natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Implicitly, the experts thus assumed that a tariff obligation had been imposed on Buonotourist by the Region.
Consiglio di Stato oli soveltanut menetelmää useissa tuomioissa, joihin ei ollut haettu muutosta, jolloin sen käyttämistä oli pidettävä lopullisesti hyväksyttynä menetelmänä.
However, while the first expert concluded that it would have been inappropriate to use an ‘inductive method’ to calculate the additional costs borne by the undertaking due to tariff costs and recommended calculating the additional compensation by means of equity appreciation (in via equitativa), the second expert calculated the sum to be compensated by the Region to the company through the use of such an ‘inductive method’, observing that the Consiglio di Stato held that the choice of the ‘inductive method’ was to be considered definitive, having been used in various judgments without being challenged.
Toinen asiantuntija ei kuitenkaan kyennyt laskemaan hyvitystä asetuksen (ETY) N:o 1191/69 11 artiklan mukaisesti, sillä hänellä ei ollut käytettävissään tarvittavia tietoja oletettujen tai todellisten liikennöintiyksiköiden määrästä.
The second expert was nevertheless unable to calculate the compensation pursuant to Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 due to a lack of essential data on both the anticipated and the actual number of units of measure of transport.
Tämän vuoksi hän laski liian vähäisen hyvityksen todennäköisen määrän määrittelemällä niiden mahdollisten tulojen, jotka yritys olisi voinut saada tarjoamalla palvelua liiketaloudellisin perustein (arvio), ja tosiasiallisten tulojen ja saatujen julkisten varojen summan erotuksen.
The second expert therefore calculated the possible amount of undercompensation as the difference between the potential revenues that the company could have obtained by operating the service on a commercial basis (estimate) and the sum of the actual revenues and the public contributions received.
Tämän laskelman mukaan Buonotourist oli saanut vuosina 1998, 1999 ja 2000 hyvitystä yhteensä 1 111 572 euroa liian vähän korot mukaan luettuina.
For Buonotourist, those calculations result in an undercompensation for 1998, 1999 and 2000 only, totalling EUR 1 111 572 including interest.
Asiantuntija totesi, että tätä määrää voitiin pitää liian vähän maksetun hyvityksen määränä.
The expert concluded that this amount could be taken as the amount of undercompensation.
Tämän päätöksen kohteena oleva toimenpide, josta ei ole ilmoitettu, on juuri tämä alueen Buonotouristille tuomion nro 5650/2012 täytäntöönpanemiseksi suorittama lisähyvitys.
Payment of this sum was made by the Region to Buonotourist on 21 December 2012.
Italian viranomaisten mukaan Buonotouristin, kuten muidenkin alueellisten linja-autoliikennepalvelujen harjoittajien, toiminnan perustana olivat väliaikaiset lisenssit (toimiluvat), jotka oli uusittava vuosittain asianomaisen yrityksen hakemuksesta.
It is the payment of that additional compensation by the Region to Buonotourist as a consequence of judgment No 5650/2012 that constitutes the non-notified measure and the subject matter of this Decision.
Näillä toimiluvilla yritykselle myönnetään yksinoikeus tarjota kyseisiä palveluja.
ADDITIONAL INFORMATION/OBSERVATIONS PROVIDED BY THE ITALIAN AUTHORITIES
Lisäksi Italian viranomaiset totesivat, että Buonotourist haki alueelta toimilupia tarjotakseen palveluja kyseisillä reiteillä tarkastelujakson jokaisena vuonna ja että toimilupien mukaan asianomainen yritys vastasi aina tarjottuihin palveluihin liittyvästä riskistä kokonaan.
According to the Italian authorities, Buonotourist, like other providers of regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) which had to be renewed annually upon the request of the company.
Toimilupaan liittyi erityisesti lauseke, jonka mukaan palvelun tarjoaminen ei muodostanut oikeutta minkäänlaiseen tukeen tai hyvitykseen.
Those concessions provided the company with the exclusive right to provide the relevant services.
