natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This results from the fact that if a default event has occurred for an underlying asset, losses are always distributed amongst the exposures that rank pari passu according to the pro-rata ratio of each of these exposures and the maximum loss to be suffered by the institution in case of a total loss on an underlying asset is limited to the portion according to the ratio of the institution’s exposure to the total of all the exposures that rank pari passu.
Tämä johtuu siitä, että jos kohde-etuutena olevaan omaisuuserään on kohdistunut maksukyvyttömyyttä, tappiot jakautuvat aina samassa etuoikeusasemassa olevien vastuiden kesken kunkin vastuun suhteellisen osuuden mukaan, ja suurin tappio, joka laitokselle voi aiheutua, jos kohde-etuutena oleva omaisuuserä menetetään kokonaan, rajoittuu laitoksen vastuun ja kaikkien samassa etuoikeusasemassa olevien vastuiden kokonaismäärän välisen suhteen mukaan määräytyvään osaan.
A distinction should be made between transactions where all investors rank pari passu such as collective investment undertakings, and other transactions, such as securitisations, which can involve tranching where exposures can rank differently in seniority.
Olisi erotettava toisistaan liiketoimet, joissa kaikki sijoittajat ovat samassa etuoikeusasemassa, kuten yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten tapauksessa, ja muut liiketoimet, kuten arvopaperistamiset, joissa voidaan käyttää etuoikeusluokkiin jakamista, jolloin vastuut voivat sijoittua eri etuoikeusluokkiin.
For the former, the resulting exposure to an underlying asset is solely dependent on the pro-rata ratio of the investor’s exposure in relation to the exposures of all investors.
Edellisessä tapauksessa kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä aiheutuva vastuu riippuu yksinomaan siitä, mikä on tietyn sijoittajan vastuun suhteellinen osuus kaikkien sijoittajien vastuista.
For the latter, losses are attributed first to certain tranches depending on their seniority and then, in case of more than one investor into the same tranche, amongst the investors on a pro rata basis.
Jälkimmäisessä tapauksessa tappiot jaetaan ensin kukin tiettyyn etuoikeusluokkaan ja sen jälkeen, jos samassa etuoikeusluokassa on useampi kuin yksi sijoittaja, sijoittajien kesken suhteellisten osuuksien mukaan.
All tranches in a securitisation should be treated equally as, in a worst case scenario, subordinated tranches may disappear very quickly.
Arvopaperistamisen kaikkia etuoikeusluokkia olisi käsiteltävä yhtäläisesti, koska heikommat etuoikeusluokat voivat pahimman vaihtoehdon skenaariossa hävitä hyvin nopeasti.
In particular, the maximum loss to be suffered by all investors in a certain tranche in case of a total loss on an underlying asset should be recognised since no mitigation should be recognised from subordinated tranches.
Erityisesti olisi otettava huomioon suurin tappio, joka aiheutuu kaikille tietyn etuoikeusluokan sijoittajille, jos kohde-etuutena oleva omaisuuserä menetetään kokonaan, sillä vähennyksiä heikommista etuoikeusluokista ei saisi hyväksyä.
The institution’s exposure to an underlying asset of a transaction should not exceed the total exposure value of this tranche (since the loss for an investor in a given tranche that stems from the default of an underlying asset can never be higher than the total exposure value of the tranche) and the exposure value of the exposure formed by the underlying asset (since the institution can never lose more than the amount of the underlying asset).
Liiketoimen kohde-etuutena olevaan omaisuuserään liittyvä laitoksen vastuu ei saisi ylittää kyseisen etuoikeusluokan kokonaisvastuuarvoa (sillä tappio, joka aiheutuu sijoittajalle tietyssä etuoikeusluokassa siitä, että kohde-etuutena oleva omaisuuserä on maksukyvyttömyystapauksessa laiminlyöty, ei voi koskaan olla etuoikeusluokan kokonaisvastuuarvoa suurempi) eikä kohde-etuutena olevan omaisuuserän muodostaman vastuun vastuuarvoa (sillä laitoksen tappio ei voi koskaan olla suurempi kuin kohde-etuutena olevan omaisuuserän määrä).
