natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where Member States adopt conservation and management measures, for which they have been empowered within the framework of the CFP, they should also act in a manner which is fully consistent with the international obligations regarding conservation and cooperation under those international instruments.
Kun jäsenvaltiot toteuttavat säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa saamansa toimivallan mukaisesti, niiden olisi myös toimittava kaikilta osin mainittuihin kansainvälisiin asiakirjoihin perustuvien kansainvälisten säilyttämis- ja yhteistyövelvoitteiden mukaisesti.
At the World Summit on Sustainable Development at Johannesburg in 2002, the Union and its Member States committed themselves to act against the continued decline of many fish stocks.
Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa unioni ja sen jäsenvaltiot sitoutuivat toteuttamaan toimia monien kalakantojen jatkuvan hupenemisen torjumiseksi.
Therefore, the Union should improve the CFP by adapting exploitation rates so as to ensure that, within a reasonable time-frame, the exploitation of marine biological resources restores and maintains populations of harvested stocks above levels that can produce the maximum sustainable yield.
Sen vuoksi unionin olisi parannettava yhteistä kalastuspolitiikkaansa varmistaakseen, että pyydettävät kannat elvytetään meren elollisia luonnonvaroja hyödynnettäessä kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi kohtuullisen ajan kuluessa ja pidetään niillä tasoilla.
Management decisions relating to maximum sustainable yield in mixed fisheries should take into account the difficulty of fishing all stocks in a mixed fishery at maximum sustainable yield at the same time, in particular where scientific advice indicates that it is very difficult to avoid the phenomenon of "choke species" by increasing the selectivity of the fishing gears used.
Sekakalastuksen kestävään enimmäistuottoon liittyvissä hoitopäätöksissä olisi otettava huomioon se, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa noudattaen, erityisesti jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että käytettyjen pyydysten valikoivuutta lisäämällä on erittäin vaikea välttää "pullonkaulalajeja".
Appropriate scientific bodies should be requested to provide advice on the appropriate fishing mortality levels in such circumstances.
Tällaisissa olosuhteissa asianmukaisia tieteellisiä elimiä olisi pyydettävä toimittamaan lausuntoja soveltuvista kalastuskuolevuuden tasoista.
The CFP should ensure coherence with the fisheries targets laid down in the Decision by the Conference of the Parties to the Convention on Biological Diversity on the Strategic Plan for Biodiversity 2011 – 2020, and with the biodiversity targets adopted by the European Council of 25 and 26 March 2010.
Yhteisellä kalastuspolitiikalla olisi varmistettava johdonmukaisuus kalastusta koskevien tavoitteiden kanssa, jotka on vahvistettu luonnon monimuotoisuutta koskevasta strategisesta suunnitelmasta 2011–2020 tehdyssä biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten kokouksen päätöksessä, ja Eurooppa-neuvoston 25 ja 26 päivänä maaliskuuta 2010 hyväksymien biodiversiteettitavoitteiden kanssa.
Sustainable exploitation of marine biological resources should be based on the precautionary approach, which derives from the precautionary principle referred to in the first subparagraph of Article 191(2) of the Treaty, taking into account available scientific data.
Meren elollisten luonnonvarojen kestävän hyödyntämisen olisi perustuttava ennalta varautuvaan lähestymistapaan, joka perustuu perussopimuksen 191 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun ennalta varautumisen periaatteeseen, ja käytettävissä oleva tutkimustieto olisi otettava huomioon.
The CFP should contribute to the protection of the marine environment, to the sustainable management of all commercially exploited species, and in particular to the achievement of good environmental status by 2020, as set out in Article 1(1) of Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council [11].
Yhteisen kalastuspolitiikan olisi edistettävä meriympäristön suojelua, kaikkien kaupallisesti hyödynnettävien lajien kestävää hoitoa ja erityisesti ympäristön hyvän tilan saavuttamista viimeistään vuoteen 2020 mennessä, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY [11] 1 artiklan 1 kohdassa säädetään.
An ecosystem-based approach to fisheries management needs to be implemented, environmental impacts of fishing activities should be limited and unwanted catches should be avoided and reduced as far as possible.
Kalastuksenhoidossa on tarpeen ottaa käyttöön ekosysteemilähtöinen toimintatapa, kalastustoiminnan ympäristövaikutuksia olisi rajoitettava ja tahattomia saaliita olisi mahdollisimman paljon vältettävä ja vähennettävä.
It is important for the management of the CFP to be guided by principles of good governance.
On tärkeää, että yhteisen kalastuspolitiikan hallinnointi perustuu hyvän hallinnon periaatteisiin.
