natgillin/translations-raw huggingface dataset:
in the event of deviations from these definitions and classifications reporting agents must monitor and quantify the difference between the measure used and the measure contained in this Regulation on a regular basis;
mikäli näistä määritelmistä ja luokitteluista poiketaan, tiedonantajien on säännöllisesti seurattava ja mitattava käyttämiensä tilastointiperusteiden ja tämän asetuksen mukaisten tilastointiperusteiden tuottamien tulosten välisiä eroja;
reporting agents must be able to explain breaks in the transmitted data compared with the previous periods’ figures.
tiedonantajien on pystyttävä selittämään mahdolliset katkokset, joita niiden ilmoittamissa tilastotiedoissa on verrattuna aikaisempien jaksojen tietoihin.
The revisions policy and procedures set by the ECB and the relevant NCB must be followed.
EKP:n ja asianomaisen kansallisen keskuspankin määrittelemiä tarkistusperiaatteita ja -menettelyjä on noudatettava.
REPEALED REGULATION WITH ITS SUCCESSIVE AMENDMENTS
KUMOTTAVA ASETUS JA SIIHEN TEHDYT MUUTOKSET
Regulation (EC) No 25/2009 (ECB/2008/32)
Asetus (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32)
(OJ L 15, 20.1.2009, p. 14).
(EUVL L 15, 20.1.2009, s. 14).
Regulation (EU) No 883/2011
Asetus (EU) N:o 883/2011
(OJ L 228, 3.9.2011, p. 13).
(EUVL L 228, 3.9.2011, s. 13).
Annex I, Part 2, Section 5.2a
Liite I, 2 osa, 5.2a jakso
Annex I, Part 2, Section 5.3
Liite I, 2 osa, 5.3 jakso
Annex I, Part 2, Section 5.2b
Liite I, 2 osa, 5.2b jakso
Annex I, Part 2, Section 5.4
Liite I, 2 osa, 5.4 jakso
Annex I, Part 2, Section 5.5
Liite I, 2 osa, 5.5 jakso
Annex I, Part 2, Section 5.6
Liite I, 2 osa, 5.6 jakso
Annex I, Part 2, Section 5.7
Liite I, 2 osa, 5.7 jakso
Annex I, Part 3, Section 4
Liite I, 3 osa, 4 jakso
Annex I, Part 3, Section 5
Liite I, 3 osa, 5 jakso
Annex I, Part 3, Section 6
Liite I, 3 osa, 6 jakso
Annex I, Part 3, Section 7
Liite I, 3 osa, 7 jakso
Annex I, Part 6
Liite I, 8 osa Liite I, 5 osa
Annex I, Part 7
Liite I, 7 osa
Annex I, Part 8
Liite I, 6 osa
The syndicated loan is usually arranged and coordinated by one institution (often called the ‘lead manager’) and is actually made by various participants in the syndicate.
Syndikoidun lainan järjestää ja koordinoi yleensä yksi laitos (joka kutsutaan usein nimellä pääjärjestäjä (lead manager)), ja lainan antavat todellisuudessa syndikaatin eri osallistujat.
Participants, including the lead manager, all report their share of the loan vis-à-vis the borrower, i.e. not vis-à-vis the lead manager, in their balance sheet assets;
Kaikki osallistujat, pääjärjestäjä mukaan lukien, ilmoittavat osuutensa lainanottajalle, ei siis pääjärjestäjälle, myönnetystä lainasta taseensa vastaavaa-puolella.
Because such transactions are often substitutes for bilateral business among MFIs, an additional distinction is made within the deposit category ‘repurchase agreements’ with respect to business with these counterparties. Similarly, an additional distinction is made within the asset category ‘loans’ with respect to reverse repurchase agreements with these counterparties.
Koska tällaisilla transaktioilla korvataan usein rahalaitosten välistä kahdenvälistä liiketoimintaa, talletusluokan ’takaisinostosopimukset” sisällä eritellään vielä liiketoiminta näiden vastapuolten kanssa. Lisäerittelyt suoritetaan samalla tavoin myös saamisten luokassa ”lainat” näiden vastapuolten kanssa tehtyjen takaisinmyyntisopimusten osalta.