This limitation of maximum loss should be reflected by using the lower of the two exposure values and then applying the procedure for recognising the pro-rata distribution of losses amongst all exposures that rank pari passu in this tranche, in case of more than one investor in this tranche.
Tämä suurinta tappiota koskeva rajoitus olisi otettava huomioon siten, että mainituista kahdesta vastuuarvosta käytetään pienempää arvoa, minkä jälkeen sovelletaan menettelyä, jonka avulla otetaan huomioon suhteelliset tappio-osuudet kaikista tietyssä etuoikeusluokassa samassa etuoikeusasemassa olevista vastuista, jos kyseisessä etuoikeusluokassa on useampi kuin yksi sijoittaja.
Although institutions are expected to identify all obligors of underlying assets of transactions in which they invest, there may be cases where this would create unjustifiable costs for institutions or where circumstances prevent institutions from identifying particular obligors As such, where an exposure to an underlying asset is sufficiently small to only immaterially contribute to the overall exposure to a certain client or group of connected clients, it should be sufficient to assign this exposure to the transaction as a separate client.
Vaikka lähtöolettamuksena on, että laitosten on yksilöitävä sellaisten liiketoimien kohde-etuutena olevien omaisuuserien kaikki vastapuolet, joihin ne sijoittavat, saattaa olla tapauksia, joissa tästä aiheutuisi laitoksille kohtuuttomia kustannuksia tai joissa olosuhteet estävät laitoksia yksilöimästä tiettyjä vastapuolia.
The total of such exposures to underlying assets of the same transaction should then still be limited by the large exposures limit for this transaction.
Jos kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä johtuva vastuu on niin pieni, että sillä on vain vähäistä vaikutusta tiettyyn asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvän kokonaisvastuun määrään, täytyisi riittää, että tämä vastuu luokitellaan kyseisen liiketoimen osalta erilliseksi asiakkaaksi.
Immateriality of the contribution of an underlying asset to the overall exposure should be assumed where at least 100 exposures to underlying assets of a transaction are needed to reach the limit of 25 % of the institution’s eligible capital.
Tällaisten saman liiketoimen kohde-etuutena olevista omaisuuseristä aiheutuvien vastuiden kokonaismäärän rajoitukseksi olisi edelleenkin asetettava suuria asiakasriskejä koskeva yläraja kyseisessä liiketoimessa.
This would require that the exposure value does not exceed 0,25 % of the institution’s eligible capital.
Kohde-etuutena olevalla omaisuuserällä olisi katsottava olevan vain vähäinen vaikutus kokonaisvastuuseen, jos tarvitaan vähintään sata liiketoimen kohde-etuutena oleviin omaisuuseriin liittyvää vastuuta saavuttamaan yläraja, joka on 25 prosenttia laitoksen hyväksyttävästä pääomasta.
In order to prevent an unlimited overall exposure resulting from information deficiencies, it would be necessary to assign exposures — for which the exposure value exceeds 0,25 % of the institution’s eligible capital and for which information on the obligor is missing — to a hypothetical client (unknown client) to which the 25 % large exposures’ limit should apply.
Tämä edellyttäisi, että vastuuarvo ei ylitä 0,25:tä prosenttia laitoksen hyväksyttävästä pääomasta.
Where an institution is not able to distinguish between the underlying assets of a transaction in terms of their amount, there is a risk that the underlying assets of the transaction relate to the same obligor or group of connected clients.