Those principles include decision-making based on best available scientific advice, broad stakeholder involvement and a long-term perspective.
Kyseisiin periaatteisiin kuuluvat parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin perustuva päätöksenteko, sidosryhmien laaja osallistuminen sekä pitkän aikavälin näkökulma.
The successful management of the CFP also depends on a clear definition of responsibilities at Union, regional, national and local levels and on the mutual compatibility of the measures taken and their consistency with other Union policies.
Yhteisen kalastuspolitiikan hallinnoinnin onnistumisen kannalta on tärkeää, että unionin tason sekä alueellisen, kansallisen ja paikallisen tason vastuut on määritelty selkeästi ja että toteutettavat toimenpiteet ovat keskenään yhteensopivia ja yhdenmukaisia unionin muiden politiikkojen kanssa.
The CFP should contribute to the improvement of safety and working conditions for fishing operators.
Yhteisellä kalastuspolitiikalla olisi edistettävä kalastusalan toimijoiden turvallisuutta ja työoloja.
The CFP should pay full regard, where relevant, to animal health, animal welfare, food and feed safety.
Yhteisessä kalastuspolitiikassa olisi tarvittaessa otettava kaikilta osin huomioon eläinten terveyteen ja hyvinvointiin sekä elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuteen liittyvät näkökohdat.
Since all matters related to Europe's oceans and seas are interlinked, the CFP should be implemented in a way that is consistent with other Union policies and, in particular, that takes into account interactions with Union actions in other maritime policy areas.
Koska kaikki Euroopan meriä ja valtameriä koskevat asiat kytkeytyvät toisiinsa, yhteinen kalastuspolitiikka olisi pantava täytäntöön tavalla, joka on yleisesti yhdenmukainen muiden unionin politiikkojen kanssa ja joka ottaa erityisesti huomioon vuorovaikutuksen muilla meripolitiikan aloilla toteutettavan unionin toiminnan kanssa.
Coherence should be ensured in the management of different sectoral policies within the Baltic Sea, North Sea, Celtic seas, Bay of Biscay and the Iberian Coast, Mediterranean and Black Sea sea basins.
Olisi varmistettava, että eri alojen politiikkoja hallinnoidaan johdonmukaisesti Itämeren, Pohjanmeren, Kelttienmeren, Biskajanlahden ja Iberian niemimaan rannikon sekä Välimeren ja Mustanmeren alueilla.
Union fishing vessels should have equal access to Union waters and resources subject to the rules of the CFP.
Unionin kalastusaluksilla olisi oltava yhtäläinen pääsy unionin vesille ja yhtäläinen mahdollisuus hyödyntää yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen piiriin kuuluvia luonnonvaroja.
Existing rules restricting access to resources within the 12 nautical mile zones of Member States have operated satisfactorily, benefiting conservation by restricting fishing effort in the most sensitive part of Union waters.
Voimassa olevat säännöt, joilla evätään mahdollisuus luonnonvarojen hyödyntämiseen 12 meripeninkulman alueella jäsenvaltioista, ovat toimineet tyydyttävästi ja edistäneet luonnonvarojen säilymistä rajoittaessaan kalastusta unionin vesialueiden herkimmillä osilla.
Those rules have also preserved the traditional fishing activities on which the social and economic development of certain coastal communities is highly dependent.
Kyseisten sääntöjen ansiosta on myös säilynyt perinteinen kalastustoiminta, jonka varassa tiettyjen rannikkoyhteisöjen sosiaalinen ja taloudellinen kehitys hyvin suuressa määrin on.
Those rules should therefore continue to apply.
Sen vuoksi sääntöjen soveltamista olisi jatkettava.
Member States should endeavour to give preferential access for small-scale, artisanal or coastal fishermen.
Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä antamaan etuuskohteluun perustuva pääsy pienimuotoista kalastusta harjoittaville ja rannikkoalueiden kalastajille.
Small offshore islands which are dependent on fishing should, where appropriate, be especially recognised and supported in order to enable them to survive and prosper.
Kalastuksesta riippuvaisten pienten rannikkomeren saarten asema olisi tarvittaessa tunnustettava, ja niitä olisi tuettava, jotta mahdollistetaan niiden selviytyminen ja hyvinvointi.
Marine biological resources around the Union outermost regions referred to in the first paragraph of Article 349 of the Treaty should be especially protected since they contribute to the preservation of the local economy of those territories, having regard to their structural, social and economic situation.
Perussopimuksen 349 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen unionin syrjäisimpien alueiden ympärillä olevia meren elollisia luonnonvaroja olisi suojeltava erityisesti ottaen huomioon näiden alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, sillä ne edistävät niiden paikallistalouden säilymistä.