This category may include loans for consumption purposes to sole proprietorships/partnerships without legal status (see Part 3 of Annex II) if these are not reported under the category ‘credit for consumption’. Unless the conditions for reduced reporting apply, an ‘of which’ position is to be reported, separately identifying within this category the loans granted to sole proprietorships (see Part 3 of Annex II);
Tähän erään voivat sisältyä yksityisille elinkeinonharjoittajille/yhtiökumppanuuksille, joilla ei ole oikeudellista asemaa, annetut kulutusluotot (ks. liite II, 3 osa), jos niitä ei ilmoiteta luokassa ”kulutusluotot”. Ellei sovelleta kevennetyn raportoinnin edellytyksiä, ilmoitetaan ”joista”-erä, jossa eritellään tämän luokan sisällä yksityisille elinkeinonharjoittajille myönnetyt lainat (ks. liite II, 3 osa).
For statistical purposes, subordinated debt is to be classified as either ‘loans’ or ‘debt securities’ according to the nature of the financial instrument. Where MFI holdings of all forms of subordinated debt are currently identified as a single figure for statistical purposes, this figure is to be classified under the assets item ‘debt securities’, on the grounds that subordinated debt is predominately constituted in the form of securities, rather than as loans;
Velkainstrumentteja, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, on tilastoitaessa käsiteltävä joko ”lainoina” tai ”velkapapereina” rahoitusinstrumentin luonteen mukaan. Mikäli rahalaitoksen hallussa olevat kaikenlaiset saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, esitetään tilastointia varten yleensä yhtenä lukuna, tämä luku pitäisi sisällyttää erään ”velkapaperit” sillä perusteella, että saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, ovat useimmiten pikemminkin arvopapereina kuin lainoina.
Accrued interest on loans is classified on a gross basis under the category ‘remaining assets’. Accrued interest is excluded from the loan to which it relates, and should be reported as a separate ‘of which’ item;
Korkosaamiset lainoista kirjataan bruttomääräisinä luokkaan ”muut saamiset”. Korkosaamiset erotetaan lainasta, johon ne liittyvät, ja ne pitäisi ilmoittaa erillisenä ”joista”-eränä.
Currency in circulation The liability category ‘currency in circulation’ is banknotes and coins in circulation that are issued or authorised by monetary authorities. This category includes banknotes issued by the ECB and the NCBs.
Liikkeessä oleva raha
Coins in circulation are not a liability of MFIs in the euro area Member States, but a liability of the central government. Nonetheless, coins are part of the monetary aggregates and are therefore entered under the category ‘currency in circulation’. The counterpart to this liability is to be included within ‘remaining assets’
”Liikkeessä olevaan rahaan” kuuluvat liikkeessä olevat setelit ja kolikot, jotka rahaviranomaiset ovat laskeneet liikkeeseen tai hyväksyneet. Tähän luokkaan kuuluvat EKP:n ja kansallisten keskuspankkien liikkeeseen laskemat setelit. Liikkeessä olevat kolikot eivät kuulu euroalueen jäsenvaltioissa sijaitsevien rahalaitosten velkoihin vaan valtion velkoihin. Kolikot ovat kuitenkin raha-aggregaattien osa, joten ne kirjataan luokkaan ”liikkeessä oleva raha”. Tämän velan vastaerä sisällytetään luokkaan ”muut saamiset”.
deposits and loans ‘Deposits’ also cover ‘loans’ as liabilities of MFIs. In conceptual terms, loans represent amounts received by MFIs that are not structured in the form of ‘deposits’.
Talletukset ja lainat
Non-negotiable debt instruments issued by reporting agents are generally to be classified as ‘deposit liabilities’. Non-negotiable instruments issued by reporting agents that subsequently become negotiable and that can be traded on secondary markets should be reclassified as ‘debt securities’.
