natgillin/translations-raw huggingface dataset:
THE SPANISH ELECTRICITY SYSTEM IN 2005
Säännellyn ja sääntelemättömän toiminnan välinen ero
Distinction between regulated and non-regulated activities.
Espanjan sähköjärjestelmää koskevan lainsäädännön kulmakivenä oli sähköalasta 27 päivänä marraskuuta 1997 annettu laki 54/1997 (Ley del sector eléctrico, jäljempänä ’LSE’), jossa tehtiin perustava ero sääntelyn piiriin kuuluvan toiminnan ja sääntelystä vapautetun toiminnan välillä.
In the legislative framework laid down by Law 54/1997 of 27 November 1997 (Ley del sector eléctrico — LSE) which is the cornerstone of the Spanish electricity system, a fundamental distinction is made between regulated and liberalised activities.
Sähkön tuotanto, tuonti, vienti ja vähittäismyynti oli vapautettu sääntelystä, eli talouden toimijat saivat harjoittaa niitä vapaasti markkinaehdoin eikä valtio kohdistanut niihin tiukkaa sääntelyä esimerkiksi valvomalla hintoja ja toimitusehtoja.
The generation, import, export and retail supply of electricity are liberalised activities, i.e. activities which can be freely exercised by economic operators on market terms, and over which the State does not exercise strict regulatory control, for example by controlling prices and conditions of supply.
Sen sijaan valtio säänteli täysin sähkön jakelua, siirtoa sekä markkinaoperaattorin [3] ja siirtoverkko-operaattorin [4] toimintaa.
By contrast, distribution, transport and the activities carried out by the Market Operator [3] and by the System Operator [4] are fully regulated by the State.
Valtio sääntelee näitä toimintoja tavallisesti kaikissa sähköjärjestelmissä, sillä niitä harjoittavilla toimijoilla on sekä tosiasiallisesti että oikeudellisesti monopoliasema ja muussa tapauksessa kilpailusääntöjen rikkomista ei rajoitettaisi mitenkään, vaan kyseiset toimijat voisivat veloittaa tavanomaista markkinahintaa korkeampia monopolihintoja.
These activities are normally regulated by the State in any electricity system, since the operators which perform them hold de facto or de jure monopolies and, otherwise, the operators would not face any constraints in breaching the competition rules and would be able to charge monopolistic prices above the normal market price.
Pelkkä jakelu sekä toimitus säännellyn tariffin mukaiseen hintaan
Pure distribution and supply at regulated tariffs
Vuonna 2005 sähkön jakeluksi katsottiin kolmen tyyppinen säännelty toiminta Espanjan sähköjärjestelmässä.
In 2005, distribution covered three types of regulated activity in the Spanish electricity system.
Ensimmäinen näistä oli pelkkä jakelu.
The first was pure distribution.
Pelkkä jakelu käsittää sähkön siirron kulutuspaikkaan jakeluverkkoa pitkin, ja se on monopolitoimintaa, koska vaihtoehtoisia verkkoja ei ole.
Pure distribution consists in the transmission of electricity to points of consumption over the distribution networks, and is a monopoly in the absence of alternative networks.
Toisen tyyppinen jakelutoiminta sisältää jakeluun tiiviisti liittyviä tiettyjä kaupallisen hallinnoinnin tehtäviä, kuten mittarien lukua, sopimusten tekoa, laskutusta ja asiakaspalvelua.
The second includes certain commercial management activities closely related to distribution, such as reading meters, concluding contracts, invoicing, providing customer service, etc.
Kolmannen tyyppinen säännelty toiminta vuonna 2005 oli toimitus säännellyn tariffin mukaiseen hintaan, joka annettiin lailla jakelijoiden tehtäväksi näiden pääasiallisen lakisääteisen tehtävän (jakeluverkkojen hallinta ja verkkoon liittäminen) ohella [5].
The third regulated activity in 2005 was supply at the regulated tariff, and it was assigned by law to distributors in addition to their main statutory task (managing and providing access to electricity distribution networks) [5].
Kun uudistus saatiin päätökseen vuonna 2009, sähkönjakelijat lakkasivat toimittamasta sähköä säännellyn tariffin mukaiseen hintaan.
After the reform completed in 2009, distributors no longer supply electricity at regulated tariffs.
