natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For instance, as already indicated in the decision initiating the procedure, in the areas of health and social activities the Circular requires an agreement with the public authorities.
Esimerkkinä tästä voidaan mainita, kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä todetaan, että sosiaali- ja terveydenhuoltoalan toimintojen osalta kiertokirjeessä vaaditaan viranomaisten kanssa tehty sopimus.
As regards education, the Circular seems to require compliance with the mandatory basic principles in order for the service to be considered on a par with the public system, and it also requires operating surpluses to be reinvested in the educational activity itself.
Koulutustoiminnan osalta kiertokirjeessä näytettäisiin vaativan ensinnäkin niiden pakollisten perusperiaatteiden noudattamista, jotka takaavat, että harjoitettava toiminta on verrattavissa valtion harjoittamaan vastaavaan toimintaan. Toiseksi vaaditaan, että mahdolliset hallinnointia varten kerätyt etumaksut sijoitetaan uudelleen samaan koulutustoimintaan.
As regards cinemas, the Circular requires operators to restrict themselves to particular market segments (films of cultural interest, films that have been issued a quality certificate, films for children) if they wish to obtain the tax exemption.
Jos elokuvateattereiden pitäjät haluavat hyötyä verovapautuksesta, kiertokirjeessä asetetaan niille velvoitteeksi toimia vain tietyillä markkinasegmenteillä (kulttuuri- ja yleensä laatuelokuvat sekä lastenelokuvat).
The same applies to accommodation services in general, which must charge prices lower than the market price and not operate as normal hotels.
Majoitusalalla verovapautuksen edellytyksenä on vastaavasti markkinahintaa edullisempien hintojen soveltaminen ja toiminta, joka ei vastaa tavanomaista hotellitoimintaa.
See Articles 143 et seq. of the TUIR.
Ks. tuloverolain 143 § ja sitä seuraavat pykälät.
In general terms, the total income of non-commercial entities consist of real estate and capital income and other sources of income (Article 143 TUIR).
Yleensä ei-kaupallisten yhteisöjen kokonaistulot muodostuvat kiinteistö- ja pääomatuloista sekä erilaisista muista tuloista (tuloverolain 143 §).
Provided that specific conditions are met, non-commercial entities can opt for simplified systems for determining income (Article 145 TUIR).
Ei-kaupalliset yhteisöt voivat valita tulojensa määrittämistä varten yksinkertaistetun järjestelmän, kunhan tietyt edellytykset täyttyvät (tuloverolain 145 §).
The factors that can be used for assessment purposes pursuant to Article 149(2) TUIR are the following: more net fixed assets relating to business activities than other activities; more revenue from commercial activities than from the ‘normal value’ of supplies or services relating to institutional activities; more income from commercial activities than revenue from institutional activities (such as contributions, grants, donations and members' subscriptions).
Tuloverolain 149 §:n 2 momentissa tarkoitettu arviointi voidaan laatia seuraavien tekijöiden perusteella: liittyykö kiinteistöomaisuus enemmän kaupalliseen toimintaan vai muuhun toimintaan; onko pääosa yhteisön tuloista peräisin kaupallisesta toiminnasta vai muuhun toimintaan liittyvien toimitusten tai palvelujen ”tavanomaisesta arvosta”; onko pääosa tuloista peräisin kaupallisesta toiminnasta vai esimerkiksi erilaisista yhteisölle suoritetuista rahoitusosuuksista, avustuksista ja jäsenmaksuista.
See, inter alia, Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, paragraph 56, and Case C-487/06 P British Aggregates [2008] ECR I-10505, paragraphs 81-83.
Ks. esim. asia C-88/03, Portugali v. komissio (Kok., s. I-7115, 56 kohta), ja asia C-487/06 P British Aggregates (Kok., s. I-10505, 81–83 kohta).
Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747.
Asia C-280/00, Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (Kok., s. I-7747).
