natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the figures and arguments put forward by the company also suggest the presence of state aid for electricity end-users.
Alumiinintuottaja Alcoalla on Espanjassa kolme tuotantolaitosta, jotka sijaitsevat San Cipriánissa, La Coruñassa ja Avilésissa ja jotka hyötyivät vuonna 2005 kokonaistariffista G4 (paljon energiaa kuluttaville käyttäjille varattu tariffi, johon liittyi mahdollisuus keskeyttää sähköntoimitus).
According to Céntrica, the coexistence between the free and regulated markets, and in particular the possibility for end-users to switch freely between the two, meant that the regulated tariffs acted as a price reference, or a de facto cap, on free-market prices.
Ferroatlántica on alumiinin ja rautaseosten tuottaja, joka hyötyi keskeytettävissä olevasta tariffista 3.4.
Suppliers could not charge prices higher than the regulated tariff, or they would fail to attract new customers and lose existing ones.
Asturiana de Zinc on sinkintuottaja, joka hyötyi tariffista G4 San Juan de Nievassa sijaitsevan tuotantolaitoksensa osalta.
Normally, in a free market, the price paid by electricity end-users consists of two components:
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät kiistävät huomautuksissaan komission päätelmän, jonka mukaan teollisuusasiakkaita koskevat tariffit (G4 ja muut keskeytettävissä olevat tariffit) on katsottava valtiontueksi, ja väittävät, ettei tariffeista aiheudu taloudellista etua, tariffeihin ei liity valtion varoja eivätkä tariffit vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun ja kauppaan.
the network access charge and a ‘supply component’, which results from market mechanisms and goes to the retail supplier.
Ei taloudellista etua
In retail supply, profitability depends on whether the ‘supply component’ paid by customers covers the supplier's costs (i.e. energy procurement costs in the wholesale market or own generation costs in the case of a vertically integrated company) and a ‘marketing margin’, which includes other supply costs (marketing costs, IT systems, billing, etc.) and remuneration on the capital invested.
Paljon energiaa kuluttavien käyttäjien mielestä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä edun olemassaolon määrittämistä varten käytetty vertailuarvo ei ollut oikea.
Therefore, a free-market supplier could operate profitably in a given market segment only if there was a ‘positive marketing margin’, in other words a difference between the general costs incurred by the supplier in serving customers and the regulated tariff.
Komissio vertaili teollisuusasiakkaita koskevia tariffeja tukkumarkkinoiden keskihintaan (poolihinta), jonka katsottiin vastaavan niitä kustannuksia, jotka nämä yhtiöt olisivat joutuneet maksamaan markkinoilla tavanomaisissa olosuhteissa.
Céntrica substantiated the existence of a competitive disadvantage for free-market suppliers through calculations showing that there were no marketing margins in 2005 for any consumer category [12] (or that whatever margins existed at the beginning of the year were eroded during the year).
Koska teollisuusasiakkaita koskevat tariffit havaittiin poolihintaa matalammiksi, menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä todettiin, että tariffeista aiheutui taloudellista etua edunsaajille.
This meant that the regulated tariffs were set too low for independent suppliers to compete profitably.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät väittivät, että pooli vastaa spot-markkinoita, joilla sähköä kaupataan joka tunti seuraavaksi päiväksi.
According to Céntrica, it was not possible to compete for certain categories of end-user (notably energy-intensive users on the G4 tariff and other large industrial users) even before the emergence of a tariff deficit, since the integral tariffs never left any margin to compete.
Suuret loppukäyttäjät, jotka kuluttavat paljon sähköä ja joiden kulutusprofiilit ovat tasaisia, eivät osta sähköä poolista vaan tekevät yleensä kahdenvälisiä sopimuksia sähköntoimittajien kanssa.
The figures provided by Céntrica, notably the comparison between regulated tariffs and estimated market prices, are taken over in the Commission's opening decision (see recital 30 and Table 3).
Joka tapauksessa vaikka oletettaisiin, että poolissa merkittyjä hintoja voitaisiin pitää pätevänä vertailuarvona, ei olisi oikein käyttää keskimääräistä tukkuhintaa vuonna 2005, kuten komissio teki, sillä tämä keskimääräinen hinta vastasi erilaisille loppukäyttäjille, myös kotitalouksille ja pienille yrityksille, palveluja tarjonneiden sähköntoimittajien sähkönkysyntää.