Italian viranomaiset totesivat, että Buonotourist sai näiden toimilupien perusteella vapaasti ehdottaa käytettävien kuljetusmuotojen korvaamista tai pyytää julkisen palvelun velvoitteidensa lakkauttamista kokonaan tai osittain, jos velvoitteista aiheutuisi sille taloudellista haittaa.
However, the Italian authorities did not provide any concession contracts actually concluded with Buonotourist during the period under review.
Buonotourist ei Italian viranomaisten mukaan myöskään hakenut julkisen palvelun velvoitteiden lakkauttamista asetuksen (ETY) N:o 1191/69 4 artiklan 1 kohdassa säädetyllä tavalla.
The Italian authorities maintain that under those concessions Buonotourist was free to propose the substitution of the forms of transport to be used by it or to apply for the termination in whole or in part of its PSOs where such obligations entailed an economic disadvantage to it, but that the company never exercised that right.
Italian viranomaisten mukaan Buonotouristille aiemmin myönnetyt julkiset varat perustuivat taloudellisten standardikustannusten laskumenetelmään, jossa käytettiin aluelaissa nro 16/1983 vahvistettuja parametrejä.
The Italian authorities further allege that the company never informed the Region that it was suffering economic disadvantages or that it was carrying out obligations that it would not have performed if not obliged to do so under a PSO.
Näitä ovat esimerkiksi sovitun ja toteutuneen kilometrimäärän suhde, tarjotun palvelun tyypistä (kaupunki-, vuoristo- tai mäkiajo) riippuva työntekijöiden ja linja-autojen määrä, henkilöstön oikeudellinen ja taloudellinen asema, yrityksen koko ja linja-autojen kustannukset.
Finally, according to the Italian authorities, Buonotourist never requested the termination of the PSO as required by Article 4(1) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Italian viranomaiset epäilivät myös sitä, oliko Buonotourist osoittanut hoitaneensa julkisen palvelun velvoitteet tehokkaasti ja moitteettomasti, kuten asetuksessa (ETY) N:o 1191/69 edellytetään, ja totesivat, ettei Buonotouristilla ollut saman asetuksen 1 artiklan 5 kohdassa edellytettyä erillistä kirjanpitoa.
According to the Italian authorities, the public contributions granted to Buonotourist in the past were based on standard cost methodology, calculated on the basis of certain parameters established in Regional Law No 16/1983, such as the number of kilometres awarded vis-à-vis the kilometres travelled, the number of employees and buses, which vary depending on the type of service performed (urban, mountain, hill services), the legal and economic treatment of employees, the size of the undertaking, and the costs of the buses.
HYVITYKSEN MÄÄRÄ
The Italian authorities also doubt whether Buonotourist has demonstrated that it had efficiently and correctly operated the PSOs in accordance with Regulation (EEC) No 1191/69 and submit that Buonotourist did not have an account separation system as required by Article 1(5) of that Regulation.
Kuten johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan, Consiglio di Stato nimitti kaksi asiantuntijaa määrittämään lisähyvityksen määrän, joka alueen piti maksaa Buonotouristille asetuksen (ETY) N:o 1191/69 6, 10 ja 11 artiklan mukaisesti.
AMOUNT OF COMPENSATION
Molemmat asiantuntijat esittivät kertomuksensa 27 päivänä syyskuuta 2012, mutta vain toinen asiantuntija oli onnistunut laskemaan sen lisähyvityksen määrän, joka alueen piti maksaa Buonotouristille, jäljempänä ”kertomus”.
As explained in recital 15, the Consiglio di Stato appointed two experts to determine the additional compensation owed to Buonotourist by the Region on the basis of Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Toinen asiantuntija toisti kertomuksessa useita kertoja, että osapuolet olivat antaneet tietoja, jotka eivät vastanneet toisiaan eivätkä olleet tarpeeksi tarkkoja vaan summittaisia.
On 27 September 2012, the two experts each issued their respective reports, but only the second expert was able to calculate the additional compensation due to Buonotourist by the Region (‘the report’).
Asiantuntijan mukaan osapuolet olivat toimittaneet keskenään ristiriidassa olevia asiakirjatodisteita aiemmin maksetusta hyvityksestä.
In the report, the second expert frequently reiterates that the parties submitted data that did not match or that were not precise enough, constituting only an approximation.
Toisin kuin Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet, toinen asiantuntija totesi Buonotouristin pitäneen erillistä kirjanpitoa julkisesta ja kaupallisesta toiminnasta, mutta hänen mukaansa ei ollut mahdollista tarkistaa, oliko tietyt kustannukset jaettu oikeisiin liiketoimintayksiköihin.
In particular, the second expert observes that the parties have provided contradictory documentary evidence regarding the compensation paid in the past.
Lisäksi toinen asiantuntija tähdensi, ettei edes Consiglio di Staton määräämää ”induktiivista menetelmää” soveltaen ollut mahdollista saada luotettavia tietoja siitä, mitä kustannuksia yritykselle ei olisi aiheutunut, jos julkisen palvelun velvoite olisi lakkautettu.
In contrast to the claim made by the Italian authorities, the second expert notes that Buonotourist kept separate accounts for its public and private transport activities, but explains that no verification could be made of the correct imputation of some costs to the one or the other sector of activity.
Tämän vuoksi toinen asiantuntija tuli siihen tulokseen, ettei asetuksen (ETY) N:o 1191/69 10 artiklan mukaisesti laskettavaa liikennöinti- ja kuljetusvelvoitteesta maksettavaa lisähyvitystä ollut mahdollista määritellä.
The second expert further explains that it was not possible to acquire reliable data on the costs that would not have been incurred in case of termination of the PSO — even using the ‘inductive method’ prescribed by the Consiglio di Stato.
Toinen asiantuntija totesi myös, ettei asetuksen (ETY) N:o 1191/69 11 artiklan mukaista hintavelvoitteisiin liittyvää lisähyvitystä ollut mahdollista laskea 1 kohdan mukaisesti tietojen puutteen ja/tai epäluotettavuuden vuoksi.
Accordingly, the second expert concluded that no additional compensation for the obligation to operate or carry, calculated on the basis of Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 could be determined.
Tämän vuoksi käytettiin Consiglio di Staton määräämää ”induktiivista menetelmää”.
As regards additional compensation in relation to tariff obligations — Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 — the second expert acknowledges that it could not be calculated on the basis of paragraph 1 of that provision, because of missing and/or unreliable data.
Asetuksen (ETY) N:o 1191/69 11 artiklan mukaan hintavelvoitteiden korvaamiseksi maksettavan hyvityksen on oltava yhtä suuri kuin seuraavien kahden luvun erotus:
Therefore, the ‘inductive method’ prescribed by the Consiglio di Stato was applied.
Ensimmäisen luvun on oltava yhtä suuri kuin erotus, joka saadaan, kun tulosta, joka saadaan kertomalla liikennöintiyksiköiden oletettu määrä ja
Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 provides, inter alia, that the amount of the compensation must, in the case of a tariff obligation, be equal to the difference between the following two amounts.
joko edullisin maksu, jota käyttäjät voisivat vaatia, ellei kyseistä velvoitetta olisi, tai
The first amount is equal to the difference between, on the one hand, the product of the anticipated number of units of measure of transport and:
jos tällaista maksua ei ole, maksu, jonka yritys olisi perinyt liiketaloudellisin perustein ja ottamalla huomioon sekä kyseisen toiminnan kustannukset että markkinatilanteen,
either the most favourable existing rate which might be claimed by users if the obligation in question did not exist,
vähennetään tulo, joka saadaan kertomalla liikennöintiyksiköiden todellinen määrä kyseiselle ajanjaksolle vahvistetulla maksulla.
or where there is no such rate, the rate which the undertaking, operating on a commercial basis and taking into account both the costs of the operation in question and the state of the market, would have applied,
Toisen luvun on oltava yhtä suuri kuin erotus, joka saadaan vähentämällä pakollista maksua noudatettaessa aiheutuneet todelliset kustannukset niistä kustannuksista, joita yritykselle aiheutuisi sen periessä joko edullisinta maksua tai yrityksen liiketaloudellisin perustein perimää maksua.
and, on the other hand, the product of the actual number of units of measure of transport and the rate imposed for the period under consideration.
Koska näiden määrien määrittämiseksi ei ollut tarvittavia tietoja, toinen asiantuntija laski hyvityksen määrän siten, että se on kahden seuraavasti tulkitun luvun erotus:
The second amount is equal to the difference between the costs which would be incurred applying either the most favourable existing rate or the rate which the undertaking would have applied if operating on a commercial basis and the costs actually incurred under the obligatory rate.
koska liikennöintiyksiköiden oletetusta tai todellisesta määrästä ei ollut tietoja, ensimmäinen luku vastaa määrää, joka tarvitaan todellisten kustannusten (tai standardikustannusten, jos ne ovat pienemmät) kattamiseen, vähennettynä liikenteestä saadulla tuotolla.
In the absence of the data required to determine those amounts, the second expert calculated the amount of compensation due as the difference between the two amounts as interpreted below.
Asiantuntija katsoi, että toisen luvun olisi oltava yhtä suuri kuin todelliset kustannukset (tai standardikustannukset, jos ne ovat pienemmät) vähennettynä todellisten kustannusten (tai standardikustannusten, jos ne ovat pienemmät) ja jo maksetun hyvityksen määrän erotuksella.
In the absence of the anticipated and the actual number of units of measure of transport, the first amount is equal to the amount necessary to cover the real costs (or the ‘standard costs’ if lower), minus the revenues obtained from the traffic carried.
Toisen asiantuntijan käsityksen mukaan näistä laskelmista voidaan päätellä, että Buonotourist olisi voinut katsoa saaneensa tarkastelujaksolla liian vähän hyvitystä vain vuosina 1998, 1999 ja 2000 sille asetetun oletetun hintavelvoitteen vuoksi.
As regards the second amount, the expert considered that it should be equal to the real costs (or the ‘standard costs’ if lower) minus the difference between the real costs (or the ‘standard costs’ if lower) and the amount of compensation already received.
SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN
The amount of undercompensation for those three years was calculated by the second expert to amount to EUR 838 593,21, to which legal interest of EUR 272 979,13 was added, resulting in additional compensation of EUR 1 111 572.
Ensinnäkin komissio epäili, täyttyivätkö Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa Altmark asettamat neljä edellytystä.
It was this amount which the Consiglio di Stato ordered the Region to pay to Buonotourist, which it actually paid on 21 December 2012.
Toiseksi komissiolla oli epäilyjä, jotka liittyivät vapautukseen ilmoitusvaatimuksesta asetuksen (ETY) N:o 1191/69 nojalla.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Jotta voitaisiin todeta, että Italian viranomaiset todella ovat tässä tapauksessa asetuksen (ETY) N:o 1191/69 17 artiklan 2 kohdan nojalla vapautettuja ennakkoilmoituksen tekemisestä, on tarpeen vahvistaa ensinnäkin, että alue oli tosiasiallisesti asettanut Buonotouristille julkisen palvelun velvoitteen, ja toiseksi, että mainitusta velvoitteesta maksettu hyvitys oli asetuksen (ETY) N:o 1191/69 mukainen.
As explained in the opening decision, the Commission had several doubts regarding the compatibility of the measure with the internal market.
Komissio ei voinut päätellä, että Buonotouristille myönnetty hyvitys täyttäisi nämä edellytykset.
First, the Commission questioned whether the four conditions laid down by the Court of Justice of the European Union (‘the CJEU’) in its Altmark case-law had been fulfilled.
Kolmanneksi komissiolla oli epäilyjä siitä, soveltuiko toimenpide sisämarkkinoille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1370/2007 mukaisesti.
Second, the Commission had doubts regarding the exemption from the notification obligation under Regulation (EEC) No 1191/69.
Komissio epäili, että jos kävisi ilmi, että vähintään yksi asetuksessa (ETY) N:o 1191/69 tarkoitetuista ilmoitusvelvollisuudesta vapauttamista koskevista perusteista ei täyty ja asiasta olisi tehtävä asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 tarkoitettu arviointi, asetuksen edellytykset eivät täyttyisi tässä asiassa.
The question of whether Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69 indeed exempted the Italian authorities from prior notification in the present case thus depends, first, on whether a PSO was in fact unilaterally imposed on Buonotourist by the Region and, second, on whether the compensation paid pursuant to that obligation complies with the requirements of Regulation (EEC) No 1191/69.
ITALIAN HUOMAUTUKSET
The Commission could not conclude whether the compensation awarded to Buonotourist fulfilled those conditions.
Italian kansallisen tason viranomaiset eivät esittäneet huomautuksia menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä.
Third, the Commission had doubts regarding the possible compatibility of the measure under Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council.
Huomautuksia esittivät ainoastaan Campanian alueen viranomaiset.
If it was confirmed that at least one of the conditions for exemption from notification pursuant to Regulation (EEC) No 1191/69 was not met and an assessment under Regulation (EC) No 1370/2007 had to be conducted, the Commission had doubts whether the conditions of that Regulation were complied with in the present case.
Alue esitti todisteita osoittaakseen, että Buonotourist toteutti tarkastelujaksolla toimiluvan kohteena olevien palvelujen lisäksi nk. valtuutettuja palveluja omalla riskillään.
COMMENTS BY ITALY
Buonotourist esimerkiksi liikennöi tarkastelujaksolla kansainvälistä ja alueiden välistä linja-autoliikennettä.
The Italian authorities at the national level did not provide any comments on the opening decision.
Lisäksi alueen mukaan Buonotourist piti erillistä kirjanpitoa ainoastaan vuokraustoiminnalle ja linja-autoliikenteelle, mutta yrityksen omalla riskillään tarjoamia valtuutettuja palveluja ei eritelty.
Only the Campania Region did.
Toiseksi alue toisti, ettei tarkastelujaksolla ollut yksipuolisesti asetettu julkisen palvelun velvoitteita.
First, the Region submitted documentation meant to show that Buonotourist performed ‘authorised services’ at its own risk, in addition to the services under concession in the period concerned.
Alue huomautti, että yritys haki tuolloin voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti toimilupaa uudelleen vuosittain, eikä toimilupa-asiakirjoissa asetettu julkisen palvelun velvoitteita.
For example, Buonotourist appears to have provided international and interregional bus transport services in the period under review.
Lisäksi kun Consiglio di Staton tuomio julkaistiin vuonna 2009, alue pyysi tuomiota noudattaakseen useaan otteeseen Buonotouristia toimittamaan asiakirjat tai sopimukset, joissa julkisen palvelun velvoitteet asetetaan.
In addition, the Region explained that Buonotourist only had accounting separation between rental services and bus transport services, without further distinguishing the ‘authorised services’ that the company performed at its own risk.
Buonotourist ei kuitenkaan alueen mukaan koskaan vastannut pyyntöihin.
Second, the Region reiterated that no unilateral imposition of PSOs took place during the period under review.
Enimmäishinnoista alue totesi, että toimilupasopimuksissa mainitut hinnat kuuluivat kaikkiin alan yrityksiin sovelletun yleisen hintapolitiikan yleistoimenpiteiden piiriin.
The Region noted that the company, under the rules then in force, requested yearly renewal of the concession services and that none of the concession acts entailed the unilateral imposition of PSOs.
ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
Moreover, following the judgment of the Consiglio di Stato in 2009, the Region repeatedly asked Buonotourist to provide the acts or contracts imposing PSOs on it in order to comply with the judgment.
Ainoa kolmas osapuoli, joka esitti huomautuksia menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä, oli Buonotourist eli ilmoitetun toimenpiteen edunsaaja.
