natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Having regard to Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 on the financing, management and monitoring of the common agricultural policy and repealing Council Regulations (EEC) No 352/78, (EC) No 165/94, (EC) No 2799/98, (EC) No 814/2000, (EC) No 1290/2005 and (EC) No 485/2008 [1], and in particular point (b) of the first paragraph and the second paragraph of Article 78 thereof,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 [1] ja erityisesti sen 78 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan ja toisen kohdan,
Commission Implementing Regulation (EU) No 809/2014 [2] provides for the final date of submission of the single application, aid applications or payment claims, for the final date for notification of amendments to the single application or payment claim and for the final date for submission of applications for allocation of payments entitlements or the increase of the value of payments entitlements under the basic payment scheme.
Komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 809/2014 [2] säädetään yhtenäishakemuksen, tukihakemusten ja maksupyyntöjen viimeisestä jättöpäivästä, yhtenäishakemuksen tai maksupyynnön muutoksista ilmoittamisen määräpäivästä sekä perustukijärjestelmään liittyvien tukioikeuksien myöntämistä tai tukioikeuksien arvon korottamista koskevien hakemusten viimeisestä toimittamispäivästä.
Member States have experienced some difficulty in their practical implementation of the new direct payment schemes and rural development measures.
Jäsenvaltioilla on ollut jonkin verran vaikeuksia uusien suoran tuen järjestelmien ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden käytännön täytäntöönpanossa.
As a consequence, the administration of the single application, aid applications and payment claims and applications for allocation of payment entitlements or the increase of the value of payment entitlements under the basic payment scheme was delayed.
Sen vuoksi yhtenäishakemuksen, tukihakemusten ja maksupyyntöjen sekä perustukijärjestelmään liittyvien tukioikeuksien myöntämistä tai tukioikeuksien arvon korottamista koskevien hakemusten hallinnointi on viivästynyt.
That situation has affected the possibility of beneficiaries to submit the single application, aid applications or payment claims and applications for allocation of payment entitlements or the increase of the value of payment entitlements under the basic payment scheme within the time limits provided for in Articles 13(1) and 22(1) of Implementing Regulation (EU) No 809/2014.
Tilanne on vaikuttanut tuensaajien mahdollisuuteen toimittaa yhtenäishakemuksia, tukihakemuksia ja maksupyyntöjä sekä perustukijärjestelmään liittyvien tukioikeuksien myöntämistä tai tukioikeuksien arvon korottamista koskevia hakemuksia täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 13 artiklan 1 kohdassa ja 22 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen määräaikojen kuluessa.
In view of that situation, it is appropriate to provide for a derogation from Articles 13(1) and 22(1) of Implementing Regulation (EU) No 809/2014 which enables Member States to fix for the year 2015 a final date of submission of the single application, aid applications or payment claims and a final date for submission of applications for allocation of payment entitlements or the increase of the value of payments entitlements under the basic payment scheme that are later than those provided for in those Articles.
Kyseinen tilanne huomioon ottaen on aiheellista säätää poikkeuksesta täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 13 artiklan 1 kohtaan ja 22 artiklan 1 kohtaan, jotta jäsenvaltiot voivat vahvistaa vuoden 2015 osalta yhtenäishakemuksen, tukihakemusten ja maksupyyntöjen viimeiseksi jättöpäiväksi sekä perustukijärjestelmään liittyvien tukioikeuksien myöntämistä tai tukioikeuksien arvon korottamista koskevien hakemusten viimeiseksi toimittamispäiväksi mainituissa artikloissa säädettyjä päiviä myöhäisemmät päivät.
Since the date referred to in Article 15(2) of Implementing Regulation (EU) No 809/2014 is linked to the final date provided for in Article 13(1) of that Regulation, a similar derogation should be provided for the notification of amendments to the single application or payment claim.
Ottaen huomioon, että täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu päivä on sidoksissa saman asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa vahvistettuun viimeiseen jättöpäivään, olisi yhtenäishakemuksen tai maksupyynnön muutosten ilmoittamisen osalta säädettävä vastaavanlaisesta poikkeuksesta.
Since those derogations should cover the single application, aid applications and payment claims, amendments to the single application or payment claim and applications for allocation of payment entitlements for the year 2015, it is appropriate that this Regulation applies to applications and payment claims relating to the year 2015.