In Céntrica's view, the system breached the Electricity Directive, not only because of the discriminatory nature of the deficit arrangements (which compensated for the losses of distributors but not of suppliers) but also because consumers were deprived of the right to transparent prices and tariffs [13].
AEGE:n, Ferroatlántican ja Asturiana de Zincin mukaan sopiva vertailuarvo olisi poolissa vuonna 2005 kirjattu alin hinta eli 18,60 euroa/MWh, sillä tämä hinta vastaa mahdollisimman kilpailukykyisiä markkinaolosuhteita poolissa (jossa sähköntuottajat tarjoavat sähköä niiden rajakustannuksia vastaavaan hintaan).
Since part of the electricity price payable for 2005 was deferred to future years, the final prices charged were not transparent for consumers.
Teollisuuden suurkäyttäjien tilanne ei ole verrattavissa muiden loppukäyttäjien, etenkään kotitalouksien, tilanteeseen.
Besides, Céntrica claimed that the deficit repayment mechanism was not balanced for two main reasons:
Näin ollen keskimääräinen poolihinta ei ole sopiva vertailuarvo.
firstly, the deficit would be repaid mostly by low-voltage end-users, even though the users which contributed most to its creation were large high-voltage end-users.
Alcoan mukaan komission pitäisi sen sijaan verrata kiistanalaisia tariffeja suurten loppukäyttäjien tekemissä kahdenvälisissä sopimuksissa sovittuihin hintoihin.
Secondly, end-users in the free market were required to pay for a deficit to which they did not contribute.
Alcoa esitti yhden esimerkin kahdenvälisesti sovitusta markkinahinnasta ja ilmoitti, että sen kolme alumiinitehdasta olivat aina hyötyneet tariffista G4.
Céntrica supported the Commission's preliminary view that the Spanish deficit arrangements involved a transfer of state resources.
Kolmella alumiinitehtaalla on sama tasainen kulutusprofiili kuin alumiinioksiditehtailla.
Céntrica also held that state resources were involved in the Spanish Government's decision to allow generators to securitise their collection rights.
Viimeksi mainitut kuluttavat kuitenkin paljon vähemmän sähköä (0,35 TWh verrattuna 1,3 TWh:iin Avilésin ja La Coruñan tehtailla ja 3,4 TWh:iin San Cipriánin tehtaalla).
ACIE, the Association of Independent Energy Suppliers, estimates that the energy procurement cost taken as the basis for the regulated tariffs in 2005 was 68 % below the actual cost sustained by suppliers when purchasing energy in the wholesale market.
Sopimuksessa sovittu keskimääräinen hinta oli 34,45 euroa/MWh (joka sisälsi ydinvoimasta luopumisen kustannukset, verkkoon liittymisen kustannukset ja muut sivukustannukset).
ACIE underlined the severe repercussions that the 2005 tariff deficit had on independent suppliers.
Hinta oli määritetty kilpailukykyisen tarjouksen perusteella ja sähköntoimittajien tarjousten välillä oli eroa alle 5 euroa.
According to ACIE, suppliers in the free market were subject to similar procurement costs to those of distributors.
Alcoan mukaan tämän kahdenvälisesti sovitun hinnan (34,45 euroa/MWh) ja tariffin G4 (23,90 euroa/MWh) välinen ero voidaan selittää objektiivisilla tekijöillä.
Moreover, they were de facto obliged to adjust to the level of the integral tariff set by the government for each customer category, since otherwise they would not have been able to attract new customers or retain existing ones.
Erityisesti tariffin G4 käyttäjiä koskevat lainsäädännön rajoitukset, joita ei sovelleta kahdenvälisissä sopimuksissa ja jollaisia ovat esimerkiksi velvollisuus käyttää kaikki tariffilla G4 toimitettavaksi sovittu sähkö (sanktioiden uhalla), omia jännitteensäätölaitteita koskeva vaatimus ja 20 päivän maksuehtoa koskeva vaatimus (kahdenvälisissä sopimuksissa maksuehdot ovat paremmat).
