natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Over the past decades, there have been improvements in the way environmental information and statistics are collected and used at Union and at national, regional and local level, as well as globally.
Viime vuosikymmenten aikana ympäristötiedon ja -tilastojen kokoamis- ja käyttötavat ovat parantuneet niin unionin kuin kansallisella tasolla sekä alueiden tasolla ja paikallistasolla, samoin kuin maailmanlaajuisesti.
However, data collection and quality remain variable and the multiplicity of sources can make access to data difficult.
Tietojen kokoamistavat ja tietojen laatu vaihtelevat kuitenkin edelleen, ja lähteiden moninaisuus voi vaikeuttaa tietojen saantia.
Continuous investment is therefore needed to ensure that credible, comparable and quality-assured data and indicators are available and accessible to those involved in defining and implementing policy.
Siksi tarvitaan jatkuvia investointeja sen varmistamiseksi, että toimintapolitiikkojen laatijoiden ja täytäntöönpanijoiden saatavilla on uskottavia, vertailtavissa olevia ja korkealaatuisia tietoja ja indikaattoreita.
Environmental information systems need to be designed in order to enable new information on emerging themes to be easily incorporated.
Ympäristön tietojärjestelmät on suunniteltava siten, että uusia teemoja koskevat tiedot voidaan helposti sisällyttää niihin.
Union-wide electronic data-exchange should be further developed, with enough flexibility to encompass new areas.
Unionin laajuista sähköistä tietojen vaihtoa olisi kehitettävä edelleen riittävän joustavasti, jotta sen piiriin voidaan ottaa uusia aloja.
Further implementation of the Shared Environmental Information System [71] principle of ‘produce once, use often’ and the common approaches and standards on acquisition and collation of consistent spatial information under the INSPIRE [72] and Copernicus [73] systems, as well as other environmental information systems for Europe (such as the Biodiversity Information System for Europe (BISE) and the Water Information System for Europe (WISE)), will help avoid duplication of effort and eliminate any unnecessary administrative burden on public authorities, as will efforts to streamline reporting obligations under different relevant pieces of legislation.
Soveltamalla edelleen yhteisen ympäristötietojärjestelmän [71] periaatetta ”tuota kerran, käytä usein” sekä INSPIRE [72] - ja Copernicus [73] -järjestelmissä ja muissa eurooppalaisissa ympäristötietojärjestelmissä (kuten luonnon monimuotoisuutta koskeva eurooppalainen tietojärjestelmä (BISE) ja Euroopan vesitietojärjestelmä (WISE)) käytettäviä yhtenäisten paikkatietojen keräämisen ja yhdistämisen yhteisiä lähestymistapoja ja standardeja estetään osaltaan päällekkäisiä toimia ja poistetaan viranomaisilta tarpeetonta hallinnollista taakkaa. Sama tavoite on myös pyrkimyksillä virtaviivaistaa asiaankuuluvien säädösten raportointivelvoitteita.
Progress should also be made to improve the availability and harmonisation of statistical data, including on waste.
Myös tilastotietojen, jätteitä koskevat tilastot mukaan luettuina, saatavuutta ja yhdenmukaistamista olisi pyrittävä parantamaan.
Member States should make information gathered to assess environmental impacts of plans, programmes and projects (e.g. through Environmental or Strategic Impact Assessments) more accessible to the public.
Jäsenvaltioiden olisi saatettava suunnitelmien, ohjelmien ja hankkeiden ympäristövaikutusten arvioimiseksi (esimerkiksi ympäristövaikutusten tai strategisten ympäristövaikutusten arvioinnin yhteydessä) kootut tiedot paremmin yleisön saataville.
There are still significant gaps in knowledge, some of them relevant to the priority objectives of the 7th EAP.
Tietämyksessä on edelleen merkittäviä aukkoja, ja jotkut niistä liittyvät seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ensisijaisiin tavoitteisiin.
Investing in further data collection and research to fill those gaps is therefore essential to ensure that public authorities and businesses have a sound basis for taking decisions which fully reflect true social, economic and environmental benefits and costs.
