natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this case, zs and zr refer to the equivalent source and/or receiver position as indicated further where the calculation of the diffraction Adif is presented.
Teollisuuslähteille ja laitoksille ei ole yleistä vastausta.
Acoustic characterisation of ground
G voidaan yhdistää virtausresistiivisyyteen.
The acoustic absorption properties of the ground are mainly linked to its porosity.
Kuva 2.5.b
Compact ground is generally reflective and porous ground is absorbent.
Maatekijän Gpath määrittäminen etenemisreitillä
For operational calculation requirements, the acoustic absorption of a ground is represented by a dimensionless coefficient G, between 0 and 1.
Tie G=0
G is independent of the frequency.
Pysäköintialue G=0
Table 2.5.a gives the G values for the ground outdoors.
Pelto G=1
In general, the average of the coefficient G over a path takes values between 0 and 1.
Puutarha G=1
Table 2.5.a
Seuraavissa kahdessa alakohdassa, jotka koskevat laskentaa homogeenisissa ja suotuisissa olosuhteissa, annetaan yleiset Ḡw ja Ḡm merkinnät maan absorptiolle.
G values for different types of ground
Taulukossa 2.5.b annetaan kyseisten merkintöjen ja Gpath ja G′path muuttujien välinen vastaavuus.
Type
Taulukko 2.5.b
G value
Homogeeniset olosuhteet
Very soft (snow or moss-like)
Suotuisat olosuhteet
Soft forest floor (short, dense heather-like or thick moss)
Laskelmat homogeenisissa olosuhteissa
Uncompacted, loose ground (turf, grass, loose soil)
Maavaikutuksesta johtuva vaimeneminen homogeenisissa olosuhteissa lasketaan seuraavien yhtälöiden mukaan:
Normal uncompacted ground (forest floors, pasture field)
jos Gpath ≠ 0
Compacted field and gravel (compacted lawns, park area)
fm on kyseisen taajuuskaistan nimelliskeskitaajuus hertseinä, c on äänen nopeus ilmassa (340 m/s) ja Cf määritetään seuraavasti:
Compacted dense ground (gravel road, car park)
jossa w:n arvot annetaan seuraavalla yhtälöllä:
Hard surfaces (most normal asphalt, concrete)
Ḡw voi olla yhtä suuri kuin Gpath tai G′path riippuen siitä, onko maavaikutus laskettu diffraktion kanssa vai ilman sitä ja lähteen alla olevan maaston luonteen mukaan (todellinen lähde tai diffraktoitu).
hard and dense surfaces (dense asphalt, concrete, water)
Tämä eritellään seuraavissa alakohdissa ja yhteenveto esitetään taulukossa 2.5.b.
is defined as the fraction of absorbent ground present over the entire path covered.
on Aground,H:n alaraja.
When the source and receiver are close-by so that dp ≤ 30(zs + zr), the distinction between the type of ground located near the source and the type of ground located near the receiver is negligible.
Reitille (Si,R) homogeenisissa olosuhteissa ilman diffraktiota:
To take this comment into account, the ground factor Gpath is therefore ultimately corrected as follows:
Diffraktion kanssa katso diffraktiota koskevasta kohdasta Ḡw:n ja Ḡm:n määritelmät.
if dp ≤ 30(zs + zr)
jos Gpath = 0: Aground,H = –3 dB
where Gs is the ground factor of the source area.
Termissä – 3(1 – Ḡm) otetaan huomioon se, että kun lähde ja vastaanottaja ovat kaukana toisistaan, ensimmäinen heijastuspuoli ei ole enää tasolla vaan luonnon maalla.
Gs = 0 for road platforms [4], slab tracks.
Laskelma suotuisissa olosuhteissa
Gs = 1 for rail tracks on ballast.
Maavaikutus suotuisissa olosuhteissa lasketaan Aground,H:n yhtälöllä edellyttäen, että tehdään seuraavat muutokset:
There is no general answer in the case of industrial sources and plants.
