natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Subject to special provisions laid down in the Protocol on the Statute of the Court of Justice of the European Union (‘the Statute’) or in the Rules of Procedure, the procedure before the Court is to consist, as a general rule, of a written part and an oral part.
Jollei Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan (jäljempänä perussääntö) tai työjärjestyksen erityisistä määräyksistä muuta johdu, asian käsittelyyn unionin tuomioistuimessa kuuluu pääsääntöisesti kirjallinen vaihe ja suullinen vaihe.
The purpose of the written part of the procedure is to put before the Court the claims, pleas and arguments of the parties to the proceedings or, in preliminary rulings, the observations which the interested persons referred to in Article 23 of the Statute intend to submit concerning the questions put by the courts and tribunals of the Member States of the European Union.
Asian käsittelyn kirjallisen vaiheen tarkoituksena on se, että oikeudenkäynnin asianosaiset esittävät unionin tuomioistuimelle väitteensä, perusteensa ja perustelunsa, tai ennakkoratkaisumenettelyssä se, että perussäännön 23 artiklassa tarkoitetut osapuolet toimittavat ne huomautukset, joita ne haluavat esittää jäsenvaltioiden tuomioistuinten esittämien kysymysten johdosta.
The oral part, which follows it, is intended for its part to allow the Court to complete its knowledge of the case by the possible hearing of submissions from those parties or interested persons at a hearing and, if appropriate, by hearing the Opinion of the Advocate General.
Kirjallista vaihetta seuraavan suullisen vaiheen tarkoituksena on puolestaan se, että unionin tuomioistuin voi täydentää asiaa koskevia tietojaan kuulemalla näitä asianosaisia ja osapuolia sitä varten pidettävässä istunnossa sekä tapauksesta riippuen kuulemalla julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen.
In accordance with Article 19 of the Statute, parties to proceedings before the Court must be represented by a person who is duly authorised to represent them.
Unionin tuomioistuimessa käsiteltävän asian asianosaisten on perussäännön 19 artiklan mukaan ehdottomasti käytettävä oikeudenkäyntiedustajaa, jolla on tähän vaadittava asianmukainen kelpoisuus.
With the exception of the Member States, other States which are parties to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), the European Free Trade Association (‘EFTA’) Surveillance Authority and the institutions of the European Union, which are to be represented by an agent appointed for each case, other parties to the proceedings must be represented by a lawyer authorised to practise before a court of a Member State or of another State which is a party to the EEA Agreement.
Jäsenvaltioiden, Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ETA-sopimus) sopimuspuolina olevien muiden valtioiden, Euroopan vapaakauppaliiton (jäljempänä EFTA) valvontaviranomaisen ja unionin toimielinten oikeudenkäyntiedustajana on kutakin asiaa varten nimetty asiamies; oikeudenkäynnin muiden asianosaisten on käytettävä oikeudenkäyntiedustajana asianajajaa, jolla on kelpoisuus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin ETA-sopimuksen sopimuspuolena olevan valtion tuomioistuimessa.
The evidence of that capacity must be capable of being produced, on request, at any stage of the proceedings.
Tämä kelpoisuus on voitava vaadittaessa osoittaa asian käsittelyn missä tahansa vaiheessa.
University teachers who are nationals of a Member State whose law accords them a right of audience are treated as lawyers by virtue of the seventh paragraph of Article 19 of the Statute.
Perussäännön 19 artiklan seitsemännen kohdan mukaan asianajajiin rinnastetaan korkeakoulujen opettajat, joilla sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka kansalaisia he ovat, on oikeus esiintyä tuomioistuimessa asiamiehenä.
In preliminary ruling proceedings, the Court is to take account, so far as concerns the representation of the parties to the main proceedings, of the procedural rules applicable in the court or tribunal which made the reference.
Ennakkoratkaisumenettelyssä unionin tuomioistuin ottaa kuitenkin huomioon ne pääasian asianosaisten edustamista koskevat säännöt, joita sovelletaan oikeudenkäyntimenettelyyn ennakkoratkaisupyynnön esittäneessä tuomioistuimessa.
Any person empowered to represent a party before that court or tribunal may therefore also represent him before the Court of Justice and, if the national procedural rules do not require parties to be represented, the parties to the main proceedings are entitled to submit their own written and oral observations.
Jokaisella, jolla on kelpoisuus asianosaisen edustamiseen ennakkoratkaisupyynnön esittäneessä tuomioistuimessa, on siten oikeus edustaa tätä asianosaista myös unionin tuomioistuimessa, ja jos oikeudenkäyntiedustajan käyttäminen ei ole oikeudenkäyntimenettelyyn sovellettavien kansallisten sääntöjen mukaan pakollista, pääasian asianosaisilla on oikeus esittää kirjalliset tai suulliset huomautuksensa itse.
