natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lastly, as regards the prospects of future profitability and viability of the company, the Commission considers that the financial situation of the company was such that it did not give cause to believe that investments would reach an acceptable level of profitability within a reasonable period.
Yrityksen tulevasta kannattavuudesta ja elinkelpoisuudesta komissio katsoo, ettei yrityksen taloudellisen tilanteen perusteella ollut syytä uskoa, että investoinnit saavuttaisivat hyväksyttävän tuottotason kohtuullisessa ajassa.
At the time of granting, Karjaportti was in bankruptcy proceedings and in addition, since 2004, the company had been in court-supervised restructuring proceedings.
Karjaportti oli myöntämishetkellä konkurssimenettelyn kohteena, ja lisäksi yritys oli vuodesta 2004 ollut tuomioistuimen valvoman saneerausmenettelyn kohteena.
In light of this, the Commission notes that a hypothetical private creditor, in the same situation as the City of Mikkeli, would not have accepted continued rescheduling of the debts.
Tämän perusteella komissio toteaa, että Mikkelin kaupungin kanssa samassa asemassa oleva hypoteettinen yksityinen velkoja ei olisi hyväksynyt velkojen uudelleenjärjestelyn jatkamista.
In this context, Finland states that the City of Mikkeli has acted on equal terms with the other creditors of Karjaportti.
Tässä yhteydessä Suomi toteaa, että Mikkelin kaupunki on toiminut samoin ehdoin kuin muut Karjaportin velkojat.
In fact, concerning the notified debt rescheduling, the agreement of the private creditors was, according to Finland, conditional on the agreement by the City of Mikkeli.
Itse asiassa ilmoitettua velkojen uudelleenjärjestelyä koskeva yksityisten velkojien sopimus edellytti Suomen mukaan Mikkelin kaupungin hyväksyntää.
Second, it seems that the intended debt rescheduling did not foresee the same conditions for all of the secured creditors.
Toiseksi näyttää siltä, että suunnitellussa velkojen uudelleenjärjestelyssä asetetut ehdot eivät olleet samat kaikille vakuusvelkojille.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the measure does not meet the private creditor test and that it provides an advantage to Karjaportti.
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että toimenpide ei täytä yksityistä velkojaa koskevaa arviointikriteeriä ja että se antaa Karjaportille edun.
As regards the other requirements for the existence of state aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU, the Commission notes that the rescheduling was agreed to by the City of Mikkeli and accordingly consists of state resources and is imputable to the state.
Muista SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen olemassaolon edellytyksistä komissio toteaa, että Mikkelin kaupunki suostui uudelleenjärjestelyyn, minkä vuoksi siinä on kyse valtion varoista ja valtion toimenpiteestä.
In addition, the measure can be considered selective.
Lisäksi toimenpiteen voidaan katsoa olevan valikoiva.
Finally, it distorts competition and affects trade among the Member States, as described in more detail in recitals 133, 140 and 141.
Se myös vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, kuten johdanto-osan 133, 140 ja 141 kappaleessa tarkemmin kuvaillaan.
Finland's main argument was that this measure did not involve state aid; it had, however, also notified measure 12 as rescue aid (see recital 1).
Suomen tärkein perustelu oli, että tämä toimenpide ei sisältänyt valtiontukea; se oli kuitenkin ilmoittanut toimenpiteen 12 pelastamistukena (katso johdanto-osan 1 kappale).
In fact, when the City of Mikkeli agreed to the debt rescheduling, Karjaportti was in difficulty within the meaning of point 10(c) of the R&R Guidelines 2004 (see recitals 123-129).
Kun Mikkelin kaupunki hyväksyi velkojen uudelleenjärjestelyn, Karjaportti oli vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan c alakohdassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys (ks. johdanto-osan 123–129 kappale).
Accordingly, the compatibility of the measure in question has to be considered on the basis of the R&R Guidelines 2004.
Näin ollen kyseisen toimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella.
First, the measure does not consist of liquidity support in the form of loan guarantees or loans (point 25 (a) of the R&R Guidelines 2004, but of deferral of payments.
Ensinnäkään toimenpide ei muodostu lainatakausten tai lainojen muodossa myönnetystä maksuvalmiustuesta (vuoden 2004 suuntaviivojen 25 kohdan a alakohta) vaan maksujen lykkäämisestä.
It is noted that no restructuring plan within the meaning of point 35 of the R&R Guidelines 2004 was set up.
Vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 35 kohdassa tarkoitettua rakenneuudistussuunnitelmaa ei laadittu.
Further, it has to be considered whether measure 12 could be compatible on the basis of any other of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU.
Lisäksi on harkittava, voisiko toimenpide 12 soveltua sisämarkkinoille jonkin muun SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätyn poikkeuksen nojalla.
The exemptions in Article 107(2) of the TFEU do not apply in the present case because this measure does not have a social character, has not been awarded to individual consumers, is not designed to make good damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and has not been awarded to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of that country.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa määrättyjä poikkeuksia ei voida soveltaa käsiteltävänä olevaan asiaan, koska kyseessä ei ole yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki eikä tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä tuki sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut.
Further exemptions are set out in Article 107(3) of the TFEU.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa määrätään muista poikkeuksista.
Accordingly, the Commission concludes that the aid is not eligible for the derogation provided for in Article 107(3)(a) of the TFEU.
Näin ollen komissio päättelee, ettei tukeen voida soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrättyä poikkeusta.
Article 107(3)(b) of the TFEU states that “aid to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State” may be declared compatible with the internal market.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää ”tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen”.
In view of the foregoing considerations, the Commission concludes that the aid does not qualify for the derogation enshrined in Article 107(3)(b) of the TFEU.
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, ettei tukea voida hyväksyä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa määrätyn poikkeuksen nojalla.
On the basis of the foregoing arguments, the Commission considers that measure 12 involves state aid that is not compatible with the internal market.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että toimenpide 12 sisältää valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille.
As a preliminary remark, the Commission recalls that Finland has, in the context of state aid decision N 715/2006, given a commitment that the activities of Finnvera will be limited to administering state aid schemes.
Komissio muistuttaa aluksi, että valtiontukea N 715/2006 koskevan päätöksen yhteydessä Suomi on antanut sitoumuksen, jonka mukaan Finnveran toiminnot rajoittuvat valtiontukiohjelmien hallinnointiin.
On this basis, the Commission has decided on 25 September 2007 (the date of the Commission decision) that the exemption from income tax for Finnvera does not constitute state aid.
Tämän perusteella komissio päätti 25 päivänä syyskuuta 2007 (komission päätöksen päivämäärä), että Finnveran vapauttaminen tuloverosta ei ole valtiontukea.
Measures 13 to 17 have been granted before the Commission decision in case N 715/2006.
Toimenpiteet 13–17 myönnettiin ennen komission asiassa N 715/2006 tekemää päätöstä.
Measure 18 has been granted after the adoption of the Commission decision in case N 715/2006.
Toimenpide 18 myönnettiin sen jälkeen, kun komissio oli tehnyt päätöksen asiassa N 715/2006.
The Commission therefore has to take into account the commitment given by the Finnish authorities in this case in its assessment of measure 18.
Sen vuoksi komission on otettava toimenpidettä 18 arvioidessaan huomioon sitoumus, jonka Suomen viranomaiset antoivat tässä asiassa.
In order to be considered state aid in the sense of Article 107(1) of the TFEU, a measure must be granted directly or indirectly from state resources and it must be imputable to the State.
Jotta toimenpide voitaisiin katsoa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, sen on oltava suoraan tai välillisesti valtion varoista myönnetty ja valtiosta johtuva.
Finland has not disputed that measures taken by Finnvera consist of state resources and are imputable to the State.
Suomi ei ole kiistänyt sitä, että Finnveran toteuttamissa toimenpiteissä on kyse valtion varoista ja että ne johtuvat valtiosta.
According to case law, resources of an undertaking are to be considered state resources if the State is capable, by exercising its dominant influence over such undertakings, to direct the use of their resources [61].
Oikeuskäytännön mukaan yrityksen varoja on pidettävä valtion varoina, jos valtio voi käyttämällä määräysvaltaansa kyseisten yritysten suhteen ohjata niiden varojen käyttöä [61].
Measures granted by a special financing institution, which can be considered a public sector body according to its statute, are generally imputable to the State [62].
Sellaisen erityisrahoituslaitoksen myöntämiä toimenpiteitä, jota voidaan yhtiöjärjestyksensä mukaan pitää julkiseen sektoriin kuuluvana laitoksena, voidaan yleensä pitää valtion toimenpiteinä [62].
The Court has further explained the notion of imputability in Stardust Marine [63].
Tuomioistuin on selventänyt asiassa Stardust Marine sitä, mitä valtiosta johtumisella tarkoitetaan [63].
