natgillin/translations-raw huggingface dataset:
the appropriateness of the information requirements under Article 14, in particular whether they are sufficient to enable investors to take an informed investment decision;
edellä 14 artiklassa tarkoitettujen tiedonantovaatimusten tarkoituksenmukaisuus ja erityisesti se, ovatko tiedot riittäviä, jotta sijoittajat voivat tehdä perustellun sijoituspäätöksen;
the use of the different qualifying investments by qualifying social entrepreneurship funds and what impact this has had on the development of social undertakings across the Union;
se, miten vaatimukset täyttävät yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot ovat käyttäneet erilaisia vaatimukset täyttäviä sijoituksia ja miten tämä on vaikuttanut yhteiskunnallisten yritysten kehittymiseen eri puolilla unionia;
the appropriateness of establishing a European label for ‘social enterprises’;
mahdollisuus ottaa käyttöön unionin tason merkki yhteiskunnallisia yrityksiä varten;
the possibility of allowing social entrepreneurship funds established in a third country to use the designation ‘EuSEF’, taking into account experience in applying the Commission Recommendation regarding measures intended to encourage third countries to apply minimum standards of good governance in tax matters;
mahdollisuus sallia kolmansiin maihin sijoittautuneiden yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen käyttää ”EuSEF”-nimitystä ottaen huomioon kokemukset, jotka on saatu sovellettaessa komission suositusta toimenpiteistä, joilla kannustetaan EU:n ulkopuolisia maita soveltamaan hyvän hallintotavan vähimmäisvaatimuksia verotusalalla;
the practical application of the criteria for identifying qualifying portfolio undertakings, the impact of this on the development of social undertakings across the Union and their positive social impact;
vaatimukset täyttävien salkkuyritysten tunnistamiskriteerien käytännön soveltaminen, tämän vaikutus yhteiskunnallisten yritysten kehittymiseen eri puolilla unionia ja yritysten myönteinen yhteiskunnallinen vaikutus;
an analysis of the procedures implemented by managers of qualifying social entrepreneurship funds so as to measure the positive social impact generated by the qualifying portfolio undertakings referred to in Article 10 and an assessment of the feasibility of introducing harmonised standards for measuring the social impact at Union level in a manner consistent with Union social policy;
analyysi 10 artiklassa tarkoitetuista, vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien täytäntöönpanemista menettelyistä vaatimukset täyttävien salkkuyritysten myönteisten yhteiskunnallisten vaikutusten arvioimiseksi ja arvio siitä, olisiko mahdollista ottaa käyttöön yhdenmukaiset vaatimukset yhteiskunnallisen vaikutuksen arviointia varten unionin tasolla tavalla, joka on yhdenmukainen unionin sosiaalipolitiikan kanssa;
the possibility of extending the marketing of qualifying social entrepreneurship funds to retail investors;
mahdollisuus laajentaa vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen markkinointia vähittäissijoittajiin;
the appropriateness of including qualifying social entrepreneurship funds within eligible assets under Directive 2009/65/EC;
se, onko vaatimukset täyttävät yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot aiheellista sisällyttää direktiivin 2009/65/EY mukaisiin sijoituskelpoisiin kohteisiin;
an examination of possible tax obstacles for social entrepreneurship funds and an assessment of possible tax incentives aimed at encouraging social entrepreneurship in the Union;
tutkimus mahdollisista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen veroesteistä ja arvio mahdollisista veroeduista, joilla kannustettaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen unionissa;
an evaluation of any barriers that may have impeded investment into funds using the designation ‘EuSEF’, including the impact on institutional investors of other Union law of a prudential nature.
arviointi esteistä, jotka ovat saattaneet estää sijoittamasta ”EuSEF”-nimitystä käyttäviin rahastoihin, mukaan luettuna muun vakavaraisuutta koskevan unionin lainsäädännön vaikutus yhteisösijoittajiin.
by 22 July 2017 as regards points (a) to (e) and (g) to (m); and
viimeistään 22 päivänä heinäkuuta 2017 a–e ja g–m alakohdan osalta ja
by 22 July 2015 as regards point (f).
viimeistään 22 päivänä heinäkuuta 2015 f alakohdan osalta.
It shall gather data for assessing whether it is necessary to extend the scope to allow for managers of social entrepreneurship funds with assets under management that in total exceed the threshold provided for in Article 2(1) to become managers of qualifying social entrepreneurship fund in accordance with this Regulation.
Siinä on kerättävä tietoa sen arvioimiseksi, onko soveltamisalaa tarpeen laajentaa siten, että sellaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja hallinnoivat hoitajat, joiden sijoituskohteiden yhteisarvo ylittää 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn kynnysarvon, voivat toimia vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajina tämän asetuksen mukaisesti.
It shall apply from the 22 July 2013, except for Article 3(2), Article 9(5), Article 10(2) and Article 14(4), which shall apply from 15 May 2013.
Sitä sovelletaan 22 päivästä heinäkuuta 2013, lukuun ottamatta 3 artiklan 2 kohtaa, 9 artiklan 5 kohtaa, 10 artiklan 2 kohtaa ja 14 artiklan 4 kohtaa, joita sovelletaan 15 päivästä toukokuuta 2013.
OJ C 229, 31.7.2012, p. 55.
EUVL C 229, 31.7.2012, s. 55.
Where a manager of a qualifying social entrepreneurship fund delegates functions to third parties, the manager’s liability towards the qualifying social entrepreneurship fund or the investors therein shall remain unaffected.
Mikäli vaatimukset täyttävän yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja siirtää tehtäviään kolmannelle osapuolelle, tehtävien siirtäminen rahaston hoitajalta kolmannelle osapuolelle ei vaikuta hoitajan vastuuseen vaatimukset täyttävää yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa tai sen sijoittajia kohtaan.
The manager shall not delegate functions to the extent that, in essence, it can no longer be considered to be the manager of the qualifying social entrepreneurship fund and to the extent that it becomes a letter-box entity.
Hoitaja ei saa siirtää tehtäviään niin laajasti, että sen ei enää käytännössä katsota olevan vaatimukset täyttävän yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja ja että siitä tulee postilaatikkoyhteisö.
The delegation of power referred to in Article 3(2), Article 9(5), Article 10(2) and Article 14(4) shall be conferred on the Commission for a period of four years from 15 May 2013.
Siirretään 3 artiklan 2 kohdassa, 9 artiklan 5 kohdassa, 10 artiklan 2 kohdassa ja 14 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle neljäksi vuodeksi 15 päivästä toukokuuta 2013.
The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of powers not later than nine months before the end of the four year period.
Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen neljän vuoden pituisen kauden päättymistä.
Where there are clear and demonstrable grounds that lead the competent authority of the host Member State to believe that the manager of a qualifying social entrepreneurship fund is in breach of this Regulation within its territory, it shall promptly inform the competent authority of the home Member State accordingly. The competent authority of the home Member State shall take appropriate measures.
Jos isäntäjäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on selkeitä ja todistettavissa olevia syitä uskoa, että vaatimukset täyttävän yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja rikkoo tätä asetusta sen alueella, sen on ilmoitettava tästä viipymättä kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toteutettava aiheelliset toimenpiteet.
Regulation (EU) No 347/2013 of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 347/2013,
on guidelines for trans-European energy infrastructure and repealing Decision No 1364/2006/EC and amending Regulations (EC) No 713/2009, (EC) No 714/2009 and (EC) No 715/2009
Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1364/2006/EY kumoamisesta sekä asetusten (EY) N:o 713/2009, (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 muuttamisesta
On 26 March 2010, the European Council agreed to the Commission’s proposal to launch a new strategy ‘Europe 2020’.
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen uuden Eurooppa 2020 -strategian käyttöönotosta.
One of the priorities of the Europe 2020 strategy is sustainable growth to be achieved by promoting a more resource-efficient, more sustainable and more competitive economy.
Yksi Eurooppa 2020 -strategian painopisteistä on kestävä kasvu, joka saavutetaan edistämällä resurssitehokkaampaa, kestävämpää ja kilpailukykyisempää taloutta.
That strategy put energy infrastructures at the forefront as part of the flagship initiative ‘Resource efficient Europe’, by underlining the need to urgently upgrade Europe’s networks, interconnecting them at the continental level, in particular to integrate renewable energy sources.
Energiainfrastruktuurit nostetaan keskeiseen asemaan strategian lippulaivahankkeessa ”Resurssitehokas Eurooppa”, jossa korostetaan tarvetta parantaa Euroopan verkkoja pikaisesti siten, että ne voidaan liittää yhteen koko mantereen laajuisesti, jotta mahdollistetaan erityisesti uusiutuvien energialähteiden liittäminen verkkoon.
The target agreed in the conclusions of the March 2002 Barcelona European Council for Member States to have a level of electricity interconnections equivalent to at least to 10 % of their installed production capacity has not yet been achieved.
Barcelonassa maaliskuussa 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä sovittua tavoitetta, jonka mukaan jäsenvaltioiden sähköverkkojen yhteenliitäntäasteen olisi vastattava vähintään kymmentä prosenttia niiden asennetusta tuotantokapasiteetista, ei ole vielä saavutettu.
The communication from the Commission entitled ‘Energy infrastructure priorities for 2020 and beyond — A Blueprint for an integrated European energy network’, followed by the Council conclusions of 28 February 2011 and the European Parliament resolution [4], called for a new energy infrastructure policy to optimise network development at European level for the period up to 2020 and beyond, in order to allow the Union to meet its core energy policy objectives of competitiveness, sustainability and security of supply.
Komission tiedonannossa ”Energiainfrastruktuurien painopisteet vuodelle 2020 ja sen jälkeen – Suunnitelma integroitua eurooppalaista energiaverkkoa varten” sekä sen pohjalta 28 päivänä helmikuuta 2011 annetuissa neuvoston päätelmissä ja Euroopan parlamentin päätöslauselmassa [4] peräänkuulutettiin uutta energiainfrastruktuuripolitiikkaa, jonka avulla voidaan optimoida verkkojen kehittämistä Euroopan tasolla vuoteen 2020 ulottuvana ajanjaksona ja sen jälkeen, jotta unioni voisi saavuttaa kilpailukykyä, kestävyyttä ja toimitusvarmuutta koskevat keskeiset energiapoliittiset tavoitteensa.
The European Council of 4 February 2011 underlined the need to modernise and expand Europe’s energy infrastructure and to interconnect networks across borders, in order to make solidarity between Member States operational, to provide for alternative supply or transit routes and sources of energy and to develop renewable energy sources in competition with traditional sources.
Helmikuun 4 päivänä 2011 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta nykyaikaistaa ja laajentaa Euroopan energiainfrastruktuuria sekä liittää verkot yhteen yli rajojen, jotta jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus toimisi käytännössä, saataisiin toteutettua vaihtoehtoiset toimitus- ja kauttakuljetusreitit ja energialähteet ja uusiutuvat energialähteet voisivat kehittyä ja kilpailla perinteisten lähteiden rinnalla.
It insisted that no Member State should remain isolated from the European gas and electricity networks after 2015 or see its energy security jeopardised by lack of the appropriate connections.
Se painotti, että vuoden 2015 jälkeen mikään jäsenvaltio ei saisi olla eristyksissä Euroopan kaasu- ja sähköverkoista eikä minkään jäsenvaltion energiavarmuus saisi vaarantua asianmukaisten yhteenliitäntöjen puuttumisen vuoksi.
Decision No 1364/2006/EC of the European Parliament and of the Council [5] lays down guidelines for trans-European energy networks (TEN-E).
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1364/2006/EY [5] vahvistetaan Euroopan laajuisia energiaverkkoja (TEN-E) koskevat suuntaviivat.
Those guidelines have as objectives to support the completion of the Union internal energy market while encouraging the rational production, transportation, distribution and use of energy resources, to reduce the isolation of less-favoured and island regions, to secure and diversify the Union’s energy supplies, sources and routes, including through cooperation with third countries, and to contribute to sustainable development and protection of the environment.
Suuntaviivojen tavoitteena on tukea unionin energian sisämarkkinoiden toteuttamista sekä edistää energiavarojen järkiperäistä tuotantoa, kuljetusta, jakelua ja käyttöä, vähentää epäsuotuisten alueiden ja saarialueiden eristyneisyyttä, turvata unionin energiansaanti sekä energialähteet ja toimitusreitit ja monipuolistaa niitä myös yhteistyössä kolmansien maiden kanssa ja edistää kestävää kehitystä ja ympäristönsuojelua.
Evaluation of the current TEN-E framework has clearly shown that this framework, while making a positive contribution to selected projects by giving them political visibility, lacks vision, focus, and flexibility to fill identified infrastructure gaps.
Nykyisen TEN-E-kehyksen arviointi on selvästi osoittanut, että tämä kehys on vaikuttanut myönteisesti valittuihin hankkeisiin antamalla niille poliittista näkyvyyttä, mutta siitä puuttuu kokonaisnäkemys eikä se ole riittävän kohdennettu ja joustava, jotta infrastruktuureissa havaitut puutteet voitaisiin korjata.
The Union should therefore increase its efforts to meet future challenges in this field, and due attention should be paid to identifying potential future gaps in energy demand and supply.
Unionin olisi sen vuoksi lisättävä toimiaan vastatakseen tämän alan tuleviin haasteisiin ja kiinnitettävä asiaankuuluvaa huomiota siihen, että voidaan havaita mahdolliset tulevat puutteet energian kysynnässä ja tarjonnassa.
Accelerating the refurbishment of existing energy infrastructure and the deployment of new energy infrastructure is vital to achieve the Union’s energy and climate policy objectives, consisting of completing the internal market in energy, guaranteeing security of supply, in particular for gas and oil, reducing greenhouse gas emissions by 20 % (30 % if the conditions are right), increasing the share of renewable energy in final energy consumption to 20 % [6] and achieving a 20 % increase in energy efficiency by 2020 whereby energy efficiency gains may contribute to reducing the need for construction of new infrastructures.
On olennaisen tärkeää nopeuttaa olemassa olevien energiainfrastruktuurien parantamista ja uusien energiainfrastruktuurien käyttöönottoa, jotta voidaan saavuttaa unionin energia- ja ilmastopoliittiset tavoitteet eli toteuttaa energian sisämarkkinat, turvata toimitusvarmuus, erityisesti kaasun ja öljyn osalta, vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 20 prosenttia (oikeissa olosuhteissa 30 prosenttia), kasvattaa uusiutuvien energialähteiden osuus energian loppukäytöstä 20 prosenttiin [6] ja parantaa energiatehokkuutta 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä niin, että energiatehokkuuden lisääntyminen voi osaltaan vähentää uusien infrastruktuurien rakentamisen tarvetta.
At the same time, the Union has to prepare its infrastructure for further decarbonisation of its energy system in the longer term towards 2050.
Samaan aikaan unionin on valmisteltava infrastruktuurejaan siihen, että sen energiajärjestelmässä irtaudutaan hiilestä vuoteen 2050 ulottuvalla pidemmällä aikavälillä.
This Regulation should therefore also be able to accommodate possible future Union energy and climate policy objectives.
Tässä asetuksessa olisi sen vuoksi voitava ottaa huomioon myös unionin mahdolliset tulevat energia- ja ilmastopoliittiset tavoitteet.
Despite the fact that Directive 2009/72/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 concerning common rules for the internal market in electricity [7] and Directive 2009/73/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 concerning common rules for the internal market in natural gas [8] provide for an internal market in energy, the market remains fragmented due to insufficient interconnections between national energy networks and to the suboptimal utilisation of existing energy infrastructure.
Vaikka energian sisämarkkinoista säädetään sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/72/EY [7] ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/73/EY [8], nämä sisämarkkinat ovat edelleen hajanaiset, koska kansallisia energiaverkkoja ei ole liitetty riittävällä tavalla yhteen ja koska olemassa olevia energiainfrastruktuureja ei käytetä parhaalla mahdollisella tavalla.
However, Union-wide integrated networks and deployment of smart grids are vital for ensuring a competitive and properly functioning integrated market, for achieving an optimal utilisation of energy infrastructure, for increased energy efficiency and integration of distributed renewable energy sources and for promoting growth, employment and sustainable development.
Unionin laajuisilla integroiduilla verkoilla ja älykkäiden verkkojen käyttöönotolla on kuitenkin suuri merkitys, jotta voidaan varmistaa kilpaillut ja asianmukaisesti toimivat yhdennetyt markkinat, käyttää energiainfrastruktuureita mahdollisimman hyvin, lisätä energiatehokkuutta ja hajallaan olevien uusiutuvien energialähteiden liittämistä verkkoon sekä edistää kasvua, työllisyyttä ja kestävää kehitystä.
The Union’s energy infrastructure should be upgraded in order to prevent technical failure and to increase its resilience against such failure, natural or man-made disasters, adverse effects of climate change and threats to its security, in particular as regards European critical infrastructures as set out in Council Directive 2008/114/EC of 8 December 2008 on the identification and designation of European critical infrastructures and the assessment of the need to improve their protection [9].
Unionin energiainfrastruktuureja olisi parannettava, jotta voidaan ehkäistä teknisiä häiriöitä ja parantaa niiden kykyä sietää tällaisia häiriöitä sekä luonnonkatastrofeja tai ihmisen aiheuttamia onnettomuuksia, ilmastonmuutoksen kielteisiä vaikutuksia ja turvallisuusuhkia; sanottu koskee erityisesti Euroopan elintärkeitä infrastruktuureja, jotka on määritelty Euroopan elintärkeän infrastruktuurin määrittämisestä ja nimeämisestä sekä arvioinnista, joka koskee tarvetta parantaa sen suojaamista, 8 päivänä joulukuuta 2008 annetussa neuvoston direktiivissä 2008/114/EY [9].
Transporting oil through land pipelines rather than over water can make an important contribution to lowering the environmental risk associated with the transportation of oil.
Öljyn kuljetukseen liittyviä ympäristöriskejä voidaan merkittävästi vähentää, jos öljy kuljetetaan maaputkistojen kautta eikä vesitse.
The importance of smart grids in achieving the Union’s energy policy objectives has been acknowledged in the communication from the Commission of 12 April 2011 entitled ‘Smart grids: from innovation to deployment’.
Älykkäiden verkkojen merkitys unionin energiapoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa tunnustetaan 12 päivänä huhtikuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa ”Älykkäät verkot: innovoinnista käyttöönottoon”.
Energy storage facilities and reception, storage and regasification or decompression facilities for liquefied natural gas (LNG) and compressed natural gas (CNG) have an increasingly important role to play in the European energy infrastructure.
Energian varastointilaitoksilla sekä nesteytetyn maakaasun ja paineistetun maakaasun vastaanotto-, varastointi- ja kaasuttamislaitoksilla tai paineenvähennyslaitoksilla on kasvava merkitys Euroopan energiainfrastruktuureissa.
The expansion of such energy infrastructure facilities forms an important component of a well-functioning network infrastructure.
Tällaisten energiainfrastruktuurien laajentaminen on tärkeä osa hyvin toimivaa verkkoinfrastruktuuria.
The communication from the Commission of 7 September 2011 entitled ‘The EU Energy Policy: Engaging with Partners beyond Our Borders’ underlined the need for the Union to include the promotion of energy infrastructure development in its external relations with a view to supporting socio-economic development beyond the Union borders.
Syyskuun 7 päivänä 2011 annetussa komission tiedonannossa ”EU:n energiapolitiikka: yhteistyö rajanaapureiden kanssa” korostetaan, että unionin olisi ulkosuhteissaan pyrittävä edistämään energiainfrastruktuurien kehittämistä sosioekonomisen kehityksen tukemiseksi unionin rajojen ulkopuolella.
The Union should facilitate infrastructure projects linking the Union’s energy networks with third-country networks, in particular with neighbouring countries and with countries with which the Union has established specific energy cooperation.
Unionin olisi edistettävä infrastruktuurihankkeita, joilla unionin energiaverkot liitetään kolmansien maiden verkkoihin, erityisesti naapurimaiden kanssa sekä sellaisten maiden kanssa, joiden kanssa unioni on sopinut erityisestä energiayhteistyöstä.
To ensure voltage and frequency stability, particular attention should be focused on the stability of the European electricity network under the changing conditions caused by the growing inflow of energy from renewable resources that are variable in nature.
Jännite- ja taajuusvakavuuden takaamiseksi olisi kiinnitettävä erityistä huomiota unionin sähköverkon vakauteen, kun olosuhteet muuttuvat uusiutuvien, luonteeltaan vaihtelevien energialähteiden syötön lisääntyessä.
The investment needs up to 2020 in electricity and gas transmission infrastructures of European relevance have been estimated at about EUR 200 billion.
Euroopan kannalta merkittävien sähkön- ja kaasunsiirtoinfrastruktuurien investointitarpeiden arvioidaan olevan noin 200 miljardia euroa vuoteen 2020 mennessä.
The significant increase in investment volumes compared to past trends and the urgency of implementing the energy infrastructure priorities requires a new approach in the way energy infrastructures, and in particular those of a cross-border nature, are regulated and financed.
Investointimäärien huomattava lisäys aiempaan kehitykseen verrattuna ja kiireellinen tarve toteuttaa ensisijaiset energiainfrastruktuurit edellyttävät uutta toimintamallia energiainfrastruktuurien ja erityisesti luonteeltaan rajat ylittävien infrastruktuurien sääntelyyn ja rahoitukseen.
The Commission Staff Working Paper for the Council of 10 June 2011 entitled ‘Energy infrastructure investment needs and financing requirements’ stressed that approximately half of the total investments needed for the decade up to 2020 are at risk of not being delivered at all or not in time due to obstacles related to the granting of permits, regulatory issues and financing.
Kesäkuun 10 päivänä 2011 kokoontuneelle neuvostolle esitetyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa ”Energiainfrastruktuurin investointi- ja rahoitustarpeet” varoitetaan, että noin puolet vuoteen 2020 mennessä tarvittavista kokonaisinvestoinneista on vaarassa joko myöhästyä tai jäädä kokonaan toteuttamatta lupien myöntämiseen, sääntelyyn ja rahoitukseen liittyvien esteiden takia.