In particular, ACIE points out that, at the beginning of 2005, its members concluded contracts based on the government's forecasts of wholesale prices, and that they later had to honour such contracts even though they turned out not to be profitable.
Alcoa toteaa näin ollen, että sen kolmeen alumiinitehtaaseen sovellettava hypoteettinen markkinahinta olisi selvästi alle 34,45 euroa/MWh, koska kyseisten tehtaiden kulutuksen taso on korkeampi.
As a result, independent suppliers experienced losses.
Lisäksi jos huomioon otetaan keskimääräinen hintamarginaali, 10 euroa/MWh, alumiinioksiditehtaan sähköntoimituksesta aiheutuvat nettokustannukset olisivat 24,25 euroa/MWh, mikä on hyvin lähellä kokonaistariffia G4.
Céntrica estimates that in 2005 it suffered losses of EUR 10 million.
Ferroatlántica toi esille, että menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä tulkittiin väärin vuonna 2005 käytettyä säänneltyä tariffia 3.4, sillä siihen sisällytettiin virheellisesti perustariffista tehtäviä vähennyksiä ja sitä verrattiin verkkomaksuun, joka oli kymmenkertainen varsinaisesti sovellettavaan (suurkäyttäjien) verkkomaksuun nähden.
According to ACIE, several suppliers, including Saltea Comercial, Electranorte, CYD Energia and RWE, were forced out of the market.
Ferroatlántica toimitti lisäksi näyttöä siitä, että vaikka vuonna 2004 kuukausittainen keskimääräinen markkinahinta vuonna 2005 tapahtuvaa sähköntoimitusta koskeville ennakkosopimuksille oli 31,68 euroa/MWh, kyseinen hinta oli 31,05 euroa/MWh joulukuussa 2004.
COMMENTS FROM ENERGY-INTENSIVE USERS
Tämän perusteella yhtiö olisi saanut perussähköntoimituksensa vuonna 2005 kyseiseen hintaan samaan aikaan, kun asetettiin säännellyt tariffit.
Some of them (Asturiana de Zinc, Ferroatlántica and Alcoa) also took part individually.
Itse asiassa muilla kyseiseen tariffiin tehtävillä vähennyksillä korvattiin kysynnänhallinnan palveluihin tarvittava kapasiteetti ja näiden palveluiden hyväksyminen järjestelmän hyväksi.
Alcoa is an aluminium producer which operates three production facilities in Spain, located in San Ciprián, La Coruña and Avilés, which benefited from the G4 integral tariff (the interruptible tariff reserved for energy-intensive users) in 2005.
Tässä yhteydessä Ferroatlántica lisää, että tariffista tehty alennus vastasi erilaisia tarjottuja palveluja, kuten tuntikohtaista erittelyä (kulutus öiseen aikaan ja viikonloppuisin), keskeytettävyyttä (sähköntoimituksen hyväksyminen verkko-operaattorin pyynnöstä), kausittaisuutta (toimituksen keskittäminen matalan kysynnän kuukausille) ja loisenergian hallintaa.
Ferroatlántica is an aluminium and iron alloys producer which benefited from the 3.4 interruptible tariff.
Vain nämä alennukset olivat muuttuvia ja niistä on säädetty asetuksella vuodesta 1995 lähtien, ei siis säännellyllä tariffilla, mikä selittää ja Ferroatlántican mielestä myös perustelee vuonna 2005 maksetun sähkön alhaisemman keskihinnan.
Asturiana de Zinc is a zinc producer which benefited from the G4 tariff for its plant in San Juan de Nieva.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät kiistävät menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetyn toteamuksen, jonka mukaan hyöty ei ollut verrannollista kulutettuihin määriin ja pyrki kasvamaan suurkäyttäjien kohdalla.
In their observations, the energy-intensive users challenge the Commission's conclusion that the industrial tariffs (G4 and other interruptible tariffs) constitute state aid, arguing that the tariffs did not confer an economic advantage, did not involve state resources and did not affect competition and trade between Member States.
Energiaa paljon kuluttavat käyttäjät väittävät esimerkiksi, että CNE on vahvistanut, että tariffin G4 olisi pitänyt olla matalampi.