Jotta voitaisiin ehkäistä rajoittamattoman kokonaisvastuun syntyminen puutteellisten tietojen seurauksena, olisi vastuut, joiden vastuuarvo ylittää 0,25 prosenttia laitoksen hyväksyttävästä pääomasta ja joiden osalta vastapuolta koskevat tiedot puuttuvat, luokiteltava hypoteettiselle asiakkaalle, jäljempänä ’tuntematon asiakas’, johon olisi sovellettava 25 prosentin suuruista suurten riskien ylärajaa.
In this case, in order to mitigate this risk, the institution should be required to assess the materiality of the total value of its exposures to the transaction before being able to assign it to the transaction as a separate client instead of the ‘unknown client’.
Jos laitos ei kykene erottelemaan liiketoimen kohde-etuutena olevia omaisuuseriä määräosuuksiin, riskinä on, että liiketoimen kohde-etuutena olevat omaisuuserät liittyvät samaan vastapuoleen tai asiakaskokonaisuuteen.
The structure of a transaction should not constitute an additional exposure where the circumstances of the transaction ensure that losses on an exposure to this transaction can only result from default events of underlying assets.
Tällöin olisi kyseisen riskin vähentämiseksi vaadittava, että laitos arvioi sille liiketoimesta syntyvien vastuiden kokonaisarvon olennaisuuden ennen kuin se voi luokitella vastuun tässä liiketoimessa erilliseksi asiakkaaksi tuntemattoman asiakkaan sijasta.
An additional exposure should be recognised where the transaction involves a payment obligation of a certain person in addition to, or at least in advance of, the cash flows from the underlying assets, given that investors could suffer additional losses in the event of default of this person although no default event has occurred for an underlying asset.
Liiketoimen rakenne ei saisi muodostaa lisäriskiä silloin, kun liiketoimen olosuhteiden pohjalta voidaan varmistaa, että tästä liiketoimesta syntyvistä vastuista johtuvat tappiot voivat yksinomaan aiheutua kohde-etuutena olevia omaisuuseriä koskevista maksukyvyttömyystapauksista.
An additional exposure should also be recognised where the circumstances of the transaction enable cash flows to be redirected to a person who is not entitled to receive them as investors could suffer additional losses, although no default event for an underlying asset has occurred.
Lisäriski olisi otettava huomioon, jos on kyse liiketoimesta, jossa kohde-etuutena oleviin omaisuuseriin perustuviin rahavirtoihin liittyy, tai niitä ainakin edeltää, tietyn henkilön maksuvelvoite, koska sijoittajille voi aiheutua lisätappioita tämän henkilön tullessa maksukyvyttömäksi, vaikkakaan kohde-etuutena olevaan omaisuuserään ei ole kohdistunut minkäänlaista maksukyvyttömyyttä.
No additional exposure should be recognised for undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) as referred to in Directive 2009/65/EC of the European Parliament and of the Council [2], given that cash flows cannot be redirected to a person who is not entitled under the transaction to receive these cash flows.
Lisäriski olisi otettava huomioon myös, jos liiketoimen olosuhteet tekevät mahdolliseksi rahavirtojen ohjaamisen uudelleen jollekulle henkilölle, jolla ei ole niihin oikeutta, koska sijoittajille voi aiheutua lisätappioita, vaikka kohde-etuutena olevaan omaisuuserään ei ole kohdistunut minkäänlaista maksukyvyttömyyttä.
This should also be assumed for entities that are subject to equivalent requirements pursuant to Union legislative acts or to legislation of a third country.
Lisäriskiä ei saisi ottaa huomioon, jos on kyse Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY [2] tarkoitetuista siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavista yrityksistä (yhteissijoitusyritykset), koska rahavirtoja ei voida ohjata uudelleen henkilölle, joka ei ole liiketoimen nojalla oikeutettu ottamaan näitä rahavirtoja vastaan.
The existence and value of exposures to a client or group of connected clients resulting from exposures to transactions do not depend on whether the exposures to transactions are assigned to the trading book or the non-trading book.
Sama oletus olisi tehtävä yhteisöistä, joihin sovelletaan vastaavia vaatimuksia Euroopan unionin säädösten tai kolmannen maan lainsäädännön nojalla.
