natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Article 107(1) TFEU, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
The qualification of a measure as State aid requires that the following conditions are met: (a) it must be financed by a Member State or through State resources; (b) it must grant a selective advantage liable to favour certain undertakings or the production of certain goods; and (c) it must distort or threaten to distort competition and have the potential to affect trade between Member States.
Toimenpiteen luokitteleminen valtiontueksi edellyttää, että seuraavat edellytykset täyttyvät: a) toimenpide on jäsenvaltion rahoittama tai valtion varoista rahoitettu; b) se antaa valikoivaa etua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa; ja c) se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja se saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
These conditions being cumulative, they must all be present before a measure is characterised as State aid.
Nämä edellytykset ovat kumulatiiviset, joten niiden kaikkien on täytyttävä, ennen kuin toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi.
STATE RESOURCES AND SELECTIVITY
VALTION VARAT JA VALIKOIVUUS
For the reasons indicated in the opening decision (and which have not been contested by Finland), these two criteria are met.
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetyistä syistä (joita Suomi ei ole kiistänyt) valtion varoja ja valikoivuutta koskevat arviointiperusteet täyttyvät.
The measures are granted by individual decisions taken by the LG to make use of funds that it has been allocated in its annual budget by the regional assembly of Åland.
Toimenpiteet myönnettiin maakuntahallituksen yksittäisillä päätöksillä hyödyntää varoja, jotka Ahvenanmaan maakuntapäivät on myöntänyt sille sen vuotuisessa talousarviossa.
The measures are thus clearly financed by the State and individually targeted at ÅI.
Toimenpiteet ovat näin ollen selkeästi valtion rahoittamia ja yksinomaan ÅI:lle kohdistettuja.
Finland has argued that the measures are not State aid because they did not provide ÅI with an advantage that it would not have been able to obtain on the markets, be it from a private shareholder or from a private creditor.
Suomi on esittänyt, etteivät toimenpiteet ole valtiontukea, koska ne eivät tuottaneet ÅI:lle etua, jota se ei olisi voinut saada markkinoilta yksityiseltä osakkeenomistajalta tai yksityiseltä luotonantajalta.
It is a settled principle of State aid law (usually referred to as the Market Economy Investor Principle, or MEIP) that an investment by public authorities in the capital of undertakings constitutes State aid unless in similar circumstances a private investor, having regard in particular to the prospects of achieving a return, might have provided the same capital [13].
Valtiontukea koskevan lainsäädännön vakiintuneena periaatteena on, että viranomaisten sijoitus yritysten pääomaan on valtiontukea, ellei yksityinen sijoittaja olisi samanlaisissa olosuhteissa ja ottaen huomioon erityisesti tuotto-odotukset antanut käyttöön vastaavaa pääomaa (yleensä tästä käytetään nimitystä markkinataloussijoittajaperiaate) [13].
Similarly, under point 3.1 of the Commission Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees [14] (‘the Guarantee Notice’), a guarantee provided by public authorities will constitute State aid unless funding is made available on conditions which would be acceptable for a private operator under the normal conditions of a market economy.
EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon [14], jäljempänä ’takauksia koskeva tiedonanto’, 3.1 kohdan mukaan vastaavasti viranomaisten antama takaus on valtiontukea, ellei rahoitusta anneta käyttöön ehdoin, jotka olisivat myös yksityisen toimijan hyväksyttävissä markkinatalouden tavanomaisin ehdoin.
In the opening decision, the Commission expressed doubts that the MEIP was met in relation to the capital injections and guarantees, based in particular on two observations concerning ÅI:
Komissio esitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä epäilyjä siitä, täyttyikö markkinataloussijoittajaperiaate pääomasijoitusten ja takausten osalta, ja perusti näkemyksensä erityisesti kahteen ÅI:stä tehtyyn havaintoon:
The profits between 1998 and 2000 were small and decreasing (respectively EUR 38000, 28000 and 9000).
Vuosina 1998–2000 saavutetut voitot olivat pieniä ja vähenivät joka vuosi (kyseisinä vuosina 38000, 28000 ja 9000 euroa).
