natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After all, although some entities were sold in good time, two of the largest entities to be sold, Crediop and Sabadell, remain subsidiaries of Dexia even though the time-limit set for their sale has expired, and they do not appear likely to be sold in the immediate future.
Siitä huolimatta, että jotkin yhtiöt on myyty hyvissä ajoin, kaksi suurinta myytävää yhtiötä, Crediop ja Sabadell, ovat yhä Dexian tytäryhtiöitä, vaikka niiden myyntiä koskeva määräaika on jo umpeutunut. Vaikuttaa lisäksi siltä, ettei niiden myynti ole todennäköistä lähitulevaisuudessa.
The deleveraging target for 2010 was ‘met’ on 31 March 2011 rather than by 31 December 2010, as the Member States concerned had committed to.
Vuoden 2010 purkamistavoite saavutettiin 31 päivänä maaliskuuta 2011 eikä 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä, johon asianomaiset jäsenvaltiot olivat sitoutuneet.
Point 18d of the commitments requires the Member States concerned, where annual targets are not met, to submit to the Commission measures to enable the targets to be met by 30 June of the following year.
Sitoumusten 18 kohdan d alakohdassa edellytetään, että mikäli vuositavoitteita ei saavuteta, asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettavalle komissiolle kuvaus toimenpiteistä, joiden avulla tavoitteet voidaan saavuttaa seuraavan vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä.
If Dexia met its annual deleveraging target at the end of 2011, it was because the balance sheet no longer included the assets and liabilities of DBB/Belfius, which was sold in October 2011, whereas the target was set on the assumption that this major subsidiary of the Group would still belong to Dexia.
Jos Dexia siis saavuttaisi vuotuisen purkamistavoitteensa vuoden 2011 loppuun mennessä, se johtuisi siitä, että lokakuussa 2011 myydyn DBB/Belfiuksen varat ja velat eivät enää kuulu sen taseeseen. Tavoite oli puolestaan asetettu olettaen, että yhtymän kyseinen suuri tytäryhtiö olisi yhä osa Dexiaa.
While noting that the target for 2011 was officially met, the Commission considers that the deleveraging achieved at the end of 2011 by a Dexia Group without DBB/Belfius was well below the rate required by the conditional authorisation decision for a Dexia Group with DBB/Belfius.
Komissio tunnustaa, että vuoden 2011 tavoite kyllä saavutettiin virallisesti, mutta katsoo, että Dexia-yhtymä ei ilman DBB/Belfiuksen myyntiä olisi läheskään onnistunut saavuttamaan ehdollisessa lupapäätöksessä DBB/Belfiuksen sisältämälle Dexia-yhtymälle asetettua tavoitetta.
Lastly, in reply to the comments of the Member States concerned, the Commission notes that although the sovereign debt crisis may indeed be seen as having hampered the implementation of the conditional authorisation decision, the sovereign debt crisis may not, however, be relied on as a reason for failing to comply with certain commitments such as the minimum RAROC.
Lopuksi vastauksena asianomaisten jäsenvaltioiden huomautuksiin komissio toteaa, että vaikka valtion velkakriisin voidaan katsoa haitanneen ehdollisen lupapäätöksen täytäntöönpanoa, sitä ei kuitenkaan voida pitää pätevänä syynä sille, miksi tiettyjä sitoumuksia, kuten RAROC- vähimmäisarvoa, ei noudatettu.
For the reasons set out above, the doubts expressed by the Commission in its temporary approval decision [88] and in its decision to extend the procedure [89] have not been allayed by the comments from the Member States concerned claiming that the commitments and conditions set out in the conditional authorisation decision have been complied with [90].
Edellä kuvatuista syistä johtuen asianomaiset jäsenvaltiot eivät ole onnistuneet lieventämään komission tilapäisessä hyväksymispäätöksessä [88] ja menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessä [89] esitettyjä epäilyksiä väittämällä, että ehdollisessa lupapäätöksessä asetettuja sitoumuksia ja ehtoja on noudatettu [90].
The Commission therefore concludes that the conditions and commitments in the conditional authorisation decision have not been complied with, and that the Member States concerned have misused, within the meaning of Article 108(2) TFEU, the aid which was the subject of the conditional authorisation decision.