Lain mukaan jakelijoiden oli ostettava säänneltyyn järjestelmään kuuluville asiakkaille toimitettavaksi tarvittava sähkö järjestäytyneiltä tukkumarkkinoilta (poolit) päivän hintaan (marginaalihintaan tai ns. poolihintaan) tai suoraan uusiutuvan energian tuottajilta [6] ja myytävä se sitten eteenpäin loppukäyttäjille kulloinkin sovellettavaan säännellyn tariffin mukaiseen hintaan.
Distributors were required by law to purchase the electricity required to supply regulated customers in the organised wholesale market (the ‘pool’) at the daily price (the marginal system price or ‘pool price’) or directly from renewable energy producers [6] and then to resell the electricity to final consumers at the applicable regulated tariff.
Jakelijoiden asema järjestelmän rahoituksen välittäjinä
Role of distributors as financial intermediaries of the system
Vuonna 2005 loppukäyttäjille oli tarjolla peräti 25 erilaista kulutustason, kulutusprofiilin ja/tai kulutuksen käyttötarkoituksen ja liittymän jännitteen mukaan määräytyvää säänneltyä tariffia.
In 2005 there were no fewer than 25 different regulated tariffs for end-users, depending on the consumption level, the consumption profile and/or use of consumption and the network connection voltage.
Samalla loppukäyttäjiin sovellettiin vapailla markkinoilla yhdeksää muuta säänneltyä verkkomaksua, jotka perustuivat niin ikään jännitteeseen ja muihin ominaisuuksiin [7].
At the same time, 9 other regulated network access charges applied to end-users in the free market, also based on connection voltage and other characteristics [7].
Vapailla markkinoilla loppukäyttäjät maksoivat verkkomaksun sähköntoimittajille, jotka välittivät sen jakelijoille.
In the free market, network access charges were paid by end-users to suppliers, who passed them on to distributors.
Säännellyillä markkinoilla verkkomaksu sisältyi kaiken kattavaan säänneltyyn tariffiin, jonka loppukäyttäjät maksoivat jakelijoille (se sisältyi hintaan).
In the regulated market, network access charges were embedded in the all-inclusive regulated tariff paid by end-users to distributors (they were implicit).
Espanja on tehnyt vuodesta 2005 lähtien muutoksia säänneltyjen tariffien järjestelmään.
Since 2005 Spain has introduced changes to the system of regulated tariffs.
Uusin muutos on vuodelta 2013, jolloin Espanjassa hyväksyttiin sähköalan uusi lainsäädäntökehys (laki 24/13), johon sisältyy muiden toimenpiteiden ohella vähittäismarkkinahintojen sääntelyn uudistaminen.
The latest change dates from 2013, when Spain adopted a new legislative framework for the electricity sector (Law 24/13) which includes, among other measures, the reform of the regulation of retail market prices.
Espanja ilmoitti, että uusi laki ja sen täytäntöönpanosäädökset tulisivat voimaan vuonna 2014.
Spain announced that this new law and its implementing provisions would be applied during 2014.
Säänneltyjen kokonaistariffien ja säänneltyjen verkkomaksujen tasot päätettiin kerralla etukäteen koko vuodeksi, yleensä ennen edellisen vuoden päättymistä, mutta niitä voitiin muuttaa vuoden aikana [8].
The levels of the regulated integral tariffs and the regulated network access charges were decided ex ante once for the whole year, normally before N-1 year end, but could be adjusted in the course of the year [8].
Vuoden aikana tehtäville tariffinkorotuksille oli kuitenkin asetettu enimmäisraja [9].
However, annual tariff increases were subject to a maximum cap [9].
Lähtökohtaisesti kaikki tariffien ja maksujen tasot asetettiin ennusteiden perusteella, jotta varmistettaisiin, että niiden soveltamisesta saatavat säännellyt tulot riittäisivät kattamaan sähköjärjestelmän säännellyt kokonaiskustannukset.
In principle, all tariff and charge levels were set, on the basis of forecasts, in such a way as to ensure that the regulated revenues resulting from their application would suffice to cover the electricity system's total regulated costs.