In addition, it appeared to the Commission that ÅI’s cash flow was insufficient to cover its costs, and had been so since 2000, which led to the presumption that the measures had been necessary simply to cover this cash drain [16].
Lisäksi komissiosta vaikutti siltä, että ÅI:n kassavirta oli liian heikko yrityksen menojen kattamiseksi ja että tilanne oli ollut tällainen vuodesta 2000. Tämän johdosta komissio oletti, että toimenpiteet olivat olleet tarpeen pelkästään tämän negatiivisen kassavirran kattamiseksi [16].
Finland has dismissed this view.
Suomi on torjunut tämän näkemyksen.
Its arguments will be discussed below separately for the capital increases and the loan guarantees.
Sen kannanottoja käsitellään jäljempänä erikseen pääomankorotusten ja lainatakausten osalta.
The capital injections
Pääomasijoitukset
First of all, Finland dismisses the view that ÅI had a liquidity problem.
Suomi torjuu ensinnä näkemyksen, jonka mukaan ÅI:llä oli likviditeettiongelma.
In fact, although the company’s operations had been limited in size prior to the iTiden project, its operational result and liquidity had been satisfactory and remained so throughout the period covered by the investigation.
Vaikka yhtiön toiminta oli ollut laajuudeltaan rajoitettua ennen iTiden-hanketta, sen toiminnallinen tulos ja likviditeetti olivat tosiasiassa olleet tyydyttäviä ja säilyivät sellaisina koko tutkinnan kattaman ajanjakson.
The measures have thus not been necessary to cover the operations’ costs.
Toimenpiteet eivät näin ollen olleet tarpeen toimintojen kustannusten kattamiseen.
Rather, the measures were intended to finance the expansion of the company and should consequently be considered investments.
Ne oli pikemminkin tarkoitettu rahoittamaan yhtiön laajentumista ja niitä olisi sen vuoksi pidettävä sijoituksina.
In the light of the conditions of these investments, they were justified under the Market Economy Investor Principle and consequently do not constitute State aid.
Kun otetaan huomioon näiden sijoitusten ehdot, ne olivat markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisesti perusteltuja eivätkä näin ollen ole valtiontukea.
In this context, Finland argues that most capital increases were used to finance the iTiden project, whereas the rest were intended for ÅI's other projects (see recital 17 above).
Suomen mukaan useimmat pääomankorotuksista käytettiin iTiden-hankkeen rahoittamiseen, kun taas loput oli tarkoitettu ÅI:n muihin hankkeisiin (ks. johdanto-osan 17 kappale).
The Commission makes the following assessment.
Seuraavassa esitetään komission arvio.
As a preliminary point the Commission underscores that the capital that a shareholder provides to a firm is by definition not earmarked for a certain use but becomes part of the tangible equity of the company.
Alustavana näkökohtana komissio korostaa sitä, että osakkeenomistajan yritykselle osoittamaa pääomaa ei lähtökohtaisesti kohdenneta tiettyyn käyttötarkoitukseen, vaan se muuttuu erottamattomaksi osaksi yrityksen omaa pääomaa.
It is therefore normal, when an investment is provided as general equity, to assess its compliance with the MEIP against the general performance prospects of the firm as a whole.
Sen vuoksi on tavanomaista, että kun sijoitus tarjotaan osakepääomana, sen markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisuutta arvioidaan suhteessa yrityksen yleisiin suoriutumisnäkymiin kokonaisuudessaan.
This does not exclude, where evidence thereof is available, making an assessment of the expected return on specific planned investments, provided of course that such information was available at the time when the investment decision was made.
Tämä ei sulje pois arvion tekemistä tiettyjen suunniteltujen sijoitusten tuotto-odotuksista, silloin kuin siitä on käytettävissä näyttöä, edellyttäen luonnollisesti, että tällaisia tietoja on käytettävissä sijoituspäätöstä tehtäessä.
As regards the general financial performance of ÅI, the Commission accepts, based on the evidence submitted in the investigation, that the operational result of ÅI consistently covered its losses and ensured liquidity.
Tarkasteltaessa ÅI:n yleistä taloudellista tulosta komissio myöntää tutkinnan yhteydessä esitettyjen todisteiden perusteella, että ÅI:n toiminnallinen tulos kattoi jatkuvasti sen tappiot ja varmisti likviditeetin.
The evidence available does not allow the conclusion that the capital increases (or the loans obtained through the guarantees) were used to cover losses stemming from ÅI’s operations.
Käytettävissä olevien todisteiden perusteella ei voida päätellä, että pääomankorotuksia (tai takausten kautta saatuja lainoja) olisi käytetty ÅI:n toiminnasta johtuneiden tappioiden kattamiseen.
However, the fact remains that the LG made available to ÅI important additional capital that prima facie generated no or very little profits between 1997 and 2006.
Maakuntahallitus kuitenkin antoi ÅI:n käyttöön merkittävän määrän lisäpääomaa, joka ensi näkemältä ei ole tuottanut lainkaan tai vain hyvin vähän voittoa vuosina 1997–2006.
The crux therefore is — as Finland itself argues — whether the LG had reason to expect a return on its capital that would have been sufficient for a private investor to have made the same investment.
Sen vuoksi olennaista asiassa on, kuten Suomi itsekin toteaa, oliko maakuntahallituksella syytä odottaa pääomalleen sellaista tuottoa, joka olisi ollut yksityiselle sijoittajalle riittävä saman sijoituksen tekemiseen.
This has to be assessed on the basis of what was known to the LG at the time of the capital increases.
Tätä on arvioitava sillä perusteella, mitä maakuntahallitus tiesi pääomankorotusten hetkellä.
Finland has argued that the lion’s share of the capital increases was intended to finance the iTiden project, phases 1 and 2, whereas the remaining capital increases were assigned to various other investments.
Suomi on esittänyt, että suurin osa pääomankorotuksista oli tarkoitettu rahoittamaan iTiden-hankkeen vaiheita 1 ja 2, kun taas loput pääomankorotukset kohdennettiin erilaisiin muihin sijoituksiin.
For reasons of clarity, the capital increases that were used to finance the iTiden project are dealt with first in the analysis presented below.
Selkeyden vuoksi jäljempänä käsitellään ensin pääomankorotuksia, jotka käytettiin iTiden-hankkeen rahoittamiseen.
The iTiden capital increases
iTiden-hankkeeseen osoitetut pääomankorotukset
Finland argues that all capital increases with the exception of C-I, C-II, C-III, C-VIII and C-IX were made with the purpose of funding iTiden, which was by far ÅI’s biggest single project.
Suomen mukaan kaikki pääomankorotukset, lukuun ottamatta pääomankorotuksia C-I, C-II, C-III, C-VIII ja C-IX, tehtiin ÅI:n ylivoimaisesti laajimman yksittäisen hankkeen, iTiden-hankkeen, rahoittamiseksi.
The earliest capital increase assigned to the iTiden project was thus made in 2001 (C-IV).
Ensimmäinen iTiden-hankkeen rahoittamiseen kohdennettu pääomankorotus tehtiin näin ollen vuonna 2001 (C-IV).
As regards the conditions on which these capital increases were made by the LG, and crucially the return that was expected at the time of the decision, Finland has provided the following information:
Suomi on esittänyt seuraavat tiedot olosuhteista, joissa maakuntahallitus teki nämä pääomankorotukset, sekä erityisesti tuotosta, jota päätöksenteon aikaan odotettiin.
The LG’s decisions to proceed with the capital increases related to iTiden were made on the basis of information provided at informal meetings involving the LG and representatives of ÅI.
Maakuntahallituksen päätökset edetä iTiden-hankkeeseen liittyvien pääomankorotusten toteuttamisessa tehtiin maakuntahallituksen ja ÅI:n edustajien välillä pidetyissä epävirallisissa kokouksissa esitettyjen tietojen perusteella.
Finland states that no minutes were kept of these meetings.
Suomi toteaa, ettei näistä kokouksista pidetty pöytäkirjaa.
Finland has nevertheless submitted to the Commission presentations made at such informal meetings or at meetings of ÅI’s board.
Suomi on kuitenkin toimittanut komissiolle materiaalia tällaisissa epävirallisissa kokouksissa tai ÅI:n hallituksen kokouksissa pidetyistä esittelyistä.
These contain succinct accounts of the background and main features of the iTiden project and profitability calculations for iTiden phase 1 and phase 2.
Ne sisältävät lyhyitä esityksiä iTiden-hankkeen taustasta ja pääpiirteistä sekä sen vaiheen 1 ja 2 kannattavuuslaskelmista.
This evidence consequently allows the Commission to ascertain what return was anticipated by the LG at the time it made the capital increases related to iTiden.
Näiden todisteiden perusteella komissio saa tietää, millaista tuottoa maakuntahallitus odotti myöntäessään iTiden-hankkeeseen liittyneet pääomankorotukset.
On 31 January 2002, ÅI held an informal meeting with the LG in order to secure its approval to launch the construction of iTiden in 2002 (subsequent to the purchase of the land which had taken place in 2001).
ÅI järjesti 31 päivänä tammikuuta 2002 epävirallisen kokouksen maakuntahallituksen kanssa varmistaakseen tämän hyväksynnän iTiden-hankkeen rakentamisen käynnistämiselle vuonna 2002 (jatkona vuonna 2001 toteutetulle tontin hankinnalle).
At this meeting, ÅI presented a profitability calculation, where the assumption was that the project would yield a yearly return of 3 % on ÅI’s own equity.
Tässä kokouksessa ÅI esitti kannattavuuslaskelman, jonka mukaan hanke toisi ÅI:n omalle pääomalle 3 prosentin vuotuisen tuoton.
In this calculation it was estimated that phase 1 would yield a surplus of only EUR 700 assuming no return on ÅI’s own equity.
Siinä arvioitiin, että vaihe 1 tuottaa ainoastaan 700 euron ylijäämän eikä lainkaan tuottoa ÅI:n omalle pääomalle.
On 2 January 2006 the board of ÅI met to discuss the launch of the construction of phase 2 and the call for a capital increase that would be launched to finance this.
ÅI:n hallitus kokoontui 2 päivänä tammikuuta 2006 keskustelemaan iTiden-hankkeen vaiheen 2 rakentamisen käynnistämisestä ja pääomankorotuspyynnöstä, joka esitettäisiin sen rahoittamiseksi.
According to a profitability calculation presented at the meeting, the project would break even with a return on equity of 3 %.
Kokouksessa esitetyn kannattavuuslaskelman mukaan hankkeen kustannukset saataisiin katettua pääoman 3 prosentin tuotolla.
However, this calculation had to be revised to account for the increased cost of adapting the buildings to the tenant’s needs.
Tätä laskelmaa oli kuitenkin tarkistettava, kun rakennuksia piti mukauttaa vuokralaisen tarpeisiin, mistä aiheutui lisäkustannuksia.
Thus, a revised calculation was established on 10 January 2006 to serve as a basis for the capital increase decided at the general assembly on 12 June 2006 (although the capital increase was only paid on 15 February 2007 for technical reasons — this is capital increase C-XI).
Sen vuoksi 10 päivänä tammikuuta 2006 laadittiin tarkistettu laskelma pohjaksi pääomankorotukselle, josta päätettiin 12 päivänä kesäkuuta 2006 pidetyssä yhtiökokouksessa (vaikka teknisistä syistä pääomankorotus suoritettiin vasta 15 päivänä helmikuuta 2007 – kyseessä on pääomankorotus C-XI).
In this calculation, the assumed annual return on own equity for phase 2 of iTiden was set at 1 %.
Tässä laskelmassa oletettu vuotuinen oman pääoman tuotto iTiden-hankkeen vaihe 2:sta määritettiin 1 prosentiksi.
Finland has provided this evidence and states that this accurately accounts for the contemporaneous yield expectations based on which the LG decided to make the capital increases for the iTiden project, i.e. C-IV, C-V, C-VI, C-VII and C-X for phase 1 and C-XI for phase 2.
Suomi on esittänyt nämä todisteet ja toteaa, että ne kertovat tarkasti samanaikaisista tuotto-odotuksista, joiden perusteella maakuntahallitus päätti toteuttaa pääomankorotukset iTiden-hanketta varten, toisin sanoen C-IV, C-V, C-VI, C-VII ja C-X vaihetta 1 varten, ja C-XI vaihetta 2 varten.
These profitability assessments are based on anticipated revenue (i.e. rents) from iTiden.
Nämä kannattavuuslaskelmat perustuvat iTiden-hankkeen odotettuihin tuottoihin (vuokrat).
Finland has argued that the return on the LG’s investment should also take into account the prospect of capital gains consisting in an increase in value of the property over time.
Suomi on esittänyt, että maakuntahallituksen tekemien sijoitusten tuoton yhteydessä pitäisi ottaa huomioon myös mahdollinen pääoman tuotto, joka koostuu kiinteistön arvonnoususta ajan myötä.
However, Finland has provided no concrete evidence of this.
Suomi ei kuitenkaan ole toimittanut konkreettista näyttöä tästä.
Such considerations are not integrated in the profitability calculations, which indicate that they were not taken into account when the investment decisions were made.
Päinvastoin, kyseisiä näkökohtia ei ole huomioitu kannattavuuslaskelmissa, mikä viittaa siihen, että näitä ei ole otettu huomioon, kun sijoituspäätöksiä tehtiin.
On the basis of the above evidence, the Commission finds that a private investor would not have made similar investments against this expected return.
Edellä esitetyn näytön perusteella komissio katsoo, ettei yksityinen sijoittaja, ottaen huomioon odotetun tuoton, olisi tehnyt vastaavia sijoituksia.
Any investor putting money into a project that involves some element of risk (such as commercial real estate development) will demand a return that adequately reflects the risk inherent in the investment.
Sijoittaja, joka kohdentaa rahaa jossakin määrin riskejä sisältävään hankkeeseen (kuten kaupallisen kiinteistön rakennuttamiseen), edellyttää tuottoa, joka vastaa asianmukaisesti sijoitukseen liittyvää riskiä.
Thus, he will expect a ‘risk premium’ that exceeds the known return that he can receive from an alternative, risk-free asset (‘the risk-free rate’).
Näin ollen sijoittaja odottaa ”riskilisää”, joka ylittää tunnetun, vaihtoehtoisesta riskittömästä omaisuuserästä saatavan, ”riskittömän tuoton”.
A common benchmark for the risk-free rate are AAA-rated government bonds for shorter maturities.
Yhteinen vertailuarvo riskittömälle tuotolle ovat lyhytaikaiset AAA-luokitellut valtion joukkovelkakirjalainat.
For the purpose of this assessment, the yield on two-year Finnish government bonds is used, as Finland did not issue bonds with shorter maturities.
Tätä arviointia varten käytetään Suomen valtion kaksivuotisen joukkovelkakirjalainan tuottoa, sillä Suomi ei ole laskenut liikkeelle lyhyempiaikaisia joukkovelkakirjalainoja.
Accordingly, this gives a risk-free rate of between 2,7 and 4,2 % in 2002, between 2,2 and 2,7 % in 2003 and between 2,8 and 3,8 % in 2006.
Se tuotti riskittömän 2,7–4,2 prosentin tuoton vuonna 2002, 2,2–2,7 prosentin tuoton vuonna 2003 ja 2,8–3,8 prosentin tuoton vuonna 2006.
Compared to the return on equity expected by the LG when it decided to make the iTiden-related capital increases, the Commission observes that the LG could have achieved the same or even higher returns without any of the risk associated with the property projects.
Kun tarkastellaan pääoman tuottoa, jota maakuntahallitus odotti päättäessään toteuttaa iTiden-hankkeeseen liittyneet pääomankorotukset, komissio huomioi, että maakuntahallitus olisi voinut saada saman tai jopa korkeamman tuoton ottamatta ainoatakaan näihin kiinteistöhankkeisiin liittynyttä riskiä.
Indeed, even under the most optimistic reading, the ‘risk premium’ (i.e. the return exceeding the risk-free premium) would have been at most 0,3 % for capital increases C-IV and C-V (i.e. the capital increases of 2001 and 2002).
Itse asiassa jopa kaikkein optimistisimman tulkinnan mukaan ns. riskilisä (riskittömän tuoton ylittävä tuotto) olisi ollut pääomankorotusten C-IV ja C-V (vuosien 2001 ja 2002 pääomankorotukset) osalta enintään 0,3 prosenttia.
For the capital increases made as a result of the 2003 decision to launch the construction of phase 1 of iTiden (and thus on the basis of the expected returns presented at the informal meeting of 4 March 2003, see recital 48 above), i.e. C-VI, C-VII and C-X, the expected return was zero, meaning that an infinitely better return could have been achieved by taking no risk at all.
Pääomankorotusten, jotka toteutettiin sen jälkeen, kun vuonna 2003 päätettiin käynnistää iTiden-hankkeen vaiheen 1 rakentaminen (eli 4 päivänä maaliskuuta 2003 pidetyssä epävirallisessa kokouksessa esiteltyjen tuotto-odotusten perusteella, ks. johdanto-osan 48 kappale), toisin sanoen pääomankorotusten C-VI, C-VII ja C-X, odotettu tuotto oli nolla. Tämä tarkoittaa sitä, että huomattavasti parempaan tuottoon olisi päästy ottamatta minkäänlaista riskiä.
Similarly, for the capital increase for phase 2, C-XI, the expected return of 1 % was largely inferior to the risk-free rate available at the time.
Vastaavasti vaiheeseen 2 liittyvän pääomankorotuksen C-XI odotettu tuotto oli 1 prosentti, mikä on paljon heikompi kuin tuolloin saatavilla ollut riskitön tuotto.
It is obvious that no private investor would have been satisfied with the negative, or marginal, risk premium that the LG was ready to accept for the capital increases mentioned in recitals 47 to 49 above.
On ilmeistä, ettei yksikään yksityinen sijoittaja olisi tyytynyt negatiiviseen tai vain marginaaliseen riskilisään, jonka maakuntahallitus oli valmis hyväksymään johdanto-osan 47–49 kappaleessa tarkoitettujen pääomankorotusten kohdalla.
If need be, this can be corroborated by empirical data on expected returns in the Åland property market.
Tämä voidaan tarvittaessa vahvistaa Ahvenanmaan kiinteistömarkkinoiden odotettuja tuottoja koskevilla empiirisillä tiedoilla.
According to a report [17] from KPMG dated 10 July 2007, commissioned by the Finnish authorities and submitted to the Commission on 17 July 2007, the return demanded by private investors on office property investments in Åland is 7 % (and 8 % for industrial property).
Suomen viranomaisten KPMG:ltä tilaaman, 10 päivänä heinäkuuta 2007 päivätyn, ja komissiolle 17 päivänä heinäkuuta 2007 toimitetun raportin [17] perusteella yksityiset sijoittajat vaativat Ahvenanmaalla toimistokiinteistöistä 7 prosentin tuottoa (teollisuuskiinteistöistä 8 prosenttia).
Although this report was drawn up later than the investment decisions of the LG at issue in this decision, it is nevertheless relevant, as the report is based on observations of past investments and there is no obvious reason to believe that the required return would have been significantly lower in the preceding years.
Vaikka tämä raportti laadittiin myöhemmin kuin maakuntahallituksen sijoituspäätökset, jotka ovat tämän päätöksen aiheena, se on kuitenkin asian kannalta merkityksellinen, sillä raportti perustuu aikaisemmista sijoituksista tehtyihin havaintoihin eikä ole ilmeistä syytä uskoa, että vaadittu tuotto olisi edeltävinä vuosina ollut merkittävästi alhaisempi.
At any rate, it provides convincing indications that the returns expected by ÅI would not have been sufficient for a private investor.
Joka tapauksessa se antaa vakuuttavia viitteitä siitä, etteivät ÅI:n tuotto-odotukset olisi olleet yksityiselle sijoittajalle riittäviä.