natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that context, the Return Fund provides support to Member States for the implementation of Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on common standards and procedures in Member States for returning illegally staying third-country nationals [2] (the Return Directive) by co-financing a wide range of measures.
Tässä yhteydessä paluurahastosta tuetaan jäsenvaltioita niiden pannessa täytäntöön jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY [2], jäljempänä ’palauttamisdirektiivi’, yhteisrahoittamalla monenlaisia toimenpiteitä.
In order to ensure the effective implementation of the Return Directive by Member States, it is appropriate to further reinforce the support of the Fund by extending the scope of eligible measures, in particular, to address the needs relating to Article 16 of the Return Directive requiring that detention take place as a rule in specialised detention facilities.
Palauttamisdirektiivin tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi jäsenvaltioissa on asianmukaista vahvistaa rahaston tukea ulottamalla tukikelpoisten toimenpiteiden toimiala koskemaan erityisesti niihin palauttamisdirektiivin 16 artiklaan liittyviin tarpeisiin vastaamista, jotka edellyttävät, että säilöönotto toteutetaan tarkoitusta varten perustetuissa säilöönottolaitoksissa.
Moreover, in the light of the experience gained since the launch of the European Return Fund and in order to reinforce the capacities of Member States to ensure effective transportation of returnees during return procedures and return operations, it is appropriate to give the possibilities under the Fund to finance necessary means of transport, such as buses.
Lisäksi Euroopan paluurahaston perustamisen jälkeen saadun kokemuksen perusteella ja jäsenvaltioiden valmiuksien vahvistamiseksi on asianmukaista tarjota rahaston suomat mahdollisuudet rahoittaa tarvittavat kulkuneuvot, kuten linja-autot, jotta varmistetaan palautettujen tehokas kuljetus palauttamismenettelyjen ja -toimenpiteiden aikana.
Considering that the 2011 and 2012 annual programmes of the Member States under the European Return Fund are still ongoing, it is appropriate that the modified rules apply from the 2011 annual programme onwards.
Ottaen huomioon, että jäsenvaltioiden Euroopan paluurahaston puitteissa toteuttamat vuosien 2011 ja 2012 ohjelmat ovat vielä käynnissä, on asianmukaista, että muutettuja sääntöjä sovelletaan vuoden 2011 ohjelmasta alkaen.
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the common Committee ‘Solidarity and Management of Migration Flows’ established by Decision No 574/2007/EC of the European Parliament and of the Council [3].
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 574/2007/EY [3] perustetun yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa käsittelevän yhteisen komitean lausunnon mukaiset.
Annex XI to Decision 2008/458/EC is amended as follows:
Muutetaan päätöksen 2008/458/EY liite XI seuraavasti:
in point II.1.3.3, paragraph 3 is replaced by the following:
Korvataan II.1.3.3 kohdan 3 alakohta seuraavasti:
For individual items costing below EUR 20000 the full purchase cost is eligible, provided, that, except in duly justified cases, the equipment is purchased before the last 3 months of the project.
Vähemmän kuin 20000 euroa maksavien yksittäisten laitteiden hankintakustannukset ovat perusteltuja poikkeuksia lukuun ottamatta kokonaisuudessaan tukikelpoisia, jos laite on ostettu aikaisemmin kuin hankkeen kolmen viimeisen kuukauden aikana.
By way of derogation from the above conditions, for means of transport costing below EUR 250000 the full purchase cost is eligible.’;
Edellä esitetyistä edellytyksistä poiketen kulkuneuvojen, jotka maksavat alle 250000 euroa, kaikki hankintakustannukset ovat tukikelpoisia.”
point II.1.4.2 is replaced by the following:
Korvataan II.1.4.2 kohta seuraavasti:
Where the acquisition of real estate is essential for implementation of the project and is clearly linked with its objectives, the purchase of real estate, i.e. buildings already constructed, or construction of real estate, is eligible for co-financing on the basis of the full or partial cost, or on the basis of depreciation, under the conditions set out below, without prejudice to the application of stricter national rules:
Jos kiinteistön hankinta on olennaisen tärkeää hankkeen täytäntöönpanoa varten ja liittyy selkeästi sen tavoitteisiin, kiinteistön eli jo rakennettujen rakennusten ostosta tai kiinteistön rakentamisesta aiheutuneet kulut ovat yhteisrahoituskelpoisia kokonaiskustannuksen tai osakustannuksen tai poistojen perusteella jäljempänä esitettyjen ehtojen täyttyessä. Tämä ei kuitenkaan estä soveltamasta tiukempia kansallisia sääntöjä.
a certificate is obtained from an independent qualified valuer or duly authorised official body establishing that the price does not exceed the market value, either attesting that the real estate is in conformity with national regulations or specifying the points which are not in conformity that the final beneficiary plans to rectify as part of the project;
Riippumattomalta pätevältä arvioijalta tai asianmukaisesti valtuutetulta viranomaiselta hankitaan todistus siitä, että hinta ei ylitä markkina-arvoa; todistuksessa on joko todettava kiinteistö kansallisten määräysten mukaiseksi tai yksilöitävä epäkohdat, jotka lopullinen edunsaaja aikoo korjata osana hanketta.
in the case of co-financing on the basis of depreciation, only the portion of the depreciation of these assets corresponding to the duration of use for the project and the rate of actual use for the project is eligible; depreciation shall be calculated according to national accounting rules.
Poistoihin perustuvan yhteisrahoituksen tapauksessa tukikelpoista on ainoastaan se osuus tämän omaisuuden poistoista, joka vastaa omaisuuden käyttöaikaa hankkeessa ja sen tosiasiallista käyttöastetta hankkeessa. Poistot lasketaan kansallisten kirjanpitosäännösten mukaisesti.
Expenses for renovation, refurbishment and modernisation of real estate are eligible for co-financing on the basis of the full or partial cost or on the basis of depreciation.
Kiinteistön kunnostamisesta, korjaamisesta ja nykyaikaistamisesta aiheutuvat kustannukset ovat yhteisrahoituskelpoisia kokonaiskustannuksen tai osakustannuksen tai poistojen perusteella.
In the case of renovation costs only conditions (c) and (e) in paragraph 1 apply.’
Kunnostukseen sovelletaan ainoastaan 1 alakohdan c ja e alakohdan edellytyksiä.”
Article 1 shall apply from the date of adoption of this Decision.
Edellä olevaa 1 artiklaa sovelletaan tämän päätöksen antamisesta alkaen.
Member States may decide to apply the changes in respect of ongoing or future projects as from the 2011 annual programmes.
Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa muutoksia käynnissä oleviin tai tuleviin hankkeisiin vuoden 2011 ohjelmista alkaen.
This Decision is addressed to the Kingdom of Belgium, the Republic of Bulgaria, the Czech Republic, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Grand Duchy of Luxembourg, Hungary, the Republic of Malta, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Austria, the Republic of Poland, the Portuguese Republic, Romania, the Republic of Slovenia, the Slovak Republic, the Republic of Finland, the Kingdom of Sweden and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle, Bulgarian tasavallalle, Tšekin tasavallalle, Saksan liittotasavallalle, Viron tasavallalle, Irlannille, Helleenien tasavallalle, Espanjan kuningaskunnalle, Ranskan tasavallalle, Italian tasavallalle, Kyproksen tasavallalle, Latvian tasavallalle, Liettuan tasavallalle, Luxemburgin suurherttuakunnalle, Unkarille, Maltan tasavallalle, Alankomaiden kuningaskunnalle, Itävallan tasavallalle, Puolan tasavallalle, Portugalin tasavallalle, Romanialle, Slovenian tasavallalle, Slovakian tasavallalle, Suomen tasavallalle, Ruotsin kuningaskunnalle sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.
Done at Brussels, 20 September 2012.
Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2012.
on the national provisions notified by the Kingdom of Sweden pursuant to Article 114(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union concerning the maximum admissible content of cadmium in fertilisers
Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä, jotka koskevat kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa
(notified under document C(2012) 7177)
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 7177)
On 17 October 2011, the Kingdom of Sweden notified the Commission, pursuant to Article 114(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), of its intention to introduce national provisions to lower the content of cadmium allowed in phosphorous fertilisers to a maximum level of 46 grams of cadmium per tonne of phosphorous (equivalent to 20 mg Cd/kg P2O5).
Ruotsin kuningaskunta ilmoitti lokakuun 17 päivänä 2011 komissiolle aikeestaan ottaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 114 artiklan 5 kohdan nojalla käyttöön kansallisia säädöksiä, joilla fosforilannoitteissa sallitun kadmiumin enimmäismäärä alennetaan 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohti (vastaa tasoa 20 mg Cd / kg P2O5).
Those measures would derogate from Regulation (EC) No 2003/2003 of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 relating to fertilisers [1] and would lower the maximum level of 100 grams of cadmium per tonne of phosphorous (equivalent to 44 mg Cd/kg P2O5) for which a derogation has already been granted to the Kingdom of Sweden.
Nämä toimenpiteet poikkeaisivat lannoitteista 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2003/2003 [1] säännöksistä ja alentaisivat enimmäismäärää, jota varten Ruotsin kuningaskunnalle on jo myönnetty poikkeus, eli 100 grammaa kadmiumia fosforitonnia kohti (vastaa tasoa 44 mg Cd / kg P2O5).
Article 114, paragraphs 5 and 6 TFEU provide:
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa:
[…] If, after the adoption of a harmonisation measure by the European Parliament and the Council, by the Council or by the Commission, a Member State deems it necessary to introduce national provisions based on new scientific evidence relating to the protection of the environment or the working environment on grounds of a problem specific to that Member State arising after the adoption of the harmonisation measure, it shall notify the Commission of the envisaged provisions as well as the grounds for introducing them.
Jos sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto, neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle […].
The Commission shall, within six months of the notification […] approve or reject the national provisions involved after having verified whether or not they are a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States and whether or not they shall constitute an obstacle to the functioning of the internal market.
Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa […] tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
In the absence of a decision by the Commission within this period the national provisions referred to in paragraphs […] 5 shall be deemed to have been approved.
Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, […] 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.
Council Directive 76/116/EEC of 18 December 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to fertilisers [2], laid down the requirements that fertilisers must fulfil in order to be placed on the market with the designation ‘EC fertiliser’.
Lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 76/116/ETY [2] vahvistettiin vaatimukset, jotka lannoitteiden on täytettävä, jotta ne voidaan saattaa markkinoille varustettuna nimityksellä ”EY-lannoite”.
Annex I to Directive 76/116/EEC set out the type designation and the corresponding requirements, e.g. with respect to its composition, that each fertiliser had to fulfil to be eligible for designation as ‘EC fertiliser’.
Direktiivin 76/116/ETY liitteessä I vahvistettiin tyyppinimitys sekä sitä vastaavat, esimerkiksi koostumukseen liittyvät vaatimukset, jotka kunkin lannoitteen oli täytettävä, jotta siitä voitiin käyttää nimitystä ”EY-lannoite”.
Type designations in this list were grouped into categories, depending on the content of the primary nutrients, i.e. the elements nitrogen, phosphorus and potassium.
Luettelossa esiintyvät tyyppinimitykset ryhmiteltiin luokkiin pääravinteiden, eli typen, fosforin ja kaliumin, pitoisuuksien mukaan.
According to Article 7 of Directive 76/116/EEC [3], Member States were not permitted on grounds of composition, identification, labelling or packaging, to prohibit, restrict or hinder the marketing of fertilisers marked ‘EC fertiliser’ which complied with the provisions of the Directive.
Direktiivin 76/116/ETY 7 artiklan [3] mukaan jäsenvaltiot eivät saaneet lannoitteen koostumuksen, tunniste- ja pakkausmerkintöjen tai pakkauksen perusteella kieltää, rajoittaa tai vaikeuttaa niiden ”EY-lannoite”-merkinnällä varustettujen lannoitteiden saattamista markkinoille, jotka olivat direktiivin mukaisia.
Commission Decision 2002/399/EC of 24 May 2002 on the national provisions notified by the Kingdom of Sweden under Article 95(4) of the EC Treaty concerning the maximum admissible content of cadmium in fertilisers [4], granted a derogation from Directive 76/116/EEC, by approving the Swedish provisions which prohibited the placing on the Swedish market of fertilisers containing in excess of 100 grams of cadmium per tonne of phosphorus.
Ruotsin kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä, jotka koskevat kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa, 24 päivänä toukokuuta 2002 tehdyllä komission päätöksellä 2002/399/EY [4] myönnettiin poikkeus direktiivin 76/116/ETY säännöksistä hyväksymällä Ruotsin säännökset, jotka kieltävät saattamasta Ruotsin markkinoille lannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on yli 100 grammaa fosforitonnia kohti.
Since the Swedish derogation was granted only until 31 December 2005, Sweden requested in June 2005 an extension of the existing derogation.
Koska Ruotsille myönnetty poikkeus oli voimassa vain 31 päivään joulukuuta 2005 asti, Ruotsi pyysi kesäkuussa 2005 voimassa olevan poikkeuksen jatkamista.
Commission Decision 2006/347/EC of 3 January 2006 on the national provisions notified by the Kingdom of Sweden under Article 95(4) of the EC Treaty concerning the maximum admissible content of cadmium in fertilisers [5] allows the Swedish authorities to maintain the national measures until harmonised measures on cadmium in fertilisers are applied at EU level.
Ruotsin kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan nojalla tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä, jotka koskevat kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa, 3 päivänä tammikuuta 2006 tehdyllä komission päätöksellä 2006/347/EY [5] annetaan Ruotsin viranomaisille lupa pitää voimassa kansalliset toimenpiteet siihen saakka, kunnes lannoitteiden sisältämää kadmiumia koskevia yhdenmukaistettuja toimenpiteitä sovelletaan EU:n tasolla.
‘The Chemicals Products (Handling, Import and Export Prohibitions) Ordinance’ (1998:944) [6] contains provisions relating, inter alia, to the maximum permissible cadmium content in fertilisers, including EC-designated fertilisers.
Kemiallisia tuotteita (käsittelyyn, tuontiin ja vientiin liittyvät kiellot) koskeva asetus (1998:944) [6] sisältää säännöksiä, jotka koskevat muun muassa lannoitteiden (myös EY-lannoite-nimityksen saaneiden) suurinta sallittua kadmiumpitoisuutta.
Section 3, paragraph 1, provides that fertilisers covered by customs tariffs numbers 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 and 31.05 containing in excess of 100 grams of cadmium per tonne of phosphorous may not be offered for sale or transferred.
Asetuksen 3 pykälän 1 momentissa säädetään, että tullitariffikoodeihin 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 ja 31.05 kuuluvia lannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on suurempi kuin 100 grammaa fosforitonnia kohti, ei saa tarjota myytäväksi tai luovuttaa.
The envisaged national measure notified under Article 114(5) TFEU would lower the content of cadmium allowed in phosphorous fertilisers from the current maximum level of 100 grams of cadmium per tonne of phosphorus to a level of 46 grams of cadmium per tonne of phosphorus (46 mg Cd/kg P, equivalent to 20 mg Cd/kg P2O5).
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla tiedoksi annettu suunniteltu kansallinen toimenpide alentaisi fosforilannoitteissa sallitun kadmiumpitoisuuden nykyisestä enimmäismäärästä eli 100 grammasta kadmiumia fosforitonnia kohti 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohti (46 mg Cd / kg P, vastaa tasoa 20 mg Cd / kg P2O5).
By letter of 17 May 2011 the Kingdom of Sweden notified the Commission that, pursuant to Article 114(5) TFEU, it requests approval to introduce national provisions to lower the content of cadmium allowed in phosphorous fertilisers to a maximum concentration of 46 grams per tonne of phosphorus.
Ruotsin kuningaskunta ilmoitti komissiolle 17 päivänä toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä pyytävänsä SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla lupaa ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, jotka alentavat fosforilannoitteissa sallitun kadmiumin enimmäispitoisuuden 46 grammaan fosforitonnia kohti.
The Swedish authorities thus request to lower the cadmium content allowed by the derogation provided by Decision 2006/347/EC.
Ruotsin viranomaiset siis pyytävät saada alentaa kadmiumpitoisuutta, joka on sallittu päätöksellä 2006/347/EY myönnetyllä poikkeuksella.
By letter of 14 November 2011, the Commission informed the Swedish authorities that the six-month period for its examination according to Article 114(6) started on 18 October 2011.
Komissio ilmoitti 14 päivänä marraskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Ruotsin viranomaisille, että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan mukainen asian käsittelyyn komissiossa varattu kuuden kuukauden aika oli alkanut 18 päivänä lokakuuta 2011.
The Commission also published a notice regarding the request in the Official Journal of the European Union [8] in order to inform other interested parties of the national measures that Sweden intends to introduce as well as the grounds invoked to that effect.
Komissio myös julkaisi pyyntöä koskevan ilmoituksen [8]Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoittaakseen muille asianomaisille osapuolille kansallisista toimenpiteistä, jotka Ruotsi aikoo ottaa käyttöön, sekä niille esitetyistä perusteluista.
In view of the complexity of the matter, the Commission requested the Scientific Committee on Health and Environmental Risks (SCHER) for an opinion on the overall quality of the Swedish risk assessment, any significant deficiencies, the appropriateness of the scenarios studied and the assumptions made, as well as the reliability and validity of the conclusions concerning the identified risks for the environment.
Asian monitahoisuuden vuoksi komissio pyysi terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevältä tiedekomitealta (SCHER) lausunnon Ruotsissa tehdyn riskinarvioinnin yleisestä laadusta, sen mahdollisista merkityksellisistä puutteista, tarkasteltujen ennustemallien ja tehtyjen oletusten asianmukaisuudesta sekä todettuja ympäristöriskejä koskevien päätelmien luotettavuudesta ja oikeellisuudesta.
However, SCHER considered that a number of statements in the report were not supported by sufficient evidence.
SCHER-komitea katsoi kuitenkin, että joidenkin raportissa esitettyjen väitteiden tueksi ei ole riittävästi näyttöä.
Due to the remaining uncertainties identified by the SCHER regarding key assumptions used by the Swedish authorities to conclude that there is a risk to aquatic organisms in small brooks in Sweden, which is the only environmental risk identified by the Swedish authorities, and in the absence of evidence highlighting a danger for human health linked to a prolongation of the period for assessment of the Swedish request, the Commission deemed justified to extend the period referred to in Article 114(6), first subparagraph.
Vieläkin on jäljellä epäselvyyksiä, jotka SCHER-komitea totesi koskien niitä keskeisiä oletuksia, joiden perusteella Ruotsin viranomaiset päättelivät Ruotsissa pienissä puroissa eläviin vesieliöihin kohdistuvan riskin (ainoa Ruotsin viranomaisten tunnistama ympäristöriski), ja koska ei ole näyttöä ihmisten terveyden vaarantumisesta Ruotsin pyynnön arviointiajan jatkamisen vuoksi, komissio katsoi aiheelliseksi pidentää 114 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määräaikaa.
On 18 April 2012, the Commission notified the Kingdom of Sweden of its Decision [10], pursuant to Article 114(6), third subparagraph, TFEU, to extend the period of six months referred to in its first subparagraph to approve or reject the notified national provisions for a further period expiring on 18 October 2012.
Komissio ilmoitti 18 päivänä huhtikuuta 2012 SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti Ruotsin kuningaskunnalle päätöksestään [10], jolla se pidensi mainitun artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kuuden kuukauden määräaikaa, jonka kuluessa komissio hyväksyy tai hylkää tiedoksiannetut kansalliset säännökset, 18 päivään lokakuuta 2012 asti.
By letter of 27 April 2012, the Commission informed the Swedish authorities about the uncertainties identified in the SCHER opinion and invited them to provide further clarifications that would allow the Commission to take a final position.
Komissio ilmoitti 27 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellään Ruotsin viranomaisille SCHER-komitean lausunnossa yksilöidyistä epäselvistä seikoista ja kehotti viranomaisia toimittamaan lisäselvityksiä, jotta komissio voisi päättää lopullisesta kannastaan.
By letter of 2 July 2012, the Swedish authorities replied to the Commission without addressing the uncertainties identified by SCHER and, instead, argued that the notion of ‘protection of the environment’ under Article 114(5) TFEU covers health aspects.
Ruotsin viranomaiset vastasivat komissiolle 2 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellään, jossa ei kuitenkaan käsitelty SCHER-komitean yksilöimiä epäselvyyksiä, vaan väitettiin sen sijaan, että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan käsite ”ympäristönsuojelu” kattaa terveysnäkökohdat.
Therefore, an examination of the Swedish notification should include arguments in the notification relating to human health aspects.
Tästä syystä Ruotsin tiedoksiannon tarkastelussa olisi otettava huomioon myös tiedoksiantoon sisältyvät perustelut, jotka koskevat ihmisten terveyteen liittyviä näkökohtia.
Consideration of admissibility
Käsiteltäväksi ottaminen