail supply to small customers.
Markkina-analyysi
Market analysis
Saksan kansallisen sääntelyviraston (Bundesnetzagentur, jäljempänä ’BNetzA’) ja BKartA:n yhteisen seurantakertomuksen, jäljempänä ’seurantakertomus’, mukaan sähkönkäytön kokonaismäärät ovat Saksassa seuraavat:
The total volumes of electricity withdrawals in Germany are the following, according to a joint monitoring report by the German national regulatory agency — Bundesnetzagentur (hereinafter referred to ‘BNetzA’) — and the BKartA (hereinafter referred to as the ‘Monitoring Report’):
Sähkönkäytön kokonaismäärät (TWh)
Total withdrawal volumes (in TWh)
Kahteen suurimpaan toimittajaan, jotka ovat RWE ja E.ON, ei sovelleta julkisia hankintoja koskevia sääntöjä.