Certain fishing activities in those waters should therefore be limited to fishing vessels registered in the ports of those territories.
Tietyt kalastustoimet mainituilla vesillä olisi tämän takia rajoitettava näiden alueiden satamissa rekisteröityihin aluksiin.
In order to contribute to the conservation of living aquatic resources and marine ecosystems, the Union should endeavour to protect areas that are biologically sensitive, by designating them as protected areas.
Edistääkseen elollisten vesiluonnonvarojen ja meriekosysteemien säilyttämistä unionin olisi pyrittävä suojelemaan biologisesti herkkiä alueita nimeämällä ne suojelualueiksi.
In such areas, it should be possible to restrict or to prohibit fishing activities.
Tällaisilla alueilla olisi voitava rajoittaa kalastustoimintaa tai kieltää se.
When deciding which areas to designate, particular attention should be paid to those in which there is clear evidence of heavy concentrations of fish below minimum conservation reference size and of spawning grounds, and to areas which are deemed to be bio-geographically sensitive.
Päätettäessä näin nimettävistä alueista olisi kiinnitettävä erityistä huomiota alueisiin, joilla on selvää näyttöä säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen ja kutupaikkojen voimakkaasta keskittymisestä ja joita pidetään biomaantieteellisesti herkkinä.
Account should also be taken of existing conservation areas.
Myös olemassa olevat suojelualueet olisi otettava huomioon.
In order to facilitate the designation process, Member States should identify suitable areas, including areas that form part of a coherent network, and, where appropriate, should cooperate with one another, preparing and sending joint recommendations to the Commission.
Nimeämisen helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi yksilöitävä sopivia alueita, mukaan lukien alueita, jotka ovat osa yhtenäistä verkostoa, ja tehtävä tarvittaessa yhteistyötä toistensa kanssa valmistelemalla ja lähettämällä yhteisiä suosituksia komissiolle.
In order to establish protected areas more effectively, it should be possible for the Commission to be empowered to establish them in a multiannual plan.
Suojelualueiden perustamisen tehostamiseksi komissiolla olisi voitava olla oikeus perustaa ne osana monivuotista suunnitelmaa.
In order to ensure a suitable level of democratic accountability and control, the Commission should regularly report to the European Parliament and to the Council on the functioning of those protected areas.
Jotta varmistetaan demokraattisen vastuuvelvollisuuden ja valvonnan sopiva taso, komission olisi säännöllisesti raportoitava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kyseisten suojelualueiden toiminnasta.
The objective of sustainable exploitation of marine biological resources is more effectively achieved through a multiannual approach to fisheries management, establishing as a priority multiannual plans reflecting the specificities of different fisheries.
Meren elollisten luonnonvarojen kestävän hyödyntämisen tavoite saavutetaan paremmin soveltamalla kalastuksenhoitoon monen vuoden päähän ulottuvaa lähestymistapaa, jonka tärkeimpänä piirteenä on eri kalastusten erityispiirteet huomioon ottavien monivuotisten suunnitelmien laadinta.
Multiannual plans should, where possible, cover multiple stocks where those stocks are jointly exploited.
Monivuotisissa suunnitelmissa olisi mahdollisuuksien mukaan käsiteltävä monia eri kantoja silloin, kun ne ovat kaikki saman hyödyntämisen kohteena.
The multiannual plans should establish the framework for the sustainable exploitation of stocks and marine ecosystems concerned, defining clear time-frames and safeguard mechanisms for unforeseen developments.
Monivuotisissa suunnitelmissa olisi vahvistettava kehys kyseisten kantojen ja meriekosysteemien kestävää hyödyntämistä varten, annettava selvät aikarajat sekä määriteltävä suojamekanismit ennakoimattomien tapahtumien varalta.
Multiannual plans should also be governed by clearly defined management objectives in order to contribute to the sustainable exploitation of the stocks and to the protection of the marine ecosystems concerned.
Monivuotisiin suunnitelmiin olisi myös sovellettava selkeästi määriteltyjä hoitotavoitteita, jotta tuetaan asianomaisten kalakantojen kestävää hyödyntämistä ja meriekosysteemien suojelua.
Those plans should be adopted in consultation with Advisory Councils, operators in the fishing industry, scientists and other stakeholders having an interest in fisheries management.
Nämä suunnitelmat olisi hyväksyttävä kuullen neuvoa-antavia toimikuntia, kalastusalan toimijoita, tutkijoita ja muita sidosryhmiä, joiden kalastuksenhoitoetu on kyseessä.
Directive 2009/147/EC of the European Parliament and of the Council [12], Council Directive 92/43/EEC [13] and Directive 2008/56/EC impose certain obligations on Member States as regards special protection areas, special areas of conservation and marine protected areas, respectively.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/147/EY [12], neuvoston direktiivissä 92/43/ETY [13] ja direktiivissä 2008/56/EY asetetaan jäsenvaltioille erityisiä suojelualueita, erityisten suojelutoimien alueita ja suojeltuja merialueita koskevia tiettyjä velvoitteita.
Such measures might require the adoption of measures falling under the CFP.
Nämä toimet saattavat edellyttää yhteisen kalastuspolitiikan piiriin kuuluvien toimenpiteiden toteuttamista.
It is, therefore, appropriate to authorise Member States to adopt, in the waters under their sovereignty or jurisdiction, such conservation measures that are necessary to comply with their obligations under those Union acts where such measures do not affect the fisheries interests of other Member States.
Näin ollen on asianmukaista valtuuttaa jäsenvaltiot toteuttamaan niiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla säilyttämistoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen mainittujen unionin säädösten mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi, mikäli tällaiset toimenpiteet eivät vaikuta muiden jäsenvaltioiden kalastusalan etuihin.
Where such measures might affect fisheries interests of other Member States, the power to adopt such measures should be granted to the Commission and recourse should be had to regional cooperation among the Member States concerned.
Jos tällaiset toimenpiteet saattaisivat vaikuttaa muiden jäsenvaltioiden kalastusalan etuihin, toimivalta hyväksyä tällaisia toimenpiteitä olisi annettava komissiolle ja olisi hyödynnettävä kyseisten jäsenvaltioiden välillä tehtävää alueellista yhteistyötä.
Measures are needed to reduce the current high levels of unwanted catches and to gradually eliminate discards.
Nykyisin suurina määrinä esiintyvien tahattomien saaliiden vähentämiseksi ja kalojen poisheittämisten vähittäiseksi lopettamiseksi tarvitaan toimenpiteitä.
Unwanted catches and discards constitute a substantial waste and negatively affect the sustainable exploitation of marine biological resources and marine ecosystems and the financial viability of fisheries.
Tahattomat saaliit ja poisheitetyt määrät muodostavat nimittäin merkittävän jäte-erän ja vaikuttavat kielteisellä tavalla meren elollisten luonnonvarojen kestävään hyödyntämiseen ja meriekosysteemeihin sekä kalastuselinkeinon taloudelliseen kannattavuuteen.
An obligation to land all catches ("the landing obligation") of species which are subject to catch limits and, in the Mediterranean Sea, also catches of species which are subject to minimum sizes, made during fishing activities in Union waters or by Union fishing vessels should be established and gradually implemented and rules that have so far obliged fishermen to discard should be repealed.
Olisi otettava käyttöön ja pantava asteittain täytäntöön velvoite purkaa aluksesta, jäljempänä 'purkamisvelvollisuus', kaikki kalastustoimien aikana unionin vesillä pyydetyt tai unionin kalastusalusten pyytämät saalisrajoitusten alaisten lajien saaliit ja Välimerellä myös saaliit, joihin sovelletaan vähimmäiskokoja, ja kumottava säännöt, jotka ovat tähän saakka pakottaneet kalastajat heittämään pois kaloja.
The landing obligation should be introduced on a fishery-by-fishery basis.
Purkamisvelvollisuus olisi otettava käyttöön kalastuskohtaisesti.
Fishermen should be allowed to continue discarding species which, according to the best available scientific advice, have a high survival rate when released into the sea.
Kalastajien olisi saatava jatkaa sellaisten lajien poisheittämistä, joilla on uusimpien tieteellisten lausuntojen mukaan korkea eloonjäämisaste, kun ne lasketaan takaisin mereen.
In order to make the landing obligation workable and to mitigate the effect of varying yearly catch compositions, Member States should be allowed to transfer quotas between years, up to a certain percentage.
Jotta purkamisvelvollisuus olisi toteutettavissa ja jotta voitaisiin lieventää saaliin vuosittaisen koostumuksen vaihtelun vaikutuksia, jäsenvaltioiden olisi sallittava siirtää kiintiöitä vuodelta toiselle tiettyyn prosenttimäärään asti.
In the management of the landing obligation, it is necessary that Member States do their utmost to reduce unwanted catches.
On tarpeen, että jäsenvaltiot tekevät purkamisvelvollisuuden hallinnoinnissa kaikkensa tahattomien saaliiden vähentämiseksi.