Koska tällaiset poikkeukset liittyvät vuoden 2015 yhtenäishakemuksiin, tukihakemuksiin ja maksupyyntöihin, yhtenäishakemuksen tai maksupyynnön muutoksiin sekä perustukijärjestelmään liittyvien tukioikeuksien myöntämistä tai tukioikeuksien arvon korottamista koskeviin hakemuksiin, tätä asetusta olisi sovellettava vuotta 2015 koskeviin hakemuksiin ja maksupyyntöihin.
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee for Direct Payments and the Committee for Rural Development,
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat suorien tukien hallintokomitean ja maaseudun kehittämiskomitean lausunnon mukaiset,
By way of derogation from the first subparagraph of Article 13(1) of Implementing Regulation (EU) No 809/2014, for the year 2015, the final dates to be fixed by Member States by which the single application, aid applications or payment claims have to be submitted shall not be later than 15 June.
Poiketen siitä, mitä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltioiden yhtenäishakemuksen, tukihakemusten tai maksupyyntöjen jättämiselle vahvistama viimeinen päivä ei saa vuoden 2015 osalta olla myöhäisempi kuin 15 päivä kesäkuuta.
By way of derogation from Article 15(2) of Implementing Regulation (EU) No 809/2014 and in case the Member States use the derogation as provided for in Articles 1 and 3 of this Regulation, for the year 2015, the amendments made to the single application or payment claim in accordance with paragraph 1 of that Article shall be notified to the competent authority in writing by 15 June.
Poiketen siitä, mitä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 15 artiklan 2 kohdassa säädetään ja siinä tapauksessa, että jäsenvaltio soveltaa tämän asetuksen 1 ja 3 artiklassa säädettyä poikkeusta, yhtenäishakemukseen tai maksupyyntöön mainitun artiklan 1 kohdan mukaisesti tehdyistä muutoksista on vuoden 2015 osalta ilmoitettava kirjallisesti toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään 15 päivänä kesäkuuta.
By way of derogation from Article 22(1) of Implementing Regulation (EU) No 809/2014, for the year 2015, the date to be fixed by the Member States for the submission of applications for allocation of payment entitlements or the increase of the value of payment entitlements under the basic payment scheme shall not be later than 15 June.
Poiketen siitä, mitä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 22 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden perustukijärjestelmään liittyvien tukioikeuksien myöntämistä tai tukioikeuksien arvon korottamista koskevien hakemusten toimittamiselle vahvistama päivämäärä ei saa vuoden 2015 osalta olla myöhäisempi kuin 15 päivä kesäkuuta
It shall apply to applications and payment claims relating to the year 2015.
Sitä sovelletaan vuotta 2015 koskeviin hakemuksiin ja maksupyyntöihin.
Commission Implementing Regulation (EU) No 809/2014 of 17 July 2014 laying down rules for the application of Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council with regard to the integrated administration and control system, rural development measures and cross compliance (OJ L 227, 31.7.2014, p. 69).
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 809/2014, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta (EUVL L 227, 31.7.2014, s. 69).
Commission Implementing Regulation (EU) 2015/748
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/748,
Regulation (EU) 2015/751 of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/751,
on interchange fees for card-based payment transactions
korttipohjaisista maksutapahtumista veloitettavista siirtohinnoista
Fragmentation of the internal market is detrimental to competitiveness, growth and job creation within the Union.
Sisämarkkinoiden pirstaleisuus vaikuttaa haitallisesti kilpailukykyyn, kasvuun ja työpaikkojen luomiseen unionissa.
Eliminating direct and indirect obstacles to the proper functioning and completion of an integrated market for electronic payments, with no distinction between national and cross-border payments, is necessary for the proper functioning of the internal market.
Sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää sähköisten maksujen yhdentyneiden markkinoiden asianmukaista toimintaa ja niiden toteuttamista haittaavien suorien ja välillisten esteiden poistamista, jotta saadaan luotua markkinat, joilla ei tehdä eroa kansallisten ja rajat ylittävien maksujen välillä.
Directive 2007/64/EC of the European Parliament and of the Council [4] has provided a legal foundation for the creation of a Union-wide internal market for payments as it substantially facilitated the activity of payment service providers, creating uniform rules with respect to the provision of payment services.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY [4] on tarjonnut oikeusperustan unionin laajuisten sisämarkkinoiden luomiselle maksuille, koska kyseisellä direktiivillä on helpotettu tuntuvasti maksupalveluntarjoajien toimintaa ja annettu yhdenmukaiset säännöt maksupalvelujen tarjoamisesta.
Regulation (EC) No 924/2009 of the European Parliament and of the Council [5] established the principle that charges paid by users for a cross-border payment in euro are the same as for the corresponding payment within a Member State including card-based payment transactions covered by this Regulation.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 924/2009 [5] otettiin käyttöön periaate, jonka mukaan rajat ylittävistä euromääräisistä maksuista veloitetaan käyttäjiltä sama palvelumaksu kuin vastaavista maksuista jäsenvaltion sisällä, mukaan lukien tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat korttipohjaiset maksut.
Regulation (EU) No 260/2012 of the European Parliament and of the Council [6] provided the rules for the functioning of credit transfers and direct debits in euro in the internal market but excluded card-based payment transactions from its scope.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 260/2012 [6] vahvistettiin sisämarkkinoilla sovellettavat euromääräisiä tilisiirtoja ja suoraveloituksia koskevat säännöt, joiden soveltamisalan ulkopuolelle jätettiin kuitenkin korttipohjaiset maksutapahtumat.
Directive 2011/83/EU of the European Parliament and of the Council [7] aims to harmonise certain rules on contracts concluded between consumers and traders, including rules on fees for the use of means of payment, on the basis of which Member States prohibit traders from charging consumers, in respect of the use of a given means of payment, fees that exceed the cost borne by the trader for the use of such means.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU [7] tavoitteena on yhdenmukaistaa tietyt kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien välisiä sopimuksia koskevat säännöt, mukaan lukien maksuvälineiden käytöstä aiheutuvia kuluja koskevat säännöt, joiden perusteella jäsenvaltioiden edellytetään kieltävän elinkeinonharjoittajia veloittamasta kuluttajilta tietyn maksuvälineen käytöstä maksuja, jotka ylittävät elinkeinonharjoittajalle tämän välineen käytöstä aiheutuvat kustannukset.
Secure, efficient, competitive and innovative electronic payments are crucial if consumers, merchants and companies are to enjoy the full benefits of the internal market, especially as the world moves towards e-commerce.
Jotta kuluttajat, kauppiaat ja yritykset voisivat saada täyden hyödyn sisämarkkinoista, turvalliset, tehokkaat, kilpaillut ja innovatiiviset sähköiset maksut ovat keskeisessä asemassa, erityisesti maailman siirtyessä kohti sähköistä kaupankäyntiä.
Some Member States have issued or are preparing legislation to regulate directly or indirectly interchange fees and covering a number of issues, including caps on interchange fees at various levels, merchant fees, the ‘Honour All Cards’ rule and steering measures.
Eräät jäsenvaltiot ovat antaneet tai valmistelevat parhaillaan siirtohintoja suoraan tai välillisesti sääntelevää lainsäädäntöä, joka kattaa monia eri osa-alueita, kuten eri tasoilla veloitettaville siirtohinnoille asetettavat enimmäistasot, kauppiailta veloitettavat maksut, kaikkien korttien hyväksymistä koskevat säännöt ja asiakasohjausta koskevat toimenpiteet.
The existing administrative decisions in some Member States vary significantly.
Eräissä jäsenvaltioissa voimassa olevat hallinnolliset päätökset vaihtelevat merkittävästi.
To make the levels of interchange fees more consistent, a further introduction of regulatory measures at national level aimed at addressing the levels of, or discrepancies between, those fees is anticipated.
Jotta siirtohintojen tasot olisivat entistä johdonmukaisemmat, kansallisella tasolla suunnitellaan siirtohintojen tasoja tai niiden välisiä eroja koskevien uusien sääntelytoimenpiteiden käyttöönottoa.
Such national measures would be likely to lead to significant barriers to the completion of the internal market in the area of card-based payments and internet and mobile payments based on cards and would therefore hinder the freedom to provide services.
Tällaiset kansalliset toimenpiteet muodostaisivat todennäköisesti merkittäviä esteitä sisämarkkinoiden toteuttamiselle korttimaksujen sekä korttipohjaisten verkko- ja mobiilimaksujen alalla ja haittaisivat sen vuoksi palvelujen tarjoamisen vapautta.
Payment cards are the most frequently used electronic payment instrument for retail purchases.
Maksukortit ovat vähittäisostoissa yleisimmin käytetty sähköinen maksuväline.
However, integration of the Union payment card market is far from complete as many payment solutions cannot develop beyond their national borders and new pan-Union players are prevented from entering the market.
Unionin maksukorttimarkkinoiden yhdentyminen on kuitenkin pahasti kesken, koska monet maksusovellukset eivät voi levitä kansallisten rajojen ulkopuolelle ja uusilta unionin laajuisilta toimijoilta estetään pääsy markkinoille.
There is a need to remove obstacles to the efficient functioning of the card market, including in the area of card-based payments and internet and mobile payments based on cards.
On tarpeen poistaa korttimarkkinoiden, myös korttimaksujen sekä korttipohjaisten verkko- ja mobiilimaksujen alalla, tehokasta toimintaa haittaavat esteet.
To enable the internal market to function effectively, the use of electronic payments should be promoted and facilitated to the benefit of merchants and consumers.
Jotta sisämarkkinat toimisivat tehokkaasti, sähköisten maksutapojen käyttöä olisi edistettävä ja helpotettava kauppiaiden ja kuluttajien hyödyksi.
Cards and other electronic payments can be used in a more versatile manner, including possibilities to pay online in order to take advantage of the internal market and e-commerce, whilst electronic payments also provide merchants with potentially secure payments.
Kortteja ja muita sähköisiä maksutapoja voidaan käyttää monipuolisemmin, mukaan lukien mahdollisuudet suorittaa maksuja verkossa, sisämarkkinoiden ja sähköisen kaupankäynnin hyödyntämiseksi.
Card-based payment transactions instead of payments in cash could therefore be beneficial for merchants and consumers, provided that the fees for the use of the payment card schemes are set at an economically efficient level, whilst contributing to fair competition, innovation and market entry of new operators.
Sähköinen maksaminen on myös kauppiaille potentiaalisesti turvallinen tapa maksaa.
Interchange fees are usually applied between the card-acquiring payment service providers and the card-issuing payment service providers belonging to a certain payment card scheme.
Korttipohjaisten maksutapahtumien käyttö käteismaksujen sijaan voisi sen vuoksi hyödyttää kauppiaita ja kuluttajia edellyttäen, että maksukorttijärjestelyjen palvelumaksut asetetaan taloudellisesti tehokkaalle tasolle.
Interchange fees are a main part of the fees charged to merchants by acquiring payment service providers for every card-based payment transaction.
Se edistäisi myös tervettä kilpailua, innovaatiotoimintaa ja uusien toimijoiden markkinoillepääsyä.
Merchants in turn incorporate those card costs, like all their other costs, in the general prices of goods and services.
Siirtohintoja sovelletaan yleensä korttitapahtumia vastaanottavien maksupalveluntarjoajien ja tiettyyn maksukorttijärjestelyyn kuuluvia kortteja liikkeeseen laskevien maksupalveluntarjoajien välillä.
Competition between payment card schemes to convince payment service providers to issue their cards leads to higher rather than lower interchange fees on the market, in contrast with the usual price-disciplining effect of competition in a market economy.
Siirtohinnat muodostavat suurimman osan palvelumaksuista, joita korttitapahtumia vastaanottavat maksupalveluntarjoajat veloittavat kauppiailta jokaisesta korttipohjaisesta maksutapahtumasta.
In addition to a consistent application of the competition rules to interchange fees, regulating such fees would improve the functioning of the internal market and contribute to reducing transaction costs for consumers.
Kauppiaat puolestaan sisällyttävät nämä korttikustannukset, kuten kaikki muutkin kustannuksensa, tavaroiden ja palveluiden tavanomaisiin hintoihin.
The existing wide variety of interchange fees and their level prevent the emergence of new pan-Union players on the basis of business models with lower or no interchange fees, to the detriment of potential economies of scale and scope and their resulting efficiencies.
Maksukorttijärjestelyjen välinen kilpailu maksupalveluntarjoajien vakuuttamiseksi siitä, että niiden kannattaa laskea liikkeeseen kyseisen järjestelyn kortteja, johtaa pikemminkin markkinoilla veloitettavien siirtohintojen nousuun kuin laskuun, mikä on ristiriidassa markkinataloudessa käytävän kilpailun yleensä aikaan saaman hintakurivaikutuksen kanssa.
This has a negative impact on merchants and consumers and prevents innovation.
Kilpailusääntöjen johdonmukaisen siirtohintoihin soveltamisen lisäksi kyseisten maksujen sääntely parantaisi sisämarkkinoiden toimintaa ja edistäisi tapahtumista kuluttajille aiheutuvien kustannusten alentamista.
As pan-Union players would, as a minimum, have to offer issuing banks the highest level of interchange fee prevailing in the market they want to enter, it also results in persisting market fragmentation.
Siirtohintojen nykyinen suuri vaihtelu ja taso estävät uusien unionin laajuisten toimijoiden ilmaantumisen alempiin siirtohintoihin perustuvien tai siirtohinnattomien liiketoimintamallien pohjalta, mikä on esteenä mahdollisille mittakaavaeduille ja tuotevarioinnista saataville eduille sekä niistä johtuville tehokkuuseduille.
Existing domestic schemes with lower or no interchange fees may also be forced to exit the market because of the pressure from banks to obtain higher interchange fees revenues.
Tämä vaikuttaa kielteisesti kauppiaisiin ja kuluttajiin sekä estää innovaatiotoimintaa.
As a result, consumers and merchants face restricted choice, higher prices and lower quality of payment services, while their ability to use pan-Union payment solutions is also restricted.
Koska unionin laajuisten toimijoiden olisi tarjottava kortteja liikkeeseen laskeville pankeille vähintään korkein siirtohintataso markkinoilla, joille ne haluavat päästä, nykyinen tilanne merkitsee myös markkinoiden pirstaleisuuden jatkumista.
In addition, merchants cannot overcome the fee differences by making use of card acceptance services offered by banks in other Member States.
Olemassa olevat kansalliset järjestelyt, jotka veloittavat alempia siirtohintoja tai eivät veloita niitä lainkaan, voivat myös joutua poistumaan markkinoilta pankkien kohdistaessa niihin painetta saadakseen suurempia siirtohintatuloja.
Specific rules applied by the payment card schemes require the application of the interchange fee of the ‘point of sale’ (country of the merchant) for each payment transaction, on the basis of their territorial licensing policies.
Tämä rajoittaa kuluttajien ja kauppiaiden saatavilla olevaa maksupalveluvalikoimaa, korottaa kyseisten palvelujen hintoja ja heikentää niiden laatua, samalla kun kuluttajien ja kauppiaiden mahdollisuudet käyttää unionin laajuisia maksusovelluksia kaventuvat.
This requirement prevents acquirers from successfully offering their services on a cross-border basis.
Lisäksi kauppiaat eivät voi välttää siirtohintojen eroja muiden jäsenvaltioiden pankkien tarjoamia korttien hyväksymispalveluja hyödyntämällä.
It can also prevent merchants from reducing their payment costs to the benefit of consumers.
Maksukorttijärjestelyissä sovelletut erityissäännöt edellyttävät näiden järjestelyjen alueellisen toimilupapolitiikan mukaisesti myyntipaikan (kauppiaan kotimaan) siirtohinnan soveltamista kuhunkin maksutapahtumaan.
The application of existing legislation by the Commission and national competition authorities has not been able to redress this situation.
Tämä edellytys estää maksutapahtumien vastaanottajia tarjoamasta palvelujaan onnistuneesti valtioiden rajojen yli.
Therefore, to avoid fragmentation of the internal market and significant distortions of competition through diverging laws and administrative decisions, there is a need, in line with Article 114 of the Treaty on the Functioning of the European Union, to take measures to address the problem of high and divergent interchange fees, to allow payment service providers to provide their services on a cross-border basis and for consumers and merchants to use cross-border services.
Se voi myös estää kauppiaita alentamasta maksuista aiheutuvia kustannuksiaan kuluttajien hyödyksi.
The application of this Regulation should be without prejudice to the application of Union and national competition rules.
Komissio ja kansalliset kilpailuviranomaiset eivät ole kyenneet korjaamaan tätä tilannetta soveltamalla voimassa olevaa lainsäädäntöä.
It should not prevent Member States from maintaining or introducing lower caps or measures of equivalent object or effect through national legislation.
Tämän vuoksi säädösten ja hallinnollisten päätösten välisistä eroista johtuvan sisämarkkinoiden pirstaleisuuden ja merkittävien kilpailuvääristymien välttämiseksi on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan mukaisesti tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, joilla ratkaistaan siirtohintojen korkeaan ja vaihtelevaan tasoon liittyvä ongelma, jotta maksupalveluntarjoajat voivat tarjota palvelujaan valtioiden rajojen yli ja kuluttajat ja kauppiaat käyttää näitä rajat ylittäviä palveluja.
In order to facilitate the smooth functioning of an internal market for card-based payments and internet and mobile payments based on cards, to the benefit of consumers and merchants, this Regulation should apply to cross-border and domestic issuing and acquiring of card-based payment transactions.
Tämän asetuksen soveltaminen ei saisi vaikuttaa unionin ja kansallisten kilpailusääntöjen soveltamiseen.