OJ L 83, 27.3.1999, p. 1.
EYVL L 83, 27.3.1999, s. 17.
Former Article 111a TUIR.
Entinen tuloverolain 111 a artikla.
Furthermore, the entities in question mainly operate in limited geographical areas (at local level) and the activities are targeted at specific categories of users/recipients.
Lisäksi tällaiset yhteisöt toimivat tavallisesti rajoitetulla maantieteellisellä alueella (paikallisesti) ja niiden toiminta on suunnattu tietyille käyttäjä- tai tuensaajaryhmille.
Under Italian law, for all religions accepted by the State, including the Catholic Church, religious aims are deemed equivalent to charitable and educational aims for tax purposes.
Laissa säädetään, että kaikkien valtiossa hyväksyttyjen uskontokuntien, myös katolisen kirkon, toiminnan tavoitteena on verotukseen liittyvien näkökohtien osalta oltava hyväntekeväisyys ja koulutus.
See Opinion No 266 of 18 June 1996.
Ks. lausunto nro 266, 18.6.1996.
Written Question E-177/2009 (OJ C 189, 13.7.2010).
Kirjallinen kysymys E-177/2009 (EUVL C 189, 13.7.2010).
See paragraphs (31) et seq.
Ks. edellä johdanto-osan 31 kappale ja sitä seuraavat kappaleet.
This also guarantees compliance with the international agreements signed between Italy and the Holy See as regards ecclesiastical institutions.
Näin varmistetaan myös Italian ja Pyhän istuimen välillä tehtyjen, kirkollisia yhteisöjä koskevien kansainvälisten sopimusten noudattaminen.
Out of the original complainants, only Pietro Ferracci and Scuola Elementare Maria Montessori s.r.l. submitted comments on the decision initiating the procedure.
Alkuperäisistä kantelun tekijöistä vain Pietro Ferracci ja Scuola Elementare Maria Montessori s.r.l. ovat esittäneet huomautuksia menettelyn aloittamista koskevan päätöksen vuoksi.
Decree Law No 203/2005, converted into Law No 248 of 2 December 2005.
Asetus nro 203/2005, vahvistettu laiksi 2.12.2005 annetulla lailla nro 248.
Decree Law No 223/2006, converted into Law No 248 of 4 August 2006.
Asetus nro 223/2006, vahvistettu laiksi 4.8.2006 annetulla lailla nro 248.
Article 7(2a) of Decree Law No 203/2005; Article 91a(4) of Decree Law No 1/2012.
Asetus nro 203, 30.9.2005, 7 §:n 2 a momentti; asetus nro 1/2012, 91 a §:n 4 momentti.
See Article 13(13) of Decree Law No 201/2011 and also Article 9(8) of Legislative Decree No 23/2011, which refers to Article 7(1)(i) of the ICI law.
Ks. asetus nro 201/2012, 13 §:n 13 momentti, ja lakiasetus nro 23/2011, 9 §:n 8 momentti, jossa viitataan ICI-lain 7 §:n 1 momenttiin.
See paragraph (23) for the description of Article 7(1)(i) of the ICI law.
Johdanto-osan 23 kappaleessa on selostus ICI-lain 7 §:n 1 momentin i alamomentin sisällöstä.
See Article 9(6) of Decree Law No 174 of 10 October 2012, converted, with amendments, into Law No 213 of 7 December 2012 (Official Gazette No 286 of 7 December 2012).
Ks. 9 §:n 6 momentti 10.10.2012 annetussa asetuksessa nro 174, joka on muutettuna vahvistettu laiksi 7.12.2012 annetulla lailla nro 213 (Italian virallinen lehti 286, 7.12.2012).
See Opinion No 4802/2012, issued on 13 November 2012 (case No 10380/2012).
Ks. lausunto nro 4802/2012, 13.11.2012 (asia nro 10380/2012).