According to the Region, the company never replied to these requests.
Buonotourist esitti kommenteissaan eriävän mielipiteensä näkemyksistä, jotka komissio esitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä.
Regarding the cap on tariffs, the Region noted that the tariffs indicated by the concession contracts derived from general measures of price policy applied by all companies operating in the same sector.
Tukeakseen omaa näkemystään, jonka mukaan sille oli asetettu julkisen palvelun velvoitteita, Buonotourist selitti, ettei velvoitteita ollut määritelty toimilupa-asiakirjoissa eikä sellaisia ollut olemassa, vaan että ne johtuivat yksinomaan alueen sisäisistä säädöksistä, jotka koskivat yritysorganisaation ennalta määrittelyä ja hyvityksen yksilöimistä käyttäen nk. standardikustannusmenetelmää.
COMMENTS BY INTERESTED PARTIES
Buonotouristin mukaan Italia oli säännellyt julkisen palvelun velvoitteita lailla nro 151/81, aluelailla nro 16/83, lain nro 59/97 4 artiklalla ja asetuksella nro 422/97.
The only third party to submit observations in response to the opening decision was Buonotourist, the beneficiary of the measure.
Buonotouristin ja alueen vuodeksi 2003 allekirjoittama aluelain nro 3/02 46 §:n mukainen yhdysliikennettä koskeva palvelusopimus, jolla jatkettiin ja korvattiin aiemmat toimiluvat,
In its submissions, Buonotourist disagreed with the preliminary positions taken by the Commission in the opening decision.
aluevaltuuston (Giunta regionale) 30 päivänä joulukuuta 1999 antama päätös nro 8726, jossa Buonotouristille annettiin lupa muuttaa linja-autoreittiä yrityksen itsensä ja muiden allekirjoittajien esittämien pyyntöjen mukaisesti,
Buonotourist explained that Italy had regulated the PSOs by means of Law No 151/81, Regional Law No 16/83, Article 4 of Law No 59/97 and Legislative Decree No 422/97.
muistio nro 4770/2000, jolla tiedotetaan, miten lasketaan tavanomaisten kausilippujen ja työreittien kausilippujen hinnat,
The public service was entrusted to Buonotourist by the Region by means of a concession act in 1972/73 and renewed every year until 2003.
alueen liikennetarkastajan (Assessore dei Trasporti) asetus nro 1609/2001 siirtymisestä liiran käytöstä euron käyttöön; asetuksessa kiinnitettiin toimilupien haltijoiden huomio kieltoon korottaa hintoja säännönvastaisesti, mikä muodosti toimilupiin/sopimuksiin liittyvän velvoitteen.
That PSOs were imposed on Buonotourist for the years 1996-2002, such as tariff obligations, routes, times and stops, can be allegedly inferred from the following documents:
Lisäksi Buonotouristin mukaan alue supisti toistuvasti standardikustannusten määrää ja sovelsi sitä epätasaisesti eri reitteihin ja toimilupiin, minkä vuoksi tietyt toimijat päättivät lopettaa joitakin reittejä, joiden toiminta oli jatkuvasti tappiollista.
the ‘bridging service contract’ signed by Buonotourist and the Region for the year 2003 in compliance with Article 46 of Regional Law No 3/02, recalling and replacing the existing concessions,
Alue oli vastannut, että toimijoiden oli taattava toiminnan jatkuminen julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti, ja jos reitit lopetettaisiin, julkisen palvelun keskeyttämisestä tehtäisiin kantelu.
decision of the Regional Government (delibera della Giunta Regionale) No 8726 of 30 December 1999, authorising Buonotourist to modify some routes following requests from both the company and other petitioners,
Buonotouristin mukaan tämä osoittaa, että yritykselle oli asetettu julkisen palvelun velvoite.
decision of the Regional Government No 323 of 4 May 2000, which extended the duration of the suspension of the increase in costs for season tickets for bus transport services in the Region,
Se ei kuitenkaan toimittanut todisteita näkemyksensä tueksi.