It provided the following indicators for establishing imputability: integration of the public undertaking into the structures of the public administration; the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators; the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law); the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking.
Sen mukaan seuraavat seikat osoittavat toimenpiteen johtuvan valtiosta: julkisen yrityksen integroituminen julkishallinnon rakenteeseen; yrityksen toiminnan luonne ja toiminnan harjoittaminen markkinoilla yksityisten toimijoiden kanssa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa; yrityksen oikeudellinen asema (se, sovelletaanko yritykseen julkisoikeutta vai yksityisoikeudellisia yhtiöoikeutta koskevia säännöksiä); viranomaisten harjoittaman yrityksen hallinnointia koskevan ohjauksen määrä.
In this context, the Commission notes that Finnvera's actions are subject to administrative law, indicating that it is closely linked to the administration.
Tässä yhteydessä komissio panee merkille, että Finnveran toimiin sovelletaan hallinto-oikeutta, mikä osoittaa sen olevan läheisessä yhteydessä julkishallintoon.
Finnvera is a 100 % state owned special financing company, which enjoys a State guarantee and is mainly providing state aid and financing which is not readily available on the market, such as export credits.
Finnvera on valtion kokonaan omistama erityisrahoitusyhtiö, jolla on valtion takaus ja joka tarjoaa pääasiassa valtiontukea ja sellaista rahoitusta, jota ei ole helposti saatavilla markkinoilta, kuten vientiluottoja.
Therefore, although its activities may overlap on the margins with commercial banks, it does not exercise its activities in normal conditions of competition with private operators.
Vaikka sen toiminnoista pieni osa voi olla päällekkäisiä liikepankkien toimintojen kanssa, se ei harjoita toimintaansa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa yksityisten toimijoiden kanssa.
(see recitals 56-57).
Useimmat hallituksen jäsenet on valittava eri ministeriöiden nimeämistä ehdokkaista (ks. johdanto-osan 56 ja 57 kappale).
In light of this, the Commission considers that measures taken by Finnvera consist of state resources and are imputable to Finland.
Tämän perusteella komissio katsoo, että Finnveran toteuttamissa toimenpiteissä on kyse valtion varoista ja ne on katsottava Suomen toteuttamiksi.
Concerning the question whether measure 13 provides an advantage to the beneficiary, contrary to Finland's view, the measure was not granted together with private creditors at the same conditions.
Sen kysymyksen osalta, antaako toimenpide 13 edun tuensaajalle, voidaan Suomen kannan vastaisesti todeta, että toimenpidettä ei myönnetty yhdessä yksityisten velkojien kanssa samoin ehdoin.
First, as explained above, the Commission relies on the Guarantee Notice 2008 when assessing the measure (see recital 134).
Kuten edellä selitetään, komissio arvioi toimenpidettä vuoden 2008 takaustiedonannon perusteella (ks. johdanto-osan 134 kappale).
According to point 3.2 of the Guarantee Notice 2008, the existence of state aid within an individual state guarantee can be ruled out if the borrower is not in financial difficulty.
Vuoden 2008 takaustiedonannon 3.2 kohdan mukaan yksittäinen valtiontakaus ei ole valtiontukea, jos lainanottaja ei ole taloudellisissa vaikeuksissa.
As the Commission considers that Karjaportti was already in difficulty, within the meaning of the R&R Guidelines 1999, in March 2004 (see recitals 123-128), the application of the Guarantee Notice can be excluded.
Koska komissio katsoo, että Karjaportti oli jo maaliskuussa 2004 vaikeuksissa vuoden 1999 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitetussa merkityksessä (ks. johdanto-osan 123–128 kappale), takaustiedonantoa ei voida soveltaa.
Finland also brings forward that the guarantee was subject to a high fee.
Suomi toteaa myös, että takauksesta perittiin suuri palkkio.
In light of Karjaportti's financial difficulties at the time of granting of the guarantee, it is, however considered that the guarantee fee charged by Finnvera is not a market fee.
Kun otetaan huomioon Karjaportin taloudelliset vaikeudet takauksen myöntämisajankohtana komissio katsoo kuitenkin, että Finnveran perimä takauspalkkio ei ollut markkinaehtoinen.
In fact, the beneficiary had total financing costs of [5-8]% for the loan together with the guarantee, whereas the Reference Rate applicable at that time was 4.43 %, to which at least 400 basis points would have to be added, considering the beneficiary's financial difficulties.
Itse asiassa tuensaajalle lainasta ja takauksesta aiheutuneet rahoituskustannukset olivat yhteensä [5–8] prosenttia, kun kyseisenä ajankohtana sovellettu viitekorko oli 4,43 prosenttia, johon olisi lisättävä vähintään 400 peruspistettä tuensaajan taloudellisten vaikeuksien vuoksi.
Furthermore, to be considered state aid, a measure must be specific or selective in that it favours only certain undertakings or the production of certain goods.
Lisäksi toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi, jos se on sillä tavoin erityinen tai valikoiva, että se suosii vain tiettyjä yrityksiä tai tiettyä tuotannonalaa.
Measure 13 was granted to Karjaportti, one specific company.
Toimenpide 13 myönnettiin Karjaportille eli tietylle yritykselle.
Therefore, the Commission considers that it constitutes a selective advantage to the beneficiary.
Sen vuoksi komissio katsoo, että se antaa valikoivan edun tuensaajalle.
In addition, the Commission has to consider whether measure 13 is likely to distort competition and affect trade between the Member States.
Lisäksi komission on tarkasteltava sitä, onko todennäköistä, että toimenpide 13 vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
In this context, Finland argues that the aid element of the guarantee was below the de minimis threshold.
Tässä yhteydessä Suomi väittää, että takauksen tukiosuus oli alle vähämerkityksisen tuen raja-arvon.
When measure 13 was granted, Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [64] ('the de minimis Regulation 2001') was applicable [65].
Toimenpiteen 13 myöntämisajankohtana sovellettiin EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettua komission asetusta (EY) N:o 69/2001 [64], jäljempänä ’vähämerkityksisestä tuesta vuonna 2001 annettu asetus’ [65].
One of the requirements for applying the de minimis Regulation 2001 is that the total de minimis aid granted to an enterprise must not exceed EUR 100000 over any period of three years.
Yksi vähämerkityksisestä tuesta vuonna 2001 annetun asetuksen soveltamisedellytyksistä on se, että yritykselle myönnetyn vähämerkityksisen tuen kokonaismäärä ei saa ylittää 100000:ta euroa kolmen vuoden ajanjaksolla.
The guarantee under assessment only amounted to EUR 91000, that is to say it would even respect the ceiling of EUR 100000 if the whole amount had to be taken into account as aid element.
Tarkasteltavana oleva takaus oli vain 91000 euroa, toisin sanoen se noudattaisi 100000 euron enimmäismäärää myös silloin, jos koko määrä olisi otettava huomioon tukiosuutena.
It has, however, to be determined whether measure 13 has to be assessed together with measure 4, a guarantee which the City of Mikkeli granted in March 2004, only 9 days prior to measure 13, the guarantee granted by Finnvera.
On kuitenkin määritettävä, onko toimenpidettä 13 arvioitava yhdessä toimenpiteen 4 kanssa. Toimenpide 4 muodostuu takauksesta, jonka Mikkelin kaupunki myönsi maaliskuussa 2004 ainoastaan yhdeksän päivää ennen toimenpidettä 13 eli Finnveran myöntämää takausta.
In light of this close link between the two measures, the Commission considers that measure 4 and measure 13 have to be seen as one measure for the purpose of applying the ceiling of EUR 100000 ceiling of the de minimis Regulation 2001.
Koska nämä kaksi toimenpidettä liittyvät tiiviisti toisiinsa, komissio katsoo, että toimenpide 4 ja toimenpide 13 on katsottava yhdeksi toimenpiteeksi sovellettaessa vähämerkityksisestä tuesta vuonna 2001 annetussa asetuksessa säädettyä 100000 euron enimmäismäärää.
Finally, Finland argues that measure 13 is the continuation of already existing liabilities and that hence Finnvera's exposure is not increased.
Suomi väittää, että toimenpiteessä 13 on kyse jo olemassa olleiden velvoitteiden jatkamisesta ja sen vuoksi Finnveran riski ei kasvanut.
Finland presented a similar argument in relation to measure 4.
Suomi esitti samanlaisen väitteen toimenpiteen 4 osalta.
By the same token as for measure 4, the Commission does not consider measure 13 as mere continuation of a previously granted measure (see recitals 164-165).
Kuten toimenpiteen 4 tapauksessa, komissio ei katso toimenpiteessä 13 olevan kyse ainoastaan aikaisemmin myönnetyn toimenpiteen jatkamisesta (ks. johdanto-osan 164 ja 165 kappale).
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that measure 13 constitutes state aid.
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että toimenpide 13 on valtiontukea.
Finland did not bring forward any arguments as regards the compatibility of measure 13.
Suomi ei esittänyt minkäänlaisia väitteitä toimenpiteen 13 soveltuvuudesta sisämarkkinoille.
As Karjaportti was in difficulty when Finnvera granted the guarantee (see recitals 123-128), the Commission first assesses whether it is compatible as rescue and restructuring aid according to the R&R Guidelines.
Koska Karjaportti oli vaikeuksissa ajankohtana, jolloin Finnvera myönsi takauksen (ks. johdanto-osan 123–128 kappale), komissio arvioi ensiksi, soveltuuko takaus sisämarkkinoille pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisena pelastamis- ja rakenneuudistustukena.
At the time of time of granting, the R&R Guidelines 1999 were applicable [66].
Takauksen myöntämisajankohtana sovellettiin vuoden 1999 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoja [66].
According to the R&R Guidelines 1999, a rescue aid has to meet certain requirements, which are not all fulfilled by the measure in question.
Vuoden 1999 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaan pelastamistuen on täytettävä tietyt edellytykset, joista kaikkia tarkasteltavana oleva toimenpide ei täytä.
First, the guarantee was not linked to a loan that was to be reimbursed over a period of not more than twelve months after disbursement of the last instalment to the firm (point 23(b) of the R&R Guidelines 1999).
Ensinnäkin takaus ei liittynyt lainaan, joka oli maksettava takaisin viimeistään 12 kuukauden kuluessa siitä, kun viimeinen lainaerä oli siirretty kyseiselle yritykselle (vuoden 1999 suuntaviivojen 23 kohdan b alakohta).
Second, Finland did not provide any information that the aid was warranted on the grounds of serious social difficulties and had no unduly adverse spillover effects on other Member States (point 23(c) of the R&R Guidelines 1999).
Toiseksi Suomi ei toimittanut tietoja, joiden mukaan tuki oli perusteltua vakavien sosiaalisten vaikeuksien vuoksi eikä sillä ollut kielteisiä heijastusvaikutuksia muihin jäsenvaltioihin (vuoden 1999 suuntaviivojen 23 kohdan c alakohta).
Third, the guarantee was neither reimbursed within 6 months nor had a restructuring plan within the meaning of the R&R Guidelines 1999 been set up (point 23(d) of the R&R Guidelines 1999).
Kolmanneksi takausta ei maksettu takaisin kuuden kuukauden kuluessa eikä vuoden 1999 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettua rakenneuudistussuunnitelmaa ollut laadittu (vuoden 1999 suuntaviivojen 23 kohdan d alakohta).
Lastly, there are no indications that the guarantee was restricted to the amount needed to keep the firm in business for the period during which the aid was authorised (point 23(e) of the R&R Guidelines 1999).
Mikään ei myöskään osoita, että takaus oli rajattu siihen määrään, joka tarvittiin yrityksen toimintaa varten sillä ajalla, jolle tuki oli myönnetty (vuoden 1999 suuntaviivojen 23 kohdan e alakohta).
Further, it has to be considered whether measure 13 could be compatible on the basis of any other of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU.
Lisäksi on harkittava, voisiko toimenpide 13 soveltua sisämarkkinoille jonkin muun SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätyn poikkeuksen nojalla.
For the same reasons as set out above for measure 4 and measure 5 (see recitals 179–186), the Commission considers that none of the exemptions is met.
Samoista syistä kuin edellä esitettiin toimenpiteen 4 ja toimenpiteen 5 osalta (ks. johdanto-osan 179–186 kappale), komissio katsoo, etteivät yhdenkään poikkeuksen soveltamisedellytykset täyty.
Therefore, the Commission concludes that measure 13 involves state aid that is not compatible with the internal market.
Sen vuoksi komissio päättelee, että toimenpide 13 sisältää valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille.
Finland argues that the measure was foreseen in the restructuring programme for the court-supervised restructuring proceedings and that Finnvera took the measure together with private creditors.
Suomi väittää, että toimenpide sisältyi tuomioistuimen valvoman saneerausmenettelyn saneerausohjelmaan ja että Finnvera toteutti toimenpiteen yhdessä yksityisten velkojien kanssa.
It is true that the measure was already foreseen in the restructuring programme for both private and public creditors of Karjaportti.
On totta, että toimenpide sisältyi jo saneerausohjelmaan sekä Karjaportin yksityisten että julkisten velkojien osalta.