In the event of uncertainty in this respect, the Court may, at any time, request those parties, their representatives or the court or tribunal which made the reference to provide the relevant information.
Jos tästä on epätietoisuutta, unionin tuomioistuin voi milloin tahansa pyytää tätä koskevia tietoja asianosaisilta, heidän edustajiltaan tai ennakkoratkaisupyynnön esittäneeltä tuomioistuimelta.
The persons called upon to present oral argument before the Court, irrespective of their qualifications or the capacity in which they are called upon, are required to wear gowns.
Unionin tuomioistuimessa esiintyvän henkilön on asemastaan riippumatta oltava pukeutunut viittaan.
Where a hearing is organised, agents and lawyers taking part in that hearing are therefore requested to provide their own gowns; the Court has a number of plain gowns available for parties or representatives who have none.
Kun asianosaisten kuulemiseksi pidetään istunto, tähän istuntoon osallistuvien asiamiesten ja asianajajien tulee siten ottaa mukaan oma viittansa; unionin tuomioistuimella on kuitenkin varalla muutama viitta niitä asianosaisia tai oikeudenkäyntiedustajia varten, joilla ei ole käytettävissään omaa viittaa.
Subject to the provisions set out in Article 143 of the Rules of Procedure, proceedings before the Court are to be free of charge, no charge or tax being payable to that latter on account of the initiation of proceedings or the lodging of a procedural document.
Jollei työjärjestyksen 143 artiklan määräyksistä muuta johdu, asian käsittely unionin tuomioistuimessa on maksutonta siten, ettei unionin tuomioistuin peri mitään maksuja tai veroja kanteen nostamisesta tai oikeudenkäyntiasiakirjan jättämisestä.
The costs referred to in Article 137 et seq. of the Rules of Procedure include only ‘recoverable’ costs, that is, any sums payable to witnesses and experts, and expenses necessarily incurred by the parties for the purpose of the proceedings before the Court, in connection with the remuneration of their representative and the expenses of his travel to and subsistence in Luxembourg, if a hearing is organised.
Työjärjestyksen 137 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettuihin oikeudenkäyntikuluihin sisältyy pelkästään niin sanotut korvattavat kulut eli todistajille ja asiantuntijoille mahdollisesti maksettavat rahamäärät sekä asianosaisille asian käsittelystä unionin tuomioistuimessa aiheutuneet välttämättömät kulut, joita ovat heidän edustajiensa palkkio ja edustajille aiheutuneet kulut matkasta Luxemburgiin ja oleskelusta siellä, kun asianosaisten kuulemiseksi pidetään istunto.
The Court rules on the amount of those costs and the party ordered to pay them in the judgment or order which closes the proceedings, whereas in preliminary rulings it is for the referring court or tribunal to rule on the costs of the proceedings.
Unionin tuomioistuin antaa ratkaisun näiden kulujen korvausvelvollisuudesta ja määrästä tuomiossa tai määräyksessä, jolla asia lopullisesti ratkaistaan; sen sijaan ennakkoratkaisumenettelyssä oikeudenkäyntikuluista päättää ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
A party or, in preliminary ruling proceedings, a party to the main proceedings who is wholly or partly unable to meet the costs of the proceedings before the Court may, at any time, apply for legal aid under the conditions provided for, respectively, in Articles 115 to 118 and 185 to 189 of the Rules of Procedure.
Jos asianosainen tai ennakkoratkaisumenettelyssä pääasian asianosainen ei kokonaan tai osaksi kykene suorittamaan oikeudenkäynnistä aiheutuvia kuluja, hän voi milloin tahansa hakea oikeusapua siten kuin työjärjestyksen 115–118 artiklassa tai vastaavasti sen 185–189 artiklassa määrätään.
In order for it to be possible for such applications to be considered, they must however be accompanied by all the information and supporting documents necessary to enable the Court to assess the legal aid applicant’s true financial situation.
Oikeusapuhakemuksen huomioon ottaminen edellyttää kuitenkin, että siihen on liitetty kaikki sellaiset tiedot ja asiakirjat, joiden perusteella unionin tuomioistuin pystyy arvioimaan hakijan todellisen taloudellisen tilanteen.
Since, in preliminary rulings, the Court gives its ruling at the request of a court or tribunal of a Member State, the parties to the main proceedings must, first of all, apply for any legal aid from that court or tribunal or the competent authorities of the Member State concerned, the aid granted by the Court being only subsidiary to the aid granted at national level.
