natgillin/translations-raw huggingface dataset:
the sales volume of the product type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of this product type, and
vähintään laskettuja tuotantokustannuksia vastaavalla nettomyyntihinnalla tapahtuneen tuotetyypin myynnin määrä oli yli 80 prosenttia tämän tuotetyypin kokonaismyyntimäärästä ja
the weighted average sales price of that product type is equal to or higher than the unit cost of production.
tämän tuotetyypin painotettu keskimääräinen myyntihinta vastaa vähintään sen tuotannon yksikkökustannuksia.
The Commission’s analysis of domestic sales showed that more than 90 % of domestic sales were profitable and that the weighted average sales price was higher than the unit cost of production.
Komission kotimarkkinamyynnistä tekemästä analyysistä ilmeni, että yli 90 prosenttia kotimarkkinamyynnistä oli kannattavaa ja että painotettu keskimääräinen myyntihinta oli korkeampi kuin tuotannon yksikkökustannukset.
Accordingly, the normal value was calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales during the RIP.
Näin ollen normaaliarvo laskettiin kaiken kotimarkkinoilla tapahtuneen myynnin hintojen painotettuna keskiarvona tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Determination of the Export price
Vientihinnan määrittäminen
All sales by the applicant for export to the Union were made directly to unrelated customers in the Union or Thailand.
Pyynnön esittäjän unioniin vietäväksi tarkoitettu myynti suuntautui kokonaisuudessaan suoraan etuyhteydettömille asiakkaille unionissa tai Thaimaassa.
The export price is therefore established on the basis of prices paid or payable, in accordance with Article 2(8) of the basic Regulation.
Vientihinta on siis vahvistettu tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
The Commission compared the normal value and the export price on an ex-works basis.
Komissio vertasi normaaliarvoa ja vientihintaa noudettuna lähettäjältä -tasolla.
Where justified, the Commission adjusted the normal value and/or the export price for differences affecting prices and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Silloin kun se oli perusteltua, komissio oikaisi normaaliarvoa ja/tai vientihintaa hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavien eroavuuksien mukaisesti perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
Adjustments for differences in transport costs, insurance costs, handling and loading costs, packaging, commissions, credit costs and bank charges were granted when applicable and duly justified.
Oikaisuja tehtiin kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja pakkauskustannusten, palkkioiden, luotosta aiheutuneiden kustannusten ja pankkimaksujen erojen mukaisesti aina, kun se oli tarpeen ja perusteltua.
The applicant claimed an allowance under Article 2(10)(d) of the basic Regulation for a difference in brand value when sold under own brand on the domestic market and when sold under own brand on the Union market.
Pyynnön esittäjä vaati perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukaisesti oikaisua tuotemerkkien arvoissa esiintyvän eron mukaisesti, kun tuotetta myydään kotimarkkinoilla omalla tuotemerkillä ja kun sitä myydään omalla tuotemerkillä unionin markkinoilla.
Allegedly, the brand value of the applicant’s own brand is higher on the Thai market than on the Union market.
Pyynnön esittäjän oman tuotemerkin arvon väitetään olevan korkeampi Thaimaan markkinoilla kuin unionin markkinoilla.
To justify its claim the applicant made reference to the adjustment made in the original investigation and in the expiry review.
Pyynnön esittäjä perusteli väitettään viittaamalla alkuperäisessä tutkimuksessa ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa tehtyyn oikaisuun.
However, the applicant’s situation in this interim review differs from the situation of other exporting producers for which the adjustment was granted in the original investigation and the expiry review.
Pyynnön esittäjän tilanne tässä välivaiheen tarkastelussa eroaa kuitenkin niiden muiden vientiä harjoittavien tuottajien tilanteesta, joille oikaisu myönnettiin alkuperäisessä ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tutkimuksessa.
The adjustment made in the original investigation and in the expiry review specifically refers to exporting producers whose sales on the domestic market are carrying their own brand whereas sales to the Union are sold under retailer’s brand.
Alkuperäisessä tutkimuksessa ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa tehty oikaisu koskee erityisesti niitä vientiä harjoittavia tuottajia, joiden myynti kotimarkkinoilla tapahtuu niiden omalla tuotemerkillä ja myynti unioniin vähittäismyyjän tuotemerkillä.
In this interim review, the applicant’s sales on both the domestic market and the Union market carry its own brand.
Tässä välivaiheen tarkastelussa pyynnön esittäjän myynti sekä kotimarkkinoilla että unionin markkinoilla tapahtuu sen omalla tuotemerkillä.