Therefore, the conditions and methodologies to be used for identifying exposures to transactions with underlying assets should be the same, irrespective of whether these exposures are assigned to the trading book or the non-trading book of the institution.
Liiketoimien vastuista aiheutuvien asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvien vastuiden olemassaolo ja arvo eivät riipu siitä, luokitellaanko liiketoimesta johtuvat vastuut kaupankäyntivarastoon vai sen ulkopuolelle.
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Banking Authority (EBA) to the Commission.
Sen vuoksi kohde-etuutena olevia omaisuuseriä koskeviin liiketoimiin liittyvien vastuiden määrittelemiseen sovellettavien edellytysten ja menetelmien olisi oltava samat riippumatta siitä, luokitellaanko liiketoimiin liittyvät vastuut laitoksen kaupankäyntivarastoon vai kaupankäyntivaraston ulkopuolelle.
The EBA has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the Banking Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [3],
Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan pankkiviranomainen, jäljempänä ’EPV’, on toimittanut komissiolle.
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
EPV on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset niistä teknisten sääntelystandardien luonnoksista, joihin tämä asetus perustuu, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 [3] 37 artiklan mukaisesti perustetulta pankkialan osallisryhmältä,
This Regulation specifies the conditions and methodologies used to determine the overall exposure of an institution to a client or a group of connected clients in respect of exposures through transactions with underlying assets and the conditions under which the structure of transactions with underlying assets does not constitute an additional exposure.
Kohde
Article 2
Tässä asetuksessa täsmennetään edellytykset ja menetelmät, joita käytetään määritettäessä asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvä kokonaisvastuu niiden vastuiden osalta, jotka aiheutuvat kohde-etuutena olevia omaisuuseriä koskevien liiketoimien kautta, sekä edellytykset, joiden täyttyessä kohde-etuutena olevia omaisuuseriä koskevien liiketoimien rakenne ei muodosta lisäriskiä.
For the purposes of this Regulation the following definitions shall apply:
Määritelmät
‘transactions’ mean, transactions referred to in points (m) and (o) of Article 112 of Regulation (EU) No 575/2013 and other transactions where there is an exposure to underlying assets;
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
‘unknown client’ means a single hypothetical client to which the institution assigns all exposures for which it has not identified the obligor, provided that Article 6(2)(a) and (b) and Article 6(3)(a) of this Regulation are not applicable.
’liiketoimilla’ asetuksen (EU) N:o 575/2013 112 artiklan m ja o alakohdassa tarkoitettuja liiketoimia ja muita liiketoimia, joissa vastuu johtuu kohde-etuutena olevista omaisuuseristä;
Article 3
’tuntemattomalla asiakkaalla’ yhtä yksittäistä hypoteettista asiakasta, jolle laitos luokittelee kaikki vastuut, joille se ei ole yksilöinyt vastapuolta, edellyttäen, että tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdan a ja b alakohtaa sekä 6 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ei voida soveltaa.
Identification of exposures resulting from transactions
3 artikla
An institution shall determine the contribution to the overall exposure to a certain client or group of connected clients that results from a certain transaction in accordance with the methodology set out in Articles 4, 5 and 6.
Liiketoimista aiheutuvien vastuiden määritteleminen
The institution shall determine separately for each of the underlying assets its exposure to this underlying asset in accordance with Article 5.
Laitoksen on määritettävä tietystä liiketoimesta johtuva osuus tiettyyn asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvästä kokonaisvastuusta 4, 5 ja 6 artiklassa säädetyn menetelmän mukaisesti.
An institution shall assess whether a certain transaction constitutes an additional exposure in accordance with Article 7.
Laitoksen on määritettävä erikseen kaikkien kohde-etuutena olevien omaisuuserien osalta sille kustakin kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä aiheutuva vastuu 5 artiklan mukaisesti.