Sen vuoksi on tärkeää investoida edelleen tiedon keräämiseen ja tutkimukseen näiden aukkojen poistamiseksi, jotta voidaan varmistaa, että viranomaisilla ja yrityksillä on selkeä perusta päätöksilleen, joissa heijastuvat täysimääräisesti todelliset sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristöön liittyvät hyödyt ja kustannukset.
Five gaps merit particular attention:
Viiteen aukkoon on kiinnitettävä erityistä huomiota:
data and knowledge gaps — advanced research is required to fill such gaps and adequate modelling tools are needed to better understand complex issues related to environmental change, such as the impact of climate change and natural disasters, the implications of species loss for ecosystem services, environmental thresholds and ecological tipping points.
tieto- ja tietämysaukot – tällaisten aukkojen poistamiseksi vaaditaan edistynyttä tutkimusta, ja tarvitaan riittäviä mallintamistyökaluja, jotta voidaan ymmärtää paremmin ympäristön muuttumiseen liittyviä monitasoisia kysymyksiä, kuten ilmastonmuutoksen ja luonnonkatastrofien vaikutuksia, lajien häviämisen vaikutuksia ekosysteemipalveluihin, ympäristöraja-arvoja ja ekologisia kriittisiä pisteitä.
While available evidence fully warrants precautionary action in such areas, further research into planetary boundaries, systemic risks and our society’s ability to cope with them will support the development of the most appropriate responses.
Vaikka tällaisilla aloilla on käytettävissä olevien tietojen perusteella aihetta ennalta varautumiseen, lisätutkimuksilla, jotka koskevat planeettamme sietokykyä, systeemisiä riskejä ja yhteiskuntamme kykyä selviytyä niistä, voidaan tukea soveltuvimpien toimien kehittämistä.
This should include investment in filling data and knowledge gaps, mapping and assessing ecosystem services, understanding the role of biodiversity in underpinning such services, as well as understanding how biodiversity adapts to climate change and how the loss of biodiversity affects human health;
Toimiin olisi sisällyttävä investointeja tieto- ja tietämysaukkojen poistamiseen, ekosysteemipalvelujen mallintaminen ja arviointi, sen ymmärtäminen, mikä tehtävä luonnon monimuotoisuudella on tämänkaltaisten palvelujen tukemisessa, miten luonnon monimuotoisuus mukautuu ilmastonmuutokseen ja miten luonnon monimuotoisuuden häviäminen vaikuttaa ihmisten terveyteen;
the transition to an inclusive green economy requires giving proper consideration to the interplay between socioeconomic and environmental factors.
siirtyminen osallistavaan vihreään talouteen edellyttää, että sosiaalistaloudellisten ja ympäristötekijöiden vuorovaikutusta tarkastellaan asianmukaisesti.
Improving our understanding of sustainable consumption and production patterns, how the costs and benefits of action and the costs of inaction can be considered more accurately, how changes in individual and societal behaviour contribute to environmental outcomes and how Europe’s environment is affected by global megatrends can help to better target policy initiatives towards improving resource efficiency and relieving pressure on the environment;
Toimintapoliittisten aloitteiden suuntaaminen resurssitehokkuuden parantamiseen ja ympäristöön kohdistuvan paineen vähentämiseen voi tapahtua helpommin, jos parannetaan tietämystämme kestävistä kulutus- ja tuotantotavoista ja siitä, miten toimien toteuttamisen kustannukset ja hyödyt sekä toimimatta jättämisen kustannukset voidaan ottaa tarkemmin huomioon tai miten yksittäisten henkilöiden tai yhteiskunnan käyttäytymisen muutoksella voidaan edistää ympäristötavoitteiden toteutumista ja miten maailmanlaajuiset suuntaukset vaikuttavat Euroopan ympäristöön;
there are still uncertainties surrounding the human health and environmental implications of endocrine disruptors, the combined effects of chemicals, certain chemicals in products and certain nanomaterials.
hormonaalisten haitta-aineiden, kemikaalien yhteisvaikutusten, tiettyjen tuotteissa esiintyvien kemikaalien ja tiettyjen nanomateriaalien vaikutuksista ihmisten terveyteen ja ympäristöön vallitsee edelleen epävarmuutta.