Decree No 200 of 19 November 2012, published in Official Gazette No 274 of 23 November 2012.
Asetus nro 200, 19.11.2012, Italian virallinen lehti nro 274, 23.11.2012.
See Article1(1)(p) of the Regulation of the Minister for Economic Affairs and Finance of 19 November 2012.
Ks. talous- ja valtiovarainministerin täytäntöönpanoasetus, 19.11.2012, 1 §, 1 momentti, p alamomentti.
Article 3 of the Regulation of the Minister for Economic Affairs and Finance of 19 November 2012.
Talous- ja valtiovarainministerin täytäntöönpanoasetus, 19.11.2012, 3 §.
Article 4 of the Regulation of the Minister for Economic Affairs and Finance of 19 November 2012.
Talous- ja valtiovarainministerin täytäntöönpanoasetus, 19.11.2012, 4 §.
Further requirements are found in the definitions in Article 1 of the Regulation.
Muut edellytykset ovat täytäntöönpanoasetuksen 1 §:ssä olevissa määritelmissä.
In particular, for accommodation services, Article 1(1)(j) of the Regulation states that only certain categories of people will be given access and that opening periods must not be continuous.
Täytäntöönpanoasetuksen 1 §:n 1 momentin j alamomentissa säädetään majoitustoiminnan osalta, että pääsy voidaan myöntää ainoastaan määrätyille kohderyhmille ja että aukiolo ei saa olla jatkuvaa.
More specifically, as regards ‘social accommodation’, the Regulation indicates that the services must target people with temporary or permanent special needs or people who are disadvantaged due to physical, psychological, economic, social or family conditions.
Siinä todetaan muun muassa, että ”sosiaalisen majoitustoiminnan” on oltava tarkoitettu henkilöille, joilla on tilapäisiä tai pysyviä erityistarpeita tai jotka ovat fyysisten, psyykkisten, taloudellisten tai sosiaalisten olosuhteiden vuoksi tai perhesyistä muita heikommassa asemassa.
See paragraph (84).
Ks. edellä johdanto-osan 84 kappale.
See also Circular No 4/2006 of 16 May 2006 of the Agenzia del Territorio.
Ks. myös Agenzia del Territorio -viraston kiertokirje nro 4/2006, 16.5.2006.
See inter alia Case C-41/90 Höfner [1991] ECR I-1979, paragraph 21; Case C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze [2006] ECR I-289, paragraphs 107 et seq.
Ks. esim. asia C-41/90, Höfner (Kok., s. I-1979, 21 kohta); asia C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze (Kok., s. I-289, 107 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
Joined Cases 209/78 to 215/78 and 218/78 Van Landewyck [1980] ECR 3125, paragraph 21; Case C-244/94 FFSA and others [1995] ECR I-4013; Case C-49/07 MOTOE [2008] ECR I-4863, paragraphs 27 and 28.
Yhdistetyt asiat 209/78–215/78 ja 218/78, Van Landewyck (Kok., s. 3125, 21 kohta); asia C-244/94, FFSA ym. (Kok., s. I-4013); asia C-49/07, MOTOE (Kok., s. I-4863, 27 ja 28 kohta).
See Cases C-471/09 P to C-473/09 P Diputación Foral de Álava and others/Commission, not yet published in the ECR, paragraph 98; see also Joined Cases C-71/09 P, C-73/09 P and C-76/09 P Comitato ‘Venezia vuole vivere’ v Commission, not yet published in the ECR, paragraph 130 and the case law quoted there.
Ks. asiat C-471/09–473/09 P, Diputación Foral de Álava ym. v. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 98 kohta); ks. myös yhdistetyt asiat C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P, Comitato ”Venezia vuole vivere” v. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 130 kohta ja oikeuskäytäntö, johon siinä viitataan).
Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline [2001] ECR I-8365, paragraph 38.
Asia C-143/99, Adria-Wien Pipeline (Kok., s. I-8365, 38 kohta).