Näihin järjestelmän säänneltyihin kustannuksiin sisältyivät vuonna 2005 muun muassa kokonaistariffeihin perustuvan energiantoimituksen kustannukset, erityisistä tukijärjestelmistä (esimerkiksi uusiutuva energia ja yhteistuotanto) ostetun energian kustannukset, siirto- ja jakelukustannukset, kysynnänhallintaan liittyvät toimenpiteet, sähköntuotannon lisäkustannukset Espanjan saarilla, hiilituki ja aiempien vuosien alijäämät.
Distributors handled all the revenue from the regulated tariff system, i.e. the network access charges and the revenue from integral tariffs.
Myös jakelijoille maksettavat korvaukset (pelkkään jakeluun liittyvästä toiminnasta) otettiin maksettavista tuloista kaikkien muiden kustannusten vähentämisen jälkeen.
As a result, revenues from network access charges were not earmarked in whole or in part to finance the higher costs of support for electricity generated from renewable sources or the costs of generation in the Spanish islands.
jakelijat, joilla oli velvollisuus myydä sähköä säännellyn tariffin mukaiseen hintaan, ja toimittajat, jotka myivät sähköä vapaasti neuvotelluin ehdoin.
The clearance of accounts took place within the framework of a settlement process carried out under the direct control of the Spanish regulator, the Comisión Nacional de Energía (hereinafter: ‘CNE’).
Historiallisista syistä sähkönjakelijat kuuluvat Espanjassa vertikaalisesti integroituneisiin ryhmiin (vakiintuneet toimijat), jotka ovat perinteisesti hallinneet jakeluverkkoja tietyillä maantieteellisillä alueilla ja joissa on tapahtunut muutoksia ainoastaan aiempien sulautumisten ja yhdistymisten myötä.
The remuneration of distributors (for the activities related to pure distribution) was also drawn from the payable revenue, after deduction of all other costs.
Säännellyillä markkinoilla jakelijat veloittivat kokonaistariffeja, joissa ei erotettu energian tuotantokustannuksia ja verkkokustannuksia toisistaan.
Distributors v suppliers and respective prices
Sähköntoimittajat voivat kuulua joko verikaalisesti integroituneisiin ryhmiin (joissa on yleensä erilliset tuotanto-, jakelu- ja toimitusosastot) tai ne voivat olla uusia markkinatoimijoita.
Therefore, in 2005 two distinct categories of operator were active in the retail electricity market in Spain:
Uusilla toimijoilla ei yleensä ole omaa tuotantokapasiteettia, ja ne toimivat vain vähittäismyynnin markkinoilla.
distributors, who were obliged to sell at regulated tariffs, and suppliers, who sold on freely negotiated terms.
Céntrica on tällainen uusi toimija.
For historical reasons, distributors in Spain are part of vertically integrated groups (incumbent operators) which have traditionally operated distribution networks in specific geographic areas, and which have changed only owing to past mergers and consolidations.
Vapailla markkinoilla toimivien sähköntoimittajien veloittamien hintojen piti kattaa verkkomaksut (jotka oli maksettava jakelijoille) ja energianhankintakustannukset (tukkumarkkinoilla aiheutuvat energianhankintakustannukset tai omasta tuotannosta aiheutuvat kustannukset, jos kyseessä oli vertikaalisesti integroitunut yritys) ja sisältää muut kustannukset (kuten myyntikustannukset, tietotekniset järjestelmät ja laskutus) kattavan hintamarginaalin sekä sijoitetulle pääomalle saatavan tuoton.
In the regulated market, distributors charged integral tariffs which did not distinguish between the costs of energy procurement and network access costs.
Vuonna 2005 vapaiden ja säänneltyjen markkinoiden rinnakkaisuus ja erityisesti loppukäyttäjien mahdollisuus vaihtaa vapaasti järjestelmästä toiseen merkitsivät sitä, että säännellyistä tariffeista muodostuivat viitehinnat (tai tosiasialliset enimmäismäärät) vapaiden markkinoiden hinnoille.
Suppliers can either belong to vertically integrated groups (which typically have separate generation, distribution and supply divisions) or be new market entrants.
Sähköntoimittaja pystyi siis kannattavaan toimintaan tietyllä markkinasegmentillä vain, jos hintamarginaali oli positiivinen eli vähittäismyyntihinnan — tässä tapauksessa sen säännellyn tariffin mukaisen hinnan, johon asiakkaalla oli oikeus — ja palvelun tarjoamisesta asiakkaalle aiheutuvien kokonaiskustannusten välinen erotus oli positiivinen.