Tiedonantajien liikkeeseen laskemat ei-siirtokelpoiset velkainstrumentit luokitellaan yleensä ”talletusvelkoihin”. Tiedonantajien liikkeeseen laskemat ei-siirtokelpoiset instrumentit, joista tulee myöhemmin siirtokelpoisia ja joilla voidaan käydä kauppaa jälkimarkkinoilla, pitäisi luokitella uudelleen ”velkapapereiksi”.
Margin deposits (margins) made under derivative contracts should be classified as ‘deposit liabilities’ where they represent cash collateral deposited with MFIs and where they remain in the ownership of the depositor and are repayable to the depositor when the contract is closed out. In principle, margins received by the reporting agent should only be classified as ‘deposit liabilities’ to the extent that the MFI is provided with funds that are freely available for on-lending; where a part of the margin received by the MFI has to be passed to another derivatives market participant, e.g. the clearing house, only that part which remains at the disposal of the MFI should in principle be classified as ‘deposit liabilities’. The complexities of current market practice may make it difficult to identify those margins that are truly repayable, because different types of margin are placed indistinguishably within the same account, or those margins that provide the MFI with resources for on lending. In these cases, it is acceptable to classify these margins under ‘remaining liabilities’ or as ‘deposit liabilities’.
Johdannaissopimusten vakuustalletukset (marginaalit) pitäisi luokitella ”talletusvelkoihin”, mikäli ne vastaavat rahalaitoksiin talletettavaa käteisvakuutta mutta tallettajalla on niihin edelleen omistusoikeus ja ne on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan. Lähtökohtaisesti tiedonantajan saamat marginaalit pitäisi luokitella vain ”talletusvelkoihin”, mikäli rahalaitos saa varoja, jotka ovat vapaasti käytettävissä jälleenlainausta varten; mikäli osa rahalaitoksen saamasta marginaalista on toimitettava edelleen toiselle johdannaismarkkinoiden osapuolelle, esimerkiksi selvitysyhtiölle, vain se osa, joka jää rahalaitoksen käytettäväksi, pitäisi lähtökohtaisesti luokitella ”talletusvelkoihin”. Markkinoiden tämänhetkisten käytäntöjen monimutkaisuus saattaa aiheuttaa sen, että on vaikeaa yksilöidä marginaaleja, jotka ovat tosiasiallisesti maksettavissa takaisin, koska samalle tilille talletetaan toisistaan erittelemättä erilaisia marginaaleja, tai marginaaleja, jotka antavat rahalaitokselle varoja lainausta varten. Näissä tapauksissa on hyväksyttävää, että nämä marginaalit luokitellaan ”muihin velkoihin” tai ”talletusvelkoihin”.
in the event of the MFI’s insolvency, the holders of its shares are legally subject neither to the obligation to cover outstanding liabilities in addition to the nominal value of the shares, i.e. the shareholders’ participation in the subscribed capital, nor to any other onerous supplementary obligations. The subordination of shares to any other instrument issued by the MFI does not qualify as an onerous supplementary obligation.
mikäli rahalaitos on maksukyvytön, sen osakkeiden haltijat eivät ole lain mukaan velvollisia kattamaan maksamatta olevia velkoja osakkeiden nimellisarvon eli merkitystä pääomasta olevan osakkeenomistajien osuuden ylittävältä osin, eikä heillä ole mitään muitakaan lisävelvoitteita.
These notice periods also apply when determining the reserve ratio under Article 4 of Regulation (EC) No 1745/2003 (ECB/2003/9). Any earmarked shares relating to loans made by the MFI should be classified as deposit liabilities, with the same original maturity breakdown as the underlying loan, i.e. as ‘deposits with agreed maturity’ or ‘deposits redeemable at notice’, depending on the maturity provisions of the underlying loan contract.