See Case C-66/02 Italy v Commission [2005] ECR I-10901, paragraph 94.
Ks. asia C-66/02, Italia v. komissio (Kok., s. I-10901, 94 kohta).
See, inter alia, Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, paragraph 56; Joined Cases C-78/08 to C-80/08 Paint Graphos, not yet published, paragraph 49.
Ks. esim. asia C-88/03, Portugali v. komissio (Kok., s. I-7115, 56 kohta), ja yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos (ei vielä julkaistu, 49 kohta).
See Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline GmbH and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke [2001] ECR I-8365, paragraph 42.
Asia C-143/99, Adria-Wien Pipeline GmbH e Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (Kok., s. I-8365, 42 kohta).
Articles 1 and 3 of Legislative Decree No 504/92.
Ks. lakiasetuksen nro 504/92 1 ja 3 §.
Joined Cases C-78/08 to C-80/08 Paint Graphos, paragraph 67; see also Case C-487/06 British Aggregates v Commission [2008] ECR I-10505, paragraph 84 and case law cited there.
Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos, 67 kohta; Ks. myös asia C-487/06 P British Aggregates v. komissio (Kok., s. I-10505, 84 kohta, ja oikeuskäytäntö, johon siinä viitataan).
Case C-487/06 British Aggregates v Commission [2008] ECR I-10505, paragraph 85.
Asia C-487/06, British Aggregates v. komissio (Kok., s. I-10505, 85 kohta).
Joined Cases C-78/08 to C-80/08 Paint Graphos, paragraph 70.
Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos, 70 kohta.
See paragraph 26 of the Commission notice on the application of the state aid rules to measures relating to direct business taxation.
Ks. komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen, 26 kohta.
Joined Cases C-78/08 to C-80/08 Paint Graphos, paragraphs 73 et seq.
Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos, 73 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 44; Case C-148/04 Unicredito Italiano [2005] ECR I-11137, paragraph 54; Case C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze [2006] ECR I-289, paragraph 140; Joined Cases C-78/08 to C-80/08 Paint Graphos, not yet published, paragraph 78; Case T-303/10 Wam Industriale Spa v Commission, not yet published, paragraphs 25 et seq.
Ks. asia C-372/97, Italia v. komissio (Kok., s. I-3679, 44 kohta); asia C-148/04, Unicredito Italiano (Kok., s. I-11137, 54 kohta); asia C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze (Kok., s. I-289, 140 kohta); yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos, 78 kohta (ei vielä julkaistu); asia T-303/10, Wam Industriale Spa v. komissio, 25 kohta ja sitä seuraavat kohdat (ei vielä julkaistu).
See Case C-88/03 Portugal v Commission, paragraph 91, and Case C-172/03 Heiser [2005] ECR I-1627, paragraph 35; Case C-494/06 P, Commission v Wam [2009] ECR I-3639, paragraph 51.
Ks. asia C-88/03, Portugali v. komissio, 91 kohta, ja asia C-172/03, Heiser (Kok., s. I-1627, 35 kohta); asia C-494/06, komissio v. Wam (Kok., s. I-3639, 51 kohta).
See Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 30, and Heiser, paragraph 55.
Ks. asia C-156/98, Saksa v. komissio (Kok., s. I-6857, 30 kohta) ja Heiser, 55 kohta.
See Case T-298/97 Alzetta ECR [2000] II-2319, paragraphs 93 et seq.
Ks. asia T-298/97, Alzetta (Kok., s. II-2319, 93 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
See Case C-142/87 Belgium v Commission [1990] ECR I-959, ‘Tubemeuse’, paragraph 43; Joined Cases C-278/92 to C-280/92 Spain v Commission [1994] ECR I-4103, paragraph 42, and Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747, paragraph 81.