New entrants often do not own generation capacity and are active only in the retail market.
Vuoden 2005 tariffialijäämä
Céntrica is one such new entrant.
Vuonna 2005 säännellyt tariffit ja verkkomaksut asetettiin tasolle, joka ei tuottanut riittävästi tuloja, niin että järjestelmässä olisi pystytty kattamaan kaikki koko vuodelta jälkikäteen todennetut kustannukset.
In the free market, suppliers charged prices which had to cover the network access charge (payable to distributors), energy procurement costs (energy procurement costs in the wholesale market or own-generation costs in the case of a vertically integrated company) and a ‘commercialisation margin’, covering other costs (commercialisation costs, IT systems, billing, etc.) as well as a return on invested capital.
CNE:n vuoden lopussa toteuttamassa lopullisessa selvitysmenettelyssä todettiin 3811 miljoonan euron alijäämä.
In 2005, the coexistence between the free and regulated markets, and in particular the possibility for end-users to switch freely between the two, meant that the regulated tariffs acted as a price reference (or de facto cap) on free-market prices.
Ei ollut ensimmäinen kerta, kun selvitysmenettelyssä oli todettu alijäämä, mutta vuoden 2005 alijäämä oli ennennäkemättömän suuri.
Therefore, a supplier could operate profitably in a given market segment only if there was a positive commercialisation margin, i.e. some headroom between the retail price — in this case the regulated tariff, to which the customer was entitled — and the overall costs incurred in serving customers.
Pienempiä alijäämiä oli todettu vuosina 2000, 2001 ja 2002.
The 2005 tariff deficit
Hallitus oli muun muassa aliarvioinut todelliset sähkönhankintakustannukset.
In 2005, the level at which the regulated tariffs and the network access charges were set did not generate sufficient revenues to enable the system to recover all costs documented ex post for the entire year.
Loppukäyttäjien sähkönkulutus kehittyi vuonna 2005 sekä säännellyillä että vapailla markkinoilla suurin piirtein niin kuin joulukuussa 2004 oli ennustettu, mutta tukkuhinnat kallistuivat vuonna 2005 ennennäkemättömällä tavalla 62,4 euroon/MWh, kun ne olivat olleet 35,61 euroa/MWh vuonna 2004, minkä johdosta keskimääräinen tukkuhinta vuonna 2005 oli 59,47 euroa/MWh.
The final settlement process for 2005, carried out by the CNE at year-end, established a deficit of EUR 3811 million.
Hintojen kallistumisen syynä olivat muun muassa poikkeuksellisen kuiva vuosi, minkä vuoksi vesivoiman tuotanto väheni 55 prosenttia; öljyn hinnan nousu; Euroopan unionin päästökauppajärjestelmässä maksutta saatujen hiilidioksidipäästöoikeuksien markkinahinnan vaikutukset sekä bruttokansantuotteen kasvua suurempi energiankysynnän kasvu.
It was not the first time that the settlement process had given rise to a deficit, although the size of the 2005 deficit was unprecedented.
Espanjan sääntelyviranomainen CNE toi esille, että vuonna 2005 keskimääräisessä kokonaistariffissa ei ollut otettu huomioon kaikkia toimituskustannuksia eikä etenkään energian hankinnasta tukkumarkkinoilla aiheutuvia kustannuksia.
Lower deficits had already been recorded in 2000, 2001 and 2002.
Kuten jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi, vain viiden kuukauden aikana tammi- ja helmikuussa 2005 sekä huhtikuusta kesäkuuhun 2005 keskimääräisiin säänneltyihin kokonaistariffeihin sisältyvät energianhinnat olivat sähkön tukkumarkkinoiden keskimääräisiä hintoja matalampia.
Among other things, the Government underestimated actual electricity procurement costs.
Kaavio 1
Whereas, in general terms, electricity consumption by end-users in both the regulated and the free market developed in 2005 roughly as predicted in December 2004, the unforeseen price increases during the year set wholesale prices at EUR 62,4/MWh in 2005 compared with EUR 35,61/MWh in 2004, bringing the average wholesale price in 2005 to EUR 59,47/MWh.
Painotettu keskimääräinen tukkuhinta kokonaistariffiin sisältyvään energianhintaan verrattuna
The causes of this increase include an unusually dry year, which reduced hydroelectric power production by 55 %, a rise in oil prices, the passing on of the market price of CO2 emission allowances received free of charge under the Emissions Trading System and an increase in the demand for energy higher than GDP growth.