Moreover, the adjustments made in the original investigation and the expiry review were made to the profit margin when constructing the normal value in accordance with Article 2(6) of the basic Regulation.
Lisäksi alkuperäisessä ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tutkimuksessa oikaisu tehtiin voittomarginaalin osalta normaaliarvoa muodostettaessa perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
However, in this interim review, the normal value is based on applicant’s actual domestic prices.
Kuitenkin tässä välivaiheen tarkastelussa normaaliarvo perustuu pyynnön esittäjän tosiasiallisiin kotimarkkinahintoihin.
Concerning the alleged lack of brand value when selling to the Union market, the importer of the product concerned carrying the applicant’s brand is specialised in imports of branded food products, in particular from Asia.
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan tuotemerkillä ei ole arvoa unionin markkinoille suuntautuvassa myynnissä, tarkasteltavana olevan tuotteen maahantuoja, joka toimii pyynnön esittäjän tuotemerkillä, on erikoistunut merkkielintarvikkeiden tuontiin varsinkin Aasiasta.
The applicant failed to clarify or provide evidence why sales to that particular importer would carry a lower value than the brand value on the applicant’s domestic market.
Pyynnön esittäjä ei pystynyt selventämään tai esittämään näyttöä siitä, miksi myynti kyseiselle tuojalle olisi arvoltaan vähäisempää kuin tuotemerkin arvo pyynnön esittäjän kotimaan markkinoilla.
Consequently, the Commission concluded that the applicant has not demonstrated that the alleged difference in brand value has an impact on prices or price comparability.
Tämän perusteella komissio päätteli, että pyynnön esittäjä ei ole osoittanut, että tuotemerkin arvossa oleva väitetty ero vaikuttaisi hintoihin tai niiden vertailukelpoisuuteen.
The applicant also claimed the same adjustment under Article 2(10)(k) of the basic Regulation.
Pyynnön esittäjä pyysi myös samaa oikaisua perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti.
However, since the applicant has not demonstrated that the alleged difference has an impact on prices or price comparability, the allowance could not be accepted under this provision either.
Koska hakija ei ole osoittanut, että väitetyllä erolla olisi vaikutusta hintoihin tai hintojen vertailtavuuteen, oikaisua ei voitu hyväksyä tämänkään säännöksen mukaisesti.
The claim for an allowance under Article 2(10)(d) and (k) is therefore rejected.
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan ja 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaista oikaisua koskeva pyyntö hylätään tämän vuoksi.
With reference to Article 2(10)(b) of the basic Regulation, the applicant also claimed an allowance for a government-paid export tax rebate.
Pyynnön esittäjä haki 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan nojalla oikaisua myös viranomaisten maksaman vientiverohyvityksen osalta.
An amount is paid to the applicant by the government when the product concerned is sold for export, including to the Union market.
Viranomaiset maksavat pyynnön esittäjälle tietyn summan, kun tarkasteltavana olevaa tuotetta myydään vientiin, myös unionin markkinoille.
The applicant could demonstrate that an amount equivalent to less than 0,5 % of the invoice value is paid to the applicant for exports to the Union market.
Pyynnön esittäjä pystyi osoittamaan, että sille maksetaan unionin markkinoille suuntautuvasta viennistä summa, joka vastaa alle 0,5:tä prosenttia laskun arvosta.
However, in accordance with Article 2(10)(b) of the basic Regulation, an adjustment is to be made to the normal value if the conditions set in that Article are met, and not to the export price as claimed by the applicant.
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaisesti normaaliarvo – eikä vientihinta niin kuin pyynnön esittäjä väittää – on oikaistava, jos kyseisessä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
Furthermore, the investigation showed that no direct link could be established between the payment received by the applicant in respect of the product concerned when exported to the Union and import charges for the raw materials physically incorporated therein.
Lisäksi tutkimuksessa osoitettiin, ettei voitu vahvistaa mitään suoraa yhteyttä pyynnön esittäjän unioniin viemän tarkasteltavana olevan tuotteen osalta saaman maksun ja kyseiseen tuotteeseen fyysisesti sisältyvien materiaalien tuontimaksujen välillä.
The applicant also claimed the same adjustment under Article 2(10)(k).
Pyynnön esittäjä pyysi myös samaa oikaisua 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti.
However, since it failed to demonstrate any link between the export tax rebate and the pricing of the exported product concerned, the claim could not be accepted.
Koska pyynnön esittäjä ei kuitenkaan pystynyt osoittamaan mitään yhteyttä vientiverohyvityksen ja viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen hinnoittelun välillä, väitettä ei voitu hyväksyä
The claim for an allowance for export tax rebate under Article 2(10)(b) and (k) is therefore rejected.
