natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The adaptation contains two methods for the determination of physicochemical properties including an update of the water solubility test method and a new partition coefficient test method relevant for the persistent, bioaccumulative and toxic (PBT) assessment; four new and one updated method for the determination of ecotoxicity and environmental fate and behaviour; nine methods for the determination of toxicity and other health effects including four inhalation toxicity test methods, which include an update of three methods and one new method to reduce the number of animals used and to improve assessment of effects, an update of the repeat dose 28-day oral toxicity test method to include parameters for assessment of endocrine activity, an update of the toxicokinetics test method relevant for the design and understanding of toxicological studies and an update of chronic, carcinogenicity and combined chronic and carcinogenicity test methods.
Mukautukseen sisältyy kaksi menetelmää fysikaalis-kemiallisten ominaisuuksien määrittämiseksi mukaan lukien ajantasaistettu testimenetelmä vesiliukoisuutta varten ja uusi jakaantumiskerrointa koskeva testimenetelmä, joka liittyy hitaasti hajoavien, biokertyvien ja myrkyllisten (PBT) aineiden arviointiin, neljä uutta ja yksi ajantasaistettu menetelmä ekomyrkyllisyyden sekä vaiheiden ja käyttäytymisen ympäristössä määrittämiseksi, yhdeksän menetelmää myrkyllisyyden ja muiden terveysvaikutusten määrittämiseksi, mukaan lukien neljä myrkyllisyyttä sisäänhengitettynä koskevaa testimenetelmää, joihin sisältyy kolmen menetelmän ajantasaistus ja yksi uusi menetelmä käytettyjen eläinten määrän vähentämiseksi ja vaikutusten arvioinnin parantamiseksi, toistetuilla annoksilla tehtävän 28 vuorokauden oraalisen myrkyllisyystutkimuksen ajantasaistettu testimenetelmä, jotta menetelmään voidaan sisällyttää hormonaalisia vaikutuksia koskevan arvioinnin muuttujat, ajantasaistettu toksikokinetiikan testimenetelmä, joka liittyy toksikologisten tutkimusten laatimiseen ja ymmärtämiseen sekä ajantasaistetut kroonisia ja karsinogeenisiä ominaisuuksia ja niiden yhdistelmiä koskevat testimenetelmät.
Chapter A.6 is replaced by the following:
Korvataan luku A.6 seuraavasti:
This Test Method is equivalent to OECD Test Guideline (TG) 105 (1995).
Tämä testimenetelmä vastaa OECD:n testiohjetta nro 105 (1995).
This Test Method is a revised version of the original TG 105 which was adopted in 1981.
Tämä testimenetelmä on tarkistettu versio alkuperäisestä testiohjeesta nro 105, joka hyväksyttiin vuonna 1981.
There is no difference of substance between the current version and that from 1981. Mainly the format has been changed.
Nykyisen version ja vuoden 1981 version välillä ei ole merkittävää eroa, pääosin vain muotoa on muutettu.
The revision was based on the EU Test Method “Water Solubility” (1).
Tarkistus perustui EU:n testimenetelmään ”Vesiliukoisuus” (1).
INITIAL CONSIDERATIONS
ALUSTAVAT HUOMIOT
The water solubility of a substance can be considerably affected by the presence of impurities.
Epäpuhtaudet voivat vaikuttaa aineen vesiliukoisuuteen huomattavasti.
This Test Method addresses the determination of the solubility in water of essentially pure substances which are stable in water and not volatile.
Tällä testimenetelmällä määritetään sellaisten aineiden vesiliukoisuus, jotka ovat huomattavan puhtaita sekä stabiileja vedessä, eivät siis haihtuvia.
Before determining water solubility, it is useful to have some preliminary information on the test substance, like structural formula, vapour pressure, dissociation constant and hydrolysis as a function of pH.
Ennen vesiliukoisuuden määrittämistä on suositeltavaa hankkia testiaineesta joitakin alustavia tietoja, kuten rakennekaava, höyrynpaine, dissosiaatiovakio ja hydrolyysi pH:n funktiona.
Two methods, the column elution method and the flask method which cover respectively solubilities below and above 10–2 g/l are described in this Test Method.
Tässä testimenetelmässä kuvataan kaksi menetelmää, kolonnieluutiomenetelmä ja pullomenetelmä. Näitä menetelmiä voidaan soveltaa aineisiin, joiden liukoisuus on yli ja alle 10–2 grammaa litraa kohti (g/l).