Lähde:
However, the opposite was true between October 2006 and December 2007: during this 14-month period, average wholesale prices fell sharply below the energy prices implicit in the average regulated integral tariffs, well in excess of the difference observed in the seven months of 2005 when wholesale prices were above those implicit in the integral tariffs.
Myös uusiutuvan energian tuotantoon annettava huomattava tuki vaikutti merkittävästi järjestelmän yleisten kustannusten kasvuun.
Graph 1:
Uusiutuvan energian tuottajat pystyivät valitsemaan suoran osallistumisen pooliin.
Precio medio ponderado final mercado mayorista
Alijäämässä tapahtuneet muutokset pantiin merkille.
CNE — Informe sobre la evolución de la competencia en los mercados de gas y electricidad.
Iberdrola, S.A:
Periodo 2005/2007, p. 84.
Unión Eléctrica Fenosa, S.A:
An important factor which also contributed to increasing the general costs of the system was the high level of support for the production of renewable energy.
Endesa, S.A:
In particular, renewable producers could opt for direct participation in the ‘pool’.
Elcogás, S.A:
In addition, direct support for the energy costs of electricity from the special scheme (renewables, cogeneration) not sold to the pool, which was entered in the accounts as a regulated cost, amounted to EUR 2701 million in 2005, an increase of 5,75 % over 2004.
Yhtiöt voisivat arvopaperistaa nämä oikeudet ja myydä ne markkinoilla.
By way of illustration, the system's transport and distribution costs amounted to EUR 4142 in 2004, EUR 4410 million in 2005 and EUR 4567 million in 2006.
Kyseiset yhtiöt ovat Elcogás S.A:ta lukuun ottamatta vertikaalisesti integroituneiden ryhmien emoyhtiöitä, jotka toimivat tavallisesti energiantuotannon alalla sekä jakelun alalla jakeluosastonsa kautta.
Mechanism adopted to prefinance the deficit
Kuten kuninkaan asetuksen 2/2005 24 §:ssä säädetään, juuri nämä viisi yhtiötä — ei muita Espanjan sähkömarkkinoilla toimivia yhtiöitä — nimitettiin ennakkorahoittamaan vuoden 2005 tariffialijäämä käyttäen perusteena ja kriteerinä niiden oikeutta saada korvausta hukkakustannuksista, ei esimerkiksi niiden toimintaa sähkönjakelun alalla.
The development of the deficit did not go unnoticed.
Elcogás SA oli ja on edelleen ainoastaan sähköntuotannon alalla toimiva yhtiö [12].
Already in March 2005, when it became clear that a tariff deficit was developing, by Article 24 of Royal Decree-Law 5/2005 [10] the Spanish authorities stipulated that the funds required to bridge the gap between the costs and revenues of the electricity system would be provided by Spain's five biggest ‘entitled electricity utilities’, which were those entitled to receive compensation for stranded costs [11], on the basis of the following percentages:
Espanja on nimittänyt vastaavasti myöhempinä vuosina sähköjärjestelmässä syntyvän alijäämän ennakkorahoittajaksi joko ryhmän emoyhtiön (esimerkiksi Endesa SA ja Iberdrola SA) tai emoyhtiön tuotanto-osaston (Endesa Generación SA ja Iberdrola Generación SA kuninkaan asetuksessa 6/2009), muttei koskaan jakeluosastoa (esimerkiksi Endesa Distribución Eléctrica S.L., joka on emoyhtiön kokonaan omistama tytäryhtiö, joka vastasi sähkönjakelusta säänneltyjen tariffien järjestelmässä vuonna 2005).
Unión Eléctrica Fenosa, SA:
Espanjan viranomaiset määräsivät kuninkaan asetuksella 809/2006 [13], että vuoden 2005 alijäämä (tarkemmin sanottuna viidelle valitulle laitokselle myönnetyt maksunperintäoikeudet) maksatettaisiin takaisin kuluttajilla 14,5 vuoden aikana perimällä erityistä lisämaksua sekä kokonaistariffin että verkkotariffin yhteydessä.