To this end, improvements of selective fishing techniques to avoid and reduce, as far as possible, unwanted catches must have high priority.
Tätä varten on asetettava etusijalle pyyntimenetelmien valikoivuuden parantaminen, jotta tahattomia saaliita voidaan välttää ja mahdollisimman pitkälle vähentää.
It is important for Member States to distribute quotas between vessels in a mix that reflects as far as possible the expected composition of species in the fisheries.
On tärkeää, että jäsenvaltiot jakavat kiintiöt alusten välillä tavalla, jossa otetaan mahdollisimman suuressa määrin huomioon kalastuksen oletettu lajikoostumus.
In the event of a mismatch between available quotas and actual fishing pattern, Member States should consider adjustments through quota swaps with other Member States, including on a permanent basis.
Jos käytettävissä olevien kiintiöiden ja tosiasiallisen kalastuskäytännön välillä on epäsuhta, jäsenvaltioiden olisi harkittava mukautuksia kiintiöiden vaihdoilla muiden jäsenvaltioiden kanssa, myös pysyvästi.
Member States should also consider facilitating the pooling by vessel owners of individual quotas, for example at the level of producer organisations or groups of vessel owners.
Jäsenvaltioiden olisi myös harkittava alusten omistajien yksittäisten kiintiöiden yhteenkokoamisen helpottamista esimerkiksi tuottajajärjestöissä tai alusten omistajien ryhmissä.
Ultimately, Member States should consider counting by-catch species against the quota of the target species, depending on the conservation status of the by-catch species.
Viimeisinä vaihtoehtoina jäsenvaltioiden olisi harkittava sivusaalislajien laskemista kohdelajien kiintiöön riippuen sivusaalislajien suojelutasosta.
The destination of landings of catches of fish under the minimum conservation reference size should be limited and should exclude sale for human consumption.
Säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen saaliita purettaessa saaliiden määränpäälle olisi asetettava rajoituksia eikä saalista saisi myydä ihmisravinnoksi.
In order to cater for unwanted catches that are unavoidable even when all the measures for their reduction are applied, certain de minimis exemptions from the landing obligation should be established for the fisheries to which the landing obligation applies, primarily through multiannual plans.
Sellaisten tahattomien saaliiden varalta, joita ei voida välttää, vaikka sovelletaan kaikkia toimenpiteitä niiden vähentämiseksi, olisi purkamisvelvoitteen alaisessa kalastuksessa otettava käyttöön tiettyjä, ensi sijassa monivuotisissa suunnitelmissa vahvistettavia de minimis -poikkeuksia purkamisvelvoitteeseen.
Subject to scientific advice and without jeopardising the objectives of maximum sustainable yield or increasing fishing mortality, where the landing obligation, including the obligation to document catches, applies, an increase of related fishing opportunities should be possible, in order to take into account the fact that fish previously discarded will be landed.
Vaarantamatta kestävän enimmäistuoton tavoitteita ja lisäämättä kalastuskuolevuutta, ja jollei tieteellisistä lausunnoista muuta johdu, kun sovelletaan purkamisvelvoitetta, joka käsittää saaliiden kirjaamisvelvoitteen, pitäisi olla ennakoitavissa, että kyseiset kalastusmahdollisuudet lisääntyvät, kun ennen poisheitetyt kalat puretaan aluksesta.
Access to a fishery should be based on transparent and objective criteria including those of an environmental, social and economic nature.
Kalavarojen käytön olisi perustuttava avoimiin ja puolueettomiin perusteisiin, myös luonteeltaan ympäristöllisiin, taloudellisiin ja sosiaalisiin perusteisiin.
Member States should promote responsible fishing by providing incentives to those operators who fish in the least environmentally damaging way and who provide the greatest benefits for society.
Jäsenvaltioiden olisi edistettävä vastuullista kalastusta tarjoamalla kannustimia ympäristöä vähiten vahingoittavalla tavalla kalastaville ja yhteiskunnalle suurinta etua tarjoaville toimijoille.
For stocks for which no multiannual plan has been established, exploitation rates delivering maximum sustainable yield should be ensured by setting catch or fishing effort limits.
Kannoilla, joille ei ole vahvistettu monivuotista suunnitelmaa, kestävän enimmäistuoton mahdollistava hyödyntämisintensiteetti olisi varmistettava asettamalla saalis- tai pyyntiponnistusrajoituksia.
If available data is insufficient, fisheries should be managed by using approximative parameters.
Jos saatavilla olevat tiedot eivät ole riittäviä, kalastusta olisi hoidettava käyttämällä arvioituja parametrejä.