Asia C-142/87, Belgia v. komissio (Kok., s. I-959, 43 kohta); yhdistetyt asiat C-278/92, C-279/92 ja C-280/92, Espanja v. komissio (Kok., s. I-4103, 42 kohta); asia C-280/00, Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (Kok., s. I-7747, 81 kohta).
Case T-171/02 Sardegna v Commission [2005] ECR II-2123, paragraph 86 et seq; Case C-113/00 Spain v Commission [2002] ECR I-7601, paragraph 30; Case T-288/97, Friuli Venezia Giulia v Commission [2001] ECR II-1169, paragraphs 44 and 46.
Ks. asia T-171/02, Sardinia v. komissio (Kok., s. II-2123, 86 kohta ja sitä seuraavat kohdat); asia C-113/00, Belgia v. komissio (Kok., s. I-7601, 30 kohta); asia T-288/97, Van den Bergh Foods v. komissio (Kok., s. II-1169, 44 ja 46 kohta).
Joined Cases T-195/01 and T-207/01 Government of Gibraltar v Commission [2002] ECR II-2309, paragraph 111.
Ks. yhdistetyt asiat T-195/01 ja T-207/01, Governement of Gibraltar v. komissio (Kok., s. II-2309, 111 kohta).
In their observations on the comments from third parties, the Italian authorities claimed that Article 107(3)(d) of the Treaty could be applicable – in theory – only to certain activities listed in Article 7(1)(i).
Italian viranomaiset esittivät asianomaisten huomautuksia koskevissa huomioissaan, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohtaa voitaisiin soveltaa teoriassa ainoastaan tiettyyn asetuksen 7 §:n 1 momentin i alamomentissa lueteltuun toimintaan.
However, no further arguments were put forward to support this.
Tästä asiasta ei kuitenkaan esitetty lisäperusteluja.
In particular, as regards revocation, see Article 19 of Law No 222 of 20 May 1985.
Peruuttamisen osalta ks. erityisesti 20 päivänä toukokuuta 1985 annetun lain nro 222 19 §.
In 2010 and 2011, Italy carried out 2030 checks on non-commercial entities and issued 5086 tax assessment notices.
Italia on vuosina 2010–2011 tarkastanut 2030 ei-kaupallista yhteisöä ja tehnyt 5086 verotuspäätöstä.
See Circular No 20/E of the Tax Revenue Agency of 16 April 2010.
Ks. Agenzia delle entraten 16 päivänä huhtikuuta 2010 päivätty kiertokirje nro 20/E.
Case C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze [2006] ECR I-289, paragraphs 121-123.
Ks. asia C-222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze v. Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato ja Cassa di Risparmio di San Miniato SpA (Kok., s. I-289, 121–123 kohta).
See, in particular, Article 1(18) of Legislative Decree No 502 of 30 December 1992.
Ks. erityisesti 30 päivänä joulukuuta 1992 annetun lakiasetuksen nro 502 1 §:n 18 momentti.
See Case T-319/99 FENIN v Commission [2003] ECR II-357, paragraph 39, confirmed by Case C-205/03 P FENIN v Commission [2006] I-6295; Joined Cases C-264/01, C-306/01, C-354/01 and C-355/01 AOK Bundesverband and Others [2004] ECR I-2493, paragraphs 45 to 55; see also Case T-137/10, CBI v Commission, not yet published.
Ks. asia T-319/99, FENIN vs. komissio (Kok., s. II-357, 39 kohta), vahvistettu asiassa C-205/03 P, FENIN vs. komissio (Kok., s. I-6295); Yhdistetyt asiat C-264/01, C-206/01, C-354/01 ja C-355/01, AOK Bundesverband ym. (Kok., s. I-2493, s. 45–55); ks. myös asia T-137/10, CBI vs. komissio, ei vielä julkaistu.
Case 263/86 Humbel and Edel [1988] ECR 5365, paragraphs 17 and 18; Case C-109/92 Wirth [1993] ECR I-6447, paragraphs 15 and 16; Case C-76/05 Schwarz [2007] ECR I-6849, paragraph 39.