Komissio toteaa näin ollen, että ehdollisen lupapäätöksen ehtoja ja sitoumuksia ei ole noudatettu ja että asianomaiset jäsenvaltiot ovat käyttäneet ehdollisen lupapäätöksen mukaista, SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea väärin.
Presence of additional aid to Dexia in the form of Arcofin’s participation in Dexia’s recapitalisation
Arcofinin osallistumisena Dexian pääomapohjan vahvistamiseen Dexialle annetun lisätuen olemassaolo
When the Commission examined Dexia’s recapitalisation in the context of its conditional authorisation decision, it concluded that the measure fulfilled all the conditions of Article 107(1) TFEU, except as regards the participation of Arcofin, Ethias and CNP Assurances in the capital increase.
Kun komissio tarkasteli Dexian pääomapohjan vahvistamista ehdollisen lupapäätöksen yhteydessä, se totesi, että kyseinen toimenpide täytti kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan ehdot, lukuun ottamatta Arcofinin, Ethiaksen ja CNP Assurancesin osallisuutta pääomankorotukseen.
It concluded in recital 130 of that decision that the participation of these companies in Dexia’s recapitalisation did not satisfy the condition that it should be financed through State resources.
Kyseisen päätöksen johdanto-osan 130 kappaleessa komissio totesi, että näiden yhtiöiden osallistuminen Dexian pääomapohjan vahvistamiseen ei täyttänyt ehtoa, jonka mukaan pääomankorotus on rahoitettava valtion varoista.
As described in recital 31 of the decision to extend the procedure, on 3 April 2012 the Commission opened a formal investigation procedure in case SA.33927 [91] ‘guarantee scheme protecting the shares of individual members of financial cooperatives’, considering, on a preliminary view, that the guarantee scheme might constitute aid incompatible with the internal market for financial cooperatives whose individual members were covered by the scheme, and therefore in particular for Arcofin.
Kuten menettelyn laajentamista koskevan päätöksen johdanto-osan 31 kappaleessa on kuvattu, komissio aloitti 3 päivänä huhtikuuta 2012 muodollisen tutkintamenettelyn asiassa SA.33927 [91] ”takausjärjestely hyväksyttyjen taloudellisten osuuskuntien yksittäisten jäsenten osuuksille”. Se totesi alustavan näkemyksensä mukaisesti, että takausjärjestely saattaa sisältää sisämarkkinoille soveltumatonta tukea taloudellisten osuuskuntien yksittäisille jäsenille ja siten erityisesti myös Arcofinille.
Among other things, according to the decision of 3 April 2012, the guarantee scheme might have helped cooperatives to obtain more capital or, at least, to preserve their existing capital by persuading their existing individual members not to leave their cooperative.
Huhtikuun 3 päivänä 2012 annetun päätöksen mukaan takausjärjestely esimerkiksi mahdollisesti auttoi osuuskuntia keräämään lisää pääomaa tai ainakin säilyttämään olemassa olevan pääomansa suostuttelemalla yksittäiset jäsenensä jäämään osuuskunnan jäseniksi.
This was particularly relevant during the period from autumn 2008 to the date when the royal decree was adopted (10 October 2011), when the fragile state of the markets in general and financial institutions in particular would otherwise have encouraged investors to leave cooperatives [92].
Kyseinen seikka oli erityisen olennainen syyskuusta 2008 kuninkaallisen asetuksen antamispäivään (10 päivään lokakuuta 2011) asti, jolloin markkinoiden ja erityisesti rahoituslaitosten hauras tilanne olisi muutoin saattanut saada sijoittajat luopumaan osuuskuntien jäsenyydestä [92].
As stated in the decision of 3 April 2012 and in the decision to extend the procedure, the Commission pointed out that:
Kuten 3 päivänä huhtikuuta 2012 annetussa päätöksessä sekä menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessä on todettu, komissio huomauttaa, että:
on 10 October 2008, the Belgian Government issued a press release announcing its decision to extend the protection provided by the deposits and financial instrument protection fund, which covers the assets of customers of the banking institutions [93].
lokakuun 10 päivänä 2008 Belgian hallitus antoi lehdistötiedotteen, jossa se ilmoitti päätöksestään laajentaa talletusten ja rahoitusvälineiden suojarahaston varoilla katettua pankkilaitosten asiakkaiden varoja koskevaa takausta [93].
This guarantee was to be extended to other financial sector institutions, ‘in particular insurance companies [‘branch 21’ life insurance] or recognised cooperatives … upon request’ [94].
Kyseinen takaus oli määrä laajentaa kattamaan myös muut finanssialan laitokset, erityisesti vakuutusyhtiöt [ns. Branch 21 -henkivakuutukset] ja hyväksytyt osuuskunnat […] erillisestä pyynnöstä [94].
The press release stated that ‘some organisations have already submitted requests’;
Lehdistötiedotteessa todettiin, että eräät organisaatiot ovat jo lähettäneet pyynnön;
on 15 October 2008, the Belgian Federal Parliament adopted a law to promote financial stability, under which the State may introduce by decree ‘a system for granting a State guarantee for commitments given by the institutions under supervision’, i.e. insurance companies, credit institutions, investment firms and stockbrokers;
lokakuun 15 päivänä 2008 Belgian liittovaltion parlamentti hyväksyi lain, jonka tarkoituksena oli edistää taloudellista vakautta. Kyseisen lain nojalla valtio voi antaa asetuksen sellaisen järjestelyn käyttöönotosta, jonka nojalla valvonnan alaisten laitosten antamille sitoumuksille voidaan myöntää valtiontakaus, eli vakuutusyhtiöille, luottolaitoksille, sijoitusyhtiöille ja pörssivälittäjille;
In the case of deposits, the special fund guarantees a second tranche of EUR 50000-100000 on top of the first tranche of EUR 50000 already guaranteed by the deposit and financial instrument protection fund. In the case of ‘branch 21’ life insurance products, the special fund guarantees these products for the sum of EUR 100000 [95];
Belgian Caisse des Dépôts et Consignations loi talletusten ja henkivakuutusten suojaamista varten uuden ”erityisrahaston”. Talletusten osalta erityisrahastosta taataan toinen 50000–100000 euron erä; ensimmäinen 50000 euron erä oli jo suojattu talletusten ja rahoitusvälineiden suojarahaston varoista. Branch 21 -henkivakuutusten osalta erityisrahaston suoja on 100000 euroa [95];
on 21 January 2009, the Belgian Government issued a press release confirming its commitment to offer a guarantee scheme ‘to [individual] members of existing recognised cooperatives at least half of whose assets are invested in one or more companies active in the financial sector or which are authorised to operate as credit institutions’.
tammikuun 21 päivänä 2009 Belgian hallitus antoi lehdistötiedotteen, jossa se vahvisti sitoumuksensa tarjota takausjärjestelyä sellaisille hyväksyttyjen osuuskuntien [yksittäisille] jäsenille, joiden varoista vähintään puolet on sijoitettu yhteen tai useampaan finanssialalla toimivaan yhtiöön tai luottolaitoksena toimivaan yhtiöön.
On the same date the Arco Group informed its members of this confirmation by the Government [96];
Samana päivänä Arco-yhtymä tiedotti hallituksen antamasta vahvistuksesta jäsenilleen [96];
on 14 April 2009 [97], a royal decree instructed the Minister of Finance to draft a law introducing a system for granting a State guarantee for the repayment to individual members of their share of the capital of recognised cooperatives;on 9 September 2011, the Belgian Federal Government confirmed that a draft regulation on the State guarantee for individual members of recognised cooperatives had been finalised [98];
huhtikuun 14 päivänä 2009 [97] annetussa kuninkaallisessa asetuksessa ohjeistettiin valtionvarainministeriä laatimaan laki sellaisen järjestelyn käyttöönotosta, jonka nojalla voitaisiin myöntää valtiontakaus hyväksyttyjen osuuskuntien yksittäisten jäsenten osuuksien takaisinmaksamista varten;syyskuun 9 päivänä 2011 Belgian liittohallitus vahvisti, että hyväksyttyjen osuuskuntien yksittäisille jäsenille myönnettävää valtiontakausta koskeva asetusluonnos oli saatu valmiiksi [98];
the royal decree of 10 October 2011 extended the guarantee introduced by the royal decree of 14 November 2008 to cover recognised cooperatives, so that the special fund also protected their capital.
lokakuun 10 päivänä 2011 annettu kuninkaallinen asetus laajensi 14 päivänä marraskuuta 2008 annetun kuninkaallisen asetuksen kattamaan hyväksytyt osuuskunnat siten, että niiden pääoma taattaisiin erityisrahaston varoista.
It stated that the protection offered by the special fund protecting deposits, life insurance and the capital of recognised cooperatives was effective from receipt of payment of the annual contribution and the entrance fee by the insurance company or cooperative applying to participate in the fund;
Asetuksessa todettiin, että erityisrahaston hyväksyttyjen osuuskuntien talletuksille, henkivakuutuksille ja pääomalle antamaa suojaa sovelletaan, kun vuosimaksut on suoritettu ja rahastoon mukaan haluava vakuutusyhtiö tai osuuskunta on maksanut osuusmaksunsa;
by a royal decree of 7 November 2011, Belgium announced that, pursuant to the royal decree of 14 November 2008, the application for capital protection from the recognised cooperatives ARCOPAR SCRL, ARCOFIN SCRL and ARCOPLUS SCRL had been approved.
Belgia ilmoitti 7 päivänä marraskuuta 2011 annetulla kuninkaallisella asetuksella, että 14 päivänä marraskuuta 2008 annetun kuninkaallisen asetuksen nojalla hyväksytyille osuuskunnille ARCOPAR SCRL, ARCOFIN SCRL ja ARCOPLUS SCRL oli myönnetty pääomasuoja.
That approval had been granted ‘Having regard to the fact that … there is justification … for granting [to shares in recognised cooperatives] a guarantee scheme equivalent to the one that exists for substitute savings products, in other words bank deposits and ‘branch 21’ insurance for extending deposit protection to the capital of recognised cooperatives, in the near future, in accordance with the earlier announcement on the subject’.
Kyseinen hyväksyntä oli myönnetty seuraavin perustein: ottaa huomioon […] että on olemassa perusteet […] vastaavan takausjärjestelyn myöntämiseksi [hyväksyttyjen osuuskuntien osuuksille] kuin talletustuotteille on myönnetty, eli toisin sanoen pankkitalletuksille ja ns. Branch 21 -vakuutuksille, [ja] talletussuojan laajentamiseksi kattamaan hyväksyttyjen osuuskuntien pääoma lähitulevaisuudessa asiasta aiemmin annetun ilmoituksen mukaisesti.
As far as the Commission is aware, the Arco Group — or more accurately its three subsidiaries Arcofin, Arcopar and Arcoplus — was the first recognised financial cooperative to have applied for the scheme for its individual members and remains, to date, the only financial cooperative covered by the guarantee scheme.
Komission tietojen mukaan Arco-yhtymä – tai tarkemmin sanottuna sen kolme tytäryhtiötä Arcofin, Arcopar ja Arcoplus – oli ensimmäinen hyväksytty taloudellinen osuuskunta, joka haki järjestelyä yksittäisille jäsenilleen, ja on edelleen ainoa takausjärjestelyyn kuuluva taloudellinen osuuskunta.
According to the report by the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, there was no particular financial interest for Arcofin in participating in the recapitalisation of Dexia, and the operation was carried out under pressure from the authorities:
Dexia SA:n hajoamiseen johtaneiden syiden tutkinnasta vastaavan Belgian edustajainhuoneen erityistoimikunnan raportin mukaan Arcofinilla ei ollut erityisiä taloudellisia syitä osallistua Dexian pääomapohjan vahvistamiseen, ja toimenpide suoritettiin viranomaisten painostuksesta:
‘The events occurred in a context where the private shareholders in question were already in a weak position.
’Toimenpiteet toteutettiin tilanteessa, jossa asianomaiset yksityiset osakkaat olivat jo ennestään heikossa asemassa.
Holding Communal and the Arco Group relied on income from the portfolio which they held in Dexia, and their own resources were extremely limited.
[…] Holding Communalin ja Arco-yhtymän toiminta riippui niiden Dexiassa olevien salkkujen tuloista, ja niiden omat varat olivat hyvin rajalliset.
On 30 September 2008, Arcofin (Arco Group) and Holding Communal subscribed to a capital increase of EUR 350 million and EUR 500 million respectively in order to rescue Dexia SA.
Syyskuun 30 päivänä 2008 Arcofin (Arco-yhtymä) ja Holding Communal osallistuivat Dexia SA:n pelastamiseksi toteutettuun pääomankorotukseen Arcofin 350 miljoonalla eurolla ja Holding Communal 500 miljoonalla eurolla.
Although these shareholders did not themselves have the resources necessary to participate in this capital increase, first of all, they obviously wanted to avoid an excessive dilution of their shareholding, and second, it appears that they also came under pressure from the authorities to go ahead with the subscription.
Vaikka kyseisillä osakkailla ei ollut pääomankorotukseen osallistumiseen tarvittavia omia varoja, ne kuitenkin halusivat välttää omistusosuutensa liiallisen laimentumisen ja lisäksi vaikuttaa siltä, että viranomaiset painostivat yhtiöitä osallistumaan toimenpiteeseen.
In order to understand the situation facing Arco and Holding Communal, we need to look at the 2008 recapitalisation operation, which was where their shared problem really started.
Jotta voisimme ymmärtää Arcon ja Holding Communalin tilanteen paremmin, meidän on tarkasteltava vuonna 2008 toteutettua pääoman korotustoimenpidettä, jolloin yhtiöitä koskevat ongelma tosiasiallisesti alkoi.
At that time Arco was actively diversifying its portfolio, following a diagnosis that its main position was too heavily concentrated in Dexia.
Tuolloin Arco pyrki aktiivisesti monipuolistamaan salkkunsa sisältöä, minkä johdosta se totesi, että salkun positiot olivat liian paljon keskitetty Dexiaan.
There was no economic interest in further concentrating its portfolio, beyond considerations relating purely to funding, which was also causing problems — see the section analysing this.
[…] Salkun merkityksen lisääminen ei ollut yhtiön taloudellisten etujen mukaista, lukuun ottamatta pelkästään rahoitukseen liittyviä seikkoja, joista myös aiheutui ongelmia – katso lisätietoja aihetta käsittelevästä kappaleesta.
However, when the emergency recapitalisation was to be decided in October 2008, these two shareholders decided to do whatever was needed to avoid diluting their holding too much.
Kuitenkin, kun päätös pääomapohjan vahvistamisesta tehtiin lokakuussa 2008, kyseiset kaksi osakasta olivat valmiita toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet estääkseen omistusosuutensa liiallisen laimentumisen.
The result of this decision … was that their portfolio of holdings was much more concentrated, with a major focus on the Dexia Group, which de facto became their biggest problem.
Kyseisen […] koskevan päätöksen seurauksena yhtiöiden osakesalkut olivat liian keskitettyjä ja niiden pääpaino oli enimmäkseen Dexia-yhtymässä, mikä tosiasiallisesti muodostui niiden suurimmaksi ongelmaksi.
This capital increase, which was financially beneficial for the Group [Dexia], thus placed these two shareholders in particular in a much weaker position, since they were not financially strong enough to absorb the operation in the systematic risk of their portfolio; for them, the Dexia risk became a specific, non-diversified risk’ [99].