No economic advantage
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät huomauttavat, että tariffia G4 tai tariffia 3.4 soveltavat suurkäyttäjät kuluttivat tuhansia kertoja enemmän sähköä kuin korkeajänniteasiakkaat keskimäärin, mutta maksoivat kolme kertaa näitä vähemmän.
In the opinion of energy-intensive users, the benchmark used in the opening decision to establish the presence of an advantage is incorrect.
Lisäksi on tavallista, että suurkäyttäjät saavat suuremman yksikköalennuksen hinnasta.
The Commission compared the industrial tariffs with the average wholesale market price (the pool price), which was considered representative of the cost these companies would have paid in the market under normal conditions.
Tällä perusteella paljon energiaa kuluttavat käyttäjät väittävät, että päätelmä, jonka mukaan teollisuusasiakkaita koskeviin tariffeihin liittyi etua, on kyseenalainen.
Energy-intensive users claim that the pool is a spot market in which electricity is traded every hour for the following day.
Alcoa ilmoitti myös, että sen Espanjassa maksama hinta oli lähes identtinen alumiinitehtaiden Euroopan unionin alueella maksamaan painotettuun keskihintaan verrattuna ja jopa korkeampi kuin ETA-alueella maksettu painotettu keskihinta.
According to the energy-intensive users, the pool suffers from certain shortcomings that affect its efficiency and competitiveness.
Ei valtion varoja
Consequently, the pool prices do not accurately reflect marginal generation costs and therefore do not reflect a situation of perfect competition.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät väittivät maksaneensa teollisuusasiakkaita koskevat tariffit suoraan jakelijoille ilman, että varat olisivat siirtyneet valtion haltuun, joten asiassa PreussenElektra annetun tuomion mukaisesti tällaiseen järjestelyyn ei liittynyt valtion varoja.
Large end-users, which consume large volumes of electricity and have flat consumption profiles, do not purchase from the pool, but typically enter into bilateral contracts with electricity suppliers.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät totesivat, että vuoden 2004 lopussa tapahtuneen tariffien asettamisen ja vasta kesäkuussa 2006 tapahtuneen, alijäämän takaisin perimiseen käyttäjiltä tarkoitetun mekanismin käyttöönoton välillä oli aikaviive.
This is confirmed by OMEL's 2005 report, which shows that only seven of eligible users, representing 5 % of traded electricity, procured electricity directly on the pool.
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio väitti, että asiaan liittyi valtion varoja, koska käyttäjien sähkölaskuissa otettiin käyttöön veroluonteiseksi maksuksi katsottava lisämaksu.
In any event, even assuming that prices recorded on the pool could be considered a valid benchmark, it would not be correct to use the average wholesale price in 2005, as the Commission did, since this average price reflects the electricity demand of suppliers who served a varied portfolio of end-users, including households and small undertakings.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät toivat esille, että toimenpiteen katsominen tueksi riippuu ainoastaan toimenpiteen toteuttamishetkellä vallinneista olosuhteista, ei tulevista tapahtumista, etenkään jos ne eivät ole kohtuullisesti ennustettavissa.
According to AEGE, Ferroatlántica and Asturiana de Zinc, an appropriate benchmark would be the minimum price recorded on the pool in 2005, i.e. EUR 18,6/MWh, as this price would reflect the most competitive market conditions on the pool (where generators offer electricity at a price equivalent to their marginal costs).
Ne lainaavat julkisasiamies Jacobsin ratkaisuehdotusta asiassa Van Calster [14]:
Large industrial consumers are not in a comparable situation to other end-users, particularly households.
”Tilannetta on arvioitava sen ajankohdan perusteella, jona maksuista alun perin määrättiin, eikä tilannetta voida muuttaa taannehtivasti.”
Therefore, the average pool price would not be the appropriate benchmark.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät väittävät, etteivät vuoden 2005 säännellyt tariffit olleet valtiontukea vuonna 2005.
According to Alcoa, the Commission should instead compare the contested tariffs with prices contracted bilaterally by large end-users.
Koska tariffeihin ei sisältynyt tukea, paljon energiaa kuluttavat käyttäjät olivat sitä mieltä, ettei komissio voi tehdä lisämaksun perusteella vastakkaista päätelmää.
Alcoa provided one example of a bilateral market price and indicated that its three aluminium plants had always benefited from the G4 tariff.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät väittävät myös, ettei lisämaksu ollut veroluonteinen maksu, koska se ei ollut Espanjan lainsäädännön mukaisesti veron luonteinen.
However, Alcoa also owns an alumina plant (Alúmina Española) for which a bilateral contract was entered into with a supplier at the end of 2004.
Verotustoimenpiteillä rahoitetaan julkisia menoja, kun taas tässä tapauksessa lisämaksun tarkoituksena oli kattaa alijäämä, jonka sähköjärjestelmässä säänneltyä toimintaa harjoittavat yksityiset toimijat (jakelijat) olivat aiheuttaneet.
The contract was for two years, extendible for an additional year.
Espanjan perustuslain mukaan uudesta verotustoimenpiteestä voidaan säätää ainoastaan lailla (ei kuninkaan asetuksella).
The three aluminium plants have the same flat consumption profile as the alumina plants.
Lisämaksusta saatavat tulot eivät myöskään missään vaiheessa olleet valtion hallussa eikä se voinut käyttää niitä, vaan varat siirrettiin CNE:n hallinnoimalle talletustilille eikä valtio voinut varata niitä mihinkään tarkoitukseen.
However, the latter consume considerably lower volumes of electricity (0,35 TWh as against 1,3 TWh at the Avilés and La Coruña plants, and 3,4 TWh for the San Ciprián plant).
Selvitysmenettely oli täysin automaattinen eikä CNE:llä ollut harkintavaltaa, riippumatonta päätösvaltaa tai määräysvaltaa eri toimijoiden kesken selvitettävien varojen määränpään tai määrän suhteen.
The average price agreed on the basis of this contract was EUR 34,45/MWh (including the cost of the nuclear moratorium, network access costs and other ancillary costs).
Paljon energiaa kuluttavien käyttäjien mukaan komissio tunnusti tämän seikan Espanjan hukkakustannuksia koskevassa päätöksessään [16], jonka mukaan varat siirretään CNE:n kautta lähinnä tilinpitoon liittyvistä syistä eikä tämä anna aihetta todeta, että toimenpiteeseen liittyy valtion varoja.
This price was obtained on the basis of a competitive tender, and suppliers' bids were within EUR 5 of each other.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät esittävät, että tämä tilanne vastaa hukkakustannuksia koskevaa tilannetta, sillä hallitus otti molemmissa tapauksissa käyttöön lisämaksun, jolla pyrittiin kattamaan järjestelmän pysyvät kustannukset.
According to Alcoa, the difference between this bilateral price (EUR 34,45/MWh) and the G4 tariff (EUR 23,9/MWh) can be explained by objective factors.
Sama linjaus on nähtävästi vahvistettu myös Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvässä asiassa [17].
In particular, users on the G4 tariff are subject to regulatory restrictions which do not apply to bilateral contracts, such as the obligation to use all the power contracted under the G4 tariff (subject to penalties), the requirement to own voltage control equipment, and the requirement to pay within 20 days (whereas bilateral contracts have better terms of payment).
Ei vaikutusta kilpailuun eikä kauppaan
Alcoa thus concludes that a hypothetical market price applicable to its three aluminium plants would be well below EUR 34,45/MWh because of the higher consumption level of these plants.
Asturiana de Zinc ja Alcoa väittivät, että alumiini- ja sinkkimarkkinoiden erityispiirteiden vuoksi näiden metallien tuotannossa käytetyn sähkön hintaa koskevalla toimenpiteellä ei ole vaikutusta Euroopan unionissa käytävään kauppaan, koska metallit ovat hyödykkeitä ja niiden hinnat asetetaan maailmanlaajuisesti Lontoon metallipörssissä.
Furthermore, if an average marketing margin of EUR 10/MWh was considered, the net cost of supply of the alumina plant would be EUR 24,25/MWh, which is very close to the G4 integral tariff.
Näissä olosuhteissa vaihtelut paikallisissa tuotantokustannuksissa eivät näy eroina maailmanhinnoissa.
Ferroatlántica pointed out that the opening decision misrepresented the 3,4 regulated tariff used in 2005 by wrongly including discounts in the basic tariff and comparing it with an access charge ten times higher than the one applicable (and that of very large consumers).
Yhtiöt väittivät, että alumiinin ja sinkin tuotannon alijäämä kasvaa Euroopan unionissa koko ajan, ja samalla kysyntään vastataan yhä enemmän tuonnilla Euroopan unionin ulkopuolisista maista.
Ferroatlántica also provided evidence that, while the monthly average market price in 2004 for forward contracts for electricity supply in 2005 was EUR 31,68/MWh, this price was EUR 31,05/MWh in December 2004.
Jos alumiini- ja sinkkiteollisuus katoaisivat Espanjasta, markkinoille ei tulisi uusia Euroopan unionin toimijoita, sillä Euroopan unionin alueen (alumiini)tehtaat toimivat jo täydellä teholla, eikä uudella tulokkaalla tai vanhalla tuottajalla olisi kannustimia kapasiteetin lisäämiseen, sillä pitkän aikavälin näkymät ovat epävarmoja siltä osin, onko energiaa jatkossa saatavilla kohtuulliseen hintaan.
It would follow that a company would have obtained its basic electricity supply in 2005 at that price at the time when the regulated tariffs were set.
Alijäämä voitaisiin näin ollen kattaa pelkästään tuonnilla.
After adding ‘additional services’ (EUR 3,92/MWh) and the relevant access tariff (EUR 1,70/MWh), an industrial user would have obtained a market price of EUR 36,67/MWh, which is below the amount of EUR 56,11/MWh of the 3,4 tariff applicable to energy-intensive users.
Lisäksi Alcoa väittää, etteivät tariffit vaaranna muiden eurooppalaisten tuottajien etua, sillä ne tarjoavat sähköä hintaan, joka vastaa muiden alumiinin tuottajien 25:ssä Euroopan unionin jäsenvaltiossa maksamaa keskimääräistä hintaa.
In fact, other discounts on that tariff remunerated the capacity to provide demand management services and the acceptance of these services for the benefit of the system.
Vaikka teollisuusasiakkaiden keskeytettävissä olevat tariffit olisivat tukea, kyseessä olisi voimassa oleva tuki
It is only these discounts, which were variable and set by regulation from 1995, and not the regulated tariff level, that explain and, in the view of Ferroatlántica, justify the lower average electricity price paid in 2005.
Myös muista keskeytettävissä olevista tariffeista säädettiin nimenomaisesti vuonna 1983 annetussa ministerin määräyksessä.
Energy-intensive users contest the statement in the opening decision that the advantage was not proportional to the volumes consumed, and tended to increase for large consumers.
Lisäksi paljon energiaa kuluttavien käyttäjien mukaan toimenpide on voimassa olevaa tukea Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [18] 15 artiklan perusteella, koska 10 vuoden vanhentumisaika on kulunut umpeen.
On this point, energy-intensive users claim, for example, that the CNE itself confirmed that the level of the G4 tariff should have been even lower.
Luottamuksensuojan periaate estäisi takaisinperinnän
Energy-intensive users note that large consumers under the G4 or 3,4 tariff consumed several thousand times more electricity than average high-voltage consumers, while paying three times less than them.
Paljon energiaa kuluttavat käyttäjät väittävät, että vaikka oletettaisiin, ettei tariffien voitaisi katsoa olevan voimassa olevaa tukea, luottamuksensuojan periaate estäisi tuen takaisinperinnän.
On this basis, energy-intensive users claim that the conclusion that the industrial tariffs involved an advantage is debatable.
Käyttäjillä oli siis perusteltu syy olettaa, ettei tariffeihin liittynyt valtiontukea.
Energy-intensive users argue that there was a time lapse between the setting of the tariffs, which took place at the end of 2004, and the adoption of the mechanism to recover the deficit from consumers, which did not take place until June 2006.
Ero näin määritetyn vertailuhinnan ja vuonna 2005 maksetun säännellyn tariffin välillä olisi paljon pienempi.