natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fact that the owners, i.e. the regional and local authorities, oblige the undertakings that they own to maintain an epidemic reserve by an official act is irrelevant.
Sillä ei ole merkitystä, että omistajat eli aluehallintoviranomaiset velvoittavat määräysvallassaan olevan yrityksen viranomaispäätöksellä ylläpitämään epidemiareserviä.
Maintaining the epidemic reserve cannot be deemed to be a service of general economic interest for two reasons.
Epidemiareservin ylläpitämistä ei kahdesta syystä voida pitää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna.
If the spare capacity that is operationally available — without extra cost — is not sufficient to cover the prescribed epidemic reserve so that the obligation to maintain the epidemic reserve gives rise to additional investment costs, the polluter pays principle requires that those costs must be covered by the fees charged.
Siinä tapauksessa, että toiminnallisista syistä – ja ilman lisäkustannuksia – käytettävissä oleva vapaa kapasiteetti ei riitä kattamaan säädettyä epidemiareserviä ja epidemiareservin ylläpitovelvoitteesta aiheutuu näin ollen lisäkustannuksia, aiheuttamisperiaatteen nojalla nämä kustannukset on lähtökohtaisesti katettava perittävillä maksuilla.
This is no different to the arguments relating to the disposal of other waste (see recitals 156 to 185 above for detail).
Tilanne ei poikkea mitenkään siitä, mitä on todettu muiden jätteiden hävittämisestä (ks. tarkemmin 156–185 kappale).
If the spare capacity maintained is higher than actually required in the event of an epidemic, there is no public interest in maintaining that excess spare capacity.
Siinä tapauksessa, että vapaata kapasiteettia ylläpidetään enemmän kuin epidemiatapauksessa tosiasiallisesti tarvitaan, ei ole yhteisön edun mukaista ylläpitää tällaista ylimääräistä kapasiteettia.
This was a question of the political responsibility of the regional and local authorities, not a question of aid law [49].
Kysymys liittyy aluehallintoviranomaisten poliittiseen vastuuseen mutta ei valtiontukioikeuteen [49].
This argument cannot be accepted, since quite unnecessary capacity is unlikely to serve the public interest.
Tätä näkemystä ei voida hyväksyä, koska tarpeettoman kapasiteetin ylläpitäminen ei ole yhteisön edun mukaista.
As examined more fully in section 9.3, in the case of the ZT the prescribed epidemic reserve can be covered by the operationally available spare capacity and compensation payments cannot be justified in any way.
Kuten 9.3 jaksossa vielä tarkemmin selostetaan, ZT:n tapauksessa säädetty epidemiareservi voidaan kattaa toiminnallisista syistä käytettävissä olevalla vapaalla kapasiteetilla eikä korvauksen maksamista voida missään tapauksessa perustella.
For these reasons the Commission considers that the obligation to maintain an epidemic reserve cannot be deemed a service of general economic interest.
Näistä syistä komissio katsoo, että myöskään velvoitetta ylläpitää epidemiareserviä ei voida pitää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna.
Alternatively the Commission considers that it does not provide any justification for the annual contributions as State compensation.
Toissijaisesti komissio katsoo, että vuotuisia maksuja ei missään tapauksessa voida perustella valtion korvauksina.
Disposal of category 3 material
Luokkaan 3 kuuluvan aineksen hävittäminen
As the ZT is not entrusted not with the disposal of category 3 material, it cannot be classed as a service of general economic interest for that reason alone.
Koska luokkaan 3 kuuluvan aineksen hävittämistä ei ole annettu ZT:lle tehtäväksi, luokittelu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi on jo tästä syystä mahdotonta.
In any case it cannot be classed as such for the reasons set out in section 9.1.1.
Lisäksi tällaiseksi luokittelu ei ole mahdollista 9.1.1 jaksossa esitetyistä syistä.
The first Altmark criterion is therefore not met in the present case.
Ensimmäinen Altmark-kriteeri ei käsiteltävänä olevassa tapauksessa täyty.
The following considerations regarding the second to fourth Altmark criteria are therefore merely set out in the alternative.