Asia 263/86, Humbel ja Edel (Kok., s. 5365, 17 ja 18 kohta); asia C-109/92, Wirth (Kok., s. I-6447, 15 ja 16 kohta); asia C-76/05, Schwarz (Kok., s. I-6849, 39 kohta).
See also judgment of the EFTA Court of 21 February 2008 in Case E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund v EFTA Surveillance Authority, paragraphs 80-83.
Ks. myös EFTAn tuomioistuimen asiassa E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund vs. EFTAn valvontaviranomainen, 21.2.2008 antama tuomio, 80–83 kohta.
Case C-70/72 Commission v Germany [1973] ECR 813, paragraph 13.
Asia C-70/72, komissio v. Saksa (Kok., s. 813, 13 kohta).
Joined Cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92 Spain v Commission [1994] ECR I-4103, paragraph 75.
Yhdistetyt asiat C-278/92, C-279/92 ja C-280/92, Espanja v. komissio (Kok., s. I-4103, 75 kohta).
Case C-75/97 Belgium v Commission [1999] ECR I-030671, paragraphs 64-65.
Asia C-75/97, Belgia v. komissio (Kok., s. I-3671, 64-65 kohta).
Notice from the Commission — Towards an effective implementation of Commission decisions ordering Member States to recover unlawful and incompatible State aid, OJ C 272, 15.11.2007, p. 4, paragraph 18.
Komission tiedonanto – Sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää edellyttävien komission päätösten tehokas täytäntöönpano jäsenvaltioissa (EUVL C 272, 15.11.2007, s. 4, 18 kohta).
Case C-182/03 and C-217/03 Belgium and Forum 187 ASBL v Commission [2006] ECR I-5479, paragraph 147.
Asiat C-182/03 ja C-217/03, Belgia ja Forum 187 ASBL v. komissio (Kok., s. I-5479, 147 kohta).
Case C-214/07 Commission v Spain [2008] ECR I-8357, paragraphs 13 and 22.
Asia C-214/07, komissio v. Espanja (Kok., s. I-08357, 13 ja 22 kohta).
Case C-404/00 Commission v Spain [2003] ECR I-6695, paragraph 47.
Asia C-404/00, komissio v. Espanja (Kok., s. I-6695, 47 kohta).
Case C-75/97 Belgium v Commission (‘Maribel I’) [1999] ECR I-3671, paragraph 86; Case C-214/07 Commission v France [2008] ECR I-8357, paragraphs 13, 22 and 48.
Asia C-75/97, Belgia v. komissio, ”Maribel I” (Kok., s. I-3671, 86 kohta); asia C-214/07, komissio v. Ranska (Kok., s. I-08357, 13, 22 ja 48 kohta).
LIST OF THE INTERESTED THIRD PARTIES THAT SUBMITTED COMMENTS ON THE DECISION INITIATING THE PROCEDURE
LUETTELO ASIANOMAISISTA, JOTKA TOIMITTIVAT HUOMAUTUKSIA MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVAN PÄÄTÖKSEN PERUSTEELLA
Name/Address
Nimi tai nimitys/Osoite
In their letter of 12 September 2007, they drew the Commission's attention to Article 149 of the Income Tax Code (‘Testo Unico delle Imposte sui Redditi’, hereinafter ‘TUIR’) approved by Presidential Decree No 917 of 22 December 1986.
Kantelun tekijät kiinnittivät 12 päivänä syyskuuta 2007 päivätyssä kirjeessä komission huomion 22 päivänä joulukuuta 1986 annetulla tasavallan presidentin asetuksella nro 917 vahvistetun tuloverolain (Testo unico delle imposte sui redditi) 149 §:ään.
In their view, that Article granted favourable tax treatment only to ecclesiastical institutions and amateur sports clubs.
Kantelun tekijöiden mukaan kyseisessä pykälässä myönnetään suotuisa verotuskohtelu ainoastaan kirkollisille yhteisöille ja amatööriurheiluseuroille.
On 26 April 2010, two complainants each brought an action for annulment before the General Court against the Commission's letter of 15 February 2010 [2].
Kantelun tekijöistä kaksi nosti 26 päivänä huhtikuuta 2010 Euroopan unionin tuomioistuimessa kumpikin erillisen kumoamiskanteen 15 päivänä helmikuuta 2010 päivättyä komission kirjettä vastaan [2].
At the applicants' request, the Court ordered the removal of the case from the register on 18 November 2010 [3].
Kantajien pyynnöstä asiat poistettiin unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä 18 päivänä marraskuuta 2010 [3].
By letter of 10 November 2010, the Italian authorities asked the Commission for copies of the letters sent to the complainants between 2006 and 2010.
Italian viranomaiset pyysivät 10 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä jäljennöksiä kirjeistä, jotka komissio oli lähettänyt kantelun tekijöille vuosina 2006–2010.
These were sent to Italy on 2 December 2010.
Kirjeet toimitettiin Italian viranomaisille 2 päivänä joulukuuta 2010.
On 27 June 2012, the Commission received additional information from the complainants, including comments on the new IMU legislation. On 6 July 2012, these observations were forwarded to Italy for comment.
Komissio sai 27 päivänä kesäkuuta 2012 kantelun tekijöiltä lisätietoja, muun muassa uutta IMU-veroa koskevia huomautuksia, jotka toimitettiin 6 päivänä heinäkuuta 2012 asianomaiselle jäsenvaltiolle, jotta tämä voisi esittää niistä omat huomautuksensa.
The Italian authorities and the 78 interested parties claim that the specific activities carried on by non-commercial entities benefiting from the ICI exemption cannot be considered economic activities. They argue that these activities – mainly targeting very specific categories of recipients - do not constitute an offer of goods or services on the market and are thus not in competition with the activities carried on by commercial undertakings.
Italian viranomaiset ja 78 asianomaista väittävät ensinnäkin, että ICI-verosta vapautettujen ei-kaupallisten yhteisöjen harjoittamaa toimintaa ei voida pitää taloudellisena toimintana, koska se on osoitettu pääasiallisesti tarkoin määritellyille kohderyhmille eikä siihen sisälly tavaroiden tai palvelujen tarjoamista markkinoilla, minkä vuoksi se ei kilpaile kaupallisten yritysten harjoittaman toiminnan kanssa.
According to the Italian authorities and some of the 78 interested parties, in most cases these activities have specific characteristics. For example, they are performed in the public interest or for solidarity purposes, either free of charge or for reduced fees.
Italian viranomaiset ja osa 78 asianomaisesta väittävät, että useimmissa tapauksissa tällaiseen toimintaan liittyy tiettyjä ominaispiirteitä esimerkiksi siten, että sillä on sosiaalisia tavoitteita tai sitä toteutetaan yhteisvastuun tarkoituksessa, maksutta tai alennettuun hintaan.
As regards the ICI exemption, the two parties point out that the contested measure was introduced by Italy in 2005.
ICI-verosta myönnettävän vapautuksen osalta asianomaiset vahvistavat, että Italian viranomaiset ottivat riidanalaisen toimenpiteen käyttöön vuonna 2005.
After the entry into force of Decree Law No 203/2005, the ICI exemption applied to non-commercial entities carrying on the activities listed by the legislation, even if they were of a commercial nature [27].
Asetuksen nro 203/2005 [27] voimaantulon jälkeen vapautusta ICI-verosta sovellettiin ei-kaupallisiin yhteisöihin, jotka harjoittivat säännöksissä mainittua toimintaa, vaikka se olisi ollut luonteeltaan kaupallista.