Ennakkoratkaisumenettelyssä unionin tuomioistuin antaa ratkaisun jäsenvaltion tuomioistuimen pyynnöstä, joten pääasian asianosaisten on tehtävä mahdollinen oikeusapuhakemuksensa ensisijaisesti kyseiselle tuomioistuimelle tai asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, koska unionin tuomioistuimen myöntämä oikeusapu on kansalliseen oikeusapuun nähden toissijainen.
It is worth noting that, where it grants the application for legal aid, the Court is responsible, where applicable within the limits set by the formation of the Court, solely for costs involved in the assistance and representation before the Court of the applicant for legal aid.
On syytä muistuttaa, että oikeusapuhakemuksen hyväksyessään unionin tuomioistuin ottaa vastattavakseen vain hakijan avustamiseen ja edustamiseen unionin tuomioistuimessa liittyvät kulut ratkaisukokoonpanon mahdollisesti vahvistamissa rajoissa.
In accordance with the rules set out in the Rules of Procedure, those costs can be recovered subsequently by the Court in the decision ending the proceedings and ruling on costs, and the formation of the Court which gave a decision on the application for legal aid may, moreover, withdraw that legal aid at any time if the circumstances which led to its being granted alter during the proceedings.
Työjärjestyksen määräysten mukaan ratkaisussa, jolla asian käsittely lopullisesti päätetään ja johon sisältyy ratkaisu oikeudenkäyntikuluista, voidaan määrätä näiden rahamäärien maksamisesta kokonaan tai osittain takaisin unionin tuomioistuimelle, minkä lisäksi oikeusapua koskevan hakemuksen ratkaissut ratkaisukokoonpano voi milloin tahansa määrätä oikeusavun lakkaamaan, jos sen myöntämiseen johtaneet seikat muuttuvat asian käsittelyn aikana.
Where a party considers it necessary that its identity or certain information concerning it should not be disclosed in a case brought before the Court, it may request that the Court ‘anonymise’ the relevant case, in whole or in part.
Asianosainen, joka pitää tarpeellisena, että hänen nimeään tai joitakin häntä koskevia tietoja ei ilmaista unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun asian yhteydessä, voi pyytää unionin tuomioistuinta poistamaan asiaan liittyvät tunnistetiedot kokonaan tai osaksi.
To be effective, such an application must, however, be made as early as possible.
Tällainen pyyntö on kuitenkin sen tehokkuuden turvaamiseksi syytä esittää mahdollisimman nopeasti.
On account of the increasing use of new information and communication technologies, granting anonymity becomes much more difficult if the notice of the case concerned has already been published in the Official Journal of the European Union or, in preliminary ruling proceedings, if the request for a preliminary ruling has already been served on the interested persons referred to in Article 23 of the Statute, about one month after the request has been lodged at the Court.
Tunnistetietojen poistaminen on nimittäin uuden tieto- ja viestintäteknologian lisääntyvän käytön vuoksi paljon vaikeampi toteuttaa käytännössä, jos kyseistä asiaa koskeva tiedonanto on jo julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä tai jos ennakkoratkaisumenettelyssä ennakkoratkaisupyyntö on jo annettu tiedoksi perussäännön 23 artiklassa tarkoitetuille osapuolille, mikä tapahtuu noin kuukauden kuluttua ennakkoratkaisupyynnön jättämisestä unionin tuomioistuimelle.
The written part of the procedure plays an essential role in the Court’s understanding of the case in so far as it must allow the Court, by reading the written pleadings or observations lodged, to acquire a detailed and accurate idea of the subject-matter of the case before it and the issues raised by that case.
Asian käsittelyn kirjallisella vaiheella on olennainen merkitys asian hahmottamiselle unionin tuomioistuimessa, koska unionin tuomioistuimen on voitava muodostaa sille kirjallisessa käsittelyssä jätettyjen kirjelmien tai huomautusten lukemisen perusteella itselleen tarkka käsitys sen käsiteltäväksi saatetun asian kohteesta ja merkityksestä.
Although this is the Court’s objective when dealing with any case brought before it, the conduct and the pattern of the written part of the procedure differ depending on the nature of the action.
Tämä tarkoitus on sama kaikissa unionin tuomioistuimen käsiteltäviksi saatetuissa asioissa, mutta asian käsittelyn kirjallisen vaiheen kulku ja puitteet eroavat toisistaan sen mukaan, mihin menettelylajiin asia kuuluu.