Näin ollen toista, kolmatta ja neljättä Altmark-kriteeriä käsitellään seuraavassa vain toissijaisesti.
The second Altmark criterion requires that the parameters on the basis of which compensation is calculated should be drawn up objectively and transparently in advance.
Toisessa Altmark-kriteerissä edellytetään, että ne parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi.
Therefore if a Member State compensates an undertaking for losses without the parameters having been laid down in advance, this constitutes an advantage within the meaning of Article 107(1) TFEU,
Jos siis jäsenvaltio korvaa yrityksen tappioita ilman, että parametrejä on etukäteen vahvistettu, kyseessä on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu.
In the present case a distinction must be made between the period from 1979 to 2008 and the period from 2009 to 2012.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa on välttämätöntä pitää erillään vuodet 1979–2008 ja vuodet 2009–2012.
Period from 1979 to 2008
Ajanjakso 1979–2008
The Verbandsordnung adopted on 28 October 1994 allowed the ZT to cover all losses incurred in the course of the financial year by the annual contribution.
ZT:lle annettiin 28 päivänä lokakuuta 1994 hyväksytyssä yhdistysjärjestyksessä mahdollisuus kattaa kaikki tilivuoden aikana syntyneet tappiot vuotuisella maksulla.
However, as Germany has stated, the annual contributions were intended to finance the costs that the ZT incurred by maintaining the epidemic reserve.
Kuten Saksa on todennut, vuotuisilla maksuilla oli kuitenkin määrä rahoittaa kustannukset, joita ZT:lle aiheutui epidemiareservin ylläpitämisestä.
In the 1994 Verbandsordnung, however, there are no indications as to the size of the epidemic reserve that the ZT was to maintain or as to the parameters for calculating the costs of the reserve.
Vuoden 1994 yhdistysjärjestyksessä ei kuitenkaan ollut tietoa siitä, kuinka suurta epidemiareserviä ZT:n olisi ylläpidettävä, eikä epidemiareservikustannusten laskemiseen tarvittavia parametrejä.
The loss incurred is not an objective indicator of the cost of the epidemic reserve, as the size of the loss depends on a large number of factors that have nothing to do with the cost of the epidemic reserve.
Syntyneet tappiot eivät ole objektiivinen mittari epidemiareservin kustannuksille, koska tappion suuruuteen vaikuttavat monet tekijät, jotka eivät ole yhteydessä epidemiareservin kustannuksiin.
Thus no objective and transparent method was laid down in advance that might have made it possible to calculate the cost of the epidemic reserve.
Etukäteen ei siis ollut määritetty objektiivista ja läpinäkyvää menetelmää, jolla epidemiareservin kustannukset olisi voitu laskea.
The second Altmark criterion is therefore not met for the period from 1979 to 2008.
Toinen Altmark-kriteeri ei näin ollen täyty vuosien 1979–2008 osalta.
Period from 2009 to 2012
Ajanjakso 2009–2012
Under § 9(2) and § 10(4) the costs of the epidemic reserve and hence the size of the annual contribution has to be set before the beginning of the financial year through the budget statute.
Epidemiareservin kustannukset ja sen myötä vuotuisen maksun suuruus on 9 §:n 2 momentin ja 10 §:n 4 momentin mukaan määritettävä talousarviossa ennen tilikauden alkua.
In § 10(5) of the new Verbandsordnung rules were introduced for calculating the cost of the epidemic reserve.
Uuden yhdistysjärjestyksen 10 §:n 5 momentissa on säännökset epidemiareservin kustannusten laskemisesta.
In line with the Fraunhofer study, a proportion of the total capacity costs are allocated to the prescribed epidemic reserve.
Kapasiteettikustannuksista kohdennetaan säädettyyn epidemiareserviin Fraunhofer-selvityksen mukaisesti suhteellinen osuus.
The Verbandsordnung and the annual budget statutes set out the parameters needed to calculate the costs.
Kustannuslaskennassa tarvittavat parametrit esitetään yhdistysjärjestyksessä ja vuotuisessa talousarviossa.
The Commission has checked that the parameters are objective and reasonable and the calculation method is set out unequivocally and transparently.
Komissio on todennut, että parametreissa on kyse objektiivisesti havaittavissa olevissa tiedoista, ja laskentatapa esitetään yksiselitteisesti ja läpinäkyvästi.
For the years from 2010 the annual contributions are therefore determined in advance on the basis of objective and transparent parameters.
Vuotuiset maksut määritetään näin ollen vuodesta 2010 lukien etukäteen objektiivisten ja läpinäkyvien parametrien perusteella.
For the year 2009, on the other hand, the rules for calculating the cost, the budget statute and the size of the annual contribution were fixed retroactively and not in advance.
Vuoden 2009 osalta sen sijaan kustannusten laskemista koskevat säännökset, talousarvio ja vuotuisen maksun suuruus määritettiin takautuvasti eikä etukäteen.
The second Altmark criterion is therefore not met for the year 2009.
Näin ollen toinen Altmark-kriteeri ei täyty vuoden 2009 osalta.
The third Altmark criterion requires that the compensation should not exceed what is necessary to cover, wholly or partially, the costs of fulfilling public service obligations taking account of the income obtained and an appropriate profit from the fulfilment of these obligations.
Kolmannen Altmark-kriteerin mukaan korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.
In calculating the cost of fulfilling the public service obligation, the Commission applies the net-avoided-cost method [50].
Komissio käyttää julkisen palvelun velvoitteen kustannusten laskemisessa vältettyjen nettokustannusten menetelmää [50].
The net costs that are necessary or ought to be necessary to fulfil the obligation to provide public services are calculated as the difference between the net costs of the service provider arising from fulfilment of the public service obligation and the service provider’s net costs without that obligation.
Menetelmässä nettokustannukset, jotka ovat välttämättömiä tai joiden odotetaan olevan välttämättömiä julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi, lasketaan niiden nettokustannusten, jotka aiheutuvat palveluntarjoajalle sen harjoittaessa liiketoimintaa julkisen palvelun velvoitteen alaisena, ja samalle palveluntarjoajalle ilman kyseistä velvoitetta aiheutuvien nettokustannusten tai voiton välisenä erotuksena.
Particular care has to be taken to ensure that the costs or revenue that the service provider would not bear or earn if there were no public service obligation are correctly evaluated.
On kiinnitettävä asianmukaista huomiota siihen, että ne kustannukset, jotka palveluntarjoajan odotetaan välttävän, ja tulot, jotka sen odotetaan menettävän ilman julkisen palvelun velvoitetta, arvioidaan oikein.
In calculating the net costs, the advantage to the provider of the service of general economic interest should be examined, if possible including immaterial advantages [51].
Nettokustannuksia laskettaessa olisi arvioitava yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottajan saamia hyötyjä, mukaan lukien aineettomat hyödyt, jos mahdollista [51].
Under § 10(2) of the Verbandsordnung of 2 February 2010 the size of the epidemic reserve to be maintained from 2009 is set at 7110 tonnes, which are to be processed within a period of six weeks.
Epidemiareservin suuruudesta säädetään 2 päivänä helmikuuta 2010 muutetun yhdistysjärjestyksen 10 §:n 2 momentissa, että vuodesta 2009 lukien on ylläpidettävä7110 tonnin epidemiareserviä, joka on oltava käytettävissä kuuden viikon ajanjaksolla.
In terms of tonnes per week, the ZT therefore has to take steps to ensure that in the event of an epidemic 1185 tonnes a week over and above the normal quantities can be processed over a period of six weeks [52].
ZT:n on siis huolehdittava, että epidemian yhteydessä voidaan käsitellä tavanomaisten määrien lisäksi 1185 tonnia viikossa kuuden viikon ajan [52].
Germany argues that the annual contributions compensate for the net costs that the ZT incurs by maintaining the epidemic reserve.
Saksan mukaan vuotuisilla maksuilla korvattiin nettokustannukset, joita ZT:lle aiheutui epidemiareservin ylläpitämisestä.
Although the Verbandsordnung only contained an explicit obligation to maintain an epidemic reserve since it was amended on 2 February 2010, the ZT kept an epidemic reserve before that and had to bear the costs that this entailed.
Vaikka yhdistysjärjestykseen sisältyi vasta sen jälkeen, kun sitä 2 päivänä helmikuuta 2010 muutettiin, nimenomainen velvoite ylläpitää epidemiareserviä, ZT oli myös aiemmin ylläpitänyt vastaavaa epidemiareserviä ja sen oli täytynyt vastata siitä aiheutuvista kustannuksista.
In particular, under the rules on charges in Rhineland-Palatinate the ZT was not able to include these costs in the charges for the disposal of category 1 and 2 material.
Rheinland-Pfalzissa ZT:n ei ollut osavaltion maksusäännösten vuoksi ollut mahdollista sisällyttää näitä kustannuksia luokkiin 1 ja 2 kuuluvan aineksen hävittämisestä perittäviin maksuihin.
Relying on the Fraunhofer study, Germany calculates the costs of the epidemic reserve as roughly half of the entire costs of the facilities, since the utilisation rate of the technically possible capacity of the facilities during the week — i.e. in 5-day 3-shift operation — is less than 50 %.
Saksa laskee Fraunhofer-selvitykseen tukeutuen, että epidemiareservin nettokustannukset ovat vuosina 2002–2009 noin puolet laitosten kokonaiskustannuksista, koska laitosten teknisesti mahdollisesta kapasiteetista käytetään viikoittain – viitenä päivänä kolmessa vuorossa – vähemmän kuin 50 prosenttia.
The Commission will show in the following paragraphs that contrary to Germany’s calculations, the ZT did not incur any net costs as a result of maintaining an epidemic reserve of the prescribed size.
Komissio osoittaa seuraavassa, että vastoin Saksan laskelmia ZT:lle ei aiheutunut säädetyn suuruisen epidemiareservin ylläpitämisestä nettokustannuksia.
The costs cited by Germany comprise the cost of the operationally available spare capacity, which have to be covered by charges, and the cost of spare capacity resulting from the under-utilisation of the plants.
Saksan esittämät kustannukset ovat toisaalta toiminnallisista syistä käytettävissä olevan vapaan kapasiteetin kustannuksia, jotka on katettava perittävillä maksuilla, ja toisaalta laitosten vajaakäytöstä johtuvan vapaan kapasiteetin kustannuksia.
Coverage of the prescribed epidemic reserve by the ZT’s unused operational capacity
Säädetyn epidemiareservin kattaminen ZT:n toiminnallisista syistä käytettävissä olevasta vapaasta kapasiteetista
The 1991 Böckenhoff report examined for the first time whether a larger disposal plant needed to be built in order to ensure sufficient capacity in the event of an epidemic.
Böckenhoffin selvityksessä vuodelta 1991 tutkittiin ensimmäisen kerran, onko välttämätöntä rakentaa normaalikäytössä tarvittavaa suurempi käsittelylaitos, jotta epidemiatapauksessa olisi riittävästi kapasiteettia käytettävissä.
It came to the opposite conclusion, since in normal operation the disposal plant runs in 5-day 2-shift operation and the operational spare capacity of the third shift was considered to be an adequate epidemic reserve.
Vastaus oli kielteinen, sillä käsittelylaitos toimi normaalikäytössä vain viitenä päivänä viikossa kahdessa vuorossa ja toiminnallisista syistä vapaata kolmannen vuoron kapasiteettia pidettiin riittävänä epidemiareservinä.
In the course of time many disposal undertakings have gone over to partial use of the third shift, even in normal operation, or to running one or two shifts on Saturdays at times when there are peaks in the quantities for disposal.
Ajan myötä monet käsittelylaitokset ovat siirtyneet myös normaalioloissa toimimaan osittain kolmessa vuorossa tai huippuaikoina myös lauantaisin yhdessä tai kahdessa vuorossa.
This means that there is better capacity utilisation in normal operation and greater use will have to be made of the available spare capacity at the weekend in the event of an epidemic.
Tämä merkitsee, että laitosten käyttöaste normaalioloissa kasvaa ja että epidemiatilanteessa on suuremmassa määrin turvauduttava viikonloppuisin käytettävissä olevaan vapaaseen kapasiteettiin.
However, detailed calculations for various scenarios in more recent technical literature [53] have confirmed the basic findings of the Böckenhoff report that no additional investment in spare capacity is necessary to combat epidemics, but rather that the available spare capacity in the shape of the third shift during the week and shifts at the weekend are sufficient for the disposal of the extra animal carcases resulting from an epidemic.
Uudemmassa alan kirjallisuudessa [53] vahvistetaan yksityiskohtaisissa skenaariolaskelmissa edelleen Böckenhoffin selvityksen perussisältö eli se, että epidemioiden torjunta ei edellytä lisäinvestointeja vapaaseen kapasiteettiin, vaan arkisin kolmannessa vuorossa ja viikonloppuisin käytettävissä oleva vapaa kapasiteetti riittää epidemiatapauksissa ylimääräisten ruhojen käsittelyyn.
Account is taken here of the higher utilisation of capacity in normal operation.
Normaaliolojen kasvanut käyttöaste on otettu huomioon.
The epidemic events considered are mostly locally limited and short-term outbreaks of classic swine fever (CSF) or foot-and-mouth disease (FMD).
Tutkittavat epidemiatapaukset ovat useimmiten paikallisia ja lyhytaikaisia klassisen sikaruton tai suu- ja sorkkataudin puhkeamisia.
The epidemic reserve laid down in the Verbandsordnung of 2 February 2010, amounting to 1185 tonnes a week, which the ZT has to make available over a period of six weeks in the event of an epidemic is geared to locally limited outbreaks of CSF and FMD.
Myös 2 päivänä helmikuuta 2010 muutetussa yhdistysjärjestyksessä säädetty 1185 tonnin viikoittainen epidemiareservi, joka ZT:llä täytyy olla epidemioiden yhteydessä kuudeksi viikoksi, perustuu paikallisiin klassisen sikaruton ja suu- ja sorkkataudin puhkeamistapauksiin.
The size of the epidemic reserve is based on the ISPA-RP study, which shows that the extra quantities of animal carcases to be expected in the event of short-term epidemics in the area covered by the association lie in this order of magnitude.
Epidemiareservin suuruus perustuu ISPA-RP-selvitykseen, jossa osoitetaan, että ZT:n toiminta-alueella on lyhytaikaisten epidemioiden yhteydessä varauduttava tämän suuruusluokan lisäykseen ruhojen määrässä.
The specified epidemic reserve of 1185 t/week stands alongside unused capacity of 2819 t/week available for the required period of six weeks. The unused capacity actually available is considerably more than twice as high as that required. As the table below shows, the ZT can cover the prescribed epidemic reserve with the operational spare capacity available in the short term at nights and at weekends — as in the other Länder.
Kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi, säädetty epidemiareservi voidaan ZT:n toiminta-alueella – kuten muissakin osavaltioissa – kattaa lyhytaikaisesti öisin ja viikonloppuisin käytettävissä olevasta, toiminnallisista syistä vapaasta kapasiteetista.
The operational spare capacity of 2376 tonnes a week available in 3-shift 7-day operation for a duration of six weeks is roughly double the prescribed epidemic reserve of 1185 tonnes a week.
Toiminnallisista syistä vapaa 2376 tonnin viikoittainen kapasiteetti, joka on käytettävissä kolmessa vuorossa seitsemänä päivänä viikossa kuuden viikon ajan, on noin kaksinkertainen suhteessa säädettyyn 1185 tonnin viikoittaiseen epidemiareserviin.
Even assuming that plant capacity is not fully utilised in 3-shift 7-day operation or is not used continuously for 7 days, sufficient operational spare capacity is available to ensure the required epidemic reserve.
Vaikka laitokset eivät olisikaan maksimaalisessa käytössä kolmessa vuorossa seitsemänä päivänä viikossa tai niitä ei käytettäisi yhtäjaksoisesti seitsemänä päivänä, käytettävissä on kuitenkin edelleen riittävästi toiminnallisista syistä vapaata kapasiteettia säädetyn epidemiareservin kattamiseen.
As the comparison of the prescribed epidemic reserve of 1185 tonnes a week with the spare capacity available in the ZT’s plant according to the ISPA-RP-study [54], the ZT has sufficient operational spare capacity in the night and at the weekend:
Kun verrataan säädettyä 1185 tonnin viikoittaista epidemiareserviä ISPA-RP-selvityksen mukaan ZT:n laitoksissa käytettävissä olevaan vapaaseen kapasiteettiin [54], voidaan todeta, että ZT:llä on öisin ja viikonloppuisin riittävästi toiminnallisista syistä vapaata kapasiteettia.
The ZT’s available spare capacity compared with the prescribed epidemic reserve (based on average capacity utilisation from 1998 to 2009)
ZT:n käytettävissä oleva vapaa kapasiteetti verrattuna säädettyyn epidemiareserviin (vuosien 1998–2009 keskimääräisen käyttöasteen perusteella)
Type of operation
Toimintatapa
Total capacity
Kokonais kapasiteetti
Available spare capacity
Käytettävissä oleva vapaa kapasiteetti
Epidemic reserve under the Verbandsordnung
Yhdistysjärjestyksen mukainen epidemia_ reservi
Spare capacity after deducting the epidemic reserve
Vapaa kapasiteetti ilman epidemiareserviä
Due to level of utilisation
käyttö asteesta riippuvainen
Due to operational factors
toiminnalli sista syistä vapaa
2 shifts on 5 days maximum capacity
2 vuorossa 5 päivänä enimmäiskapasiteetti
3 shifts on 5 days maximum capacity
3 vuorossa 5 päivänä enimmäiskapasiteetti
3 shifts on 7 days normal capacity
3 vuorossa 7 päivänä normaalikapasiteetti
3 shifts on 7 days maximum capacity
3 vuorossa 7 päivänä enimmäiskapasiteetti
This, then, confirms that the ZT — like undertakings in the other Länder — has sufficient operational spare capacity for the epidemic reserve.
Tästä käy siis ilmi, että ZT:llä – kuten muiden osavaltioiden yrityksillä – on riittävästi toiminnallisista syistä vapaata kapasiteettia käytettävissä epidemiareservin kattamiseen.
Consequently the ZT never needed to construct additional capacity in order to provide an epidemic reserve.
Näin ollen ZT:n ei ole tarvinnut suunnata lisäkapasiteettia epidemiareservin ylläpitämiseen.
The ZT therefore did not incur any net costs from the obligation.
ZT:lle ei ole myöskään siis aiheutunut nettokustannuksia tästä velvoitteesta.
However, Germany goes on to argue that under the law the ZT is not allowed to include in the disposal charges the costs of spare capacity that is used only in the event of an epidemic, since that epidemic reserve would be of public benefit.
Saksan mukaan ZT:n ei ollut oikeudellisesti mahdollista sisällyttää vain epidemioiden yhteydessä käytettävän vapaan kapasiteetin kustannuksia perittäviin maksuihin, koska epidemiareservi hyödyttää yhteisöä.
The results of the Länder survey and complainant’s contracts that have been submitted show, however, that irrespective of the legal form of the disposal undertaking or the calculation rule to be applied, all capacity costs are financed by operating revenue without exception.
Osavaltioissa järjestetyn kyselyn tulokset ja kantelun tekijän toimittamat sopimukset kuitenkin osoittavat, että kaikki kapasiteettikustannukset rahoitetaan perittävillä maksuilla käsittely-yrityksen oikeudellisesta muodosta tai sovellettavista laskentasäännöksistä riippumatta.
This is also clearly apparent in § 8 KAG RP, which states that ‘the costs underlying the usage charges and recurring contributions are to be determined in accordance with the business principles of cost accounting’.
Tämä käy yksiselitteisesti ilmi myös KAG RP:n 8 §:stä, jonka mukaan kustannukset, joihin käyttömaksut ja toistuvat maksuosuudet perustuvat, on määritettävä kustannuslaskentaa koskevien liiketaloudellisten periaatteiden mukaisesti.