A simple preliminary test is also described.
Lisäksi kuvataan yksinkertainen alustava testi.
It allows the determination of approximately the appropriate amount of sample to be used in the final test, as well as the time necessary to achieve saturation.
Sen avulla voidaan määrittää lopullisessa testissä käytettävä näytemäärä suurin piirtein sekä kyllästymisen saavuttamiseen tarvittava aika.
The water solubility of a substance is the saturation mass concentration of the substance in water at a given temperature.
Aineen vesiliukoisuus on sen kyllästyspitoisuus vedessä määrätyssä lämpötilassa.
Water solubility is expressed in mass of solute per volume of solution.
Vesiliukoisuus ilmoitetaan liuenneen aineen massana liuostilavuutta kohti.
The SI unit is kg/m3 but g/l may also be used.
SI-yksikkö on kg/m3, mutta myös yksikköä g/l voidaan käyttää.
REFERENCE CHEMICALS
VERTAILUKEMIKAALIT
Reference chemicals do not need to be employed when investigating a test substance.
Testiainetta tutkittaessa ei tarvitse käyttää vertailukemikaaleja.
DESCRIPTION OF THE METHODS
MENETELMIEN KUVAUS
The test is preferably run at 20 ± 0,5 °C.
Testi on mieluiten tehtävä lämpötilassa 20 ± 0,5 °C.
Preliminary test
Alustava testi
In a stepwise procedure, increasing volumes of water are added at room temperature to approximately 0,1 g of the sample (solid test substances must be pulverized) in a 10 ml glass-stoppered measuring cylinder.
Noin 0,1 g näytettä (kiinteät aineet on ensin jauhettava) pannaan lasilla suljettuun, 10 ml:n asteikolla varustettuun mittasylinteriin, johon lisätään asteittain suurenevia määriä huoneenlämpöistä vettä.
After each addition of an amount of water, the mixture is shaken for 10 minutes and is visually checked for any undissolved parts of the sample.
Jokaisen vedenlisäyksen jälkeen seosta ravistetaan 10 minuuttia ja tarkistetaan silmämääräisesti, ettei liuokseen ole jäänyt liukenemattomia hiukkasia.
If, after addition of 10 ml of water, the sample or parts of it remain undissolved, the experiment is continued in a 100 ml measuring cylinder.
Jos näyte tai sen osa jää liukenematta 10 ml:n vedenlisäyksen jälkeen, koetta on jatkettava 100 ml:n mittasylinterissä.
The approximate solubility is given in Table 1 below under that volume of water in which complete dissolution of the sample occurs.
Likimääräinen liukoisuus ilmenee jäljempänä olevasta taulukosta 1 sen vesimäärän alta, jonka lisäyksen jälkeen näyte on täysin liuennut.
When the solubility is low, a long time may be required to dissolve a test substance and at least 24 hours should be allowed.
Jos liukoisuus on huono, testiaineen liukeneminen voi kestää kauan, ja sitä varten on odotettava vähintään 24 tuntia.
If, after 24 hours, the test substance is still not dissolved, more time (up to 96 hours) should be allowed or further dilution should be attempted to ascertain whether the column elution method or flask method should be used.
Jos testiaine ei ole liuennut 24 tunnin kuluttua, on odotettava kauemmin (enintään 96 tuntia), tai liuosta on yritettävä laimentaa, jotta voitaisiin päättää, käytetäänkö kolonnieluutio- vai pullomenetelmää.
ml of water for 0,1 g soluble
0,1 liukenee X ml:aan vettä
This method is based on the elution of a test substance with water from a micro-column which is charged with an inert support material, previously coated with an excess of the test substance (2).
Tämä menetelmä perustuu veden avulla suoritettavaan näytteen eluutioon mikrokolonnista, jossa on inerttiä, runsaalla määrällä näytettä päällystettyä kantaja-ainetta, esimerkiksi lasihelmiä tai hiekkaa (2).
The water solubility is given by the mass concentration of the eluate when this has reached a plateau as a function of time.
Vesiliukoisuus ilmoitetaan eluaatin massapitoisuutena, kun se on saavuttanut tasanteen ajan funktiona.
The apparatus consists of a microcolumn (Figure 1), maintained at constant temperature.