Jos Gpath ≠ 0
G may be linked to the flow resistivity.
Aground,H:n yhtälössä korkeuden zs korvaa zs + δ zs + δ zT ja korkeuden zr korvaa zr + δ zr + δ zT, joissa
Figure 2.5.b
Aground,F:n alaraja riippuu reitin geometriasta:
Determination of the ground coefficient Gpath over a propagation path
Jos Gpath = 0
Road G=0
Aground,F, = Aground,F,min
Parking G=0
Korkeuskorjaukset δ zs ja δ zr ilmaisevat äänisäteen taipumisen vaikutuksen. δ zT vastaa pyörteiden vaikutusta.
Cultivated fields G=1
Ḡm voi olla myös yhtä suuri kuin Gpath tai G′path riippuen siitä, onko maavaikutus laskettu diffraktion kanssa vai ilman sitä ja lähteen alla olevan maaston luonteen mukaan (todellinen lähde tai diffraktoitu).
Gardens G=1
Tämä eritellään seuraavissa kohdissa.
The following two subsections on calculations in homogeneous and favourable conditions introduce the generic Ḡw and Ḡm notations for the absorption of the ground.
Reitille (Si,R) suotuisissa olosuhteissa ilman diffraktiota
Table 2.5.b gives the correspondence between these notations and the Gpath and G′path variables.
Ḡw = Gpath yhtälössä (2.5.17);
Table 2.5.b
Diffraktion kanssa katso seuraavasta kohdasta Ḡw:n ja Ḡm:n määritelmät.
Correspondence between Ḡw and Ḡm and (Gpath, G′path)
Diffraktio
Homogeneous conditions
Yleissääntönä diffraktiota olisi tutkittava kunkin etenemisreitillä olevan esteen huipulla.
Favourable conditions
Jos reitti menee ”riittävän korkealta” diffraktioreunan yli, voidaan asettaa Adif = 0 ja laskea suora näkymä, erityisesti arvioimalla Aground.
Calculations in homogeneous conditions
Käytännössä kunkin taajuuskaistan keskitaajuuden osalta reitin eroa δ verrataan määrään –λ/20.
The attenuation due to the ground effect in homogeneous conditions is calculated according to the following equations:
Jos este ei aiheuta diffraktiota, määritettynä esimerkiksi Rayleigh'n kriteerien mukaan, Adif:ää ei tarvitse laskea kyseiselle taajuuskaistalle.
if Gpath ≠ 0
Toisin sanoen Adif = 0 tässä tapauksessa.
where the values of w are given by the equation below:
Tätä sääntöä sovelletaan homogeenisiin ja suotuisiin olosuhteisiin yksin- ja moninkertaisen diffraktion osalta.
Ḡw may be equal to either Gpath or G′path depending on whether the ground effect is calculated with or without diffraction, and according to the nature of the ground under the source (real source or diffracted).
Kun laskelma tehdään tietylle taajuuskaistalle tässä kohdassa kuvatun menetelmän mukaan, Aground:n arvoksi annetaan 0 dB, kun lasketaan kokonaisvaimenemista.
This is specified in the following subsections and summarised in Table 2.5.b.
Maavaikutus otetaan huomioon suoraan yleisessä diffraktiolaskelmaa koskevassa yhtälössä.
is the lower bound of Aground,H.
Tässä ehdotettuja yhtälöitä käytetään, kun prosessoidaan diffraktiota ohuissa esteissä, paksuissa esteissä, rakennuksissa, maapenkereissä (luonnolliset tai keinotekoiset) sekä vallien, leikkausten ja maasiltojen reunoissa.
For a path (Si,R) in homogeneous conditions without diffraction:
Kun etenemisreitillä tavataan useita diffraktioesteitä, niitä käsitellään moninkertaisena diffraktiona soveltamalla seuraavassa kohdassa kuvattua menetelmää, joka koskee reittien erojen laskemista.