Tämä pääomapohjan vahvistaminen, joka paransi yhtymän [Dexia] taloutta, asetti siten etenkin kyseiset kaksi osakasta huomattavasti heikompaan asemaan, sillä ne eivät olleet taloudellisesti tarpeeksi vahvoja kattamaan toimenpiteen aiheuttaman riskin salkkuunsa kohdistuvana systemaattisena riskinä; Dexiasta muodostui kyseisille osakkaille erityinen, hajauttamaton riski.’ [99]
According to the Belgian press, the Minister of Finance in the previous government had stated on 25 January 2012, at a hearing before the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, that the State guarantee for the shares of Arcofin’s members was the result of a political compromise dating back to 2008 and the first Dexia rescue plan:
Belgian tiedotusvälineiden mukaan edellisen hallituksen valtionvarainministeri oli Dexia SA:n hajoamiseen johtaneiden syiden tutkinnasta vastaavan Belgian edustajainhuoneen erityistoimikunnan 25 päivänä tammikuuta 2012 järjestämässä kuulemistilaisuudessa todennut, että valtiontakaus Arcofinin jäsenten osuuksille johtui vuonna 2008 laadittua Dexian ensimmäistä pelastamissuunnitelmaa koskevasta poliittisesta kompromissista:
‘He [the Belgian Finance Minister] also confided [on Wednesday, 25 January 2012, during his hearing before the Parliamentary Commission on the break-up of Dexia] that he had not been entirely sure about the Arco guarantees, particularly because he rather feared that Europe would not agree to them.
’Hän [Belgian valtionvarainministeri] myös myönsi [keskiviikkona 25 päivänä tammikuuta 2012 Dexian hajoamista käsitellyssä parlamentaarisen komitean järjestämässä kuulemistilaisuudessa], että hän ei ollut ollut täysin vakuuttunut Arcon takuista, etenkin siksi, että hän pelkäsi, ettei Eurooppa hyväksyisi niitä.
The fact that the guarantees were still set up was the result, according to the Deputy Prime Minister [the Belgian Finance Minister], of a political compromise dating from 2008 and the first Dexia rescue plan.
Se, että takuut kuitenkin annettiin, johtui varapääministerin [Belgian valtionvarainministerin] mukaan vuonna 2008 laadittua Dexian ensimmäistä pelastussuunnitelmaa koskevasta poliittisesta kompromissista.
This is the first time that anyone involved has admitted that such a compromise existed, even though it was by no means a secret.
Tämä on ensimmäinen kerta, kun kukaan toimenpiteeseen osallistuneista on myöntänyt kyseisen kompromissin olemassaolon, vaikka se ei missään tapauksessa ole ollut mikään salaisuus.
According to [the Minister], the question of protection … for Arco’s members had already been raised in late September 2008 at the Egmont Palace, on the night of the first Dexia rescue.
[Ministerin] mukaan kysymys suojan myöntämisestä […] Arcon jäsenille oli esitetty jo syyskuun 2008 lopussa Egmontin palatsissa iltana, jolloin päätös Dexian ensimmäisestä pelastussuunnitelmasta tehtiin.
‘Before the Dexia Commission [the Belgian Finance Minister] also confided that he had not initially been in favour of this guarantee, which was the result of a political compromise reached in 2008, the former Finance Minister confirmed. He recalled that around the time of the first Dexia rescue in September 2008, the idea had been to extend the guarantee for savers to branch 21 products, …, and to Arco members. ‘… On Arco, the question was raised in the inner Cabinet itself’ ’ [101].
’Dexiaa käsittelevän komission edessä [Belgian valtionvarainministeri] myönsi myös, ettei hän aluksi ollut kannattanut kyseisen takuun myöntämistä, joka johtui vuonna 2008 tehdystä poliittisesta kompromissista. Hän muistutti, että syyskuussa 2008 laaditun Dexian ensimmäisen pelastussuunnitelman aikoihin tarkoituksena oli laajentaa takaus koskemaan Branch 21 -tuotteiden haltijoita […]ja Arcon jäseniä. ’[…] Arcon osalta kysymyksen nosti esiin hallituksen sisäpiiri’.’ [101]
According to a statement by an MP during the debate on the report by the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, the State had given Arco Group members access to the guarantee scheme in return for Arcofin’s participation, under government pressure, in Dexia’s capital increase:
Dexia SA:n hajoamiseen johtaneiden syiden tutkinnasta vastaavan Belgian edustajainhuoneen erityistoimikunnan raporttia käsittelevän keskustelun yhteydessä eräs parlamentin jäsen antoi lausunnon, jonka mukaan valtio oli ottanut Arco-yhtymän jäsenet mukaan takausjärjestelyyn vastineeksi sille, että Arcofin – hallituksen painostuksesta – osallistuu Dexian pääomapohjan vahvistamiseen: