natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If in flask FS (abiotic) a significant increase (> 10 %) in the amount of TIC is observed, abiotic degradation processes may have occurred.
Jos TIC-pitoisuus nousee merkittävästi (> 10 %) FS-pullossa (abioottinen), abioottisia hajoamisprosesseja on voinut tapahtua.
Validity of results
Tulosten luotettavuus
A test is considered valid if:
Testi on luotettava, jos
the mean percentage degradation in vessels FC containing the reference chemical is > 60 % by the 14th day of incubation; and
keskimääräinen hajoamisprosentti astioissa FC, jotka sisältävät vertailukemikaalia, on > 60 prosenttia 14. inkubaatiopäivään mennessä ja
the mean amount of TIC present in the blank controls FB at the end of the test is > 3 mg C/l.
TIC:n keskimääräinen määrä kontrollipulloissa FB testin lopussa on > 3 mg C/l.
If these limits are not met, the test should be repeated with an inoculum from another source and/or the procedures used should be reviewed.
Jos nämä ehdot eivät täyty, testi on toistettava käyttämällä toisesta lähteestä saatua siirrosainetta ja/tai testivaiheet on käytävä läpi.
For example, if high blank IC production is a problem the procedure given in paragraphs 27 to 32 should be followed.
Jos esimerkiksi ongelmana on suuri IC-tuotanto kontrollipulloissa, on noudatettava kohdissa 27–32 annettuja ohjeita.
If the test chemical does not reach 60 % ThIC and was shown not to be inhibitory (paragraph 65), the test could be repeated with increased concentration of inoculum (up to 30 mg/l activated sludge and 100 ml effluent/l) or inocula from other sources, especially if degradation had been in the range 20 to 60 %.
Jos testikemikaali ei saavuteta arvoa 60 % ThIC ja se on osoitettu ei-inhiboivaksi (kohta 65), testi voidaan toistaa käyttämällä suurempaa siirrosaineen pitoisuutta (enintään 30 mg/l aktiivilietettä ja 100 ml jätevettä/l) tai eri lähteestä saatua siirrosainetta, varsinkin jos hajoaminen oli suuruudeltaan 20–60 prosenttia.
Biodegradation > 60 % ThIC within the 10-d window in this test demonstrates that the test chemical is readily biodegradable under aerobic conditions.
Jos biohajoaminen on > 60 % ThIC 10-päiväisen jakson aikana tässä testissä, testikemikaali on helposti biohajoava aerobisissa oloissa.
If the pass value of 60 % ThIC is not attained, determine the pH value in media in bottles which have not been made acid or alkaline; a value of less than 6,5 could indicate that nitrification had occurred.
Jos kynnysarvoa 60 % ThIC ei saavuteta, määritä aineen pH-arvo pulloissa, joita ei ole muutettu happamaksi tai emäksiseksi. Jos arvo on alle 6,5, nitrifikaatiota on voinut tapahtua.
In such a case repeat the test with a buffer solution of higher concentration.
Toista tässä tapauksessa testi käyttämällä puskuriliuosta, jonka pitoisuus on suurempi.
Compile a table of % D for each test (FT), reference (FC) and, if included, inhibition control bottle (FI) for each day sampled.
Laadi taulukko, johon merkitään jokaisen testipullon (FT), vertailupullon (FC) ja mahdollisten inhibition seurantaan tarkoitettujen pullojen (FI) % D-arvo jokaisena näytteenottopäivänä.
If comparable results are obtained for replicate bottles, plot a curve of mean % D against time.
Jos rinnakkaispulloista saadaan verrattavissa olevat tulokset, piirrä käyrä arvon % D keskiarvosta ajan suhteen.
Record the amount of TIC in the blanks (FB) and in the sterile controls (FS) DOC and/or other determinands, and their percentage removal.
Kirjaa ylös TIC:n määrä kontrollipulloissa (FB) ja steriileissä kontrollipulloissa (FS) DOC ja/tai muut määreet sekä niiden poistumaprosentit.
Determine the mean value of % D in the plateau phase, or use the highest value if the biodegradation curve decreases in the plateau phase, and report this as the “degree of biodegradation of the test chemical”.
Määritä % D -arvon keskiarvo tasannevaiheessa tai käytä korkeinta arvoa, jos biohajoamiskäyrä laskee tasannevaiheessa, ja anna tämä arvo testikemikaalin biohajoamisasteena.
It is important to ensure that in the latter case the highest value is not an outlier.
Jälkimmäisessä tapauksessa on tärkeää varmistaa, että korkein arvo ei ole poikkeava arvo.
common name, chemical name, CAS number, structural formula and relevant physical-chemical properties;
yleisnimi, kemiallinen nimi, CAS-numero, rakennekaava ja merkitykselliset fysikaalis-kemialliset ominaisuudet
purity (impurities) of test chemical.
testikemikaalin puhtaus (epäpuhtaudet),
reference to this Test Method;
viittaus tähän testimenetelmään
description of the test system used (e.g. volume of the vessel, head space to liquid ratio, method of stirring, etc.);
käytetyn testijärjestelmän kuvaus (astian tilavuus, kaasutilan ja nesteen suhde, sekoitustapa jne.)
application of test chemical and reference chemical to test system: test concentration used and amount of carbon dosed into each test bottle, any use of solvents;
testikemikaalin ja vertailukemikaalin lisääminen testijärjestelmään: käytetty testipitoisuus ja jokaiseen pulloon annostellun hiilen määrä, mahdollinen liuottimien käyttö
details of the inoculum used, any pre-treatment and pre-conditioning;
käytetyn siirrosaineen tiedot, mahdollinen esikäsittely
incubation temperature;
inkubointilämpötila
validation of the principle of IC analysis;
IC-analyysin periaatteen validointi
main characteristics of the IC analyser employed (and any other analytical methods used);
käytetyn IC-analysaattorin (ja muiden käytettyjen analyysimenetelmien) pääominaisuudet
raw data and calculated values of biodegradability in tabular form;
raakatiedot ja lasketut biohajoavuusarvot taulukkomuodossa
the graph of percentage degradation against time for the test and reference chemicals, the lag phase, degradation phase, 10-d window and slope;
testi- ja vertailukemikaalin hajoamisprosenttikäyrä suhteessa aikaan, lag-vaihe, hajoamisvaihe, 10-päiväinen jakso ja kulmakerroin
percentage removal at plateau, at end of test, and after 10-d window;
poistumaprosentti tasannevaiheessa, testin lopussa ja 10-päiväisen jakson jälkeen
reasons for any rejection of the test results;
syyt mahdolliseen testitulosten hylkäämiseen
any other facts that are relevant to the procedure followed;
muut käytetyn menetelmän kannalta merkitykselliset tiedot
Chapter C.4 of this Annex Determination of “Ready” Biodegradability — CO2 Evolution Test (Method C.4-C).
Tämän liitteen luku C.4 Biohajoavuuden määritys – hiilidioksidin muodostumiskoe (Menetelmä C.4-C).
Water Quality — Evaluation of ultimate aerobic biodegradability of organic compounds in aqueous medium — Carbon dioxide evolution Test (Sturm).
Water Quality – Evaluation of ultimate aerobic biodegradability of organic compounds in aqueous medium – Carbon dioxide evolution Test (Sturm).
ISO 14593, (1999) Water Quality — Evaluation of ultimate aerobic biodegradability of organic compounds in an aerobic medium-method by analysis of inorganic carbon in sealed vessels (CO2 headspace test).
ISO 14593, (1999) Water Quality – Evaluation of ultimate aerobic biodegradability of organic compounds in an aerobic medium-method by analysis of inorganic carbon in sealed vessels (C02 headspace test).
The ISO headspace CO2 biodegradation test, Chemosphere 34: 1813-1822.
The ISO headspace CO2 biodegradation test, Chemosphere 34: 1813–1822.
Chapter C.11 of this Annex, Activated sludge respiration inhibition test.
Tämän liitteen luku C.11 Aktiivilietteen soluhengityksen inhibitiotesti.
ISO 10634 (1996) Water Quality — Guidance for the preparation and treatment of poorly water-soluble organic compounds for the subsequent evaluation of their biodegradability in an aqueous medium.
ISO 10634 (1996) Water Quality – Guidance for the preparation and treatment of poorly water-soluble organic compounds for the subsequent evaluation of their biodegradability in an aqueous medium.
ABBREVIATIONS AND DEFINITIONS
LYHENTEET JA MÄÄRITELMÄT
IC Inorganic carbon
IC ”Inorganic carbon” – Epäorgaaninen hiili
Theoretical carbon dioxide (mg) is the quantity of carbon dioxide calculated to be produced from the known or measured carbon content of the test chemical when fully mineralised; also expressed as mg carbon dioxide evolved per mg test chemical.
”Theoretical carbon dioxide” (mg) – Hiilidioksidimäärä, joka lasketaan saatavan testattavan aineen tunnetusta tai mitatusta, epäorgaaniseen muotoon muunnetusta hiilestä. ThCO2 ilmaistaan myös muodostuneen hiilidioksidin painona (mg) testattavan kemikaalin massaa (mg) kohti.
DOC Dissolved organic carbon is the organic carbon present in solution or that which passes through a 0,45 micrometre filter or remains in the supernatant after centrifuging at approx. 4000 g (about 40000 m sec-2) for 15 min.
DOC ”Dissolved organic carbon” – Liuoksessa oleva orgaaninen hiili tai orgaaninen hiili, joka läpäisee 0,45 μm:n suodattimen tai jää pinnalle, kun liuosta on sentrifugoitu nopeudella 40000 ms-2 (n. 4000 g) 15 minuutin ajan. DIC ”Dissolved inorganic carbon” – liuennut epäorgaaninen hiili
DIC Dissolved inorganic carbon
ThIC ”Theoretical inorganic carbon” – teoreettinen epäorgaaninen hiili
Readily biodegradable An arbitrary classification of chemicals which have passed certain specified screening tests for ultimate biodegradability; these tests are so stringent that it is assumed that such chemicals will rapidly and completely biodegrade in aquatic environments under aerobic conditions.
Helposti biohajoava Tietyt lopullisen biohajoamisen seulontatestit läpäisseiden kemikaalien yleisluokitus. Kyseiset testit ovat niin tiukkoja, että tällaisten aineiden voidaan katsoa olevan nopeasti ja täydellisesti biohajoavia vedessä ja aerobisissa olosuhteissa.
window The 10 days immediately following the attainment of 10 % biodegradation.
äiväinen jakso 10 prosentin hajoamistason saavuttamista seuraavat 10 päivää.
Inherent biodegradability A classification of chemicals for which there is unequivocal evidence of biodegradation (primary or ultimate) in any test of biodegradability.
Itsestään/luontaisesti biohajoava Kemikaali, jonka tiedetään varmojen todisteiden perusteella olevan primäärisesti tai lopullisesti biohajoava kaikissa tunnetuissa biohajoavuustesteissä.
Ultimate aerobic biodegradation The level of degradation achieved when the test chemical is totally utilised by micro-organisms resulting in the production of carbon dioxide, water, mineral salts and new microbial cellular constituents (biomass).
Lopullinen aerobinen biohajoaminen Hajoamisen taso, joka saavutetaan, kun eliöt ovat hyödyntäneet testattavan aineen täysin. Tämän prosessin tuloksena syntyy hiilidioksidia, vettä, epäorgaanisia suoloja ja uutta mikrobista solukkoa (biomassaa).
Mineralisation Mineralisation is the complete degradation of an organic chemical to CO2 and H2O under aerobic conditions, and CH4, CO2 and H2O under anaerobic conditions.
Mineralisaatio Orgaanisen yhdisteen täydellinen hajoaminen CO2:ksi ja H2O:ksi aerobisissa olosuhteissa sekä CH4:ksi, CO2:ksi ja H2O:ksi anaerobisissa olosuhteissa.
Lag phase The time from the start of a test until acclimatization and/or adaptation of the degrading microorganisms is achieved and the biodegradation degree of a test chemical or organic matter has increased to a detectable level (e.g. 10 % of the maximum theoretical biodegradation, or lower, dependent on the accuracy of the measuring technique).
Lag-vaihe Aika testin alusta siihen, kun hajottavien mikro-organismien sopeutuminen ja/tai adaptaatio on tapahtunut ja testikemikaalin tai orgaanisen aineen biohajoamisaste on havaittavalla tasolla (esim. 10 prosenttia biohajoamisen teoreettisesta enimmäistasosta tai tätä alempi, riippuen mittaustekniikan tarkkuudesta).
Degradation phase The time from the end of the lag period to the time when 90 % of the maximum level of degradation has been reached.
Hajoamisvaihe Hajoamisaika on lag-vaiheen päättymistä seuraava, 90 prosentin hajoamistason saavuttamiseen kuluva ajanjakso.
