natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Severe Hyperinflation and Removal of Fixed Dates for First-time Adopters (Amendments to IFRS 1), issued in December 2010, amended paragraphs B2, D1 and D20 and added paragraphs 31C and D26–D30.
Joulukuussa 2010 julkaistulla asiakirjalla Ankara hyperinflaatio ja ensilaatijoita koskevien kiinteiden päivämäärien poistaminen (muutokset IFRS 1:een) muutettiin kappaleita B2, D1 ja D20 sekä lisättiin kappaleet 31C ja D26–D30.
AMENDMENTS TO IFRS 9
MUUTOKSET IFRS 9:ÄÄN
IFRS 9 Financial Instruments (issued November 2009)
IFRS 9 Rahoitusinstrumentit (julkaistu marraskuussa 2009)
Paragraph C2 is amended as follows.
Muutetaan kappaletta C2 seuraavasti:
C2 In Appendix B, paragraphs B1, B2 and B5 are amended, …
C2 Muutetaan liitteen B kappaleita B1, B2 ja B5, …
Paragraph C3 is amended by adding paragraph D20 as follows.
Muutetaan kappaletta C3 lisäämällä kappale D20 seuraavasti.
C3 In Appendix D (exemptions from other IFRSs), paragraphs D19 and D20 are amended …
C3 Muutetaan liitteen D (helpotukset muiden IFRS-standardien vaatimuksista) kappaleita D19 ja D20 …
IFRS 9 Financial Instruments (issued October 2010)
IFRS 9 Rahoitusinstrumentit (julkaistu lokakuussa 2010)
Paragraphs C2 and C3 are amended as follows.
Kappaleita C2 ja C3 muutetaan seuraavasti:
In paragraph C2, the amendment to paragraph B2 is amended as follows
Muutetaan kappaleessa C2 esitettyä muutosta kappaleeseen B2 seuraavasti.
B2 Except as permitted by paragraph B3, a first-time adopter shall apply the derecognition requirements in IFRS 9 Financial Instruments prospectively for transactions occurring on or after date of transition to IFRSs.
B2 Ensilaatijan on kappaleessa B3 sallittuja poikkeuksia lukuun ottamatta sovellettava IFRS 9:n Rahoitusinstrumentit mukaisia taseesta pois kirjaamista koskevia vaatimuksia ei-takautuvasti IFRS-standardeihin siirtymispäivänä tai sen jälkeen toteutuviin liiketoimiin.
In paragraph C3, the amendment to paragraph D20 is amended as follows:
Muutetaan kappaleessa C3 esitettyä muutosta kappaleeseen D20 seuraavasti.
D20 Despite the requirements of paragraphs 7 and 9, an entity may apply the requirements in the last sentence of paragraph B5.4.8 and in paragraph B5.4.9 of IFRS 9 prospectively to transactions entered into on or after the date of transition to IFRSs.
D20 Kappaleiden 7 ja 9 sisältämistä vaatimuksista huolimatta yhteisö saa soveltaa IFRS 9:n kappaleen B5.4.8 viimeisen virkkeen ja kappaleen B5.4.9 mukaisia vaatimuksia ei-takautuvasti IFRS-standardeihin siirtymispäivänä tai sen jälkeen toteutuviin liiketoimiin.
Paragraphs 51B and 51C and the following example, and paragraphs 51D, 51E, 98 and 99 are added.
Kappaleet 51B ja 51C, niiden jälkeinen esimerkki sekä kappaleet 51D, 51E, 98 ja 99 lisätään.
Tax base
Verotuksellinen arvo
10 Where the tax base of an asset or liability is not immediately apparent, it is helpful to consider the fundamental principle upon which this Standard is based: that an entity shall, with certain limited exceptions, recognise a deferred tax liability (asset) whenever recovery or settlement of the carrying amount of an asset or liability would make future tax payments larger (smaller) than they would be if such recovery or settlement were to have no tax consequences.
10 Silloin kun omaisuuserän tai velan verotuksellinen arvo ei ole heti ilmeinen, voi tämän standardin perustana olevan pääperiaatteen huomioon ottamisesta olla apua: yhteisön on tiettyjä rajoitettuja poikkeuksia lukuun ottamatta kirjattava laskennallinen verovelka (tai -saaminen) aina, kun omaisuuserän kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kertyminen tai velan kirjanpitoarvoa vastaavan määrän suorittaminen johtaisi siihen, että tulevaisuudessa maksettavaksi tulevat verot ovat suuremmat (tai pienemmät) kuin tilanteessa, jossa edellä tarkoitetulla kertymisellä tai suorittamisella ei olisi verovaikutuksia.
Example C following paragraph 51A illustrates circumstances when it may be helpful to consider this fundamental principle, for example, when the tax base of an asset or liability depends on the expected manner of recovery or settlement.
Kappaleen 51A jälkeen esitettävä esimerkki C kuvaa tilanteita, joissa tämä perusperiaate voi olla hyödyllistä ottaa huomioon, esimerkiksi tapaus, jossa omaisuuserän tai velan verotuksellinen arvo riippuu tavasta, jolla tämän kertymisen tai suorittamisen odotetaan tapahtuvan.
In some jurisdictions, the manner in which an entity recovers (settles) the carrying amount of an asset (liability) may affect either or both of:
Joissakin maissa se, millä tavalla yhteisö kerryttää omaisuuserän kirjanpitoarvoa vastaavan määrän (tai suorittaa velan kirjanpitoarvoa vastaavan määrän), saattaa vaikuttaa toiseen tai molempiin seuraavista:
the tax rate applicable when the entity recovers (settles) the carrying amount of the asset (liability); and
verokanta, jota sovelletaan yhteisön kerryttäessä omaisuuserän kirjanpitoarvoa vastaavan määrän tai suorittaessa velan kirjanpitoarvoa vastaavan määrän; ja
the tax base of the asset (liability).
omaisuuserän (tai velan) verotuksellinen arvo.
In such cases, an entity measures deferred tax liabilities and deferred tax assets using the tax rate and the tax base that are consistent with the expected manner of recovery or settlement.
Tällöin yhteisö käyttää laskennallisten verovelkojen ja -saamisten määrittämiseen ennakoidun kerryttämis- tai suorittamistavan kanssa yhdenmukaista verokantaa ja verotuksellista arvoa.
Example A
Esimerkki A
An item of property, plant and equipment has a carrying amount of 100 and a tax base of 60.
Aineellisen käyttöomaisuushyödykkeen kirjanpitoarvo on 100 ja verotuksellinen arvo 60.
A tax rate of 20 % would apply if the item were sold and a tax rate of 30 % would apply to other income.
Hyödykkeen myyntiin sovellettaisiin 20 prosentin verokantaa ja muuhun tuloon 30 prosentin verokantaa.
The entity recognises a deferred tax liability of 8 (40 at 20 %) if it expects to sell the item without further use and a deferred tax liability of 12 (40 at 30 %) if it expects to retain the item and recover its carrying amount through use.
Jos yhteisö aikoo myydä kyseisen hyödykkeen ilman että se enää käyttää sitä, yhteisö kirjaa laskennallisen verovelan 8 (20 % 40:stä), ja jos se aikoo pitää hyödykkeen ja kerryttää sen kirjanpitoarvoa vastaavan määrän hyödykettä käyttämällä, laskennallinen verovelka on 12 (30 % 40:stä).
Example B
Esimerkki B
An item of property, plant and equipment with a cost of 100 and a carrying amount of 80 is revalued to 150.
Aineellinen käyttöomaisuushyödyke, jonka hankintameno on 100 ja kirjanpitoarvo 80, arvostetaan uudelleen määrään 150.
No equivalent adjustment is made for tax purposes.
Vastaavaa oikaisua ei tehdä verotuksessa.
Cumulative depreciation for tax purposes is 30 and the tax rate is 30 %.
Hyödykkeen kertyneet poistot verotuksessa ovat 30, ja verokanta on 30 prosenttia.
If the item is sold for more than cost, the cumulative tax depreciation of 30 will be included in taxable income but sale proceeds in excess of cost will not be taxable.
Mikäli hyödyke myydään hankintamenon ylittävään hintaan, verotuksessa tehdyt kertyneet poistot 30 sisällytetään verotettavaan tuloon mutta hankintamenon ylittävä myyntitulo ei ole veronalaista.
The tax base of the item is 70 and there is a taxable temporary difference of 80.
Hyödykkeen verotuksellinen arvo on 70, ja veronalainen väliaikainen ero on 80.
If the entity expects to recover the carrying amount by using the item, it must generate taxable income of 150, but will only be able to deduct depreciation of 70.
Mikäli yhteisö ennakoi kerryttävänsä hyödykkeen kirjanpitoarvoa vastaavan määrän hyödykettä käyttämällä, yhteisön on saatava veronalaista tuloa 150 mutta hyödykkeestä voidaan tehdä verotuksessa vähennyskelpoisia poistoja vain 70.
On this basis, there is a deferred tax liability of 24 (80 at 30 %).
Tällä perusteella syntyy laskennallinen verovelka 24 (30 % 80:stä).
If the entity expects to recover the carrying amount by selling the item immediately for proceeds of 150, the deferred tax liability is computed as follows:
Mikäli hyödykkeen kirjanpitoarvoa vastaava määrä odotetaan saatavan myymällä hyödyke välittömästi hintaan 150, laskennallinen verovelka lasketaan seuraavasti:
Taxable Temporary Difference
Veronalainen väliaikainen ero
Tax Rate
Verokanta
Deferred Tax Liability
Laskennallinen verovelka
Cumulative tax depreciation
Kertyneet poistot verotuksessa
Proceeds in excess of cost
Hankintamenon ylittävä myyntitulo
(note: in accordance with paragraph 61A, the additional deferred tax that arises on the revaluation is recognised in other comprehensive income)
(Huom! Kappaleen 61A mukaan uudelleenarvostuksesta johtuva laskennallisen veron lisäys kirjataan muihin laajan tuloksen eriin.)
Example C
Esimerkki C
The facts are as in example B, except that if the item is sold for more than cost, the cumulative tax depreciation will be included in taxable income (taxed at 30 %) and the sale proceeds will be taxed at 40 %, after deducting an inflation-adjusted cost of 110.
Lähtötiedot ovat samat kuin esimerkissä B sillä erotuksella, että jos hyödyke myydään hankintamenon ylittävään hintaan, verotuksessa tehdyt kertyneet poistot luetaan verotettavaan tuloon (verokanta 30 %) ja myyntitulo inflaatiotarkistetulla hankintamenolla 110 vähennettynä verotetaan 40 prosentin verokannalla.
On this basis, the tax base is 70, there is a taxable temporary difference of 80 and there is a deferred tax liability of 24 (80 at 30 %), as in example B.
Tällä perusteella verotuksellinen arvo on 70, veronalainen väliaikainen ero on 80 ja syntyy laskennallinen verovelka 24 (30 % 80:stä) samoin kuin esimerkissä B.
If the entity expects to recover the carrying amount by selling the item immediately for proceeds of 150, the entity will be able to deduct the indexed cost of 110.
Mikäli hyödykkeen kirjanpitoarvoa vastaava määrä odotetaan saatavan myymällä hyödyke välittömästi hintaan 150, yhteisö voi vähentää verotuksessa indeksikorjatun hankintamenon 110.
The net proceeds of 40 will be taxed at 40 %.
Nettotulo 40 verotetaan 40 prosentin verokannalla.
In addition, the cumulative tax depreciation of 30 will be included in taxable income and taxed at 30 %.
Lisäksi kertyneet verotuksessa tehdyt poistot 30 sisällytetään verotettavaan tuloon ja verotetaan verokannalla 30 prosenttia.
On this basis, the tax base is 80 (110 less 30), there is a taxable temporary difference of 70 and there is a deferred tax liability of 25 (40 at 40 % plus 30 at 30 %).
Tällä perusteella verotuksellinen arvo on 80 (110–30), veronalainen väliaikainen ero on 70 ja syntyy laskennallinen verovelka 25 (40 % 40:stä ja 30 % 30:stä).
If the tax base is not immediately apparent in this example, it may be helpful to consider the fundamental principle set out in paragraph 10.
Mikäli verotuksellinen arvo ei käy heti selville tästä esimerkistä, kappaleessa 10 esitetystä perusperiaatteesta saattaa olla apua.
If a deferred tax liability or deferred tax asset arises from a non-depreciable asset measured using the revaluation model in IAS 16, the measurement of the deferred tax liability or deferred tax asset shall reflect the tax consequences of recovering the carrying amount of the non-depreciable asset through sale, regardless of the basis of measuring the carrying amount of that asset.
Mikäli laskennallinen verovelka tai -saaminen johtuu ei poistojen kohteena olevasta omaisuuserästä, joka on arvostettu IAS 16:n uudelleenarvostusmallin mukaisesti, laskennalliset verovelat tai -saamiset on määritettävä siten, että ne kuvastavat verovaikutuksia ei poistojen kohteena olevan omaisuuserän kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kertymisestä myymällä omaisuuserä, riippumatta siitä, millä perusteella kyseisen omaisuuserän kirjanpitoarvo on määritetty.
Accordingly, if the tax law specifies a tax rate applicable to the taxable amount derived from the sale of an asset that differs from the tax rate applicable to the taxable amount derived from using an asset, the former rate is applied in measuring the deferred tax liability or asset related to a non-depreciable asset.
Jos verolaissa määrätään omaisuuserän myynnistä kertyvään verotettavaan määrään sovellettava verokanta, joka poikkeaa omaisuuserän käytöstä kertyvään verotettavaan määrään sovellettavasta verokannasta, käytetään silloin ensiksi mainittua verokantaa, kun määritetään ei poistojen kohteena olevaan omaisuuserään liittyvää laskennallista verovelkaa tai -saamista.
If a deferred tax liability or asset arises from investment property that is measured using the fair value model in IAS 40, there is a rebuttable presumption that the carrying amount of the investment property will be recovered through sale.
Mikäli laskennallinen verovelka tai -saaminen johtuu sijoituskiinteistöstä, joka on arvostettu IAS 40:n käyvän arvon mallin mukaisesti, on lähtökohtaisesti oletettava, että sijoituskiinteistön kirjanpitoarvoa vastaava määrä tulee kertymään sijoituskiinteistön myynnistä, mutta tämä oletus on kumottavissa.
Accordingly, unless the presumption is rebutted, the measurement of the deferred tax liability or deferred tax asset shall reflect the tax consequences of recovering the carrying amount of the investment property entirely through sale.
Näin ollen, ellei oletusta kumota, laskennalliset verovelat tai -saamiset on määritettävä siten, että ne kuvastavat verovaikutuksia sijoituskiinteistön kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kertymisestä kokonaan sijoituskiinteistön myynnistä.
This presumption is rebutted if the investment property is depreciable and is held within a business model whose objective is to consume substantially all of the economic benefits embodied in the investment property over time, rather than through sale.
Tämä oletus kumotaan, jos sijoituskiinteistö on poistojen kohteena ja jos sen pitäminen perustuu liiketoimintamalliin, jonka tavoitteena on käyttää sijoituskiinteistön ilmentämä taloudellinen hyöty olennaisilta osin ajan kuluessa sijoituskiinteistön myynnistä saatavan taloudellisen hyödyn sijaan.
If the presumption is rebutted, the requirements of paragraphs 51 and 51A shall be followed.
Jos oletus kumotaan, on noudatettava kappaleiden 51 ja 51A vaatimuksia.
Example illustrating paragraph 51C
Kappaletta 51C havainnollistava esimerkki
An investment property has a cost of 100 and fair value of 150.
Sijoituskiinteistön hankintameno on 100 ja käypä arvo 150.
It is measured using the fair value model in IAS 40.
Se arvostetaan IAS 40:n käyvän arvon mallin mukaisesti.
It comprises land with a cost of 40 and fair value of 60 and a building with a cost of 60 and fair value of 90.
Sijoituskiinteistö koostuu maa-alueesta, jonka hankintameno on 40 ja käypä arvo 60, sekä rakennuksesta, jonka hankintameno on 60 ja käypä arvo 90.
The land has an unlimited useful life.
Maa-alueella on rajoittamaton taloudellinen vaikutusaika.
Cumulative depreciation of the building for tax purposes is 30.
Rakennuksen kertyneet poistot verotuksessa ovat 30.
Unrealised changes in the fair value of the investment property do not affect taxable profit.
Sijoituskiinteistön käyvän arvon realisoitumattomat muutokset eivät vaikuta verotettavaan tuloon.
If the investment property is sold for more than cost, the reversal of the cumulative tax depreciation of 30 will be included in taxable profit and taxed at an ordinary tax rate of 30 %.
Mikäli sijoituskiinteistö myydään hankintamenon ylittävään hintaan, verotuksessa tehtyjen 30:n suuruisten kertyneiden poistojen peruutus luetaan verotettavaan tuloon ja verotetaan tavanomaisella 30 prosentin verokannalla.
For sales proceeds in excess of cost, tax law specifies tax rates of 25 % for assets held for less than two years and 20 % for assets held for two years or more.
Hankintamenon ylittävästä myyntitulosta verolaissa määrätään 25 prosentin verokanta alle kaksi vuotta hallussa olleille omaisuuserille ja 20 prosentin verokanta vähintään kaksi vuotta hallussa olleille omaisuuserille.
Because the investment property is measured using the fair value model in IAS 40, there is a rebuttable presumption that the entity will recover the carrying amount of the investment property entirely through sale.
Sijoituskiinteistö on arvostettu IAS 40:n käyvän arvon mallin mukaisesti, joten on lähtökohtaisesti oletettava, että yhteisö tulee kerryttämään sijoituskiinteistön kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kokonaisuudessaan myymällä kiinteistön, mutta tämä oletus on kumottavissa.
If that presumption is not rebutted, the deferred tax reflects the tax consequences of recovering the carrying amount entirely through sale, even if the entity expects to earn rental income from the property before sale.
Mikäli tätä oletusta ei kumota, laskennallinen vero kuvastaa verovaikutuksia kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kertymisestä kokonaan sijoituskiinteistön myynnistä, vaikka yhteisö odottaa saavansa sijoituskiinteistöstä vuokratuottoja ennen sen myyntiä.
The tax base of the land if it is sold is 40 and there is a taxable temporary difference of 20 (60 – 40).
Mikäli maa-alue myydään, sen verotuksellinen arvo on 40 ja veronalainen väliaikainen ero on 20 (60–40).
The tax base of the building if it is sold is 30 (60 – 30) and there is a taxable temporary difference of 60 (90 – 30).
Mikäli rakennus myydään, sen verotuksellinen arvo on 30 (60–30) ja veronalainen väliaikainen ero on 60 (90–30).
As a result, the total taxable temporary difference relating to the investment property is 80 (20 + 60).
Tämän tuloksena sijoituskiinteistöön liittyvä veronalainen väliaikainen ero on kokonaisuudessaan 80 (20 + 60).
In accordance with paragraph 47, the tax rate is the rate expected to apply to the period when the investment property is realised.
Kappaleen 47 mukaisesti verokantana käytetään sitä verokantaa, jonka odotetaan olevan voimassa sillä kaudella, jolla sijoituskiinteistö realisoidaan.
Thus, the resulting deferred tax liability is computed as follows, if the entity expects to sell the property after holding it for more than two years:
Näin ollen tästä johtuva laskennallinen verovelka lasketaan seuraavasti, jos yhteisö odottaa myyvänsä sijoituskiinteistön pidettyään sitä hallussaan yli kaksi vuotta:
If the entity expects to sell the property after holding it for less than two years, the above computation would be amended to apply a tax rate of 25 %, rather than 20 %, to the proceeds in excess of cost.
Jos yhteisö odottaa myyvänsä sijoituskiinteistön pidettyään sitä hallussaan alle kaksi vuotta, edellä olevaa laskelmaa muutetaan siten, että siinä sovelletaan 20 prosentin verokannan sijasta 25 prosentin verokantaa hankintamenon ylittävään myyntituloon.
If, instead, the entity holds the building within a business model whose objective is to consume substantially all of the economic benefits embodied in the building over time, rather than through sale, this presumption would be rebutted for the building.
Jos yhteisö sen sijaan pitää rakennusta hallussaan sellaisen liiketoimintamallin mukaisesti, jonka tavoitteena on käyttää rakennuksen ilmentämä taloudellinen hyöty olennaisilta osin ajan kuluessa sen sijaan, että rakennus myytäisiin, tämä rakennusta koskeva oletus kumotaan.
However, the land is not depreciable.
Maa-alue ei ole kuitenkaan poistojen kohteena.
Therefore the presumption of recovery through sale would not be rebutted for the land.
Siksi maa-aluetta koskevaa oletusta, joka koskee kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kerryttämistä myymällä sijoituskiinteistö, ei kumota.
It follows that the deferred tax liability would reflect the tax consequences of recovering the carrying amount of the building through use and the carrying amount of the land through sale.
Siitä seuraa, että laskennallinen verovelka kuvastaa verovaikutuksia, jotka aiheutuvat rakennuksen kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kerryttämisestä rakennusta käyttämällä ja maa-alueen kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kerryttämisestä myymällä maa-alue.
The tax base of the building if it is used is 30 (60 – 30) and there is a taxable temporary difference of 60 (90 – 30), resulting in a deferred tax liability of 18 (60 at 30 %).
Mikäli rakennusta käytetään, sen verotuksellinen arvo on 30 (60–30) ja veronalainen väliaikainen ero on 60 (90–30), ja tästä syntyy laskennallinen verovelka 18 (30 % 60:stä).
The tax base of the land if it is sold is 40 and there is a taxable temporary difference of 20 (60 – 40), resulting in a deferred tax liability of 4 (20 at 20 %).
Mikäli maa-alue myydään, sen verotuksellinen arvo on 40 ja veronalainen väliaikainen ero on 20 (60–40), ja tästä syntyy laskennallinen verovelka 4 (20 % 20:stä).
As a result, if the presumption of recovery through sale is rebutted for the building, the deferred tax liability relating to the investment property is 22 (18 + 4).
Tästä seuraa, että mikäli rakennukseen liittyvä oletus, joka koskee kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kerryttämistä myymällä rakennus, kumotaan, sijoituskiinteistöön liittyvä laskennallinen verovelka on 22 (18 + 4).
The rebuttable presumption in paragraph 51C also applies when a deferred tax liability or a deferred tax asset arises from measuring investment property in a business combination if the entity will use the fair value model when subsequently measuring that investment property.
Kappaleen 51C kumottavissa olevaa oletusta sovelletaan myös, kun laskennallinen verovelka tai -saaminen aiheutuu sijoituskiinteistön arvostamisesta liiketoimintojen yhdistämisessä, mikäli yhteisö käyttää käyvän arvon mallia kyseistä sijoituskiinteistön arvostamisessa alkuperäisen kirjaamisen jälkeen.
Paragraphs 51B–51D do not change the requirements to apply the principles in paragraphs 24–33 (deductible temporary differences) and paragraphs 34–36 (unused tax losses and unused tax credits) of this Standard when recognising and measuring deferred tax assets.
Kappaleet 51B–51D eivät aiheuta muutoksia vaatimuksiin, jotka koskevat tämän standardin kappaleisiin 24–33 (verotuksessa vähennyskelpoiset väliaikaiset erot) ja kappaleisiin 34–36 (käyttämättömät verotukselliset tappiot ja hyvitykset) sisältyvien periaatteiden soveltamista, kun on kyse laskennallisten verosaamisten kirjaamisesta ja arvostamisesta.
98 Paragraph 52 was renumbered as 51A, paragraph 10 and the examples following paragraph 51A were amended, and paragraphs 51B and 51C and the following example and paragraphs 51D, 51E and 99 were added by Deferred Tax: Recovery of Underlying Assets, issued in December 2010.
98 Kappale 52 numeroitiin uudelleen kappaleeksi 51A, kappale 10 ja kappaleen 51A jälkeiset esimerkit muutettiin. Lisäksi kappaleet 51B ja 51C sekä niiden jälkeinen esimerkki ja kappaleisiin 51D, 51E ja 99 lisättiin joulukuussa 2010 julkaistulla asiakirjalla Laskennallinen vero: Perustana olevien omaisuuserien kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kertyminen.
An entity shall apply those amendments for annual periods beginning on or after 1 January 2012.
Yhteisön on sovellettava näitä muutoksia 1.1.2012 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla.
WITHDRAWAL OF SIC-21
SIC-21:N POISTAMINEN
99 The amendments made by Deferred Tax: Recovery of Underlying Assets, issued in December 2010, supersede SIC Interpretation 21 Income Taxes—Recovery of Revalued Non-Depreciable Assets.
99 Tulkinta SIC-21: Tuloverot – uudelleen arvostettujen, ei poistojen kohteena olevien omaisuuserien kirjanpitoarvoa vastaavan määrän kertyminen korvataan joulukuussa 2010 julkaistulla muutosasiakirjalla Laskennallinen vero: Perustana olevien omaisuuserien kirjanpitoa vastaavan määrän kertyminen.
INTERNATIONAL FINANCIAL REPORTING STANDARD 13
KANSAINVÄLINEN TILINPÄÄTÖSSTANDARDI IFRS 13
sets out in a single IFRS a framework for measuring fair value; and
esitetään yhdessä IFRS-standardissa viitekehys käyvän arvon määrittämistä varten; ja
requires disclosures about fair value measurements.
asetetaan vaatimukset käyvän arvon määrittämistä koskevien tietojen esittämisestä tilinpäätöksessä.
For other assets and liabilities, observable market transactions and market information might not be available.
Toisille varoille ja veloille ei mahdollisesti ole havainnoitavissa olevia markkinatransaktioita ja markkinatietoa.