Article 4
Laitoksen on arvioitava, muodostaako tietty liiketoimi 7 artiklan mukaisesti lisäriskin.
Underlying exposures to transactions which themselves have underlying assets
4 artikla
When assessing the underlying exposures of a transaction (transaction A) which itself has an underlying exposure to another transaction (transaction B) for the purpose of Articles 5 and 6, an institution shall treat the exposure to transaction B as replaced with the exposures underlying transaction B.
Suojattavat vastuut liiketoimista, joihin itseensä kuuluu kohde-etuutena olevia omaisuuseriä
Paragraph 1 shall apply as long as the underlying exposures are exposures to transactions with underlying assets.
Arvioitaessa 5 ja 6 artiklan soveltamiseksi sellaisen liiketoimen (liiketoimen A) suojattavia vastuita, johon itseensä kuuluu toisesta liiketoimesta (liiketoimesta B) johtuva suojattava vastuu, laitoksen on käsittelyssään korvattava liiketoimen B aiheuttama vastuu liiketoimen B perustana olevilla vastuilla.
Article 5
Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan niin kauan kuin suojattavat vastuut ovat sellaisen liiketoimen vastuita, johon kuuluu kohde-etuutena olevia omaisuuseriä.
Calculation of the exposure value
5 artikla
The exposure of an institution to an underlying asset of a transaction is the lower of the following:
Vastuuarvon laskeminen
the exposure value of the exposure arising from the underlying asset;
Liiketoimen kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä laitokselle johtuva vastuu on pienempi seuraavista:
the total exposure value of the institution’s exposures to the underlying asset resulting from all exposures of the institution to the transaction.
kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä aiheutuvan vastuun vastuuarvo;
For each exposure of an institution to a transaction, the exposure value of the resulting exposure to an underlying asset shall be determined as follows:
kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä laitokselle aiheutuvien vastuiden kokonaisvastuuarvo, joka syntyy kaikista laitoksen vastuista liiketoimessa.
if the exposures of all investors in this transaction rank pari passu, the exposure value of the resulting exposure to an underlying asset shall be the pro rata ratio for the institution’s exposure to the transaction multiplied by the exposure value of the exposure formed by the underlying asset;
Kunkin liiketoimesta laitokselle syntyvän vastuun osalta kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä aiheutuvan vastuun vastuuarvo on määritettävä seuraavalla tavalla:
in cases other than those referred to point (a) the exposure value of the resulting exposure to an underlying asset shall be the pro rata ratio for the institution’s exposure to the transaction multiplied by the lower of:
jos kaikkien sijoittajien vastuut ovat liiketoimessa samassa etuoikeusasemassa, kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä aiheutuvan vastuun vastuuarvo saadaan kertomalla kyseisestä liiketoimesta laitokselle syntyvä suhteellinen vastuuosuus kohde-etuutena olevan omaisuuserän muodostaman vastuun vastuuarvolla;
the exposure value of the exposure formed by the underlying asset;
muissa kuin a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä aiheutuvan vastuun vastuuarvo saadaan kertomalla liiketoimesta laitokselle syntyvä suhteellinen vastuuosuus pienemmällä seuraavista:
the total exposure value of the institution’s exposure to the transaction together with all other exposures to this transaction that rank pari passu with the institution’s exposure.
kohde-etuutena olevan omaisuuserän muodostaman vastuun vastuuarvo;
The pro rata ratio for an institution’s exposure to a transaction shall be the exposure value of the institution’s exposure divided by the total exposure value of the institution’s exposure together with all other exposures to this transaction that rank pari passu with the institution’s exposure.
kokonaisvastuuarvo, joka muodostuu laitoksen vastuusta liiketoimessa sekä kaikista muista kyseisessä liiketoimessa laitoksen vastuun kanssa samassa etuoikeusasemassa olevista vastuista.