With diffraction, refer to the section on diffraction for the definitions of Ḡw and Ḡm.
Tässä esitettyjä menetelmiä käytetään, kun lasketaan vaimeneminen homogeenisissa olosuhteissa ja suotuisissa olosuhteissa.
if Gpath = 0: Aground,H = – 3 dB
Säteen taipuminen otetaan huomioon reittien erojen laskemisessa ja maavaikutusten laskemisessa ennen diffraktiota ja sen jälkeen.
The term – 3(1 – Ḡm) takes into account the fact that when the source and the receiver are far apart, the first reflection source side is no longer on the platform but on natural land.
Kuvassa 2.5.c kuvataan diffraktiosta aiheutuvan vaimenemisen yleinen laskentamenetelmä.
Calculation in favourable conditions
Menetelmä perustuu etenemisreitin jakamiseen kahteen osaan: ”lähteen puolen” reittiin, joka sijaitsee lähteen ja diffraktiopisteen välissä, sekä ”vastaanottajan puolen” reittiin, joka sijaitsee diffraktiopisteen ja vastaanottajan välissä.
The ground effect in favourable conditions is calculated with the equation of Aground,H, provided that the following modifications are made:
Tällöin lasketaan seuraavat:
If Gpath ≠ 0
maavaikutus, lähteen puoli, Δground(S,O)
In the equation of Aground,H, the heights zs and zr are replaced by zs + δ zs + δ zT and zr + δ zr + δ zT respectively where
maavaikutus, vastaanottajan puoli, Δground(S,O)
ao =2 × 10–4 m–1 is the reverse of the radius of curvature
ja kolme diffraktiota:
The lower bound of Aground,F depends on the geometry of the path:
lähteen S ja vastaanottajan R välissä: Δdif(S,R)
If Gpath = 0
kuvalähteen S′ ja R:n välissä: Δdif(S′,R)
Aground,F = Aground,F,min
S:n ja kuvavastaanottajan R′ välissä: Δdif(S,R′).
The height corrections δ zs and δ zr convey the effect of the sound ray bending. δ zT accounts for the effect of the turbulence.
Kuva 2.5.c
Ḡm may also be equal to either Gpath or G′path depending on whether the ground effect is calculated with or without diffraction, and according to the nature of the ground under the source (real source or diffracted).
Diffraktiosta aiheutuvan vaimenemisen laskennan geometria
This is specified in the following subsections.
1 Lähteen puoli
For a path (Si,R) in favourable conditions without diffraction:
2 Vastaanottajan puoli
Ḡw = Gpath in equation (2.5.17);
S on lähde
With diffraction, refer to the next section for the definitions of Ḡw and Ḡm.
R on vastaanottaja
Diffraction
S′ on kuvalähde suhteessa lähteen puolen maaston keskitasoon
As a general rule, the diffraction shall be studied at the top of each obstacle located on the propagation path.
R′ on kuvavastaanottaja suhteessa vastaanottajan puolen maaston keskitasoon
If the path passes ‘high enough’ over the diffraction edge, Adif = 0 can be set and a direct view calculated, in particular by evaluating Aground.
O on diffraktiopiste
In practice, for each frequency band centre frequency, the path difference δ is compared with the quantity – λ/20.
zs on lähteen S ekvivalentti korkeus suhteessa lähteen puolen maaston keskitasoon
If an obstacle does not produce diffraction, this for instance being determined according to Rayleigh's criterion, there is no need to calculate Adif for the frequency band considered.
zo,s on diffraktiopisteen O ekvivalentti korkeus suhteessa lähteen puolen maaston keskitasoon
In other words, Adif = 0 in this case.
zr on vastaanottajan R ekvivalentti korkeus suhteessa vastaanottajan puolen maaston keskitasoon
Otherwise, Adif is calculated as described in the remainder of this part.
zo,r on diffraktiopisteen O ekvivalentti korkeus suhteessa vastaanottajan puolen maaston keskitasoon.