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan ja 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaista vientiverohyvityksen osalta tehtävää oikaisua koskeva pyyntö hylätään tämän vuoksi.
The weighted average normal value of each type of the product concerned exported to the Union was compared with the weighted average export price of the corresponding type of the product concerned, as provided for in Article 2(11) and (12) of the basic Regulation.
Kunkin unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen tyypin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan tyypin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa säädetään.
On this basis, the weighted average dumping margin expressed as a percentage of the CIF Union frontier price, duty unpaid, was found to be 3,6 %.
Painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali ilmaistaan tämän pohjalta prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta, ja sen suuruus on 3,6 prosenttia.
In accordance with Article 11(3) of the basic Regulation, the Commission examined whether the circumstances on the basis of which the current dumping margin was based have changed and whether that change was of a lasting nature.
Komissio tarkasteli perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ovatko nykyisen polkumyyntimarginaalin määrittämiseen vaikuttaneet olosuhteet muuttuneet ja ovatko tällaiset muutokset pysyviä.
In its request for a review, the applicant had referred to changes in the product range it commercialises which would have a direct impact on the cost of production thereof.
Pyynnön esittäjä oli tarkastelupyynnössään viitannut kaupan pitämässään tuotevalikoimassa tapahtuneisiin muutoksiin, joilla on suora vaikutus sen tuotantokustannuksiin.
The investigation has confirmed that, due to a corporate restructuring, the applicant no longer produces and sells certain other products as compared to the original investigation period, and that this change has had an impact on the cost of production for the product concerned.
Tutkimus on vahvistanut, että pyynnön esittäjä ei yrityksensä uudelleenjärjestelyjen vuoksi enää tuota ja myy tiettyjä muita tuotteita, joita se tuotti ja myi alkuperäisen tutkimuksen aikana, ja että tällä on ollut vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokustannuksiin.
AETMD has commented that the restructuring carried out by the applicant might not be of a lasting nature, as it could easily be reversed.
AETMD on todennut, että pyynnön esittäjän toteuttamat uudelleenjärjestelyt eivät voi olla luonteeltaan pysyviä, koska ne voidaan helposti peruuttaa.
It is indeed possible that the management of the applicant, if it so wishes, would be in a position to reverse the restructuring.
On todellakin mahdollista, että pyynnön esittäjän johto voisi halutessaan peruuttaa uudelleenjärjestelyt.
However, there is no evidence suggesting that the applicant’s decision to restructure and to streamline the commercialisation of the group’s products between the group’s companies would not be of a lasting nature.
Ei ole kuitenkaan olemassa näyttöä siitä, etteikö pyynnön esittäjän päätös toteuttaa uudelleenjärjestelyt ja virtaviivaistaa ryhmän tuotteiden kaupallistamista ryhmään kuuluvien yritysten välillä olisi luonteeltaan pysyvä.
In addition, the restructuring already took place by 2009, which indicates that the new corporate structure is of a lasting nature.
Uudelleenjärjestelyt toteutettiin lisäksi jo vuoteen 2009 mennessä, mikä osoittaa, että uusi yritysrakenne on luonteeltaan pysyvä.
Following disclosure, AETMD reiterated its claim that the change on the basis of which the review was initiated could not be considered as of a lasting nature.
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen AETMD toisti väitteensä, jonka mukaan muutosta, jonka perusteella tarkastelu pantiin vireille, ei voitu pitää pysyvänä.
More specifically, it questioned the impact on the cost of production due to the internal reorganisation within the group, claiming that costs within the group can simply be reallocated in order to lower the normal value.
Tarkemmin sanottuna se kyseenalaisti ryhmän sisäisistä uudelleenjärjestelyistä tuotantokustannuksiin aiheutuvan vaikutuksen ja väitti, että kustannukset voidaan ryhmän sisällä yksinkertaisesti jakaa uudelleen normaaliarvon alentamiseksi.
For this reason, the new cost of production could not be considered as being of a lasting nature.
Tästä syystä uusia tuotantokustannuksia ei voitu pitää luonteeltaan pysyvinä.
AETMD also noted that the subsidiary responsible for production and sales of fresh products shares the same address as the applicant.
AETMD totesi lisäksi, että tuoreiden tuotteiden tuotannosta ja myynnistä vastuussa olevalla tytäryhtiöllä on sama osoite kuin pyynnön esittäjällä.
AETMD claimed that this is another indication that the reorganisation is not profound and lasting.
AETMD väitti, että tämäkin viittaa siihen, että uudelleenjärjestelyt eivät ole perustavanlaatuisia ja pysyviä.