Irtisanomisaikoja, jotka koskevat tällaisten osakkeiden vaihtamista valuutaksi, käytetään luokiteltaessa näitä osakkeita irtisanomisaikaan perustuvan erittelyn mukaisesti instrumenttiluokassa ”talletukset”. Näitä irtisanomisaikoja sovelletaan myös silloin, kun määritetään velvoiteprosentti asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) 4 artiklan nojalla. Kaikki rahalaitoksen myöntämiin lainoihin liittyvät korvamerkityt osakkeet pitäisi luokitella talletusvelkoihin, joilla on sama alkuperäinen maturiteetti kuin lainalla, johon ne liittyvät, eli luokkaan ”määräaikaistalletukset” tai ”irtisanomisehtoiset talletukset” niihin liittyvän sopimuksen maturiteettimääräysten mukaan.
Hence, subordinated debt issued in the form of securities is to be classified as ‘debt securities issued’, whereas subordinated debt issued by MFIs in the form of deposits or loans is to be classified as ‘deposit liabilities’. Where all subordinated debt issued by MFIs is identified as a single amount for statistical purposes, this figure is to be classified under the item ‘debt securities issued’, on the grounds that subordinated debt is predominately constituted in the form of securities rather than as loans. Subordinated debt should not be classified under the liability item ‘capital and reserves’
Siten arvopapereina liikkeeseen laskettu velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla, luokitellaan ”liikkeeseen laskettuihin velkapapereihin”, kun taas rahalaitosten talletuksina tai lainoina liikkeeseen laskemat velkapaperit, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla, luokitellaan ”talletusvelkoihin”. Mikäli kaikki rahalaitosten liikkeeseen laskemat velat, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla, ilmoitetaan yhtenä eränä tilastointia varten, tämä luku sisällytetään erään ”liikkeeseen lasketut velkapaperit” sillä perusteella, että velat, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla, ovat useimmiten pikemminkin arvopapereina kuin lainoina. Velkoja, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla, ei pidä kirjata velkaerään ”oma pääoma ja varaukset”.
Accrued interest on deposits is classified on a gross basis under the category ‘remaining liabilities’. Accrued interest is excluded from the deposit to which it relates and should be reported as a separate ‘of which’ item;
Talletuksille kertyneet korot kirjataan bruttomääräisinä luokkaan ”muut velat”. Korkosaamiset erotetaan talletuksesta, johon ne liittyvät, ja ne pitäisi ilmoittaa erillisenä ”joista”-eränä.
Margin payments (margins) made under derivatives contracts are normally classified as ‘deposit liabilities’ (see category 9). The complexities of current market practice may make it difficult to identify those margins that are truly repayable, because different types of margin are placed indistinguishably within the same account, or those margins that provide the MFI with resources for on-lending. In these cases, it is acceptable to classify these margins under ‘remaining liabilities’ or as ‘deposit liabilities’, according to national practice;
Johdannaissopimusten vakuusmaksut (marginaalit) luokitellaan normaalisti ”talletusvelkoihin” (ks. luokka 9). Markkinoiden tämänhetkisten käytäntöjen monimutkaisuus saattaa aiheuttaa sen, että on vaikeaa yksilöidä marginaaleja, jotka ovat tosiasiallisesti maksettavissa takaisin, koska samalle tilille talletetaan toisistaan erittelemättä erilaisia marginaaleja, tai marginaaleja, jotka antavat rahalaitokselle varoja jälleenlainausta varten. Näissä tapauksissa on hyväksyttävää, että nämä marginaalit luokitellaan ”muihin velkoihin” tai ”talletusvelkoihin” kansallisen käytännön mukaisesti.
Counterparties located in the euro area are identified according to their sector in accordance with the lists maintained by the European Central Bank (ECB) for statistical purposes, and the guidance for the statistical classification of counterparties provided in the ECB’s ‘Monetary financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers’. Credit institutions located outside the euro area are referred to as ‘banks’ rather than as MFIs.