Laite koostuu mikrokolonnista (kuva 1), jonka lämpötila pidetään vakiona.
It is connected either to a recirculating pump (Figure 2) or to a levelling vessel (Figure 3).
Se kytketään joko kiertopumppuun (kuva 2) tai tasausastiaan (kuva 3).
The microcolumn contains an inert support held in place by a small plug of glasswool which also serves to filter out particles.
Mikrokolonnin sisällä on inerttiä kantaja-ainetta. Sitä pitää paikallaan pieni lasivillatulppa, joka myös suodattaa hiukkasia.
Possible materials which can be employed for the support are glass beads, diatomaceous earth, or other inert materials.
Mahdollisia kantaja-aineeksi sopivia materiaaleja ovat lasihelmet, piimaa tai muut inertit materiaalit.
The microcolumn shown in Figure 1 is suitable for the set-up with recirculating pump.
Kuvassa 1 oleva mikrokolonni sopii käytettäväksi kiertopumpun kanssa.
It has a head space providing for five bed volumes (discarded at the start of the experiment) and the volume of five samples (withdrawn for analysis during the experiment).
Sen ylätilaan mahtuu viisi tilavuutta vettä (jotka poistetaan kokeen alussa) ja viisi näytettä (joita analysoidaan kokeen aikana).
Alternatively, the size can be reduced if water can be added to the system during the experiment to replace the initial five bed volumes removed with impurities.
Vaihtoehtoisesti kokoa voidaan pienentää, jos järjestelmään voidaan lisätä vettä kokeen aikana ensimmäisten viiden epäpuhtauksien poistoon tarkoitetun tilavuuden korvaamiseksi.
The column is connected with tubing made of an inert material to the recirculating pump, capable of delivering approximately 25 ml/h.
Kolonni liitetään inertistä materiaalista valmistetulla putkella kiertopumppuun, joka pystyy säätämään virtauksia, joiden nopeus on noin 25 ml/h.
The recirculating pump can be, for example, a peristaltic or membrane pump.
Kiertopumppu voi olla esimerkiksi peristaltiikkapumppu tai kalvopumppu.
Care must be taken that no contamination and/or adsorption occur with the tube material.
On huolehdittava siitä, ettei putken materiaali aiheuta saastumista ja/tai adsorptiota.
A schematic arrangement using a levelling vessel is shown in Figure 3.
Kuvassa 3 on kaaviokuva tasausastian käyttämisestä.
In this arrangement the microcolumn is fitted with a one way stopcock.
Tässä mallissa mikrokolonniin on laitettu yksitiesulkuventtiili.
The connection to the levelling vessel consists of a ground glass joint and tubing made of an inert material.
Liitos tasausastiaan toteutetaan lasihioksella ja inertistä materiaalista valmistetulla putkella.
The flow rate from the levelling vessel should be approximately 25 ml/h.
Virtausnopeuden tasausastiasta on oltava noin 25 ml tunnissa.
A. Connection for ground glass joint
A. Lasihioksen liitäntä
B. Headspace
B. Ylätila
C. Interior 5
C. Sisätila 5
D. Exterior 19
D. Ulkotila 19
E. Plug of glass wool
E. Lasivillatulppa
F. Stopcock
F. Sulkuventtiili
A. Atmospheric equilibration
A. Paineen tasaus
B. Flowmeter
B. Virtausmittari
C. Microcolumn
C. Mikrokolonni
D. Thermostatically controlled circulating pump
D. Termostaatilla varustettu kiertopumppu
E. Recirculating pump
E. Kiertopumppu
F. Two-way valve for sampling
F. Kaksitieventtiili näytteenottoa varten
A. Levelling vessel (e.g. 2,5 litres chemical flask)
A. Tasausastia (esimerkiksi 2,5 litran pullo)
B. Column
B. Kolonni
C. Fraction accumulator
C. Fraktionkeräin
D. Thermostat
D. Termostaatti
E. Teflon tubing
E. Teflonputki
F. Ground glass joint
F. Lasihios
G. Water line (between thermostat and column, inner diameter approximately 8 mm)
G. Vesilinja (termostaatin ja kolonnin välillä, sisähalkaisija noin 8 mm)
Approximately 600 mg of support material is transferred to a 50 ml round-bottom flask.
Noin 600 mg kantaja-ainetta siirretään 50 ml:n pyörökolviin.