In response to AETMD’s claims set out in recital 44, the applicant stressed that the reorganisation also entailed an improved cost accounting system whereby bottlenecks were identified and resolved in order to optimise production and to reduce manufacturing costs.
Vastauksena johdanto-osan 44 kappaleessa mainittuihin AETMD:n väitteisiin pyynnön esittäjä korosti, että uudelleenjärjestelyn myötä otettiin myös käyttöön parannettu kustannuslaskentajärjestelmä, jonka avulla voitiin kartoittaa ja ratkaista pullonkauloja tuotannon optimoimiseksi ja valmistuskustannusten vähentämiseksi.
The applicant also stressed that any reversal of the 2009 reorganisation at this stage would be a very complex process as the mother-company to the applicant, Agripure Holding PLC, is listed on the Thai Stock Exchange.
Pyynnön esittäjä korosti myös, että vuonna 2009 toteutetun uudelleenjärjestelyn peruuttaminen tässä vaiheessa olisi erittäin monimutkainen prosessi, koska pyynnön esittäjän emoyhtiö Agripure Holding plc on noteerattu Thaimaan pörssissä.
The risk for a potential reversal of the applicant’s reorganisation has already been addressed in recital 43.
Pyynnön esittäjän uudelleenjärjestelyn mahdollisen peruuttamisen riskiä on jo käsitelty johdanto-osan 43 kappaleessa.
Moreover, for the purpose of verifying the accuracy of the claims in the request for the initiation of this review, the Commission made a comparison of the cost of production for the product types exported to the Union during the original investigation (i.e. before the applicant’s reorganisation in 2009) and during the RIP.
Todentaakseen tämän tarkastelun vireillepanoa koskevassa pyynnössä esitettyjen väitteiden paikkansapitävyyden komissio vertasi alkuperäisen tutkimuksen aikana (eli ennen pyynnön esittäjän uudelleenjärjestelyjä vuonna 2009) ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla unioniin vietyjen tuotetyyppien tuotantokustannuksia.
That comparison confirmed that the manufacturing costs per unit have changed to a significant degree.
Vertailussa vahvistui, että yksikkökohtaiset valmistuskustannukset ovat muuttuneet merkittävästi.
The change in manufacturing costs per unit identified goes beyond a simple reallocation of costs and is due to a real decrease in indirect costs of production such as manufacturing overheads and labour costs.
Yksikkökohtaisissa valmistuskustannuksissa todettu muutos ei merkitse pelkkää kustannusten uudelleenjakoa vaan johtuu välillisten tuotantokustannusten, kuten tuotannollisten yleiskulujen ja työvoimakustannusten, todellisesta alentumisesta.
As to the question of the applicant and its subsidiary sharing the same administrative address, this is a common business practice.
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan pyynnön esittäjällä ja sen tytäryhtiöllä on sama hallinnollinen osoite, kyseessä on yleinen yrityskäytäntö.
Moreover, during the verification visit to the applicant’s premises, the Commission noted that the production lines and storage of finished goods within the premises were dedicated to sweetcorn production; there was no visible trace of the production and storage of the fresh products sold by the subsidiary.
Lisäksi komissio totesi pyynnön esittäjän tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana, että tiloissa sijainneet tuotantolinjat ja valmiiden tavaroiden varastointitilat oli varattu sokerimaissin tuotantoon; siellä ei ollut mitään näkyviä merkkejä tytäryhtiön myymien tuoreiden tuotteiden tuotannosta eikä varastoinnista.
Having regard to the arguments of AETMD and of the applicant, and having identified a de facto decrease in the cost of manufacturing per unit between the original investigation and the RIP, the argument put forward by AETMD has to be rejected.
Kun otetaan huomioon AETMD:n ja pyynnön esittäjän esittämät väitteet ja kun oli todettu yksikkökohtaisten tuotantokustannusten tosiasiallinen aleneminen alkuperäisen tutkimusajanjakson ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä, AETMD:n esittämä väite on hylättävä.
AETMD has also submitted that the applicant planned to increase its production capacity during 2013 by some 40 %.
AETMD on lisäksi väittänyt, että pyynnön esittäjä aikoi lisätä tuotantokapasiteettiaan vuonna 2013 noin 40 prosenttia.
According to AETMD, this fact would go against the applicant’s claim that the new, revised cost of production (which followed the restructuring) would be of a lasting nature.
AETMD:n mukaan tämä seikka on ristiriidassa pyynnön esittäjän väitteen kanssa, jonka mukaan uudet, tarkistetut tuotantokustannukset (jotka seurasivat uudelleenjärjestelyjä) olisivat luonteeltaan pysyviä.