Plateau phase Plateau phase is the phase in which the maximal degradation has been reached and the biodegradation curve has levelled out.
Tasannevaihe Tasannevaihe on vaihe, jolloin maksimaalinen hajoaminen on saavutettu ja biohajoamiskäyrä on loiventunut.
Example of a biodegradation curve
Esimerkki biohajoamiskäyrästä
Biodegradation of 1-octanol in the CO2 headspace test
ktanolin biologinen hajoaminen CO2-kaasutilatestissä (headspace)
Biodegradation:
biohajoaminen
Degradation phase:
hajoamisvaihe
Maximum level of biodegradation:
biologisen hajoamisen enimmäistaso
Plateau phase:
tasannevaihe:
(ay) window:
äiväinen jakso
Test time (days):
testin kesto (päiviä)
BIOACCUMULATION IN TERRESTRIAL OLIGOCHAETES
C.30 BIOKERTYVYYS MAALLA ELÄVISSÄ HARVASUKASMADOISSA
This Test Method is equivalent to OECD Test Guideline (TG) 317 (2010).
Tämä testimenetelmä vastaa OECD:n testiohjetta nro 317 (2010).
Soil-ingesting invertebrates are exposed to soil bound chemicals.
Maata syövät selkärangattomat altistuvat maaperään sitoutuneille kemikaaleille.
Among these animals, terrestrial oligochaetes play an important role in the structure and function of soils (15) (20).
Näiden eläinten joukossa maalla elävillä harvasukasmadoilla on tärkeä rooli maaperän rakenteessa ja toiminnassa (15) (20). Nämä harvasukasmadot elävät maassa ja osittain maan pinnalla (erityisesti karikkeessa).
Terrestrial oligochaetes live in soil and partly at the soil surface (especially the litter layer); they frequently represent the most abundant species in terms of biomass (54).
Ne ovat usein runsaimpia lajeja biomassalla mitattuna (54).
This Test Method is mostly applicable to stable, neutral organic chemicals, which tend to adsorb to soils.
Tämä testimenetelmä soveltuu lähinnä stabiileille, neutraaleille orgaanisille kemikaaleille, jota adsorboituvat maaperään.
Testing for bioaccumulation of soil-associating, stable metallo-organic compounds may be possible with this Test Method.
Maaperään liittyvien stabiileiden metalliorgaanisten yhdisteiden biokertyvyyden testaaminen voi olla mahdollista tällä testimenetelmällä.
It is also applicable to metals and other trace elements.
Menetelmää voidaan soveltaa myös metalleihin ja muihin hivenaineisiin.
PRE-REQUISITE
ENNAKKOEDELLYTYS
Chemicals that show a log Kow of more than 6,0 (super-hydrophobic chemicals);
kemikaalit, joiden log Kow -arvo on yli 6,0 (superhydrofobiset kemikaalit)
Chemicals which belong to a class of organic chemicals known to have the potential to bioaccumulate in living organisms, e.g. surface active or highly adsorptive chemicals;
kemikaalit, jotka kuuluvat sellaisten orgaanisten kemikaalien luokkaan, jotka voivat tunnetusti biokertyä eläviin organismeihin, kuten pinta-aktiiviset tai hyvin adsorboituvat kemikaalit
Chemicals that indicate the potential for bioaccumulation from structural features, e.g. analogues of chemicals with known bioaccumulation potential; and
kemikaalit, joiden rakenteelliset ominaisuudet viittaavat mahdolliseen biokertyvyyteen, kuten tunnetusti biokertyvien kemikaalien analogit
Metals.
metallit.
Information on the test chemical such as common name, chemical name (preferably IUPAC name), structural formula, CAS registry number, purity, safety precautions, proper storage conditions and analytical methods should be obtained before beginning the study.
Testikemikaalin tiedot, kuten yleisnimi, kemiallinen nimi (mieluiten IUPAC-nimi), rakennekaava, CAS-numero, puhtaus, turvallisuus ja varotoimet, asianmukaiset säilytysolosuhteet ja analyysimenetelmät, on selvitettävä ennen tutkimusta.
In addition, the following information should be known:
Lisäksi seuraavien seikkojen on oltava tiedossa:
solubility in water;
vesiliukoisuus
octanol-water partition coefficient, Kow;
oktanoli/vesi-jakautumiskerroin Kow
soil-water partition coefficient, expressed as Koc;
maa-vesijakautumiskerroin Koc
vapour pressure;
höyrynpaine
degradability (e.g. in soil, water);
hajoavuus (esim. maassa, vedessä)
known metabolites.
tunnetut metaboliitit.
Radiolabelled or non-radiolabelled test chemicals can be used.
Radioaktiivisesti merkittyjä ja merkitsemättömiä testikemikaaleja voidaan käyttää.
However, to facilitate analysis it is recommended to use a radiolabelled test chemical.
Radioaktiivisesti merkittyjen kemikaalien käyttö on kuitenkin suositeltavaa, sillä se helpottaa analyysiä.
The decision will be made based on the detection limits or a requirement to measure parent test chemical and metabolites.
Päätös tehdään havaitsemisrajojen tai lähtökemikaalin ja metaboliittien mittaustarpeen perusteella.
If a radiolabelled test chemical is used and total radioactive residues are measured, it is important that the radiolabelled residues in both the soil and the test organisms are characterised for percentages of parent test chemical and labelled non-parent, e.g. in samples taken at steady state or at the end of the uptake phase, to allow a bioaccumulation factor (BAF) calculation for the parent test chemical and for the soil metabolites of concern (see paragraph 50).
Jos käytetään radioaktiivisesti merkittyä testikemikaalia ja mitataan radioaktiivisten jäämien kokonaismäärää, on tärkeää, että radioaktiiviset jäämät sekä maaperässä että testiorganismeissa kuvataan lähtötestikemikaalin prosentteina ja merkitään ei-lähtökemikaaleiksi esimerkiksi tasapainotilassa tai kertymävaiheen lopulla otetuissa näytteissä, jotta lähtötestikemikaalin ja maaperän metaboliittien biokertyvyystekijä (BAF) voidaan laskea (ks. kohta 50).
The method described here may have to be modified, e.g. to provide sufficient biomass, for measuring non-radiolabelled organic test chemical or metals.
Tässä kuvattua menetelmää on muokattava esimerkiksi käyttämällä riittävää biomassaa, kun mitataan orgaanisia testikemikaaleja tai metalleja, joita ei ole merkitty radioaktiivisesti.
When total radioactive residues are measured (by liquid scintillation counting following extraction, combustion or tissue solubilisation), the bioaccumulation factor is based on the parent test chemical and metabolites.
Kun mitataan radioaktiivisten jäämien kokonaismäärää (nestetuikelaskennalla uuton jälkeen, polttamalla tai kudosta liuottamalla), biokertyvyystekijä perustuu lähtötestikemikaaliin ja metaboliitteihin.
The BAF calculation should preferably be based on the concentration of the parent test chemical in the organisms and total radioactive residues.
BAF-laskennan on suositeltavaa perustua lähtötestikemikaalin pitoisuuteen organismeissa ja radioaktiivisten jäämien kokonaismäärään.
Subsequently, the biota-soil accumulation factor (BSAF), normalized to the lipid content of worm and organic carbon content (OC) of soil should be calculated from the BAF for reasons of comparability between results from different bioaccumulation tests.
BAF-arvosta lasketaan BSAF-kerroin, joka ilmaisee biokertyvyyttä maaperästä maaeliöstön lajeihin, normalisoituna matojen rasvapitoisuuden ja maaperän orgaanisen hiilen pitoisuuden (OC) suhteen, jotta eri biokertyvyystestien tuloksia voidaan vertailla.
An appropriate analytical method of known accuracy, precision, and sensitivity for the quantification of the chemical in the test solutions, in the soil, and in the biological material should be available, together with details of sample preparation and storage as well as material safety data sheets.
Testiliuoksissa, maaperässä ja biologisessa aineksessa olevan kemikaalin kvantifioimiseksi täytyy olla käytettävissä sopiva määritysmenetelmä, jonka tarkkuus, täsmällisyys ja herkkyys tunnetaan. Käytettävissä on oltava myös näytteen valmistusta ja säilyttämistä koskevat tiedot sekä materiaalin käyttöturvallisuustiedotteet.
Analytical detection limits of the test item in soil and worm tissue should also be known.
Testattavan aineen havaitsemisrajojen sekä maassa että madon kudoksissa pitäisi myös olla tiedossa.
If a 14C-labelled test chemical is used, the specific radioactivity (i.e. Bq mol-1) and the percentage of radioactivity associated with impurities should be known.