A suitable amount of test substance is dissolved in a volatile solvent of analytical reagent quality and an appropriate amount of this solution is added to the support material.
Sopiva määrä testiainetta liuotetaan haihtuvaan liuottimeen, joka on laadultaan analyyttisen puhdasta reagenssia, ja kantaja-aine täytetään sopivalla määrällä tätä liuosta.
The solvent is completely evaporated, e.g. using a rotary evaporator, as otherwise water saturation of the support will not be achieved during the elution step because of partitioning on the surface.
Liuottimen on haihduttava täysin, esimerkiksi pyörivässä haihduttimessa, sillä muutoin kantaja-aine ei kyllästy vedellä eluutiovaiheen aikana kantaja-aineen pinnan jakaantumisen vuoksi.
The loaded support material is soaked for two hours in approximately 5 ml of water and the suspension is poured into the microcolumn.
Täytön jälkeen kantaja-ainetta pidetään noin 5 ml:ssä vettä noin kahden tunnin ajan, minkä jälkeen suspensio kaadetaan mikrokolonniin.
Alternatively, dry loaded support material may be poured into the water-filled microcolumn and two hours are allowed for equilibrating.
Vaihtoehtoisesti voidaan kaataa kuivaa, täytettyä kantaja-ainetta vedellä täytettyyn mikrokolonniin ja jättää se tasapainottumaan kahden tunnin ajaksi.
The loading of the support material may cause problems, leading to erroneous results, e.g. when the test substance is deposited as an oil.
Kantaja-aineen täyttö saattaa aiheuttaa ongelmia, mikä johtaa virheellisiin tuloksiin, esimerkiksi jos testiaine lisätään öljynä.
These problems should be examined and the details reported.
Nämä ongelmat on tutkittava ja yksityiskohdat on raportoitava.
Procedure using a recirculating pump
Mittauksen tekeminen kiertopumpun avulla
It is recommended that a flow rate of approximately 25 ml/h, corresponding to 10 bed volumes per hour for the column described, be used.
Suositeltava virtausnopeus on noin 25 ml/h, mikä vastaa 10:tä tilavuutta tunnissa kuvatun kolonnin kohdalla. Vesiliukoiset epäpuhtaudet poistetaan hylkäämällä vähintään ensimmäiset viisi tilavuutta.
At least the first five bed volumes are discarded to remove water soluble impurities.
Tämän jälkeen kiertopumppu saa käydä, kunnes tasapaino on saavutettu.
Following this, the pump is allowed to run until equilibrium is established, as defined by five successive samples whose concentrations do not differ by more than ± 30 % in a random fashion.
Se voidaan todeta saavutetuksi, kun viiden peräkkäin otetun näytteen pitoisuudet vaihtelevat enintään ± 30 prosenttia satunnaisella tavalla.
These samples should be separated from each other by time intervals corresponding to the passage of at least ten bed volumes.
Näytteenottovälin on vastattava vähintään eluentin kymmenen tilavuuden läpivirtausta.
Depending on the analytical method used, it may be preferable to establish a concentration/time curve to show that equilibrium is reached.
Sen mukaan, mitä analyysimenetelmää käytetään, voi olla tarpeen määrittää pitoisuus-aikakäyrä sen osoittamiseksi, että tasapaino on saavutettu.
Procedure using a levelling vessel
Mittauksen tekeminen tasausastian avulla
Successive eluate fractions should be collected and analysed by the chosen method.
Peräkkäiset eluaattifraktiot kerätään ja analysoidaan valitun menetelmän mukaisesti.
Fractions from the middle eluate range, where the concentrations are constant within ± 30 % in at least five consecutive fractions, are used to determine the solubility.
Vesiliukoisuuden määritykseen käytetään vähintään viisi peräkkäin otettua fraktiota eluaatin keskialueelta, jossa pitoisuudet pysyvät vakiona (± 30 %).
Double distilled water is the preferred eluent.
Ensisijainen eluentti on kaksoistislattu vesi.
Deionized water with a resistivity above 10 megohms/cm and total organic carbon content below 0,01 % can also be used.
Myös deionisoitua vettä, jonka resistiivisyys on yli 10 megaohmia/cm ja jonka orgaaninen kokonaishiilipitoisuus on alle 0,01 prosenttia, voidaan käyttää.
Under both procedures, a second run is performed at half the flow rate of the first.
Kummankin menetelmän yhteydessä on tehtävä toinen ajo, jossa virtausnopeus on puolet ensimmäisen ajon virtausnopeudesta.
If the results of the two runs are in agreement, the test is satisfactory.
Jos molempien ajojen tulokset ovat yhtenevät, testin katsotaan olevan tyydyttävä.
If the measured solubility is higher with the lower flow rate, then the halving of the flow rate must continue until two successive runs give the same solubility.
Jos mitattu liukoisuus on suurempi alemman virtausnopeuden yhteydessä, virtausnopeuden puolittamista on jatkettava, kunnes saadaan kaksi peräkkäistä, saman liukoisuuden antavaa ajoa.
Under both procedures, the fractions should be checked for the presence of colloidal matter by examination of the Tyndall effect.
Kummankin menetelmän yhteydessä fraktioista on etsittävä kolloideja Tyndall-ilmiön avulla.
The presence of particles invalidates the test and the test should be repeated after improvement of the filtering action of the column.
Hiukkasten esiintyminen mitätöi testin, ja testi on toistettava sen jälkeen, kun kolonnin suodatustehoa on ensin parannettu.
The pH of each sample should be measured, preferably by using special indicator strips.
Jokaisen näytteen pH on mitattava ensisijaisesti erikoistestiliuskoja käyttämällä.
The test substance (solids must be pulverized) is dissolved in water at a temperature somewhat above the test temperature.
Testiaine (kiinteät aineet on jauhettava) liuotetaan veteen lämpötilassa, joka on hieman testilämpötilan yläpuolella.
When saturation is achieved, the mixture is cooled and kept at the test temperature.
Kun kyllästyminen saavutetaan, seos jäähdytetään, ja sitä pidetään sen jälkeen testilämpötilassa.
Alternatively, and if it is assured by appropriate sampling that the saturation equilibrium is reached, the measurement can be performed directly at the test temperature.
Vaihtoehtoisesti mittaus voidaan suorittaa suoraan testilämpötilassa edellyttäen, että kyllästymistasapaino varmistetaan soveltuvalla näytteenotolla.
Subsequently, the mass concentration of the test substance in the aqueous solution, which must not contain any undissolved particles, is determined by a suitable analytical method (3).
Tämän jälkeen määritetään testiaineen massapitoisuus sopivalla analyysimenetelmällä vesiliuoksessa, joka ei saa sisältää liukenemattomia hiukkasia (3).
The following materials are needed:
Pullomenetelmää varten tarvitaan seuraavat osat:
normal laboratory glassware and instrumentation;
tavallisia laboratoriolaseja ja -instrumentteja
a device for the agitation of solutions under controlled constant temperature;
laite, jolla liuoksia voidaan ravistaa säädetyissä vakiolämpötiloissa
if required for emulsions, a centrifuge (preferably thermostated); and
sentrifugi (mieluiten termostaatilla varustettu), jos sellainen tarvitaan emulsioiden käsittelyyn
analytical equipment.
analyysilaitteet.
Procedure
Mittauksen tekeminen
The quantity of test substance necessary to saturate the desired volume of water is estimated from the preliminary test.
Alustavan testin avulla saadaan tieto halutun vesimäärän kyllästämiseen tarvittavasta ainemäärästä.
About five times that quantity is weighed into each of three glass vessels fitted with glass stoppers (e.g. centrifuge tubes, flasks).
Noin viisinkertainen määrä ainetta punnitaan kolmeen eri lasitulpalla varustettuun lasiastiaan (esimerkiksi sentrifugiputkiin tai pulloihin).
A volume of water, chosen in function of the analytical method and solubility range, is added to each vessel.
Kuhunkin astiaan laitetaan analyysimenetelmän ja liukoisuusalueen mukaan valittu vesimäärä.
The vessels are tightly stoppered and then agitated at 30 °C.
Astiat suljetaan tiiviisti, ja niitä ravistetaan 30 °C:ssa.
A shaking or stirring device capable of operating at constant temperature should be used, e.g. magnetic stirring in a thermostated water bath.
Tarkoitukseen käytetään ravistus- tai sekoitustapaa, jossa voidaan ylläpitää vakiolämpötilaa, esimerkiksi magneettisekoitusta termostaatilla varustetussa vesihauteessa).
After one day, one of the vessels is equilibrated for 24 hours at the test temperature with occasional shaking.