The investigation indeed confirmed that the applicant is in the process of increasing its production capacity.
Tutkimuksessa todellakin vahvistui, että pyynnön esittäjä on lisäämässä tuotantokapasiteettiaan.
The impact of the increased capacity has been one of the factors on the basis of which it was concluded in the expiry review that there was a risk for continuation of dumping [6].
Kapasiteetin lisäyksen vaikutus on ollut yksi niistä tekijöistä, joiden perusteella toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa pääteltiin, että polkumyynnin jatkumisen riski on olemassa [6].
Following disclosure, AETMD reiterated the claim that the investment into new production capacity will necessarily have an effect on the cost of production and therefore, the prevailing cost of production against which the domestic prices were compared in this review (see recital 24) is not of a lasting nature.
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen AETMD toi jälleen esiin väitteen, jonka mukaan investoinnit uuteen tuotantokapasiteettiin väistämättä vaikuttavat tuotantokustannuksiin, ja vallitsevat tuotantokustannukset, joihin kotimarkkinoiden hintoja verrattiin tässä tarkastelussa (ks. johdanto-osan 24 kappale), eivät näin ollen ole luonteeltaan pysyviä.
In particular, AETMD made a calculation based on available sources on the basis of which it concluded that the total costs would increase due to increased depreciation by some 10 % as compared to the current costs.
AETMD teki saatavilla oleviin lähteisiin perustuvan laskelman, jonka perusteella se totesi, että kokonaiskustannukset nousisivat poistojen lisääntymisen vuoksi noin 10 prosenttia verrattuna nykyisiin kustannuksiin.
The applicant did not contradict AETMD’s claim concerning increased depreciation costs per se, but stressed that these increased costs of depreciation are to be offset by increases in total revenues (through increased sales) and by decreases in other costs as a result of increased automation.
Pyynnön esittäjä ei kiistänyt AETMD:n väitettä poistokustannusten kasvamisesta sinällään vaan korosti, että näitä kohonneita poistokustannuksia kompensoivat (lisääntyneestä myynnistä johtuva) kokonaistulojen kasvu ja muiden kustannusten vähentyminen automaation lisäämisen seurauksena.
As mentioned in recital 51, the applicant is indeed in the process of investing in new production facilities.
Kuten johdanto-osan 51 kappaleessa mainittiin, pyynnön esittäjä on investoimassa uusiin tuotantolaitoksiin.
Investments in new facilities may entail increases of costs for depreciation.
Investointeihin saattaa liittyä poistokustannusten kasvua.
On the other hand, and as the applicant pointed out in response to AETMD’s comment, new production facilities may also entail changes (as compared to existing production lines) such as the level of automation.
Toisaalta, kuten pyynnön esittäjä huomautti vastauksessaan AETMD:n kommenttiin, uudet tuotantolaitokset saattavat lisäksi tuoda mukanaan muutoksia (nykyisiin tuotantolinjoihin verrattuna), kuten automaatioasteen kasvua.
These changes should have a direct decreasing effect on the labour and energy costs and could offset the increases for the cost of depreciation.
Näiden muutosten pitäisi suoraan vähentää työvoima- ja energiakustannuksia, ja ne voivat kompensoida poistokustannusten kasvua.
On balance, it is concluded that the overall impact on the cost of production per unit produced cannot be measured until the new installations have been inaugurated and any additional costs reflected in the accounts.
Kaiken kaikkiaan voidaan todeta, että kokonaisvaikutusta tuotantokustannuksiin tuotettua yksikköä kohti ei voida mitata, ennen kuin uudet laitokset on otettu käyttöön ja kaikki lisäkustannukset otettu huomioon kirjanpidossa.
Nevertheless, and having regard to the objective of the investment (increased efficiency and competitiveness, to reduce manufacturing costs per unit), it is expected that at least in the medium to long term there will be no significant increase in the cost of production per unit.
Kun kuitenkin otetaan huomioon investointien tavoite (tehokkuuden ja kilpailukyvyn lisääminen ja yksikkökohtaisten valmistuskustannusten vähentäminen), on odotettavissa, että ainakaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä tuotantokustannukset yksikköä kohti eivät tule kasvamaan merkittävästi.
In such circumstances it is expected that the normal value will still be based on domestic prices as in this review.
Tällöin on odotettavissa, että normaaliarvo perustuu – kuten tässäkin tarkastelussa – edelleen kotimarkkinahintoihin.
The argument brought forward by AETMD must therefore be rejected.
AETMD:n esittämä väite on näin ollen hylättävä.