This rule applies in both homogeneous and favourable conditions, for both single and multiple diffraction.
Maaston epäsäännöllisyys lähteen ja diffraktiopisteen välissä sekä diffraktiopisteen ja vastaanottajan välissä otetaan huomioon ekvivalenteilla korkeuksilla, jotka lasketaan suhteessa maaston keskitasoon, ensin lähteen puoli ja sitten vastaanottajan puoli (kaksi maaston keskitasoa), merkittäviä maaston yläpuolisia korkeuksia koskevassa alakohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti.
When, for a given frequency band, a calculation is made according to the procedure described in this section, Aground is set as equal to 0 dB when calculating the total attenuation.
Puhdas diffraktio
The ground effect is taken into account directly in the general diffraction calculation equation.
Puhtaassa diffraktiossa, johon ei liity maavaikutuksia, vaimeneminen lasketaan seuraavasti:
The equations proposed here are used to process the diffraction on thin screens, thick screens, buildings, earth berms (natural or artificial), and by the edges of embankments, cuttings and viaducts.
λ on aallonpituus kyseisen taajuuskaistan nimelliskeskitaajuudella
When several diffracting obstacles are encountered on a propagation path, they are treated as a multiple diffraction by applying the procedure described in the following section on calculation of the path difference.
δ on diffraktoidun reitin ja suoran reitin välinen ero (katso reittien eron laskemista koskeva seuraava alakohta)
The procedures presented here are used to calculate the attenuations in both homogeneous conditions and favourable conditions.
C″ on kerroin, jota käytetään moninkertaisten diffraktioiden huomioon ottamiseksi
Ray bending is taken into account in the calculation of the path difference and to calculate the ground effects before and after diffraction.
C″ = 1 yksinkertaiselle diffraktiolle.
Figure 2.5.c illustrates the general method of calculation of the attenuation due to diffraction.
Moninkertaisessa diffraktiossa, jos e on reitin kokonaispituus, O1–O2 + O2–O3 + O3–O4 ”kuminauhamenetelmällä”, (katso kuvat 2.5.d ja 2.5.f) ja jos e on enemmän kuin 0,3 m (muutoin C″ = 1), tämä kerroin määritetään seuraavasti:
This method is based on breaking down the propagation path into two parts: the ‘source side’ path, located between the source and the diffraction point, and the ‘receiver side’ path, located between the diffraction point and the receiver.
Δdif:n arvot on rajattava:
The following are calculated:
jos Δdif < 0: Δdif = 0 dB
a ground effect, source side, Δground(S,O)
jos Δdif > 25: Δdif = 25 dB vaakasuuntaisesta reunasta johtuvalle diffraktiolle ja vain termille Δdif, joka esiintyy Adif:n laskennassa.
a ground effect, receiver side, Δground(O,R)
Tätä ylärajaa ei pidä soveltaa Δdif-termeissä, jotka ovat mukana Δground:n laskennassa, tai pystysuuntaisen reunan diffraktiossa (sivuttainen diffraktio) teollisuuden melukartoituksen yhteydessä.
and three diffractions:
Reittien eron laskeminen
between the source S and the receiver R: Δdif(S,R)
Reittien ero δ lasketaan pystytasolla, ja se sisältää lähteen ja vastaanottajan.
between the image source S′ and R: Δdif(S′,R)
Tämä on arvio suhteessa Fermat'n periaatteeseen.
between S and the image receiver R′: Δdif(S,R′).
Arviota sovelletaan tässä (lähdeviivat).
Figure 2.5.c
Reittien ero δ lasketaan kuten seuraavissa kuvissa, kohdattujen tilanteiden perusteella.
Geometry of a calculation of the attenuation due to diffraction
Kuva 2.5.d
1 Source side
Huom. Kullekin konfiguraatiolle annetaan δ:n määritelmä.
2 Receiver side
Kuva 2.5.e
S is the source;
Reittien eron laskeminen suotuisissa olosuhteissa (yksinkertainen diffraktio)
R is the receiver;
tapaus
S′ is the image source in relation to the mean ground plane source side;
tapaus
R′ is the image receiver in relation to the mean ground plane receiver side;
tapaus
O is the diffraction point;
Suotuisissa olosuhteissa katsotaan, että kolmella kaartuneella äänisäteellä SO, OR ja SR on sama kaarevuussäde Γ määritettynä seuraavasti:
zs is the equivalent height of the source S in relation to the mean plane source side;
Äänisädekäyrän MN pituus merkitään M̂N suotuisissa olosuhteissa.
zo,s is the equivalent height of the diffraction point O in relation to the mean ground plane source side;
Pituus on yhtä suuri kuin:
zr is the equivalent height of the receiver R in relation to the mean plane receiver side;
Periaatteessa reittien eron laskemisessa suotuisissa olosuhteissa δF on otettava huomioon kolme skenaariota (katso kuva 2.5.e).
zo,r is the equivalent height of the diffraction point O in relation to the mean ground plane receiver side.
Käytännössä riittää kaksi yhtälöä:
The irregularity of the ground between the source and the diffraction point, and between the diffraction point and the receiver, is taken into account by means of equivalent heights calculated in relation to the mean ground plane, source side first and receiver side second (two mean ground planes), according to the method described in the subsection on significant heights above the ground.
jos suora äänisäde SR peitetään esteellä (1. ja 2. tapaus kuvassa 2.5.e):
Pure diffraction
jos suoraa äänisädettä SR ei peitetä esteellä (3. tapaus kuvassa 2.5.e):
For pure diffraction, with no ground effects, the attenuation is given by:
jossa A on suoran äänisäteen SR ja diffraktioesteen jatkeen leikkauspiste.
λ is the wavelength at the nominal centre frequency of the frequency band considered;
Kun kyseessä on moninkertainen diffraktio suotuisissa olosuhteissa:
δ is the path difference between the diffracted path and the direct path (see next subsection on calculation of the path difference);
määritä konveksi kehys, jonka mahdolliset diffraktioreunat luovat,
C″ = 1 for a single diffraction.
laske δF kaartuneen äänisäteen pituuksien perusteella jakamalla diffraktoitunut reitti niin moneen kaartuneeseen segmenttiin kuin tarpeellista (katso kuva 2.5.f)
For a multiple diffraction, if e is the total distance along the path, O1 to O2 + O2 to O3 + O3 to O4 from the ‘rubber band method’, (see Figures 2.5.d and 2.5.f) and if e exceeds 0,3 m (otherwise C″ = 1), this coefficient is defined by:
Kuva 2.5.f
The values of Δdif shall be bound:
Esimerkki reittien eron laskennasta suotuisissa olosuhteissa moninkertaisten diffraktioiden tapauksessa
if Δdif < 0: Δdif = 0 dB
Kuvassa 2.5.f esitetyssä tapauksessa reittien ero on:
if Δdif > 25: Δdif = 25 dB for a diffraction on a horizontal edge and only on the term Δdif which figures in the calculation of Adif.
Vaimenemisen Adif laskeminen
This upper bound shall not be applied in the Δdif terms that intervene in the calculation of Δground, or for a diffraction on a vertical edge (lateral diffraction) in the case of industrial noise mapping.
Diffraktiosta johtuva vaimeneminen, jossa otetaan huomioon lähteen ja vastaanottajan puolen maavaikutukset, lasketaan seuraavien yleisten yhtälöiden mukaan:
Calculation of the path difference
Δdif (S,R) on diffraktiosta johtuva vaimeneminen lähteen S ja vastaanottajan R välissä
The path difference δ is calculated in a vertical plane containing the source and the receiver.
Δground(S,O) on lähteen puolen maavaikutuksesta johtuva vaimeneminen, painotettuna lähteen puolen diffraktiolla, tässä yhtälössä O = O1 moninkertaisten diffraktioiden tapauksessa kuten kuvassa 2.5.f
This is an approximation in relation to the Fermat principle.
Δground(O,R) on vastaanottajan puolen maavaikutuksesta johtuva vaimeneminen, painotettuna vastaanottajan puolen diffraktiolla (katso seuraava alakohta termin Δground(O,R) laskemisesta).
The approximation remains applicable here (source lines).
Termin Δground(S,O) laskeminen
The path difference δ is calculated as in the following Figures, based on the situations encountered.
Aground(S,O) on maavaikutuksesta johtuva vaimeneminen lähteen S ja diffraktiopisteen O välissä.
Figure 2.5.d
Tämä termi lasketaan kuten edellisissä alakohdissa, jotka koskevat laskentaa homogeenisissa olosuhteissa ja suotuisissa olosuhteissa, seuraavin hypoteesein:
Calculation of the path difference in homogeneous conditions.
zr = zo,s
O, O1, and O2 are the diffraction points
Gpath lasketaan välillä S–O
Note: For each configuration, the expression of δ is given.
Homogeenisissa olosuhteissa: Ḡw = G′path yhtälössä (2.5.17), Ḡm = G′path yhtälössä (2.5.18);
Figure 2.5.e
Suotuisissa olosuhteissa: Ḡw = Gpath yhtälössä (2.5.17), Ḡm = G′path yhtälössä (2.5.20)
Calculation of the path difference in favourable conditions (single diffraction)
Δdif(S′,R) on diffraktiosta johtuva vaimeneminen kuvalähteen S′ ja R:n välissä, laskettuna kuten edellisissä alakohdissa puhtaasta diffraktiosta
3rd case
Δdif(S,R) on diffraktiosta johtuva vaimeneminen S:n ja R:n välissä, laskettuna kuten alakohdassa VI.4.4.b.
2nd case
Termin Δground(O,R) laskeminen
1st case
Aground (O,R) on maavaikutuksesta johtuva vaimeneminen diffraktiopisteen O ja vastaanottajan R välissä.
In favourable conditions, it is considered that the three curved sound rays SO, OR, and SR have an identical radius of curvature Γ defined by:
Tämä termi lasketaan kuten edellisissä alakohdissa, jotka koskevat laskentaa homogeenisissa olosuhteissa ja suotuisissa olosuhteissa, seuraavin hypoteesein:
The length of a sound ray curve MN is noted M̂N in favourable conditions.
Gpath lasketaan välillä O–R
This length is equal to:
G′path:n korjausta ei tarvitse ottaa tässä huomioon, koska kyseinen lähde on diffraktiopiste.
In principle, three scenarios should be considered in the calculation of the path difference in favourable conditions δF (see Figure 2.5.e).
Siten Gpath:ia käytetään maavaikutusten laskennassa, mukaan luettuna yhtälön alarajan termi, josta tulee – 3(1 – Gpath).
In practice, two equations are sufficient:
Homogeenisissa olosuhteissa, Ḡw = Gpath yhtälössä (2.5.17) ja Ḡm = Gpath yhtälössä (2.5.18)
if the straight sound ray SR is masked by the obstacle (1st and 2nd case in Figure 2.5.e):
Suotuisissa olosuhteissa Ḡw = Gpath yhtälössä (2.5.17) ja Ḡm = Gpath yhtälössä (2.5.20)
if the straight sound ray SR is not masked by the obstacle (3rd case in Figure 2.5.e):
Δdif(S,R′) on diffraktiosta johtuva vaimeneminen S:n ja kuvavastaanottajan R′ välissä, laskettuna kuten edellisessä alakohdassa puhtaasta diffraktiosta
where A is the intersection of the straight sound ray SR and the extension of the diffracting obstacle.
Δdif(S,R) on diffraktiosta johtuva vaimeneminen S:n ja R:n välissä, laskettuna kuten edellisessä alakohdassa puhtaasta diffraktiosta.
For the multiple diffractions in favourable conditions:
Pystysuuntaisen reunan skenaariot
determine the convex hull defined by the various potential diffraction edges;
Yhtälöä (2.5.21) voidaan käyttää diffraktioiden laskemiseen pystysuuntaisissa esteissä (sivuttainen diffraktio) teollisuusmelun tapauksessa.
eliminate the diffraction edges which are not on the boundary of the convex hull;
Tässä tapauksessa Adif = Δ dif(S,R) ja termi Aground säilytetään.
calculate δF based on the lengths of the curved sound ray, by breaking down the diffracted path into as many curved segments as necessary (see Figure 2.5.f)
Lisäksi Aatm ja Aground lasketaan etenemisreitin koko pituudelta.
Figure 2.5.f
Adiv lasketaan edelleen suoralta etäisyydeltä d. Yhtälöistä (2.5.8) ja (2.5.6) tulee vastaavasti:
Example of calculation of the path difference in favourable conditions, in the case of multiple diffractions
Δdif:ää käytetään homogeenisissa olosuhteissa yhtälössä (2.5.34).
In the scenario presented in Figure 2.5.f, the path difference is:
Heijastukset pystysuuntaisista esteistä
Calculation of the attenuation Adif
Absorptiosta johtuva vaimeneminen
The attenuation due to diffraction, taking the ground effects on the source side and receiver side into account, is calculated according to the following general equations:
Heijastukset pystysuuntaisista esteistä käsitellään kuvalähteiden avulla.
Δdif (S,R) is the attenuation due to the diffraction between the source S and the receiver R
Rakennusten julkisivujen ja meluesteiden heijastukset käsitellään tällä tavoin.
Δground(S,O) is the attenuation due to the ground effect on the source side, weighted by the diffraction on the source side; where it is understood that O = O1 in case of multiple diffractions as in Figure 2.5.f
Este katsotaan pystysuuntaiseksi, jos sen kaltevuus suhteessa pystytasoon on alle 15°.
Δground(O,R) is the attenuation due to the ground effect on the receiver side, weighted by the diffraction on the receiver side (see the following subsection on calculation of the term Δground(O,R)).
Kun käsitellään heijastuksia kohteista, joiden kaltevuus suhteessa pystysuuntaan on vähintään 15°, kyseistä kohdetta ei oteta huomioon.
Calculation of the term Δground(S,O)
Esteet, joissa ainakin yksi ulottuvuus on alle 0,5 m, jätetään huomiotta heijastuslaskelmassa, lukuun ottamatta erityiskonfiguraatioita.
Aground(S,O) is the attenuation due to the ground effect between the source S and the diffraction point O. This term is calculated as indicated in the previous subsection on calculations in homogeneous conditions and in the previous subsection on calculation in favourable conditions, with the following hypotheses:
[5]
zr = zo,s,
Huomaa, että maaston heijastuksia ei käsitellä tässä yhteydessä.
Gpath is calculated between S and O,
Ne otetaan huomioon rajasta johtuvan vaimenemisen laskennassa (maasto, diffraktio).
In homogeneous conditions: Ḡw = G′path in equation (2.5.17), Ḡm = G′path in equation (2.5.18),
Jos LWS on lähteen S tehotaso ja αr esteen pinnan absorptiokerroin standardin EN 1793-1:2013 määritelmän mukaan, niin kuvalähteen tehotaso S′ on yhtä kuin
In favourable conditions: Ḡw = Gpath in equation (2.5.17), Ḡm = G′path in equation (2.5.20),
jossa 0 ≤ αr < 1
Δdif(S′,R) is the attenuation due to the diffraction between the image source S′ and R, calculated as in the previous subsection on pure diffraction,
Edellä mainittuja leviämisen vaimenemisia sovelletaan sitten tähän reittiin (kuvalähde, vastaanottaja) kuin suoraan reittiin.
Δdif(S,R) is the attenuation due to the diffraction between S and R, calculated as in Subsection VI.4.4.b.
Kuva 2.5.g