Vuorokauden kuluttua yksi astioista tasapainotetaan 24 tunnin aikana testilämpötilassa astiaa ajoittain ravistamalla.
The contents of the vessel are then centrifuged at the test temperature and the concentration of the test substance in the clear aqueous phase is determined by a suitable analytical method.
Astian sisältö lingotaan testilämpötilassa, ja testiaineen pitoisuus määritetään kirkkaasta vesifaasista sopivan analyyttisen menetelmän mukaisesti.
The other two flasks are treated similarly after initial equilibration at 30 °C for two and three days respectively.
Toista jäljellä olevaa astiaa käsitellään ensimmäisen 30 °C:ssa tapahtuneen tasapainotuksen jälkeen samalla tavoin kaksi vuorokautta ja toista astiaa kolme vuorokautta.
If the concentrations measured in at least the two last vessels do not differ by more than 15 %, the test is satisfactory.
Jos vähintään kahdesta viimeksi käsitellystä astiasta mitatut pitoisuudet vaihtelevat enintään 15 prosenttia, testi hyväksytään.
If the results from vessels 1, 2 and 3 show a tendency of increasing values, the whole test should be repeated using longer equilibration times.
Jos astioista 1, 2 ja 3 saadut tulokset osoittavat nousevaa suuntausta, koko testi on toistettava pidempiä tasapainotusaikoja käyttäen.
The test can also be performed without pre-incubation at 30 °C.
Testi voidaan myös toteuttaa ilman 30 °C:ssa tapahtuvaa esi-inkubaatiota.
In order to estimate the rate of establishment of the saturation equilibrium, samples are taken until the stirring time no longer influences the concentrations measured.
Kyllästystasapainon saavuttamisnopeutta voidaan arvioida jatkamalla näytteidenottoa, kunnes sekoitusaika ei enää vaikuta mitattuihin pitoisuuksiin.
Analytical determinations
Analyyttiset määritykset
A substance-specific method is preferred since small amounts of soluble impurities can cause large errors in the measured solubility.
Näitä määrityksiä varten suositellaan ainekohtaista menetelmää, koska pienet määrät liukoisia epäpuhtauksia voivat aiheuttaa suuria virheitä mitatussa liukoisuudessa.
Examples of such methods are: gas or liquid chromatography, titration, photometry, voltametry.
Esimerkkejä tällaisista menetelmistä ovat kaasu- tai nestekromatografia, titraus, fotometriset menetelmät ja kulometriset menetelmät.
DATA AND REPORTING
TIEDOT JA RAPORTOINTI
For each run, the mean value and standard deviation from at least five consecutive samples taken from the saturation plateau should be calculated.
Jokaista ajoa kohti on laskettava vähintään viiden peräkkäisen kyllästysalueelta otetun näytteen keskiarvo ja näytteiden keskihajonta.
The mean values obtained from two tests with different flows should not differ by more than 30 %.
Kahdesta eri virtauksilla toteutetusta testistä saatujen keskiarvojen ero saa olla enintään 30 prosenttia.
The individual results from each of the three flasks, which should not differ by more than 15 %, are averaged.
Kaikkien kolmen pullon yksittäisistä tuloksista, joiden välinen ero saa olla enintään 15 prosenttia, lasketaan keskiarvo.
The test report must include the following information:
Testiraportin on sisällettävä seuraavat tiedot:
the results of the preliminary test
alustavan testin tulokset
chemical identity and impurities (preliminary purification step, if any)
kemiallinen identiteetti ja epäpuhtaudet (esipuhdistusvaihe, jos tarpeen)
the concentrations, flow rates and pH for each sample
jokaisen näytteen pitoisuus, virtausnopeus ja pH
the means and standard deviations from at least five samples from the saturation plateau of each run
jokaisen ajon vähintään viiden kyllästysalueelta otetun näytteen keskiarvot ja keskihajonnat
the average of at least two successive runs
kahden peräkkäisen ajon keskiarvo
the temperature of the water during the saturation process
veden lämpötila kyllästysprosessin aikana
the method of analysis
analyysimenetelmä
the nature of the support material
käytetyn kantaja-aineen luonne
loading of the support material
kantaja-aineen täyttö
solvent used
käytetty liuotin
evidence of any chemical instability of the substance during the test
todisteet aineen mahdollisesta kemiallisesta epästabiliteetista testin aikana