Article 6
Liiketoimesta laitokselle syntyvä suhteellinen vastuuosuus saadaan jakamalla laitoksen vastuun vastuuarvo kokonaisvastuuarvolla, joka muodostuu laitoksen vastuusta sekä kaikista muista liiketoimessa laitoksen vastuun kanssa samassa etuoikeusasemassa olevista vastuista.
Procedure for determining the contribution of underlying exposures to overall exposures
6 artikla
For each credit risk exposure for which the obligor is identified, an institution shall include the exposure value of its exposure to the relevant underlying asset when calculating the overall exposure to this obligor as an individual client or to the group of connected clients to which this obligor belongs.
Menettely suojattavien vastuiden osuuden määrittämiseen kokonaisvastuista
If an institution has not identified the obligor of an underlying credit risk exposure, or where an institution is unable to confirm that an underlying exposure is not a credit risk exposure, the institution shall assign this exposure as follows:
Kustakin sellaisesta luottoriskistä, jonka osalta vastapuoli on yksilöity, laitoksen on sisällytettävä asianomaisesta kohde-etuutena olevasta omaisuuserästä aiheutuvan vastuun vastuuarvo siihen laitoksen laskemaan kokonaisvastuuseen, joka kohdistuu tähän vastapuoleen yksittäisenä asiakkaana tai siihen asiakaskokonaisuuteen, johon tämä vastapuoli kuuluu.
where the exposure value does not exceed 0,25 % of the institution’s eligible capital, it shall assign this exposure to the transaction as a separate client;
Jos laitos ei ole yksilöinyt suojattavan luottoriskin vastapuolta tai jos laitos ei voi vahvistaa, että suojattava vastuu ei ole luottoriski, laitoksen on luokiteltava tämä vastuu seuraavalla tavalla:
where the exposure value is equal to or exceeds 0,25 % of the institution’s eligible capital and the institution can ensure, by means of the transaction’s mandate, that the underlying exposures of the transaction are not connected with any other exposures in its portfolio, including underlying exposures from other transactions, it shall assign this exposure to the transaction as a separate client;
kun vastuuarvo ei ylitä 0,25:tä prosenttia laitoksen hyväksyttävästä pääomasta, sen on luokiteltava kyseinen vastuu tässä liiketoimessa erilliseksi asiakkaaksi;
in cases other than those referred to in points (a) and (b), it shall assign this exposure to the unknown client.
kun vastuuarvo on yhtä suuri tai suurempi kuin 0,25 prosenttia laitoksen hyväksyttävästä pääomasta ja laitos voi varmistaa liiketoimeen liittyvällä valtuutuksella, että tämän liiketoimen suojattavat vastuut eivät ole yhteydessä mihinkään muihin laitoksen salkussa oleviin vastuisiin, mukaan lukien muista liiketoimista aiheutuvat suojattavat vastuut, laitoksen on luokiteltava kyseinen vastuu tässä liiketoimessa erilliseksi asiakkaaksi;
If an institution is not able to distinguish the underlying exposures of a transaction, the institution shall assign the total exposure value of its exposures to the transaction as follows:
muissa kuin a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa laitoksen on luokiteltava kyseinen kokonaisvastuuarvo tuntemattomalle asiakkaalle.
where this total exposure value does not exceed 0,25 % of the institution’s eligible capital, it shall assign this total exposure value to the transaction as a separate client;
Jos laitos ei pysty erottelemaan jonkin liiketoimen suojattavia vastuita, laitoksen on luokiteltava sen liiketoimesta aiheutuvien vastuiden kokonaisvastuuarvo seuraavasti:
in cases other than those referred to in point (a), it shall assign this total exposure value to the unknown client.
kun kyseinen kokonaisvastuuarvo ei ylitä 0,25:tä prosenttia laitoksen hyväksyttävästä pääomasta, laitoksen on luokiteltava kyseinen kokonaisvastuuarvo liiketoimessa erilliseksi asiakkaaksi;