natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pinewood-Shepperton, Carrere Group and Barrandov Studio belong to the group of ‘very large companies’ in NACE 9211 (‘very large’ is not an absolute measure, but relative to other firms belonging to NACE 9211).
Pinewood-Shepperton, Carrere Group ja Barrandov Studio kuuluvat ryhmään ”hyvin suuret yritykset” NACE 9211 -luokassa (”hyvin suuri” ei ole absoluuttinen määre, vaan ilmaisee koon suhteessa muihin NACE 9211 -luokkaan kuuluviin yrityksiin).
The median [10] for this peer group of 45 companies over the period 2000-2006, in the cases where data were available, is as follows:
Tämän 45 yrityksen vertaisryhmän mediaani [10] ajanjaksolla 2000–2006 oli, sikäli kun tietoja oli saatavissa, seuraava:
Studio Babelsberg is listed in Amadeus under the same NACE code as the previous three companies, but is considered only as ‘a large company’.
Studio Babelsberg on kirjattu AMADEUS-tietokantaan samalla NACE-koodilla kuin kolme edellä mainittua yritystä, mutta sitä pidetään vain ”suurena yrityksenä”.
The ‘large company’ peer group for NACE 9211 is formed by 133 companies.
NACE 9211 -luokan ”suurten yritysten” vertaisryhmä muodostuu 133 yrityksestä.
The median of the group over the same period (2000-2006) is:
Tämän ryhmän mediaani samalta ajanjaksolta (2000–2006) on seuraava:
Cinecitta Studios is listed under the ‘advertising’ NACE code meaning that the peer group is inadequate for comparison purposes.
Cinecittà-studiot on luokiteltu ”mainostoimintaa” koskevaan NACE-koodiin, mikä tarkoittaa, että vertaisryhmä on sopimaton vertailutarkoituksiin.
CDL, too, has been assigned to a peer group with NACE code 7413 (Market research and public opinion pooling), in our opinion not relevant for our assessment.
Myös CDL on luokiteltu vertaisryhmään, jonka NACE-koodi on 7413 (markkina- ja mielipidetutkimukset) ja joka mielestämme ei ole arviointimme kannalta merkityksellinen.
ORBIS data [11]
ORBIS-tietokannan tiedot [11]
In order to obtain information on firms mentioned in the submission provided by the Spanish authorities, it was necessary to turn to ORBIS.
Tietojen hankkimiseksi Espanjan viranomaisten toimittamissa huomautuksissa mainituista yrityksistä oli tarpeen käyttää ORBIS-tietokantaa.
In ORBIS, information was available for the following companies:
ORBIS-tietokannassa oli tietoja seuraavista yhtiöistä:
The median over these companies and over the period 2002-2007 is:
Näiden yhtiöiden mediaani ajanjaksolta 2002–2007 on seuraava:
Since this group of companies is made-up of clearly identified competitors, there is no risk of including an ‘outlier’ that is not really active in the same segment as CDL (which may be the case for the peer groups that have been constructed in Amadeus).
Koska tämä yritysryhmä koostuu selvästi yksilöidyistä kilpailijoista, ei ole vaaraa siitä, että otokseen sisältyy poikkeava yhteisö, joka ei tosiasiallisesti toimi samalla markkinasegmentillä kuin CDL (kuten voi tapahtua AMADEUS-tietokannan perusteella muodostetuissa vertaisryhmissä).
We therefore also report the average for that group over the 2000-2007 period.
Näin ollen voimme esittää myös tämän ryhmän keskiarvon ajanjaksolta 2000–2007:
Our calibrated opportunity cost of capital for the investment in CDL stands at 14,91 %.
CDL:ään tehtävän investoinnin määritetyt pääoman vaihtoehtoiskustannukset ovat 14,91 prosenttia.
If we accept at face value the 2004 business plan proposed by CDL and LECG’s analysis, the internal rate of return of this project is 5,74 %.
Jos hyväksymme sellaisinaan CDL:n vuonna 2004 ehdottaman liiketoimintasuunnitelman ja LEGC:n analyysin, hankkeen sisäinen tuottoaste on 5,74 prosenttia.
However, we stress that the cash flows forecasted in the 2004 business plans appear as unduly optimistic, especially taking into account the actual losses incurred by the company during the period 2002-2004 [12].
Painotamme kuitenkin, että vuoden 2004 liiketoimintasuunnitelmissa ennustetut kassavirrat vaikuttavat perusteettoman optimistisilta, etenkin kun otetaan huomioon yhtiön vuosina 2002–2004 tekemät tosiasialliset tappiot.
Given the information at our disposal, we can conjecture that the expected cash flows presented in the 2004 business plan represented an upper bound.
Käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan arvioida, että vuoden 2004 liiketoimintasuunnitelmassa esitetyt odotetut kassavirrat olivat enimmäisarvioita.
As stated in the introduction, an investor would only invest in a project with an internal rate of return larger than the opportunity cost of capital.
Kuten johdannossa todettiin, yksityinen sijoittaja investoisi vain hankkeeseen, jonka sisäinen tuottoaste on suurempi kuin pääoman vaihtoehtoiskustannukset.
Consequently, an investor in CDL would have required a much higher internal rate of return (i.e. at least 14,91 %) in order to invest in this project.
Näin ollen CDL:ään investoiva sijoittaja olisi edellyttänyt paljon suurempaa sisäistä tuottoastetta (vähintään 14,91 prosenttia) investoidakseen tähän hankkeeseen.
We can conclude that the investment made in CDL did not fulfil the market economy investor principle.
Tästä voidaan päätellä, että CDL:ään tehty investointi ei ollut markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen.
With a WACC = 14,91 %, and assuming that the 2004 cash flow forecasts represent an upper limit, we computed the NPV of the project as the sum of discounted cash flows.
Kun WACC-arvo on 14,91 prosenttia, ja olettaen, että vuoden 2004 kassavirtaennusteet ovat enimmäisarvoja, laskimme hankkeen nettonykyarvon diskontattujen kassavirtojen summana.
Where Dt stands for the dividend to pay in year t, g is the dividend growth rate and r the discount rate.
Kaavassa Dt on vuonna t maksettava osinko, g on osingon kasvuaste ja r diskonttokorko.
This expression is highly sensitive to the parameters Dt and g. Obtaining accurate estimates for Dt and g is beyond the purpose of this note.
Tämä laskutapa on hyvin herkkä muuttujille Dt ja g. Muuttujien Dt ja g tarkkojen arvojen laskeminen menisi tämän muistion tarkoitusta pidemmälle.
For this reason, we use as a benchmark the values proposed by the Spanish authorities, namely Dt =8651 (last period cash flow) and g = 2,553 % (the inflation rate).
Tästä syystä käytämme vertailuarvoina Espanjan viranomaisten esittämiä arvoja, eli Dt =8651 (viimeisimmän ajanjakson kassavirta) ja g = 2,553 prosenttia (inflaatioaste).
However, we apply our estimated discount rate of 14,91 %.
Käytämme kuitenkin arvioimaamme 14,91 prosentin diskonttokorkoa.
On the basis of these parameter values, the project yields a negative net present value of- NPV = – 131,65 mil.
Näiden muuttujien arvojen perusteella hankkeen nettonykyarvo on negatiivinen, eli –131,65 miljoonaa euroa.
Discount
Diskonttokorko
DCF
Diskontattu kassavirta
Comments on the last submission (25 March)
Viimeksi (25. maaliskuuta) toimitettuja huomautuksia koskevat kommentit
The 25 March submission lacks methodological rigour and makes some central claims that are at best unsubstantiated.
Viimeksi eli 25. maaliskuuta toimitettujen huomautusten metodologiassa on puutteita, ja niissä esitetään eräitä keskeisiä väitteitä, jotka ovat vähintäänkin perusteettomia.
It states that:
Niissä todetaan seuraavaa:
‘To quantify this return and above all the risk premium that a private investor would require from a project, different models are used, the most common of which is the Capital Asset Pricing Model (CAPM). For example, if this model is applied to the case in hand, a private investor ‘would require’ a risk premium, not a return, of 3,75 % in 2000 and 2,07 % in 2004.’
”[…] Tämän tuoton ja etenkin yksityisen sijoittajan hankkeelta edellyttämän riskipreemion määrittämiseksi käytetään erilaisia malleja, joista yleisimmin käytetty on Capital Asset Pricing Model -malli (CAPM). Jos tätä mallia sovelletaan esimerkiksi tässä tarkasteltavaan tapaukseen, yksityinen sijoittaja ”edellyttäisi” 3,75 prosentin riskipreemiota – eikä tuottoa – vuonna 2000 ja 2,07 prosentin riskipreemiota vuonna 2004.”
and further presents the following table:
Lisäksi huomautuksissa esitetään seuraava taulukko:
In other words, the submission claims that CDL’s Beta is ß = 0,395.
Toisin sanoen huomautuksissa väitetään, että CDL:n beeta-arvo on 0,395. Tämä on perusteeton arvio, jonka tueksi ei esitetä mitään konkreettisia ja todennettavissa olevia tietoja.
This is an unsubstantiated conjecture that is not backed up with any hard and verifiable data.
Lisäksi se sopii huonosti yhteen terveen järjen kanssa. Seuraavassa esitämme suoria lainauksia Brealeyn ja Myersin teoksesta, joka on LECG:n huomautusten keskeinen viitelähde.
In addition, it is hard to reconcile it with common sense.
[…] Beeta-arvolla mitataan sitä, kuinka herkkä arvopaperi on markkinoiden liikkeille. Osakkeet, joiden beeta-arvo on suurempi kuin 1,0, seuraavat yleensä markkinoiden yleisiä liikkeitä voimistaen niitä.
Below, we provide direct quotes from Brealey and Myers, the central reference in LECG’s submission.
Osakkeet, joiden beeta-arvo on 0–1,0, liikkuvat yleensä samaan suuntaan kuin markkinat, mutta niiden liikkeet eivät ole yhtä voimakkaita. Markkinat ovat luonnollisesti yhtä kuin ”kaikkien osakkeiden muodostama salkku”, joten keskiverto-osakkeen beeta-arvo on 1.0.
‘…beta measures how sensitive a security is to market movements. Stocks with betas greater than 1,0 tend to amplify the overall movements of the market. Stocks with beta between 0 and 1,0 tend to move in the same direction as the market, but not as far. Of course, the market is the ‘portfolio of all stocks’, so the ‘average’ stock has a beta of 1,0.’ (Chapter Seven, pg. 174).
(7. luku, sivu 174).
In other words, higher-beta stocks mean greater volatility and are therefore riskier.
Toisin sanoen mitä suurempi beeta-arvo osakkeella on, sitä suurempi on sen volatiliteetti ja siten myös siihen liittyvä riski.
Investment in CDL is at least as risky as investment in its established competitors whose betas are substantially above 1 (see evaluations made by KBC Securities and Spezialist für Finanzaktien).
CDL:ään tehtävä investointi on ainakin yhtä riskialtis kuin investoinnit sen vakiintuneisiin kilpailijoihin, joiden beeta-arvot ovat selvästi suuremmat kuin 1 (ks. KBC Securities – ja Spezialist für Finanzaktien -yhtiöiden tekemät arviot).
Finally, in terms of the risk-free rate, it seems highly opportunistic to refer to the present temporary financial crisis in order to rebut the value chosen by the Commission, which corresponds to the risk-free rate in the period of the investment in CDL.
Lisäksi vaikuttaa hyvin opportunistiselta viitata riskittömän koron osalta nykyiseen väliaikaiseen finanssikriisiin ja yrittää näin kyseenalaistaa komission valitsema arvo, joka vastaa CDL:ään tehtyjen investointien ajankohdan riskitöntä korkoa.
In the absence of debt.
Edellyttäen, että velkaa ei ole.
Brealey and Myers, 2000, Principles of Corporate Finance, Sixth Edition (Chapter 5, p. 100)
Brealey ja Myers, 2000, Principles of Corporate Finance, kuudes laitos (luku 5, s. 100).
The use of this benchmark should not be interpreted as deeming that this figure is accurate. Cash flow forecasts are difficult to establish with precision;
Tämän vertailuarvon käyttöä ei pidä tulkita niin, että lukua pidetään oikeana.
therefore, 5,74 % probably represents at most an upper limit.
Tarkkoja kassavirtaennusteita on vaikea tehdä, ja siksi 5,74 prosenttia on luultavasti enintään vaihteluvälin yläraja.
The appendix provides the general definition of the weighted average cost of capital (WACC), which includes both equity and debt.
Liitteessä esitetään pääomakustannusten painotetun keskiarvon (weighted average cost of capital, WACC) yleinen määritelmä, joka sisältää sekä oman että vieraan pääoman.
Pablo Fernández (2004), Market risk premium:
Pablo Fernández (2004): Market risk premium:
Working paper IESE Business School.
Working paper, IESE Business School.
Friederiszick and Michael Troge, DG COMP, CET, ‘Applying the MEIP to State Owned Companies — Lessons learned from the German Landesbanken Cases’, Competition Policy Newsletter, No 1, Spring 2006.
1, kevät 2006.
This confusion frequently arises because in the textbook finance literature, some authors assume a simplified balance sheet, with only equity and financial debt, and no current liabilities.
Tämä sekaannus syntyy usein siitä, että rahoitusalan oppikirjoissa eräät kirjoittajat käyttävät yksinkertaistettua tasetta, joka sisältää vain pääoman ja rahoitusvelan, mutta ei lyhytaikaisia velkoja.
In such cases, indeed, ROA is equal to ROCE.
Tällaisissa tapauksissa kokonaispääoman tuotto todella on sama kuin sijoitetun pääoman tuotto.
But in the real world this is not usually the case.
Todellisuudessa näin ei tavallisesti kuitenkaan ole.
As mentioned above, the median for this group is lower than the arithmetic average.
Kuten edellä on mainittu, tämän ryhmän mediaani on pienempi kuin aritmeettinen keskiarvo.
For this peer group analysis, Amadeus provides the yearly median ROCE pertaining to the entire peer group.
Tätä vertaisryhmäanalyysia varten AMADEUS-tietokanta tarjoaa sijoitetun pääoman tuotosta (ROCE) vuosittaisen mediaanin, joka koskee koko vertaisryhmää.
In order to aggregate over time (the figure reported in the text), we computed the ‘median of the yearly medians’.
Jotta saisimme koottua tiedot yhteen, laskimme ”vuosittaisten mediaanien mediaanin”(juoksevassa tekstissä ilmoitettu luku).
ORBIS is a global database which has information on over 50 million companies worldwide (Bureau van Dijk Electronic Publishing).
ORBIS on maailmanlaajuinen tietokanta, joka sisältää tietoja yli 50 miljoonasta yrityksestä kaikkialla maailmassa (Bureau van Dijk Electronic Publishing).
[adapted from the document of March 2010]
[mukautettu maaliskuussa 2010 päivätystä asiakirjasta]
Reply to the submission of 19 October 2009 prepared by LECG
Vastaus LECG-konsulttiyrityksen 19. lokakuuta 2009 toimittamiin huomautuksiin
The reply of the consulting company LECG to the Commission’s analysis focuses on four issues:
LECG-konsulttiyhtiö keskittyy komission analyysiin antamassaan vastauksessa neljään seikkaan:
Alleged erroneous use of the CAPM model.
CAPM-mallin väitetty virheellinen käyttö.
While LECG accepts that a CAPM-based analysis is the correct avenue to pursue, it questions the parameter values that have been used by DG COMP.
Vaikka LECG myöntää, että CAPM-malliin perustuva analyysi on oikea etenemistapa, se kyseenalaistaa kilpailun pääosaston käyttämät muuttujien arvot.
More precisely, LECG asserts that:
Tarkemmin sanottuna LECG väittää, että
the equity premium should have been lower
osakeriskipreemion olisi pitänyt olla pienempi
the ‘betas’ should also have been lower
myös beeta-arvojen olisi pitänyt olla pienempiä.
The Commission should not have limited itself to Consultia IT’s business plan, but should also have used Arthur Andersen’s 2000 business plan to establish the relevant benchmark.
Komission olisi asianmukaisen vertailukohdan asettamiseksi pitänyt käyttää Consultia IT:n liiketoimintasuunnitelman lisäksi myös Arthur Andersen -yhtiön liiketoimintasuunnitelmaa vuodelta 2000.
The Commission did not use the appropriate financial ratios to estimate the expected profitability of the CDL project.
Komissio ei käyttänyt asianmukaisia rahoituksen suhdelukuja CDL -hankkeen odotettavissa olevan kannattavuuden arvioimisessa.
Furthermore, the Commission did not take into account the expected revenues deriving from the development of hotels and office space.
Komissio ei lisäksi ottanut huomioon hotelli- ja toimistotilojen rakentamisesta odotettavissa olevia tuloja.
The parameters of the CAPM
CAPM-mallin muuttujat
Equity premium
Osakeriskipreemio
The LECG report argues that the required equity premium should be used instead of the historical equity premium.
LECG:n raportissa väitetään, että olisi käytettävä vaadittavaa osakeriskipreemiota historiallisen osakeriskipreemion sijasta.
However, Fernández (2009) states the following:
Fernández (2009) toteaa kuitenkin seuraavaa:
‘It is easy to conclude that there is not a generally accepted equity premium point estimate or a common method to estimate it.
On helppo päätellä, että ei ole olemassa yleisesti hyväksyttyä osakeriskipreemion piste-estimaattia tai yhteistä menetelmää sen arvioimiseksi.
The recommendations regarding the equity premium, taken from 150 finance and valuation textbooks published between 1979 and 2009, range from 3 % to 10 %.
Osakeriskipreemiota koskevat suositukset, jotka on esitetty 150:ssä vuosien 1979 ja 2009 välillä julkaistussa rahoituksen ja arvonmäärityksen oppikirjassa, vaihtelevat 3 prosentista 10 prosenttiin.
Several books use different equity premiums in different pages and most books do not distinguish among the four different concepts that the phrase ‘equity premium’ designates:
Useissa kirjoissa käytetään erilaisia osakeriskipreemioita eri sivuilla, ja useimmissa kirjoissa ei eritellä niitä neljää erilaista käsitettä, joihin ilmaus ”osakeriskipreemio” viittaa:
historical equity premium, expected equity premium, required equity premium and implied equity premium.
historiallinen osakeriskipreemio, odotettavissa oleva osakeriskipreemio, vaadittu osakeriskipreemio ja oletettu osakeriskipreemio.
129 of the books consider expected and required equity premium to be synonymous terms and 82 do not distinguish between expected and historical equity premium.’
129 kirjassa odotettavissa olevaa ja vaadittua osakeriskipreemiota pidetään synonyymisinä käsitteinä, ja 82 kirjassa ei tehdä eroa odotettavissa olevan ja historiallisen osakeriskipreemion välillä.
Furthermore, as regards its concrete value, the LECG study proposes using an equity premium recently presented by Fernández (2009).
Lisäksi LECG:n tutkimuksessa ehdotetaan käytettävän osakeriskipreemion konkreettisena arvona Fernándezin (2009) äskettäin esittämää osakeriskipreemiota.
Fernández suggests using a Required Equity Premium (REP) ranging from, 3,8 % to 4,3 %.
Fernández ehdottaa käytettävän vaadittua osakeriskipreemiota, joka vaihtelee 3,8 prosentista 4,3 prosenttiin.
There are at least two reasons for which this range is not valid for our purposes.
Tämä vaihteluväli ei sovellu tarkoituksiimme vähintään kahdesta syystä.
First, it suffers from intrinsic limitations, since it is a subjective valuation by a single individual.
Ensinnäkin sillä on lähtökohtaisia rajoituksia, koska se on yhden henkilön subjektiivinen arvio.
It should be noted that Fernández also presents an average value obtained from 150 textbooks (see graph below).
On syytä huomata, että Fernández esittää myös 150:stä alan oppikirjasta laskettuun keskiarvoon perustuvan arvon (ks. jäljempänä oleva käyrä).
Secondly, and most importantly, the suggestion to use a value of 3,8 %-4,3 % is an estimation of the current equity premium, not the one prevailing in 2000 and 2004.
Toiseksi – ja tämä on hyvin tärkeää – ehdotus 3,8–4,3 prosentin arvon käyttämisestä on arvio nykyisestä eikä vuosina 2000 ja 2004 vallinneesta osakeriskipreemiosta.
The values of the parameters to plug in the CAPM should be contemporaneous to the date of the business decision (i.e. ex-ante and not ex-post).
CAPM-malliin syötettävien muuttujien arvojen olisi oltava siltä ajalta, jolloin liiketoimintapäätös tehtiin (eli ennakkoarvioita eikä jälkiarvioita).
‘The figure below shows the evolution of the Required Equity Premium (REP) moving average (last 5 years) used or recommended in 150 finance and valuation textbooks.’
Seuraava kuvio osoittaa 150:ssä rahoituksen ja arvonmäärityksen oppikirjassa käytetyn tai suositellun vaaditun osakeriskipreemion liukuvan keskiarvon kehittymisen (viiden edellisen vuoden aikana).
Beta
Beeta-arvo
As far as the beta is concerned, the LECG report casts doubts on the use of estimations provided by private companies specialised in valuations.
LECG:n raportissa esitetään epäilyjä arvonmääritykseen erikoistuneiden yksityisten yhtiöiden esittämien beeta-arvoa koskevien arvioiden käytöstä.
Below, we provide the links to the studies we refer to:
Seuraavassa ovat linkit tutkimuksiin, joihin viittaamme:
Carrere (the information we used can be found on p. 5 of the report below):
Carrere (käyttämämme tiedot ovat raportin sivulla 5):
Studio Babelsberg (see p. 10):
Studio Babelsberg (ks. s. 10):
In our view, this is precisely the place where a private investor would look for information to establish a beta ex-ante.
Mielestämme yksityinen sijoittaja etsisi tietoa juuri tällaisilta sivuilta määrittääkseen ennakkoarvion beeta-arvosta.
These analysts have specific skills to assess ex-ante valuations.
Näillä analyytikoilla on erikoisosaamista ennakkoarvioiden arvioimiseksi.
The two studies provide betas for certain close competitors of Ciudad de la Luz.
Näissä kahdessa tutkimuksessa esitetään beeta-arvot tietyille Ciudad de la Luzin läheisille kilpailijoille.
Pablo Fernández, the author extensively, but selectively, quoted in the LECG study, has written widely to show that historical betas (as the ones proposed by LECG) are next to meaningless.
LECG:n tutkimuksessa laajasti mutta valikoivasti lainattu kirjoittaja Pablo Fernández on kirjoittanut runsaasti siitä, että historialliset beeta-arvot (kuten LECG:n ehdottamat) ovat lähes merkityksettömiä.
In his paper ‘Are calculated betas worth for anything?’ (Working paper IESE Business School), Pablo Fernández (2008) presents strong arguments against the use of calculated beta in valuations:
Julkaisussaan ”Are calculated betas worth for anything?” (Working paper, IESE Business School) Pablo Fernández (2008) esittää vankkoja perusteita laskettujen beeta-arvojen käyttöä vastaan arvonmäärityksissä: Osoitamme, että yleisesti ottaen on merkittävä virhe käyttää historiallista beeta-arvoa odotetun beeta-arvon kuvaajana. Tämä johtuu ensinnäkin siitä, että merkityksellisen beeta-arvon laskeminen on lähes mahdotonta, koska historialliset beeta-arvot muuttuvat jyrkästi päivästä toiseen. Toiseksi on hyvin usein mahdotonta sanoa tilastollisella luotettavuudella, että yhden yrityksen beeta-arvo on pienempi tai suurempi kuin toisen. Kolmanneksi, historialliset beeta-arvot eivät monissa tapauksissa ole kovin järkeviä: suuririskisillä yrityksillä on hyvin usein suurempia historiallisia beeta-arvoja kuin pieniriskisillä yrityksillä. Neljänneksi, historialliset beeta-arvot vaihtelevat suuresti sen mukaan, mitä indeksiä niiden laskennassa on käytetty.
‘We show that, in general, it is an enormous error to use the historical beta as a proxy for the expected beta. First, because it is almost impossible to calculate a meaningful beta as historical betas change dramatically from one day to the next; second, because very often we cannot say with a relevant statistical confidence that the beta of one company is smaller or bigger than the beta of another; third, because historical betas do not make much sense in many cases: high-risk companies very often have smaller historical betas than low-risk companies; fourth, because historical betas depend very much on which index we use to calculate them. […] [2]’ (our emphasis)
[…] [2] (alleviivaus komission)
The third argument above put forward by Fernández (2008) also serves to illustrate that the betas presented by LECG cannot be right.
Kolmas Fernándezin (2008) edellä esittämä perustelu osoittaa myös, että LECG:n esittämät beeta-arvot eivät voi pitää paikkaansa.
Indeed, Fernández makes the assertion that high-risk companies are high beta.
Fernández itse asiassa väittää, että suuririskisillä yrityksillä on suuri beeta-arvo.
This is very intuitive:
Tämä on hyvin loogista:
the required return for a high-risk project (such as CDL) ought to be above the return of a diversified portfolio (e.g. the IBEX 35).
suuririskisen hankkeen (kuten CDL:n) vaaditun tuoton pitäisi olla suurempi kuin hajautetun salkun (esimerkiksi IBEX 35) tuoton.
In another paper, focused on Spain (‘On the instability of betas: the case of Spain’, 2008, Working paper IESE Business School) Pablo Fernández shows again that it is a serious error to use betas calculated from historical data to compute the required return to equity.
Eräässä toisessa Espanjaan keskittyvässä julkaisussa (”On the instability of betas: the case of Spain”, 2008, Working paper, IESE Business School) Pablo Fernández osoittaa uudelleen, että on vakava virhe käyttää historiallisten tietojen perusteella laskettuja beeta-arvoja pääoman vaaditun tuoton laskemiseen.