Käytettäessä 14C-merkittyä testattavaa ainetta, on tunnettava ominaisradioaktiivisuus (esim. Bq mol-1) ja epäpuhtauksiin liittyvän radioaktiivisuuden prosenttiosuus.
The specific radioactivity of the test chemical should be high enough to facilitate analysis, and the test concentrations used should not elicit toxic effects.
Testikemikaalin ominaisradioaktiivisuuden on oltava tarpeeksi korkea, jotta analysointi helpottuu, eivätkä käytetyt testipitoisuudet saa aiheuttaa toksisia vaikutuksia.
The test can be performed with an artificial soil or with natural soils.
Testi voidaan tehdä keinomaalla tai luonnonmaalla.
Information on characteristics of the natural soil used, e.g. origin of soil or its constituents, pH, organic carbon content, particle size distribution (percent sand, silt, and clay), and water holding capacity (WHC), should be known before the start of the test (3) (48).
Käytetyn luonnonmaan ominaisuudet, kuten maan tai sen ainesosien alkuperä, pH, orgaanisen hiilen pitoisuus, hiukkaskokojakauma (hiekan, siltin ja saven prosenttiosuudet) ja vedensitomiskyky (WHC), on tiedettävä ennen testin aloittamista (3) (48).
The parameters which characterise the bioaccumulation of a test chemical include the bioaccumulation factor (BAF), the uptake rate constant (ks) and the elimination rate constant (ke).
Testikemikaalin biokertymistä kuvaavia parametreja ovat biokertyvyystekijä (BAF), kertymävakio (ks) ja poistumisvakio (ke).
Definitions are provided in Appendix 1.
Määritelmät ovat lisäyksessä 1.
The test consists of two phases: the uptake (exposure) phase and the elimination (post-exposure) phase.
Testissä on kaksi vaihetta: kertymävaihe (altistusvaihe) ja poistumavaihe (altistuksen jälkeinen vaihe).
During the uptake phase, replicated groups of worms are exposed to soil, which has been spiked with the test chemical.
Kertymävaiheen aikana matojen rinnakkaiset testiryhmät altistetaan maalle, johon on lisätty testikemikaalia.
In addition to the test animals, groups of control worms are held under identical conditions without the test chemical.
Testieläinten lisäksi on matojen kontrolliryhmä, jotka altistetaan muuten identtisille olosuhteille, mutta ilman testikemikaalia.
The dry weight and lipid content of the test organisms are measured.
Testiorganismien kuivapaino ja rasvapitoisuus mitataan.
This can be done using worms of the control group.
Mittaukset voidaan tehdä kontrolliryhmän madoille.
Analytical background values (blank) can be obtained by analysing samples of the control worms and soil.
Analyyttiset tausta-arvot saadaan analysoimalla kontrollimatojen ja maan näytteitä.
For the elimination phase, the worms are transferred to a soil free of the test chemical.
Poistumavaiheessa madot siirretään maahan, joka ei sisällä testikemikaalia.
An elimination phase is always required unless uptake of the test chemical during the exposure phase has been insignificant.
Poistumavaihe tarvitaan muulloin kuin silloin, kun testikemikaalin kertymä on ollut hyvin vähäinen altistusvaiheen aikana.
During the uptake phase, measurements are made at sampling times up to 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) until the steady state is reached (11) (12) (67).
Kertymävaiheen aikana mittauksia tehdään näytteenottoajankohtina enintään 14 vuorokauden (änkyrimadot) tai 21 vuorokauden ajan (lierot), kunnes tasapainotila saavutetaan (11) (12) (67).
The steady state occurs when a plot of the concentration in worms against time is parallel to the time axis, and three successive concentration analyses made on samples taken at intervals of at least two days do not vary more than ± 20 % of each other based on statistical comparisons (e.g. analysis of variance, regression analysis).
Tasapainotila saavutetaan, kun pitoisuutta madoissa suhteessa aikaan esittävä käyrä on aika-akselin suuntainen ja kolme peräkkäistä vähintään kahden vuorokauden välein otetuista näytteistä tehtyä pitoisuusmääritystä eroavat enintään ± 20 prosenttia tilastollisen vertailun perusteella (esim. varianssianalyysi tai regressioanalyysi).
The elimination phase consists of transferring the test organisms to vessels containing the same substrate without the test chemical.
Poistumavaiheessa testiorganismit siirretään astioihin, joissa on samaa substraattia mutta ei testikemikaalia.