natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Each assessor individually writes down on the Attribute Generation Form the characteristics indicating on a scale from 1 to 3 the intensity of each characteristic by using only the terms ‘SLIGHT’ (1), ‘CLEARLY DISTINGUISHABLE’ (2) and ‘STRONG’ (3).
Jokainen arvioija merkitsee itse ominaisuuksia koskevaan lomakkeeseen tuotteen ominaisuudet ja arvioi kunkin ominaisuuden intensiivisyyden asteikolla 1–3 käyttämällä ainoastaan ilmaisuja ”HEIKKO” (1), ”SELKEÄSTI HAVAITTAVA” (2) ja ”VAHVA” (3).
The key descriptive terms used by the assessors are recorded in the Free Description Collation Form, indicating the number of assessors using each term for each sample.
Arvioijien kuvauksessaan käyttämät tärkeimmät ilmaisut merkitään vapaamuotoista kuvausta koskevaan vertailulomakkeeseen ilmoittamalla, kuinka moni arvioija käytti kutakin ilmausta kunkin näytteen osalta.
The intensity or strength of the characteristic is also summarised on the Free Description Collation Form.
Ominaisuuden voimakkuudesta tai vahvuudesta annetaan myös yhteenveto vapaamuotoista kuvausta koskevassa vertailulomakkeessa.
Where different assessors use different terms that are known to carry a similar meaning, such as ‘fatty’ and ‘greasy’, they shall be considered to have used the same terms.
Kun eri arvioijat käyttävät eri ilmaisuja, joiden tiedetään tarkoittavan samaa, kuten ”rasvainen” ja ”runsaasti rasvaa sisältävä”, heidän katsotaan käyttäneen samaa ilmaisua.
The results for added flavours or spices (for example, ‘sour’, ‘sweet’, ‘hot’, ‘spicy’, ‘pepper’, ‘garlic’ etc.) are to be filled in on the Free Description Collation Form.
Lisättyjä aromeja tai mausteita koskevat tulokset (esim. ”hapan”, ”makea”, ”tulinen”, ”pippuri” ja ”valkosipuli”) merkitään vapaamuotoista kuvausta koskevaan vertailulomakkeeseen.
Where in the Attribute Generation Form and the Free Description Collation Form at least half of the assessors indicated that they tasted added flavours or spices reaching at least scale 2 (‘CLEARLY DISTINGUISHABLE’) pursuant to point 4, the seasoning of the sample is considered to be clearly distinguishable by taste.
Jos vähintään puolet arvioijista ilmoitti ominaisuuksia koskevassa lomakkeessa ja vapaamuotoista kuvausta koskevassa vertailulomakkeessa havainneensa lisättyjen aromien tai mausteiden maun ja antoi tälle 4 kohdan mukaisesti vähintään arvon 2 (”SELKEÄSTI HAVAITTAVA”), näytteen mausteiden katsotaan olevan selvästi havaittavissa maistamalla.
The forms must give the full details of the samples, their preparation, as well as the procedure(s) followed to reach and interpret the obtained results.
Lomakkeissa on oltava yksityiskohtaiset tiedot näytteistä, niiden valmistelusta sekä tulosten saavuttamisessa ja tulkitsemisessa noudatetuista menettelyistä.
PART I: VISUAL EXAMINATION OF SEASONED POULTRY MEAT
I MAUSTETUN SIIPIKARJANLIHAN SILMÄMÄÄRÄINEN TARKASTUS
PART II: TASTING OF SEASONED POULTRY MEAT
OSA II MAUSTETUN SIIPIKARJANLIHAN MAKUTESTI
If the specifications of the microwave request a ‘standing time’, the temperature is taken when the standing time has ended. Standing time allows for additional cooking after the power is turned off, with the heat already generated, while the door of the microwave is closed.
Jos mikroaaltouunin ohjeissa kehotetaan käyttämään ”seisottamisaikaa”, lämpötila mitataan tämän seisottamisajan päätyttyä. Seisottamisaikana kypsyminen jatkuu mikroaaltouunin synnyttämän lämmön ansiosta vielä virran poiskytkemisen jälkeen ja uunin oven ollessa suljettuna.
Commission Delegated Regulation (EU) No 1363/2013
Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1363/2013,
amending Regulation (EU) No 1169/2011 of the European Parliament and of the Council on the provision of food information to consumers as regards the definition of ‘engineered nanomaterials’
elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmästä
Having regard to Regulation (EU) No 1169/2011 of the European Parliament and of the Council of 25 October 2011 on the provision of food information to consumers [1], and in particular Article 18(5) thereof,
ottaa huomioon elintarviketietojen antamisesta kuluttajille 25 päivänä lokakuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 [1] ja erityisesti sen 18 artiklan 5 kohdan,
Accordingly, Regulation (EU) No 1169/2011 provides for a definition of ‘engineered nanomaterials’.
Valmistettua nanomateriaalia sisältävien ainesosien nimen jäljessä on lisäksi oltava sana ”nano” suluissa. Asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 annetaan sen vuoksi ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmä.
Article 18(5) of that Regulation empowers the Commission to adjust and adapt the definition of ‘engineered nanomaterials’ referred to therein to technical and scientific progress or to definitions agreed at international level, by means of delegated acts, for the purposes of achieving the objectives of that Regulation.
Kyseisen asetuksen 18 artiklan 5 kohdassa annetaan asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komissiolle valtuudet mukauttaa delegoiduilla säädöksillä asetuksessa tarkoitettua ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmää teknisen ja tieteellisen kehityksen tai kansainvälisellä tasolla hyväksyttävien määritelmien huomioon ottamiseksi.
On 18 October 2011, Commission Recommendation 2011/696/EU [2] was adopted, responding, amongst others, to a request from the European Parliament for the introduction of a comprehensive science-based definition of nanomaterials in the Union legislation.
Lokakuun 18 päivänä 2011 annetulla komission suosituksella 2011/696/EU [2] vastattiin muiden muassa Euroopan parlamentin kehotukseen ottaa unionin lainsäädännössä käyttöön nanomateriaalien kattava tieteellinen määritelmä.
The definition set out in that Recommendation is based solely on the size of the constituent particles of a material and covers natural, incidental and manufactured materials.
Suosituksessa vahvistettu määritelmä pohjautuu ainoastaan materiaalin ainesosien kokoon, ja sen soveltamisalaan kuuluvat luonnolliset materiaalit, sivutuotemateriaalit ja valmistetut materiaalit.
It takes into account, amongst others, the European Commission Joint Research Centre’s Reference Report ‘Considerations on a Definition of Nanomaterial for Regulatory purposes’ [3], the opinion of the Scientific Committee on Emerging and Newly Identified Health Risks (SCENIHR) concerning the ‘Scientific basis for the definition of the term “Nanomaterial” ’ [4] and the definition of ‘nanomaterial’ developed by the International Organization for Standardization (ISO) [5].
Siinä otetaan huomioon muiden muassa Euroopan komission yhteisen tutkimuskeskuksen kertomus Considerations on a Definition of Nanomaterial for Regulatory purposes, [3] kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevän tiedekomitean (SCENIHR) lausunto nanomateriaalin käsitteen määritelmän tieteellisestä perustasta [4] ja Kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) kehittämä nanomateriaalin määritelmä. [5]
According to Recommendation 2011/696/EU, the definition of ‘nanomaterial’ set out therein does not prejudge, nor reflect the scope of application of any piece of Union legislation.
Suosituksen 2011/696/EU mukaan siinä vahvistettu ’nanomateriaalin’ määritelmä ei vaikuta tai heijastu minkään unionin säädöksen soveltamisalaan.
It is therefore appropriate to adapt the definition of ‘engineered nanomaterials’ laid down in Regulation (EU) No 1169/2011 to that provided in Recommendation 2011/696/EU, which reflects technical and scientific progress to date.
Sen vuoksi on aiheellista mukauttaa asetuksessa (EU) N:o 1169/2011/EU annettua ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmää suosituksen 2011/696/EU määritelmän mukaiseksi; kyseinen määritelmä vastaa teknistä ja tieteellistä kehitystä.
Since the definition laid down in Regulation (EU) No 1169/2011 refers to ‘engineered nanomaterials’ and not to ‘nanomaterials’ in general, natural and incidental nanomaterials should not be included in the definition.
Koska asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 vahvistetussa määritelmässä viitataan ’valmistettuihin nanomateriaaleihin’ eikä ’nanomateriaaleihin’ yleensä, luonnollisten ja sivutuotenanomateriaalien ei pitäisi kuulua määritelmän piiriin.
Pursuant to Article 4 of Regulation (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council [8], only approved food additives included in the Union lists may be placed on the market as such and used in foods, in food additives, in food enzymes and in food flavourings under the conditions of use specified therein and following a safety assessment.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 [8] 4 artiklan mukaisesti ainoastaan unionin luetteloihin sisällytettyjä hyväksyttyjä elintarvikelisäaineita voidaan saattaa markkinoille sellaisinaan ja käyttää elintarvikkeissa, elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä ja elintarvikearomeissa luetteloissa määriteltyjen ehtojen mukaisesti turvallisuuden arvioinnin jälkeen.
Those Union lists were established by Commission Regulations (EU) No 1129/2011 [9] and (EU) No 1130/2011 [10].
Nämä unionin luettelot vahvistettiin komission asetuksella (EU) N:o 1129/2011 [9] ja komission asetuksella (EU) N:o 1130/2011.
These lists, as established, set out the food additives that were permitted for use prior to the entry into force of Regulation (EC) No 1333/2008 after a review of their compliance with the provisions thereof.
Näihin luetteloihin, sellaisina kuin ne ovat vahvistettuina, on sisällytetty ne elintarvikelisäaineet, joiden käyttö oli sallittua ennen asetuksen (EY) N:o 1333/2008 voimaantuloa, sen jälkeen kun oli tarkasteltu uudelleen, ovatko ne kyseisen asetuksen säännösten mukaisia.
The number based size distribution threshold of 50 % should be reviewed with the view to assess whether it should be replaced by a threshold between 1 % and 50 % in the future in light of technological developments concerning detection and quantification methods and where warranted by concerns for health and safety.
Lukumääräperusteisen kokojakauman kynnysarvoa 50 prosenttia olisi arvioitava uudelleen sen selvittämiseksi, olisiko se korvattava jatkossa kynnysarvolla 1–50 prosenttia sen valossa, miten havaitsemis- ja määritysmenetelmiin liittyvä teknologia kehittyy, ja jos se on terveyteen ja turvallisuuteen liittyvien huolten vuoksi perusteltua.
Therefore, Regulation (EU) No 1169/2011 should be amended accordingly,
Tämän vuoksi asetusta (EY) N:o 1169/2011 olisi muutettava,
Point (t) of Article 2(2) of Regulation (EU) No 1169/2011 is replaced by the following:
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1169/2011 2 artiklan 2 kohdan t alakohta seuraavasti:
“engineered nanomaterial” means any intentionally manufactured material, containing particles, in an unbound state or as an aggregate or as an agglomerate and where, for 50 % or more of the particles in the number size distribution, one or more external dimensions is in the size range 1 nm to 100 nm.
’valmistetulla nanomateriaalilla’ tarkoituksellisesti valmistettua materiaalia, joka sisältää hiukkasia joko vapaina, agglomeroituneina tai aggregoituneina ja jonka hiukkasista vähintään 50 prosenttia lukumääräperusteisen kokojakauman mukaisesti on kooltaan 1–100 nm tai jonka ulkomitoista yksi tai useampi on 1–100 nm.
By way of derogation:
Poikkeukset:
food additives covered by the definition set out in the first paragraph shall not be considered as engineered nanomaterials, if they have been included in the Union lists referred to in Article 4 of Regulation (EC) No 1333/2008 by Commission Regulations (EU) No 1129/2011 and (EU) No 1130/2011;
ensimmäisessä kohdassa olevan määritelmän piiriin kuuluvia elintarvikelisäaineita ei pidetä valmistettuina nanomateriaaleina, jos ne on sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1333/2008 4 artiklassa tarkoitettuihin unionin luetteloihin komission asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 ja (EU) N:o 1130/2011;
fullerenes, graphene flakes and single wall carbon nanotubes with one or more external dimensions below 1 nm shall be considered as engineered nanomaterials.
fullereeneja, grafeenihiutaleita ja yksiseinäisiä hiilinanoputkia, joiden yksi tai useampi ulkomitta on alle yksi nanometri, pidetään valmistettuina nanomateriaaleina.
For the purposes of the definition set out in the first paragraph:
Sovellettaessa ensimmäisessä kohdassa annettua määritelmää:
“particle” means a minute piece of matter with defined physical boundaries;
’hiukkasella’ tarkoitetaan erittäin pientä aineen osaa, jonka fyysiset rajat on määritetty;
“agglomerate” means a collection of weakly bound particles or aggregates where the resulting external surface area is similar to the sum of the surface areas of the individual components;
’agglomeraatilla’ tarkoitetaan heikosti sidottuja hiukkasia tai hiukkasryhmittymiä, joiden yhteinen ulkoinen kokonaispinta-ala vastaa yksittäisten komponenttien pinta-alojen summaa;
“aggregate” means a particle comprising of strongly bound or fused particles;
’aggregaatilla’ tarkoitetaan hiukkasta, joka koostuu vahvasti sidotuista tai fuusioituneista hiukkasista;
“intentionally manufactured” means that the material is manufactured to perform/fulfil a specific function or purpose;.
’tarkoituksellisesti valmistetulla’ tarkoitetaan sitä, että materiaali on valmistettu täyttämään tietyn tehtävän tai tarkoituksen;”.
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Commission Recommendation 2011/696/EU of 18 October 2011 on the definition of nanomaterial (OJ L 275, 20.10.2011, p. 38).
Komission suositus 2011/696/EU, annettu 18 päivänä lokakuuta 2011, nanomateriaalin määritelmästä (EUVL L 275, 20.10.2011, s. 38),
EUR 24403 EN, June 2010.
EUR 24403 EN, kesäkuu 2010.
COM(2012) 572 final, dated 3.10.2012.
COM(2012) 572 final, 3.10.2012.
Commission Regulation (EU) No 1129/2011 of 11 November 2011 amending Annex II to Regulation (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council by establishing a Union list of food additives (OJ L 295, 12.11.2011, p. 1).
Komission asetus (EU) N:o 1129/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta vahvistamalla unionissa hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo (EUVL L 295, 12.11.2011, s. 1).
Commission Regulation (EU) No 1130/2011 of 11 November 2011 amending Annex III to Regulation (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council on food additives by establishing a Union list of food additives approved for use in food additives, food enzymes, food flavourings and nutrients (OJ L 295, 12.11.2011, p. 178).
Komission asetus (EU) N:o 1130/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, elintarvikelisäaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen III muuttamisesta laatimalla unionissa elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä, elintarvikearomeissa ja ravintoaineissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo (EUVL L 295, 12.11.2011, s. 178).
Commission Regulation (EU) No 257/2010 of 25 March 2010 setting up a programme for the re-evaluation of approved food additives in accordance with Regulation (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council on food additives (OJ L 80, 26.3.2010, p. 19).
Komission asetus (EU) N:o 257/2010, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2010, hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointiohjelman perustamisesta elintarvikelisäaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 mukaisesti (EUVL L 80, 26.3.2010, s. 19).
Commission Regulation (EU) No 231/2012 of 9 March 2012 laying down specifications for food additives listed in Annexes II and III to Regulation (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council (OJ L 83, 22.3.2012, p. 1).
Komission asetus (EU) N:o 231/2012, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteissä II ja III lueteltujen elintarvikelisäaineiden eritelmien vahvistamisesta (EUVL L 83, 22.3.2012, s. 1).
Commission Regulation (EU) No 1130/2011 of 11 November 2011 amending Annex III to Regulation (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council on food additives by establishing a Union list of food additives approved for use in food additives, food enzymes, food flavourings and nutrients (OJ L 295, 12.11.2011, p. 178).’.
Komission asetus (EU) N:o 1130/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, elintarvikelisäaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen III muuttamisesta laatimalla unionissa elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä, elintarvikearomeissa ja ravintoaineissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo (EUVL L 295, 12.11.2011, s. 178).
31 December 2015:
31 päivään joulukuuta 2015 mennessä:
Titanium dioxide (E171), Iron oxides and hydroxides (E172), Silver (E174) and Gold (E175);
titaanidioksidi (E171), rautaoksidit ja -hydroksidit (E172), hopea (E174) ja kulta (E175);
31 December 2016:
31 päivään joulukuuta 2016 mennessä:
Silicon dioxide (E551);
piidioksidi (E551);
31 December 2018:
31 päivään joulukuuta 2018 mennessä:
Calcium silicate (E552), Magnesium silicate (E553a) and Talc (E553b).
kalsiumsilikaatti (E552), magnesiumsilikaatti (E553a) ja talkki (E553b).
Article 18(3) of Regulation (EU) No 1169/2011 provides that all food ingredients present in the form of engineered nanomaterials have to be clearly indicated in the list of food ingredients to ensure consumer information. In addition, the names of food ingredients present in the form of engineered nanomaterials have to be followed by the word ‘nano’ in brackets.
Asetuksen (EU) N:o 1169/2011 18 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kuluttajainformaation varmistamiseksi kaikki valmistettua nanomateriaalia sisältävät ainesosat on ilmoitettava selkeästi ainesosaluettelossa.
Moreover, it is appropriate to link the definition of ‘engineered nanomaterials’ to intentionally manufactured material, which should be explicitly defined. This definition should take into account the definition adopted by ISO, according to which ‘engineered nanomaterial’ is ‘nanomaterial designed for a specific purpose or function’ [7].
On lisäksi aiheellista kytkeä ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmä tarkoituksella valmistettuun materiaaliin, joka olisi määriteltävä tarkasti. Määritelmässä olisi lisäksi otettava huomioon ISO:n vahvistama määritelmä, jonka mukaan ’valmistettu nanomateriaali’ on ”tiettyä tarkoitusta tai tehtävää varten suunniteltua nanomateriaalia”. [7]
Certain food additives included in the Union lists as established by Regulations (EU) No 1129/2011 and (EU) No 1130/2011 could be in the form of ‘engineered nanomaterial’ in the final food. However, indicating such food additives in the list of ingredients followed by the word ‘nano’ in brackets may confuse the consumers as it may suggest that those additives are new while in reality they have been used in foods in that form for decades.
Tietyt elintarvikelisäaineet, jotka on sisällytetty asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 ja (EU) N:o 1130/2011 vahvistettuihin luetteloihin, voivat olla lopullisissa elintarvikkeissa ’valmistetun nanomateriaalin’ muodossa. Tällaisten elintarvikelisäaineiden mainitseminen ainesosaluettelossa niin, että niitä seuraa sana ”nano” suluissa, saattaa hämmentää kuluttajia, koska se voi antaa ymmärtää, että kyseiset lisäaineet ovat uusia, vaikka niitä on käytetty elintarvikkeissa kyseisessä muodossa jo vuosikymmeniä.
In a Communication to the European Parliament, the Council and the European Economic and Social Committee on the Second Regulatory Review on Nanomaterials [6], the Commission expressed its intent to apply the definition of ‘nanomaterial’ as set out in Recommendation 2011/696/EU to Union legislation. Where other definitions are used in EU legislation, provisions will be adapted in order to ensure a consistent approach, although sector specific solutions may remain necessary.
Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antamassaan tiedonannossa Toinen nanomateriaaleja koskeva sääntelykatsaus [6] komissio ilmoitti aikovansa käyttää suosituksessa 2011/696/EU annettua ’nanomateriaalin’ määritelmää unionin lainsäädännössä. Jos EU:n lainsäädännössä käytetään muita määritelmiä, säännöksiä mukautetaan, jotta voidaan varmistaa yhtenäinen toimintamalli, mutta sektorikohtaisia erityisratkaisuja voidaan tarvita jatkossakin.
All these approved food additives are currently subject to a re-evaluation programme by the European Food Safety Authority (hereinafter ‘the Authority’) in accordance with Commission Regulation (EU) No 257/2010 [11]. The re-evaluation of food additives is being carried out in accordance with the priorities laid down in that Regulation and by group of food additives according to the main functional class to which they belong. It also covers any nano-related issues, which may be addressed in a revision of the conditions of use, where appropriate. As a result, 30 food colours have already been evaluated. None of the colours are produced in nano-form. For calcium carbonate (E170) and vegetable carbon (E153) the Authority recommended to lay down the particle size in the specifications. Other additives that could be in a nano-form will be evaluated by:
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’ arvioi kaikki nämä hyväksytyt elintarvikelisäaineet osana uudelleenarviointiohjelmaa komission asetuksen (EU) N:o 257/2010 [11] mukaisesti. Elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointi tehdään mainitussa asetuksessa vahvistettujen prioriteettien mukaisesti ja ryhmittäin sen mukaan, mihin keskeiseen toiminnalliseen luokkaan elintarvikelisäaineet kuuluvat. Siihen kuuluu myös nanokysymyksiä, joita voidaan tarkastella tapauksen mukaan käyttöedellytysten uudelleentarkastelun yhteydessä. Tähän mennessä on jo arvioitu 30 elintarvikeväriä. Yhtäkään niistä ei valmisteta nanomuodossa. Kalsiumkarbonaatin (E170) ja kasviperäisen lääkehiilen (E153) osalta elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli hiukkaskoon vahvistamista eritelmissä. Muut lisäaineet, jotka saattavat olla nanomuodossa, arvioidaan seuraavissa määräajoissa:
Therefore, food additives included in the Union lists by Regulations (EU) No 1129/2011 and (EU) No 1130/2011 should not be [mandatorily] qualified as ‘nano’ in the list of ingredients and should not be covered by the definition of engineered nanomaterials. The need for specific nano-related labelling requirements relating to those additives should be addressed in the context of the re-evaluation programme, by amending, if necessary, the conditions of use in Annex II to Regulation (EC) No 1333/2008 and the specifications of those food additives, set out in Commission Regulation (EU) No 231/2012 [12]. That exception should not apply to food additives inserted in those lists at a later date, including new entries pursuant to Article 12 of Regulation (EC) No 1333/2008.
Asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 ja (EU) N:o 1130/2011 unionin luetteloihin sisällytettyjen elintarvikelisäaineiden merkitsemisen määreellä ”nano” ei sen vuoksi pitäisi olla pakollista, eikä niiden pitäisi kuulua valmistetun nanomateriaalin määritelmän piiriin. Tarvetta vahvistaa näihin lisäaineisiin liittyviä erityisiä merkintävaatimuksia olisi tarkasteltava uudelleenarviointiohjelmassa muuttamalla tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteessä II olevia käyttöedellytyksiä ja komission asetuksessa (EU) N:o 231/2012 [12] vahvistettuja kyseisten elintarvikelisäaineiden eritelmiä. Tätä poikkeusta ei pitäisi soveltaa elintarvikelisäaineisiin, jotka lisätään kyseisiin luetteloihin myöhemmin, mukaan luettuina asetuksen (EY) N:o 1333/2008 12 artiklan nojalla tehdyt uudet merkinnät.