Whereas in direct actions or appeals the parties are requested to adopt a position on the written pleadings lodged by the other parties to the proceedings, the written part of the procedure in preliminary rulings is characterised by the absence of adversarial proceedings, the interested persons referred to in Article 23 of the Statute being merely requested to submit any observations they may make on the questions referred by a national court or tribunal, without as a general rule knowing the position adopted by the other interested persons on those questions.
Kanne- tai muutoksenhakuasioissa asianosaisia kehotetaan ottamaan kantaa oikeudenkäynnin muiden asianosaisten jättämiin kirjelmiin, mutta ennakkoratkaisumenettelyssä asian käsittelyn kirjallisen vaiheen ominaispiirteenä on se, ettei se ole kontradiktorinen vaan perussäännön 23 artiklassa tarkoitettuja osapuolia kehotetaan pelkästään toimittamaan mahdolliset huomautuksensa kansallisen tuomioistuimen esittämistä kysymyksistä yleensä tietämättä muiden osapuolien näkemystä samoista kysymyksistä.
This gives rise to different requirements as regards both the form and length of those observations and also the subsequent conduct of the procedure.
Tämän vuoksi sekä huomautusten muotoon ja pituuteen että asian käsittelyn myöhempiin vaiheisiin liittyvät vaatimukset ovat niissä erilaisia.
On account of the non-adversarial nature of preliminary ruling proceedings, the lodging of written observations by the interested persons referred to in Article 23 of the Statute does not involve any specific formalities.
Koska ennakkoratkaisumenettely ei ole luonteeltaan riita-asia, perussäännön 23 artiklassa tarkoitettujen osapuolien kirjallisten huomautusten jättämiseen ei liity korostettuja muotovaatimuksia.
Where a request for a preliminary ruling is served on them by the Court, those persons may thus submit, if they wish, written observations in which they set out their point of view on the request made by the referring court or tribunal.
Kun unionin tuomioistuin on antanut ennakkoratkaisupyynnön tiedoksi kyseisille osapuolille, nämä voivat halutessaan toimittaa kirjelmän, jossa ne esittävät näkemyksensä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämästä pyynnöstä.
The purpose of those observations — which must be lodged within a time-limit of two months from service of the request for a preliminary ruling (extended on account of distance by a single period of 10 days) that cannot otherwise be extended — is to help clarify for the Court the scope of that request, and above all the answers to be provided to the questions referred by the referring court or tribunal.
Tämä kirjelmä on jätettävä kahden kuukauden kuluessa ennakkoratkaisupyynnön tiedoksiannosta – tähän määräaikaan lisätään kymmenen päivää pitkien etäisyyksien vuoksi, mutta sitä ei voida pidentää muilla perusteilla – ja sen tarkoituksena on antaa unionin tuomioistuimelle selvitystä ennakkoratkaisupyynnön merkityksestä ja erityisesti vastauksista, jotka ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen kysymyksiin olisi annettava.
Although the statement must be complete and include, in particular, the arguments on which the Court may base its answer to the questions referred, it is not necessary, on the other hand, to repeat the factual and legal background of the dispute set out in the order for reference, unless it requires further comment.
Esityksen on oltava täydellinen, ja siinä on erityisesti oltava perustelut, joihin unionin tuomioistuimen vastaus esitettyihin kysymyksiin voidaan perustaa, mutta siinä on sen sijaan tarpeetonta toistaa sitä, mitä ennakkoratkaisupyynnössä on sanottu oikeusriitaan liittyvistä oikeussäännöistä tai tosiseikoista, paitsi jos nämä kaipaavat lisähuomautuksia.
Subject to special circumstances or specific provisions of the Rules of Procedure providing for a restriction of the length of the documents because of the urgency of the case, written observations lodged in a preliminary ruling should not exceed 20 pages.
Jollei erityisistä syistä tai kirjelmien pituuden rajoittamista asian kiireellisyyden vuoksi koskevista työjärjestyksen erityisistä määräyksistä muuta johdu, ennakkoratkaisumenettelyssä jätettävien kirjallisten huomautusten ei tulisi olla yli 20 sivun pituisia.
On account of its adversarial nature, the written part of the procedure in direct actions follows stricter rules.
Koska kanneasiat ovat luonteeltaan oikeusriitoja, niiden käsittelyn kirjallista vaihetta koskevat säännöt ovat tiukemmat.
It is apparent, in particular, from Article 120 of the Rules of Procedure, that the application initiating proceedings must, in addition to stating the name and address of the applicant and the name of the party against whom the application is made, state accurately the subject-matter of the proceedings, the pleas in law and arguments relied upon supported, as appropriate, by any evidence produced or offered, and the form of order sought by the applicant. Failure to comply with those requirements renders the application inadmissible.