12,84 %, Hidroeléctrica del Cantábrico SA:
Lisämaksu katsottiin ”erityiseen käyttötarkoitukseen varatuksi maksuksi” (cuota con destino espécifico).
Endesa, SA:
Espanjan viranomaiset määräsivät, että vuoden 2005 alijäämän rahoittamiseksi perittävästä maksusta saatavat tulot kasvaisivat korkoa CNE:n hallinnoimalla talletustilillä.
Elcogás, SA:
CNE siirtäisi varat aikanaan maksunperintäoikeuksien haltijoille eli alijäämän rahoittaneille laitoksille tai näiltä laitoksilta maksunperintäoikeudet sittemmin itselleen ostaneille laitoksille kunkin laitoksen alijäämästä rahoittaman osuuden mukaisesti.
The negative balance on the stranded costs account would give rise to collection rights, consisting in the right for the companies to collect revenue from electricity consumers in the future.
Vuonna 2005 Espanjan sähkönkysynnästä 37,49 prosenttia toimitettiin vapailla markkinoilla.
The companies could securitise these rights and sell them in the market.
Tämä määrä vastaa suhteellisen pientä määrää kuluttajia:
These companies, with the exception of Elcogás SA, are parent companies of vertically integrated groups which usually operate in the electricity generation sector, and in the distribution sector through distribution divisions.
Vapailla markkinoilla oli yli 2 miljoonaa sähkönkäyttäjää 31 päivänä joulukuuta 2005 (vuonna 2004 käyttäjiä oli ollut 1,3 miljoonaa).
As Article 24 of Royal Decree-Law 5/2005 lays down, the motives and criteria governing the designation of these five companies for the purposes of prefinancing the 2005 tariff deficit — and not other companies operating in the Spanish electricity market — appears to be their right to receive compensation for stranded costs and not, for example, their activity in the distribution sector.
Säännellyistä tariffeista vuonna 2005 aiheutunutta keskimääräistä hintaetua olisi kuitenkin tarkasteltava rinnakkain sen seikan kanssa, että kuluttajat palasivat säännellyille markkinoille, joskin vasta jonkin ajan jälkeen.
Elcogás SA was and continues to be a company solely active in electricity generation [12].
Taulukko 2
In the same way, for the purposes of prefinancing the deficit in the electricity system in later years, Spain has designated either the parent company of the group (e.g. Endesa SA, Iberdrola SA) or its generation division (Endesa Generación SA, Iberdrola Generación SA in Royal Decree-Law 6/2009), but never the distribution division (i.e. Endesa Distribución Eléctrica, S.L., a wholly owned subsidiary responsible for distributing electricity under the system of regulated tariffs in 2005).
Toimituspaikkojen ja energian osuus vapailla markkinoilla (prosenttiosuutena kokonaismarkkinoista) 2004–2006
By Royal Decree 809/2006 [13], the Spanish authorities laid down that the 2005 deficit (or, more precisely, the collection rights granted to the five selected utilities) would be repaid by consumers over 14,5 years by means of a special surcharge applied to both integral and access tariffs.
Maaliskuu
The Spanish authorities established that the revenues from the contribution to finance the 2005 deficit would accrue in the deposit account managed by the CNE.
Prosenttiosuus toimituspaikoista
The CNE would then transfer the funds to the owners of the collection rights, i.e. the utilities that financed the deficit or the entities that had subsequently purchased the collection rights from them, according to the share of the deficit financed by each of them.
Prosenttiosuus energiasta
This quantity corresponds to a relatively small number of consumers;
Tämän seurauksena vapailla markkinoilla toimivien sähköntoimittajien — etenkin niiden, joilla ei ollut omaa tuotantokapasiteettia vaan joiden oli hankittava sähkönsä tukkumarkkinoilta — oli pakko valita, tekevätkö ne tarjouksensa vapailla markkinoilla sovellettavin ehdoin tappioiden aiheutumisen mahdollisuudesta huolimatta siten, että tarjoukset vastasivat säänneltyä tariffia, vai veloittavatko ne todellisia hankintakustannuksia vastaavan kalliimman hinnan, jolloin ne menettäisivät markkinaosuuttaan.
only 8,5 % of consumers purchased in the free market, whereas 91,5 % remained on regulated tariffs (down from 97 % in 2004).
PÄÄTÖS SEUT-SOPIMUKSEN 108 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN MENETTELYN ALOITTAMISESTA