Euroalueella sijaitsevat vastapuolet eritellään sektorikohtaisesti EKP:n ylläpitämien, tilastoinnissa käytettävien luetteloiden mukaisesti ja käyttämällä vastapuolien tilastollista luokittelua koskevia ohjeita, jotka sisältyvät EKP:n käsikirjaan ”Monetary financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers”. Euroalueen ulkopuolella sijaitsevista luottolaitoksista käytetään nimitystä ”pankit” eikä ”rahalaitokset”. Samoin käsite ”muut kuin rahalaitokset” koskee vain jäsenvaltioita. Niiden maiden osalta, joiden rahayksikkö ei ole euro, käytetään käsitettä ”muut kuin pankit”.
Annex I, Part 6 Annex I, Part 5
Liite I, 6 osa
traded loans Loans that have de facto become negotiable are to be classified under the asset item ‘loans’ provided that there is no evidence of secondary market trading.
Siirretyt lainat
‘weighted average maturity’ (WAM) shall mean a measure of the average length of time to maturity of all of the underlying securities in the fund weighted to reflect the relative holdings in each instrument, assuming that the maturity of a floating rate instrument is the time remaining until the next interest rate reset to the money market rate, rather than the time remaining before the principal value of the security must be repaid. In practice, WAM is used to measure the sensitivity of a MMF to changing money market interest rates;
’painotetulla keskimääräisellä juoksuajalla’ (WAM) tarkoitetaan rahaston kaikkien arvopapereiden keskimääräistä juoksuaikaa painotettuna siten, että se kuvastaa kunkin instrumentin hallussapidon suhteellista osuutta sillä oletuksella, että vaihtuvakorkoisen instrumentin maturiteetti on juoksuaika, joka on jäljellä siihen saakka, kun korkotaso seuraavan kerran tarkistetaan rahamarkkinakorkoa vastaavaksi, eikä jäljellä oleva aika arvopaperin pääoman takaisinmaksulle. Käytännössä painotettua keskimääräistä juoksuaikaa käytetään mittaamaan sitä, miten rahamarkkinarahastot reagoivat muuttuviin rahamarkkinakorkoihin;
‘weighted average life’ (WAL) shall mean the weighted average of the remaining maturity of each security held in a fund, meaning the time until the principal is repaid in full, disregarding interest and not discounting. Contrary to the calculation of the WAM, the calculation of the WAL for floating rate securities and structured financial instruments does not permit the use of interest rate reset dates and instead only uses a security’s stated final maturity. WAL is used to measure the credit risk, as the longer the reimbursement of principal is postponed, the higher the credit risk. WAL is also used to limit the liquidity risk;
’painotetulla keskimääräisellä elinajalla’ (WAL) tarkoitetaan jokaisen rahastossa olevan arvopaperin jäljellä olevan juoksuajan painotettua keskiarvoa eli aikaa, joka kuluu siihen, kunnes pääoma maksetaan kokonaan takaisin, ilman korkoa ja diskonttaamista. Toisin kuin painotettua keskimääräistä juoksuaikaa laskettaessa, korkotason tarkistuspäivää ei ole sallittua käyttää laskettaessa painotettua keskimääräistä elinaikaa vaihtuvakorkoisille arvopapereille ja strukturoiduille rahoitusinstrumenteille, vaan sen sijasta käytetään vain arvopaperin ilmoitettua lopullista maturiteettia. Painotettua keskimääräistä elinaikaa käytetään luottoriskin mittaamiseen, koska mitä pidemmälle pääoman takaisinmaksua lykätään, sitä suurempi on luottoriski. Painotettua keskimääräistä elinaikaa käytetään myös likviditeettiriskin rajoittamiseen;
Within the category ‘other lending’, loans granted to sole proprietorships/partnerships without legal status are to be identified separately (see definitions of instrument categories in Part 2 of Annex II and definitions of sectors in Part 3 of Annex II). NCBs may waive the requirement of separate identification of loans to sole proprietorships/partnerships without legal status if such loans constitute less than 5 % of the euro area Member State’s total lending to households.