Erityisesti työjärjestyksen 120 artiklasta johtuu, että kannekirjelmässä, jolla asia tulee vireille, on mainittava kantajan nimi ja kotipaikka ja sen asianosaisen nimi, jota vastaan kanne nostetaan, ja niiden lisäksi täsmällinen ilmoitus kanteen kohteesta, perusteet ja perustelut, joihin vedotaan, tarvittaessa niiden tueksi esitettävät todisteet ja pyynnöt näytön hankkimiseksi sekä kantajan vaatimukset.
Unless there are special circumstances, the application should not exceed 30 pages.
Näiden määräysten noudattamatta jättämisestä seuraa kannekirjelmän tutkimatta jättäminen, eikä kirjelmän tulisi ilman erityistä syytä olla yli 30 sivun pituinen.
As is apparent from Article 120(c) of the Rules of Procedure, the application must also include a summary of the pleas in law relied upon.
Kuten työjärjestyksen 120 artiklan c alakohdasta ilmenee, kannekirjelmään on ehdottomasti sisällyttävä myös yhteenveto perusteista, joihin asiassa vedotaan.
That summary — which must not exceed two pages — is intended to facilitate the drafting of the notice, on each case brought before the Court, which must be published in the Official Journal of the European Union in accordance with Article 21(4) of the Rules of Procedure.
Yhteenvedon – joka ei saa olla yli kahden sivun pituinen – tarkoitus on helpottaa jokaisesta unionin tuomioistuimessa vireille tulevasta asiasta Euroopan unionin virallisessa lehdessä työjärjestyksen 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti julkaistavan tiedonannon laatimista.
The defence, to which Article 124 of the Rules of Procedure relates, is essentially subject to the same formal requirements as the application and must be lodged within two months of service of that latter.
Työjärjestyksen 124 artiklassa tarkoitettua vastinekirjelmää koskevat muotovaatimukset ovat pääosin samat kuin kannekirjelmää koskevat muotovaatimukset, ja vastinekirjelmä on toimitettava kahden kuukauden kuluessa kanteen tiedoksiannosta.
That time-limit — extended on account of distance by a single period of 10 days — may otherwise be extended only exceptionally and where a duly reasoned request setting out the circumstances capable of justifying such an extension has been submitted within the prescribed time-limit.
Tätä määräaikaa – johon lisätään kymmenen päivää pitkien etäisyyksien vuoksi – voidaan sen lisäksi pidentää vain poikkeuksellisesti ja edellyttäen, että siitä tehdään ajoissa pyyntö, jossa esitetään asianmukaiset perustelut, joista ilmenevät ne seikat, joiden vuoksi määräajan pidentäminen on aiheellista.
Since the legal framework of the proceedings is fixed by the application, the structure of the legal argument developed in the defence must, so far as is possible, reflect that of the pleas in law or complaints put forward in the application.
Koska oikeudenkäynnin kohdetta koskevat oikeussäännöt määräytyvät kanteen mukaan, vastinekirjelmässä esitettävät perustelut on mikäli suinkin mahdollista jäsenneltävä kannekirjelmässä esitettyjen perusteiden tai väitteiden mukaisesti.
No new plea in law may be introduced in the course of the proceedings unless it is based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure.
Asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu asian käsittelyn aikana ilmenneisiin oikeudellisiin seikkoihin ja tosiseikkoihin.
The factual and legal background is to be recapitulated in the defence only in so far as its presentation in the application is disputed or calls for further particulars.
Vastinekirjelmässä on syytä selostaa oikeusriitaan liittyviä oikeussääntöjä tai tosiseikkoja vain, jos niistä kannekirjelmässä esitetty selostus kiistetään tai ne kaipaavat täydennyksiä.
As in the case of the application, unless there are special circumstances the defence should not exceed 30 pages.
Kannekirjelmän tavoin myöskään vastinekirjelmän ei tulisi ilman erityistä syytä olla yli 30 sivun pituinen.
If they consider it necessary, the applicant and the defendant may supplement their arguments, the former by a reply and the latter by a rejoinder.
Kantaja voi täydentää perustelujaan kantajan vastauksella ja vastaaja puolestaan vastaajan vastauksella, jos he pitävät sitä tarpeellisena.
Those written pleadings are subject to the same formal rules as the application and the defence but, since they are optional and supplementary, they are necessarily shorter than those documents.
Näihin kirjelmiin sovelletaan samoja muotomääräyksiä kuin kannekirjelmään ja vastinekirjelmään, mutta koska ne ovat luonteeltaan vapaaehtoisia ja täydentäviä, niiden on ehdottomasti oltava lyhyempiä kuin kannekirjelmä ja vastinekirjelmä.