Filling the remaining knowledge gaps can accelerate decision-making and enable the further development of the chemicals-related acquis to better target areas of concern, and also help to stimulate a more sustainable approach to the use of chemicals.
Jäljellä olevien tietoaukkojen poistamisella voidaan nopeuttaa päätöksentekoa ja edistää sellaisen kemikaalilainsäädännön laatimista, jolla huolenaiheisiin voidaan puuttua paremmin ja samalla auttaa kestävämmän lähestymistavan luomista kemikaalien käyttöön.
A Union-wide database should be considered, in order to increase the transparency and regulatory oversight of nanomaterials.
Olisi harkittava unionin laajuista tietokantaa, jotta voidaan lisätä nanomateriaaleja koskevaa avoimuutta ja niiden lakisääteistä valvontaa.
An improved understanding of the environmental factors and the levels of exposure affecting human health and the environment would allow preventive policy actions to be taken.
Parempi tietämys ihmisten terveyteen ja ympäristöön vaikuttavista ympäristötekijöistä ja altistumistasoista mahdollistaisi ennalta ehkäisevien toimien toteuttamisen.
Targeted human biomonitoring, when justified by specific concerns, can provide authorities with a more comprehensive view of actual exposure of the population to pollutants, especially sensitive population groups such as children, and can provide better evidence for guiding appropriate responses;
Kohdennettu ihmisten biomonitorointi, jos se on perusteltua erityisten huolenaiheiden vuoksi, voi antaa viranomaisille kattavamman kuvan väestön ja erityisesti herkkien väestöryhmien kuten lasten todellisesta altistumisesta epäpuhtauksille, ja sen avulla saadaan parempaa näyttöä asianmukaisten vastatoimien suunnittelemiseksi;
in order to develop a comprehensive approach to minimising exposure to hazardous substances, in particular for vulnerable groups, including children and pregnant women, a chemical exposure and toxicity knowledge base will be established.
jotta voidaan laatia kattava lähestymistapa vaarallisille aineille altistumisen minimoimiseksi erityisesti haavoittuvia ryhmiä kuten lapsia ja raskaana olevia naisia varten, luodaan kemikaaleille altistumista ja toksisuutta koskeva tietopohja.
This, together with the development of guidance documentation on test methods and risk assessment methodologies will accelerate efficient and appropriate decision-making, which is conducive to innovation and the development of sustainable substitutes including non-chemical solutions;
Se yhdessä testaus- ja riskinarviointimenetelmiä koskevat ohjeet sisältävien asiakirjojen laatimisen kanssa nopeuttaa tehokasta ja asianmukaista päätöksentekoa, millä edistetään innovointia ja kestävien vaihtoehtojen kehittämistä, muut kuin kemialliset ratkaisut mukaan lukien;
ensuring all sectors contribute to efforts to combat climate change requires a clear overview of GHG measurement, monitoring and data collection, which is currently incomplete for key sectors.
sen varmistaminen, että kaikki alat osallistuvat ilmastonmuutoksen vastaisiin toimiin, edellyttää selkeää yleiskäsitystä kasvihuonekaasupäästöjen mittaamisesta, seurannasta ja niitä koskevien tietojen keräämisestä; tämä yleiskäsitys on tällä hetkellä puutteellinen tietyillä keskeisillä aloilla.
Horizon 2020 will provide the opportunity to focus research efforts and to deploy Europe’s innovation potential by bringing together resources and knowledge across different fields and disciplines within the Union and internationally.
Horisontti 2020 -puiteohjelma tarjoaa mahdollisuuden tutkimuksen kohdentamiseen ja Euroopan innovointimahdollisuuksien hyödyntämiseen, koska sen myötä eri alojen ja tieteenalojen resursseja ja tietämystä saatetaan yhteen niin unionissa kuin kansainvälisesti.
New and emerging issues arising from rapid technological developments that outpace policy, such as nanomaterials and materials with similar properties, unconventional energy sources, carbon capture and storage and electromagnetic waves, pose risk management challenges and can give rise to conflicting interests, needs and expectations.
Teknologian kehitys on niin nopeaa, että se ohittaa politiikan etenemisvauhdin, ja sen esille tuomat uudet ja kehittyvät kysymykset, kuten nanomateriaalit ja materiaalit, joilla on vastaavia ominaisuuksia, epätavanomaiset energianlähteet, hiilidioksidin talteenotto ja varastointi sekä sähkömagneettiset aallot, aiheuttavat riskinhallintahaasteita ja mahdollisia eturistiriitoja sekä synnyttävät tarpeita ja odotuksia.
This in turn can lead to increasing public concern and potential hostility to new technologies.
Tämä voi puolestaan lisätä yleisön huolestumista ja mahdollista vihamielisyyttä uusia teknologioita kohtaan.
There is therefore a need to ensure a broader, explicit societal debate about the environmental risks and possible trade-offs that we are willing to accept in the light of sometimes incomplete or uncertain information about emerging risks and how they should be handled.
Näin ollen on tarpeen varmistaa laajempi ja suora yhteiskunnallinen keskustelu siitä, millaisia ympäristölle aiheutuvia riskejä ja millaisia mahdollisia kompromisseja olemme valmiit hyväksymään, kun otetaan huomioon kehittymässä olevia riskejä ja niiden asianmukaisia käsittelytapoja koskevien tietojen vajavaisuus ja epävarmuus.
A systematic approach to environmental risk management will improve the Union’s capacity to identify and act upon technological developments in a timely manner, while providing reassurance to the public.
Systemaattinen lähestymistapa ympäristöriskien hallintaan parantaa unionin mahdollisuuksia tunnistaa teknologian kehitys ja reagoida siihen aikaisessa vaiheessa, samalla kun parannetaan yleisön luottamusta.
In order to improve the knowledge and evidence base for Union environment policy, the 7th EAP shall ensure that by 2020:
Seitsemännellä ympäristöä koskevalla toimintaohjelmalla on unionin ympäristöpolitiikan tieto- ja näyttöpohjan parantamiseksi varmistettava, että vuoteen 2020 mennessä:
policy-makers and stakeholders have a more informed basis for developing and implementing environment and climate policies, including understanding the environmental impacts of human activities and measuring the costs and benefits of action and the costs of inaction;
politiikan laatijoilla ja sidosryhmillä on paremmat tietoon perustuvat edellytykset laatia ja panna täytäntöön ympäristö- ja ilmastopolitiikkaa, mukaan lukien ihmisen toiminnan ympäristövaikutusten ymmärtäminen sekä toimien kustannusten ja hyötyjen sekä toimimatta jättämisen kustannusten mittaaminen;
the understanding of, and the ability to evaluate and manage, emerging environmental and climate risks are greatly improved;
tietämyksemme kehittyvistä ympäristö- ja ilmastoriskeistä sekä kykymme arvioida ja hallita niitä paranevat merkittävästi;
the environment science-policy interface is strengthened, including the accessibility of data for citizens and the contribution of citizens’ science;
ympäristöpolitiikan ja -tieteen yhtymäkohtaa vahvistetaan, mukaan lukien kansalaisten mahdollisuudet tutustua tietoihin ja kansalaisten antama panos tieteelliseen toimintaan;
the impact of the Union and its Member States in international science-policy fora is enhanced in order to improve the knowledge base for international environment policy.
unionin ja sen jäsenvaltioiden vaikutusmahdollisuuksia kansainvälisillä tiedepoliittisilla foorumeilla lisätään, jotta voidaan parantaa kansainvälisen ympäristöpolitiikan tietopohjaa.
coordinating, sharing and promoting research efforts at Union and Member State level with regard to addressing key environmental knowledge gaps, including the risks of crossing environmental tipping-points and planetary boundaries;
ympäristötietämyksen keskeisiä aukkoja, myös ympäristön kriittisten pisteiden ja planeettamme rajojen ylittämiseen liittyviä riskejä, koskevat unionin ja jäsenvaltioiden tason tutkimuspyrkimykset sovitetaan yhteen, ja niitä jaetaan ja edistetään;
adopting a systematic and integrated approach to risk management, particularly in relation to the evaluation and management of new and emerging policy areas and related risks as well as the adequacy and coherence of regulatory responses.
riskinhallinnassa sovelletaan systemaattista ja yhdennettyä lähestymistapaa, erityisesti uusien ja kehittymässä olevien politiikan alojen ja niihin liittyvien riskien arvioinnin ja hallinnoinnin sekä sääntelytoimien riittävyyden ja johdonmukaisuuden osalta.
This could help to stimulate further research on the hazards of new products, processes and technologies;
Tämä voisi auttaa vauhdittamaan edelleen uusien tuotteiden, prosessien ja teknologian aiheuttamia vaaroja koskevaa tutkimusta;
simplifying, streamlining and modernising environmental and climate change data and information collection, management, sharing and re-use, including the development and implementation of a Shared Environmental Information System;
ympäristöä ja ilmastonmuutosta koskevien tietojen keräämistä, hallintaa, jakamista ja uudelleenkäyttöä yksinkertaistetaan, virtaviivaistetaan ja nykyaikaistetaan, mukaan lukien yhteisen ympäristötietojärjestelmän kehittäminen ja soveltaminen;
intensifying cooperation at international, Union and Member State level on the environment science-policy interface.
tehostetaan kansainvälistä sekä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla tehtävää yhteistyötä ympäristötieteen ja -politiikan yhtymäkohdan alalla.
Priority objective 6:
Ensisijainen tavoite 6:
To secure investment for environment and climate policy and address environmental externalities
Turvata ympäristöön ja ilmastopolitiikkaan tehtävät investoinnit ja ottaa ympäristökustannukset huomioon
The efforts required to achieve the objectives set out in the 7th EAP will need adequate investment from public and private sources.
Seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa asetettujen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, että julkisista ja yksityisistä lähteistä saatavat investoinnit ovat riittäviä.
At the same time, while many countries are struggling to cope with the economic and financial crisis, the need for economic reforms and the reduction of public debts offer new opportunities to move rapidly towards a more resource-efficient, safe and sustainable low-carbon economy.
Samalla kun useat maat kamppailevat tällä hetkellä selvitäkseen talous- ja rahoituskriisistä, talousuudistukset ja julkisen velan vähentämistarve tarjoavatkin uusia mahdollisuuksia siirtyä nopeasti resurssitehokkaampaan, turvalliseen ja kestävään vähähiiliseen talouteen.
Attracting investment in some areas is currently difficult in particular because of the absence of, or distortion to, price signals arising from a failure to account properly for environmental costs or from public subsidies for environmentally harmful activities.
Investointien houkuttelu tietyille aloille on tällä hetkellä vaikeaa, varsinkin sen vuoksi, että markkinoilta ei saada hintasignaaleja tai ne ovat vääristyneitä sen takia, että ympäristökustannuksia ei ole otettu asianmukaisesti huomioon tai että ympäristöä haittaaville toiminnoille annetaan julkista tukea.
The Union and its Member States will need to put in place the right conditions to ensure that environmental externalities are adequately addressed, including by ensuring that the right market signals are sent to the private sector, with due regard to any adverse social impacts.
Unionin ja sen jäsenvaltioiden on luotava oikeat olosuhteet sen varmistamiseksi, että ympäristökustannukset otetaan huomioon riittävässä määrin, myös huolehtimalla siitä, että yksityissektorille lähetetään oikeita markkinasignaaleja, missä otetaan asianmukaisesti huomioon mahdolliset kielteiset sosiaaliset vaikutukset.
This will involve applying the polluter-pays principle more systematically, in particular through phasing out environmentally harmful subsidies at Union and Member State level, guided by the Commission, using an action-based approach, inter alia, via the European Semester, and considering fiscal measures in support of sustainable resource use such as shifting taxation away from labour towards pollution.
Tämä edellyttää saastuttaja maksaa -periaatteen systemaattisempaa soveltamista erityisesti lopettamalla komission ohjauksella unionin ja jäsenvaltioiden tasolla annettavat ympäristön kannalta haitalliset tuet käyttäen toimintaan perustuvaa lähestymistapaa muun muassa eurooppalaisen ohjausjakson avulla sekä sellaisten verotoimenpiteiden harkitsemista, joilla tuetaan resurssien kestävää käyttöä, kuten verotuksen painopisteen siirtämistä työn verottamisesta saastuttamisen verottamiseen.
As natural resources become increasingly scarce, the economic rent and profits associated with their ownership or exclusive use may increase.
Koska luonnonvarat käyvät yhä niukemmiksi, niiden omistamiseen tai yksinomaiseen käyttöön liittyvät taloudelliset hyödyt ja voitot saattavat kasvaa.
Public intervention to ensure that such rents are not excessive and that externalities are taken into account will lead to a more efficient use of those resources and will help to avoid market distortions, as well as generate public revenue.
Julkiset toimet, joilla varmistetaan, että tällaiset hyödyt eivät ole liiallisia ja että ympäristökustannukset otetaan huomioon, johtavat näiden resurssien tehokkaampaan käyttöön ja auttavat välttämään markkinoiden vääristymistä sekä tuottavat tuloja julkiselle sektorille.
Environment and climate priorities will be pursued in the framework of the European Semester, including via lead indicators where those priorities are relevant to the sustainable growth prospects of individual Member States to which country-specific recommendations are addressed.
Ensisijaisia ympäristö- ja ilmastokysymyksiä edistetään eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa myös pääindikaattoreiden avulla, kun näillä ensisijaisilla aloilla on merkitystä maakohtaisia suosituksia saavien yksittäisten jäsenvaltioiden kestävän kasvun näkymien osalta.
Other market-based instruments, such as payments for ecosystem services, should be used more extensively at Union and national level to incentivise private sector involvement and the sustainable management of natural capital.
Muita markkinapohjaisia välineitä, kuten ekosysteemipalveluista perittäviä maksuja, olisi käytettävä laajemmin unionin ja kansallisella tasolla kannustamaan yksityisen sektorin osallistumista ja luonnonpääoman kestävää hallintaa.
The private sector, in particular SMEs, should also be encouraged to take up opportunities offered under the new Union financial framework to step up its involvement in efforts to achieve environment and climate objectives, especially in relation to eco-innovation activities and the uptake of new technologies.
Yksityissektoria, erityisesti pk-yrityksiä, olisi myös rohkaistava hyödyntämään unionin uuden rahoituskehyksen tarjoamia mahdollisuuksia vauhdittaa tämän sektorin osallistumista ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseen tähtääviin pyrkimyksiin, erityisesti ekoinnovointitoimintojen ja uusien teknologioiden käyttöönoton osalta.
Public-private initiatives for eco-innovation should be promoted under European Innovation Partnerships, such as the Innovation Partnership on Water [74].
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteisiä ekoinnovointialoitteita olisi edistettävä eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden, kuten esimerkiksi vesialan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden [74], yhteydessä.
Through the new framework for Innovative Financial Instruments [75], private sector access to finance for investments in environment, in particular biodiversity and climate change, should be facilitated.
Innovatiivisia rahoitusvälineitä koskevan uuden kehyksen [75] avulla olisi helpotettava yksityissektorin mahdollisuuksia rahoittaa ympäristöinvestointeja, erityisesti niitä, jotka liittyvät luonnon monimuotoisuuteen ja ilmastonmuutokseen.