”Muiden lainojen” luokassa lainat, joita myönnetään yksityisille elinkeinonharjoittajille/yhtiökumppanuuksille, joilla ei ole oikeudellista asemaa, on yksilöitävä erikseen (ks. instrumenttiluokkien määritelmät liitteessä II olevassa 2 osassa ja sektorien määritelmät liitteessä II olevassa 3 osassa). Kansalliset keskuspankit voivat luopua vaatimuksesta, jonka mukaan yksityisille elinkeinonharjoittajille/yhtiökumppanuuksille, joilla ei ole oikeudellista asemaa, myönnetyt lainat on yksilöitävä erikseen, jos tällaisten lainojen osuus euroalueen jäsenvaltion kotitalouksille myönnettyjen lainojen kokonaismäärästä on vähemmän kuin 5 prosenttia.
Counterparties located in the euro area are identified according to their domestic sector or institutional classification in accordance with the lists maintained by the ECB for statistical purposes and the ECB’s ‘Monetary, financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers’, which follows classification principles that are consistent with the ESA 2010 as far as possible. There is no requirement for a geographical breakdown of counterparties located outside the euro area.
Euroalueella sijaitsevat vastapuolet eritellään niiden kotimaan sektoriluokituksen tai institutionaalisen luokituksen perusteella EKP:n tilastoinnissa käyttämän luettelon ja EKP:n ”Monetary, financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers” -nimisen käsikirjan mukaisesti. Tässä käsikirjassa noudatetaan luokitteluperiaatteita, jotka ovat mahdollisimman pitkälle EKT 2010:n mukaisia. Euroalueen ulkopuolella sijaitsevia vastapuolia ei tarvitse eritellä maittain.
Subsector, maturity and real estate collateral breakdown of credit to euro area non-MFIs (see Table 2). This is required to enable the monitoring of the complete subsector and maturity structure of MFIs’ overall credit financing (loans and securities) vis-à-vis the money-holding sector.
Euroalueen muille kuin rahalaitoksille myönnettyjen luottojen erittely alasektoreittain, maturiteeteittain ja kiinteistövakuuden käytön mukaan (ks. taulukko 2).
An interest rate reset is understood as a change in the interest rate of a loan which is provided for in the current loan contract. Loans subject to interest rate reset include, inter alia, loans with interest rates which are periodically revised in accordance with the evolution of an index, e.g. Euribor, loans with interest rates which are revised on a continuous basis, i.e. floating rates, and loans with interest rates which are revisable at the MFI’s discretion.
Euromääräisistä lainoista, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli 1 vuosi ja yli 2 vuotta ja jotka on annettu yrityksille ja kotitalouksille, edellytetään vielä muita ”joista”-kohtia, joissa yksilöidään tietyt jäljellä olevat maturiteetit ja korkotason tarkistuksen ajanjaksot (ks. taulukko 2). Korkotason tarkistuksella tarkoitetaan voimassa olevassa lainasopimuksessa sovittua lainan koron muutosta. Lainoihin, joihin sovelletaan korkotason tarkistusta, kuuluvat muun muassa lainat, joiden korot tarkistetaan aika ajoin jonkin indeksin, esim. euriborin, kehityksen mukaisesti, lainat, joiden korkoa muutetaan jatkuvasti, esim. kelluvat korot, ja lainat, joiden korot ovat muutettavissa rahalaitoksen harkinnan mukaan.
of which: sole proprietorships/partnerships without legal status [7] C. Residents of the rest of the world
joista: yksityiset elinkeinonharjoittajat/yhtiökumppanuudet, joilla ei ole oikeudellista asemaa [7]
households and non-profit institutions serving households (S.14 + S.15) [6] C. Residents of the rest of the world
kotitaloudet + kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.14 + S.15) [6]
The item ‘remaining assets’ is the residual item on the asset side of the balance sheet, defined as ‘assets not included elsewhere’. NCBs may require the reporting of specific sub-positions included in this item. Remaining assets may include:
Erä ”muut saamiset” on taseen vastaavaa-puolen jäännöserä, joka sisältää ”muut kuin edellä mainitut saamiset”. Kansalliset keskuspankit voivat vaatia tähän erään sisältyvien tiettyjen alaerien ilmoittamista. Muut saamiset voivat sisältää seuraavaa: