natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Without prejudice to paragraph 7 of this Article and Article 4, the Commission shall make the documents which it has received under paragraphs 1 and 5 accessible in secure electronic form to all other Member States.
Komissio antaa 1 ja 5 kohdan nojalla vastaanottamansa asiakirjat kaikkien muiden jäsenvaltioiden saataville turvallisessa sähköisessä muodossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 7 kohdan ja 4 artiklan soveltamista.
Where a Member State instructs the Commission, in accordance with Article 4, not to make an existing intergovernmental agreement, an amendment to an existing intergovernmental agreement or a new intergovernmental agreement accessible to other Member States, it shall make available a summary of the information submitted.
Jos jäsenvaltio antaa komissiolle 4 artiklan mukaisesti ohjeet siitä, että voimassa olevaa hallitustenvälistä sopimusta, voimassa olevan hallitustenvälisen sopimuksen muutosta tai uutta hallitustenvälistä sopimusta ei saa antaa muiden jäsenvaltioiden saataville, sen on annettava saataville yhteenveto toimitetuista tiedoista.
That summary shall contain at least the following information regarding the agreement or amendment in question:
Tämän yhteenvedon on sisällettävä kyseessä olevan sopimuksen tai sen muutoksen osalta ainakin seuraavat tiedot:
the subject matter;
kohde;
the aim and the scope;
tarkoitus ja soveltamisala;
the duration;
voimassaoloaika;
the contracting parties;
sopimuspuolet;
information on the main elements.
tiedot tärkeimmistä osista.
The Commission shall make the summaries accessible in electronic form to all other Member States.
Komissio antaa yhteenvedot sähköisessä muodossa kaikkien muiden jäsenvaltioiden saataville.
When providing information to the Commission in accordance with Article 3(1) to (6), a Member State may indicate whether any part of the information, be it commercial or other information the disclosure of which could harm the activities of the parties involved, is to be regarded as confidential and whether the information provided can be shared with other Member States.
Kun jäsenvaltio toimittaa komissiolle tietoja 3 artiklan 1–6 kohdan mukaisesti, jäsenvaltio voi ilmoittaa, onko osa tiedoista, riippumatta siitä, onko kyse liiketoimintaan liittyvistä tai muista tiedoista, joiden julkistaminen saattaisi vahingoittaa osapuolten toimintaa, katsottava luottamukselliseksi ja voidaanko toimitetut tiedot saattaa muiden jäsenvaltioiden tietoon.
The Commission shall respect those indications.
Komissio noudattaa tällaisia ilmoituksia.
Requests for confidentiality under this Article shall not restrict access of the Commission itself to confidential information.
Tässä artiklassa tarkoitetut luottamuksellisuutta koskevat pyynnöt eivät rajoita komission omaa oikeutta tutustua luottamuksellisiin tietoihin.
The Commission shall ensure that access to the confidential information is strictly limited to the Commission services for which it is absolutely necessary to have the information available.
Komissio varmistaa, että luottamukselliset tiedot ovat vain niiden komission yksiköiden saatavilla, joiden on ehdottoman välttämätöntä saada tiedot käyttöönsä.
Assistance from the Commission
Komission tarjoama apu
Where a Member State gives the Commission notice of negotiations pursuant to Article 3(3), that Member State may request the assistance of the Commission in those negotiations.
Jos jäsenvaltio 3 artiklan 3 kohdan nojalla tekee komissiolle ilmoituksen neuvotteluista, kyseinen jäsenvaltio voi pyytää komissiolta apua näitä neuvotteluja varten.
At the request of the Member State concerned, or at the request of the Commission and with the written approval of the Member State concerned, the Commission may participate in the negotiations as an observer.
Komissio voi osallistua neuvotteluihin tarkkailijana asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta pyynnöstään saatuaan asianomaisen jäsenvaltion kirjallisen hyväksynnän.
Where the Commission participates in the negotiations as an observer, it may provide the Member State concerned with advice on how to avoid incompatibility of the intergovernmental agreement or amendment under negotiation with Union law.
Jos komissio osallistuu neuvotteluihin tarkkailijana, se voi antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle neuvoja siitä, miten välttää se, että neuvoteltavana oleva hallitustenvälinen sopimus tai sen muutos on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa.
Compatibility assessment
Yhteensopivuuden arviointi
Where a Member State is negotiating an intergovernmental agreement or an amendment to an existing intergovernmental agreement and it has been unable, on the basis of its own assessment, to reach a firm conclusion as to the compatibility of the intergovernmental agreement or amendment under negotiation with Union law, it shall inform the Commission thereof before the closure of the negotiations and submit the draft agreement or amendment together with any annexes to it.
Jos jäsenvaltio hallitustenvälisestä sopimuksesta tai voimassa olevan hallitustenvälisen sopimuksen muutoksesta neuvotellessaan ei pysty oman arvionsa perusteella tekemään varmaa päätelmää siitä, onko neuvoteltava hallitustenvälinen sopimus tai sen muutos yhteensopiva unionin oikeuden kanssa, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen neuvottelujen päättymistä ja toimitettava komissiolle sopimusluonnos tai muutosehdotus liitteineen.
The Commission shall, within four weeks of the date of receipt of the draft agreement or amendment, including annexes thereto, inform the Member State concerned of any doubts it may have as to the compatibility of the draft intergovernmental agreement or amendment with Union law.
Neljän viikon kuluessa siitä, kun komissio on vastaanottanut sopimusluonnoksen tai muutosehdotuksen liitteineen, se ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle mahdollisista epäilyksistään, jotka koskevat hallitustenvälisen sopimuksen luonnoksen ja muutosehdotuksen yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa.
In the absence of a response from the Commission within that period, the Commission shall be deemed not to have any doubts.
Jos komissio ei vastaa mainitussa määräajassa, katsotaan, että komissiolla ei ole epäilyksiä asian suhteen.
Where the Commission informs the Member State concerned pursuant to paragraph 2 that it has doubts, it shall inform the Member State concerned of its opinion on the compatibility with Union law of the draft agreement or amendment concerned within 10 weeks of the date of receipt referred to in paragraph 2 (the examination period).
Jos komissio 2 kohdan nojalla ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle epäilyksistään, se toimittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle lausuntonsa kyseisen sopimusluonnoksen tai muutosehdotuksen yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa 10 viikon kuluessa 2 kohdasta tarkoitetusta vastaanottamispäivästä, jäljempänä ’tarkastelukausi’.
With the approval of the Member State concerned, the examination period may be extended.
Tarkastelukautta voidaan jatkaa asianomaisen jäsenvaltion suostumuksella.
In the absence of an opinion from the Commission within the examination period, the Commission shall be deemed not to have raised any objections.
Jos komissio ei tarkastelukauden aikana anna lausuntoa, katsotaan, että komissio ei ole esittänyt vastalauseita.
The time periods referred to in paragraphs 2 and 3 shall be shortened in agreement with the Commission if circumstances so warrant.
Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja lyhennetään yhteisymmärryksessä komission kanssa, jos olosuhteet sitä edellyttävät.
Coordination among Member States
Koordinointi jäsenvaltioiden kesken
The Commission shall facilitate and encourage coordination among Member States with a view to:
Komissio helpottaa ja edistää jäsenvaltioiden keskinäistä koordinointia, jotta voidaan
reviewing developments in relation to intergovernmental agreements and striving for consistency and coherence in the Union’s external energy relations with producer, transit, and consumer countries;
tarkastella hallitustenvälisiin sopimuksiin liittyvää kehitystä ja pyrkiä yhtenäisyyteen ja johdonmukaisuuteen unionin energia-alan ulkosuhteissa keskeisiin tuottaja-, kauttakuljetus- ja kuluttajamaihin;
identifying common problems in relation to intergovernmental agreements and considering appropriate action to address those problems and, where appropriate, proposing solutions;
määrittää hallitustenvälisiin sopimuksiin liittyvät yhteiset ongelmat ja tarkastella asianmukaisia toimenpiteitä kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi sekä tarvittaessa ehdottaa ratkaisuja;
on the basis of best practice and in consultation with Member States, developing optional model clauses, which, if applied, would significantly improve compliance of future intergovernmental agreements with Union law;
laatia jäsenvaltioita kuullen parhaisiin käytäntöihin perustuvia valinnaisia vakiolausekkeita, joiden käytöllä voitaisiin huomattavasti lisätä tulevien hallitustenvälisten sopimusten yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa;
supporting, where appropriate, the development of multilateral intergovernmental agreements involving several Member States or the Union as a whole.
tukea tarpeen mukaan sellaisten monenvälisten hallitustenvälisten sopimusten laatimista, joissa on mukana useita jäsenvaltioita tai koko unioni.
Reporting and review
Kertomus ja uudelleentarkastelu
By 1 January 2016, the Commission shall submit a report on the application of this Decision to the European Parliament, the Council and the European Economic and Social Committee.
Komissio toimittaa 1 päivään tammikuuta 2016 mennessä Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta.
The report shall, in particular, assess the extent to which this Decision promotes compliance of intergovernmental agreements with Union law and a high level of coordination between Member States with regard to intergovernmental agreements.
Kertomuksessa on erityisesti arvioitava sitä, missä määrin tällä päätöksellä edistetään hallitustenvälisten sopimusten yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa ja hallitustenvälisiä sopimuksia koskevaa runsasta koordinointia jäsenvaltioiden välillä.
It shall also assess the impact that this Decision has on Member States’ negotiations with third countries and whether the scope of this Decision and the procedures it lays down are appropriate.
Siinä on myös arvioitava, millainen vaikutus tällä päätöksellä on jäsenvaltioiden kolmansien maiden kanssa käymiin neuvotteluihin ja ovatko tämän päätöksen soveltamisala ja päätöksessä säädetyt menettelyt tarkoituksenmukaisia.
After submission of the first report referred to in paragraph 1 of this Article, the Commission shall report every three years to the European Parliament and the Council on the information received pursuant to Article 3, having due regard to the confidentiality provisions of this Decision.
Toimitettuaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ensimmäisen kertomuksen komissio toimittaa joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen 3 artiklan nojalla saaduista tiedoista ottaen asianmukaisesti huomioon luottamuksellisuutta koskevat tämän päätöksen säännökset.
OJ C 68, 6.3.2012, p. 65.
EUVL C 68, 6.3.2012, s. 65.
Position of the European Parliament of 13 September 2012 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 4 October 2012.
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. syyskuuta 2012 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 4. lokakuuta 2012.
Decision No 1093/2012/EU of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1093/2012/EU,
on the European Year of Citizens (2013)
Euroopan kansalaisten teemavuodesta (2013)
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 21(2) thereof,
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 21 artiklan 2 kohdan,
The Union is founded on the indivisible, universal values of human dignity, freedom, equality and solidarity and based on the principles of democracy and the rule of law.
Unioni perustuu ihmisarvon, vapauden, yhdenvertaisuuden ja yhteisvastuun jakamattomiin ja yleismaailmallisiin arvoihin, ja se rakentuu kansanvallan ja oikeusvaltion periaatteille.
Those principles are fundamental to the Member States in societies in which pluralism, non-discrimination, tolerance, justice, solidarity and equality between women and men prevail.
Nämä ovat jäsenvaltioille keskeisiä periaatteita yhteiskunnissa, joissa vallitsee moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo.
Every citizen of the Union has and should enjoy the rights provided for in the Treaty on European Union (TEU), the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Jokaisella unionin kansalaisella on Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistetut oikeudet, ja hänen pitäisi myös voida käyttää näitä oikeuksia.
The Treaty of Maastricht in 1993 introduced the concept of ‘citizenship of the Union’.
Vuonna 1993 voimaan tulleella Maastrichtin sopimuksella otettiin käyttöön unionin kansalaisuuden käsite.
The Treaty of Amsterdam in 1999 and the Treaty of Lisbon in 2009 further strengthened the rights associated with Union citizenship.
Unionin kansalaisuuteen liittyviä oikeuksia lujitettiin entisestään Amsterdamin sopimuksella vuonna 1999 ja Lissabonin sopimuksella vuonna 2009.
The year 2013 will mark the twentieth anniversary of the establishment of citizenship of the Union.
Vuonna 2013 unionin kansalaisuuden käyttöönotosta tulee siten kuluneeksi 20 vuotta.
Point (12) of Article 1 and point (34) of Article 2 of the Treaty of Lisbon (now Article 9 TEU and Article 20 TFEU) provides that every person holding the nationality of a Member State is a citizen of the Union, that citizenship of the Union is additional to, and does not replace, national citizenship of a Member State and that citizens of the Union enjoy the rights and are subject to the duties provided for in the Treaties.
Lissabonin sopimuksen 1 artiklan 12 alakohdassa ja 2 artiklan 34 alakohdassa (nykyisin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artikla ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artikla) määrätään, että unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus, että unionin kansalaisuus täydentää mutta ei korvaa jäsenvaltion kansalaisuutta ja että unionin kansalaisella on perussopimuksissa määrätyt oikeudet ja velvollisuudet.
Point (35) of Article 2 of the Treaty of Lisbon (now Article 21 TFEU) enshrines the right of citizens of the Union to free movement and residence.
Unionin kansalaisten oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun vahvistetaan Lissabonin sopimuksen 2 artiklan 35 alakohdassa (nykyisin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 21 artikla).
The Stockholm Programme — An open and secure Europe serving and protecting citizens [3] puts the citizen at the heart of European policies in the field of freedom, security and justice.
Tukholman ohjelmassa – Avoin ja turvallinen Eurooppa kansalaisia ja heidän suojeluaan varten [3] asetetaan kansalainen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alaa koskevien eurooppalaisten politiikkojen keskiöön.
It focuses its actions on 'building a citizens’ Europe', including through promotion of citizens’ rights, in particular the right of freedom of movement and rights which allow Union citizens to participate actively in the democratic life of the Union.
Sen toiminnan painopisteenä on kansalaisten Euroopan rakentaminen muun muassa edistämällä kansalaisoikeuksia ja erityisesti oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen sekä oikeuksia, joiden perusteella unionin kansalaiset voivat aktiivisesti osallistua unionin demokraattiseen toimintaan.
In its Resolution of 15 December 2010 on the situation of fundamental rights in the European Union (2009) - effective implementation after the entry into force of the Treaty of Lisbon [4], the European Parliament called on the Commission to make 2013 the European Year of Citizens in order to give momentum to the debate on Union citizenship, including its terminology, content and scope, and to inform Union citizens of their rights, in particular of the new rights resulting from the entry into force of the Treaty of Lisbon, and of the means available to exercise those rights.
Euroopan parlamentti kehotti 15 päivänä joulukuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa perusoikeuksien tilanteesta Euroopan unionissa (2009) ja tehokkaasta täytäntöönpanosta Lissabonin sopimuksen jälkeen [4] komissiota nimeämään vuoden 2013 Euroopan kansalaisten teemavuodeksi, jotta herätettäisiin keskustelua unionin kansalaisuudesta, sen sanasto, sisältö ja laajuus mukaan luettuina, ja tiedotettaisiin kansalaisille heidän oikeuksistaan ja erityisesti uusista, Lissabonin sopimuksen voimaantulosta johtuvista oikeuksista sekä kyseisten oikeuksien käyttämiseksi saatavilla olevista keinoista.
2013 should be designated as the European Year of Citizens.
Vuosi 2013 olisi nimettävä Euroopan kansalaisten teemavuodeksi.
A European Year of Citizens would provide a timely opportunity to raise the awareness of the general public about the rights and responsibilities attached to Union citizenship.
Euroopan kansalaisten teemavuosi antaisi tervetulleen mahdollisuuden lisätä suuren yleisön tietoisuutta unionin kansalaisuuteen liittyvistä oikeuksista ja velvollisuuksista.
The European Year of Citizens should aim also to raise the awareness of citizens about their rights arising from Union citizenship when they exercise their right to move and reside freely in another Member State, for example as students, workers, job-seekers, volunteers, consumers, entrepreneurs, young people or retired persons.
Euroopan kansalaisten teemavuoden aikana olisi myös pyrittävä tiedottamaan kansalaisille heidän unionin kansalaisuudesta johtuvista oikeuksistaan, kun he käyttävät oikeuttaan liikkua ja oleskella vapaasti toisen jäsenvaltion alueella esimerkiksi opiskelijoina, työntekijöinä, työnhakijoina, vapaaehtoistyöntekijöinä, kuluttajina, yrittäjinä, nuorina tai eläkeläisinä.
In that context awareness-raising should be mainstreamed geographically, demographically and socially, and should also focus on the removal of remaining obstacles to exercising rights arising from Union citizenship.
Tietoisuuden lisääminen olisi tässä yhteydessä valtavirtaistettava maantieteellisesti, demografisesti ja sosiaalisesti, ja siinä olisi keskityttävä myös poistamaan unionin kansalaisuudesta johtuvien oikeuksien käyttämisessä jäljellä olevia esteitä.
The message should be conveyed that Union citizens themselves also have a critical role to play in strengthening those rights through their participation in civil society and democratic life.
Olisi välitettävä viesti, että unionin kansalaiset ovat kansalaisyhteiskuntaan ja demokratian toteuttamiseen osallistumisen kautta itsekin keskeisessä asemassa lujitettaessa näitä oikeuksia.
To enable Union citizens to make informed decisions about whether to exercise their right of freedom of movement, it does not suffice to raise their awareness about the right itself.
Jotta unionin kansalaiset voisivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä siitä, haluavatko he käyttää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, ei riitä, että heille tiedotetaan kyseisestä oikeudesta sinänsä.
It is essential that Union citizens are also adequately informed about other rights available to them under Union law in cross-border situations.
Ratkaisevan tärkeää on, että heillä on riittävästi tietoa muista oikeuksista, jotka unionin lainsäädäntö takaa heille rajat ylittävissä tilanteissa.
That information would enable them also to enjoy those other rights fully, if they decide to make use of their right of freedom of movement.
Tällaisen tiedon avulla he voivat myös käyttää kyseisiä muita oikeuksia täysimääräisesti, jos he päättävät hyödyntää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen.
Since its introduction in the 1958 Treaty of Rome as one of the four fundamental freedoms, the right of freedom of movement and residence has demonstrated its value as one of the pillars for the creation of an internal market for the benefit of Member States’ economies and of individual Union citizens.
Siitä lähtien, kun oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun otettiin vuonna 1958 käyttöön Rooman sopimuksella yhtenä neljästä perusvapaudesta, on voitu havaita, että kyseisestä oikeudesta on yhtenä sisämarkkinoiden luomisen peruspilarina hyötyä jäsenvaltioiden talouksille ja yksittäisille unionin kansalaisille.
The right to move and reside freely across the territory of the Member States is highly valued by Union citizens as a core individual right linked to Union citizenship.
Unionin kansalaiset arvostavat suuresti oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella ja pitävät sitä yhtenä keskeisistä unionin kansalaisuuteen liittyvistä henkilökohtaisista oikeuksista.
As such, it demonstrates and promotes a better understanding of the value of European integration, as well as citizens’ participation in shaping the Union.
Se ilmentää Euroopan yhdentymisen merkitystä ja edistää sen arvon ymmärtämistä sekä tukee kansalaisten osallistumista unionin rakentamiseen.
Despite the fact that the right of freedom of movement and residence is firmly anchored in primary Union law and substantially developed in secondary Union law, a gap still remains between the applicable legal rules and the reality confronting citizens when they seek to exercise those rights in practice.
Vaikka oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun perustuukin vankasti unionin primaarioikeuteen ja vaikka sitä on kehitetty merkittävästi unionin johdetussa oikeudessa, kansalaiset huomaavat oikeuksia käyttäessään, että lainsäädännön ja käytännön elämän välillä on vielä kuilu.
In addition to uncertainty concerning the advantages of mobility, Union citizens perceive too many practical obstacles with regard to living and working in another Member State.
Sen lisäksi, että liikkuvuuden edut eivät ole aina selviä, unionin kansalaiset kokevat toisessa jäsenvaltiossa asumiseen ja työskentelemiseen liittyvän liikaa käytännön esteitä.
The Commission concluded, in its report, that Union citizens are prevented from enjoying their rights because they lack awareness of them and announced its intention to step up the dissemination of information to Union citizens about their rights, in particular about their right of freedom of movement.
Yhtenä esteenä mainittiin tiedon puute. Komissio totesi katsauksessaan, että unionin kansalaiset eivät pysty käyttämään oikeuksiaan, koska he eivät tunne niitä, ja se ilmoitti aikovansa lisätä unionin kansalaisille suunnattavaa tiedottamista heidän oikeuksistaan ja etenkin oikeudesta vapaaseen liikkuvuuteen.