natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Automatic Number Plate Recognition systems (ANPR)
Automaattiset ajoneuvojen rekisterinumeroiden tunnistamisjärjestelmät (ANPR)
Vehicle alerts
Kuulutukset ajoneuvoista
VIN-twins
VIN-kaksoset
AUTOMATIC NUMBER PLATE RECOGNITION SYSTEMS (ANPR)
AUTOMAATTISET AJONEUVOJEN REKISTERINUMEROIDEN TUNNISTAMISJÄRJESTELMÄT (ANPR)
The Schengen area
Schengen-alue
On 14 June 1985, the Governments of the Kingdom of Belgium, the Federal Republic of Germany, the French Republic, the Grand Duchy of Luxembourg and the Kingdom of the Netherlands signed an agreement at Schengen, a small town in Luxembourg, with a view to enabling ‘(…) all nationals of the Member States to cross internal borders freely (…)’ and to enable the ‘free circulation of goods and services’.
Alankomaiden kuningaskunnan, Belgian kuningaskunnan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Ranskan tasavallan ja Saksan liittotasavallan hallitukset allekirjoittivat 14 päivänä kesäkuuta 1985 luxemburgilaisessa Schengenin pikkukaupungissa sopimuksen, jonka tarkoituksena on mahdollistaa ”jäsenvaltioiden kaikkien kansalaisten vapaus ylittää sisäiset rajat sekä tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus”.
The five founding countries signed the Convention implementing the Schengen Agreement [1] on 19 June 1990, and were later joined by the Italian Republic on 27 November 1990, the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic on 25 June 1991, the Hellenic Republic on 6 November 1992, the Republic of Austria on 28 April 1995 and by the Kingdom of Denmark, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden on 19 December 1996.
Viisi perustajamaata allekirjoittivat 19 päivänä kesäkuuta 1990 Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen [1], jonka ovat sittemmin allekirjoittaneet myös Italian tasavalta 27 päivänä marraskuuta 1990, Espanjan kuningaskunta ja Portugalin tasavalta 25 päivänä kesäkuuta 1991, Helleenien tasavalta 6 päivänä marraskuuta 1992, Itävallan tasavalta 28 päivänä huhtikuuta 1995 sekä Tanskan kuningaskunta, Ruotsin kuningaskunta ja Suomen tasavalta 19 päivänä joulukuuta 1996.
Subsequently, as of 26 March 1995, the Schengen acquis was fully applied in Belgium, Germany, Spain, France, Luxembourg, Netherlands and Portugal [2].
Schengenin säännöstön täysimääräinen soveltaminen alkoi Alankomaissa, Belgiassa, Luxemburgissa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa ja Portugalissa 26 päivänä maaliskuuta 1995 [2].
As of 31 of March 1998, in Italy and Austria [3]; as of 26 of March 2000 in Greece [4] and finally, as of 25 March 2001, the Schengen acquis was applicable in full in Denmark, Finland, Iceland, Norway and Sweden [5].The United Kingdom (UK) and Ireland only take part in some of the provisions of the Schengen acquis, in accordance with Decisions 2000/365/EC and 2002/192/EC respectively.
Itävallassa ja Italiassa se alkoi 31 päivänä maaliskuuta 1998 [3], Kreikassa 26 päivänä maaliskuuta 2000 [4] ja 25 päivänä maaliskuuta 2001 Schengenin säännöstöä alettiin viimein soveltaa täysimääräisesti Islannissa, Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa [5].Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat vain joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, edellinen päätöksen 2000/365/EY mukaisesti ja jälkimmäinen päätöksen 2002/192/EY mukaisesti.
From 1 May 2004, the Schengen acquis as integrated into the framework of the European Union by the Protocol annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community (hereinafter referred to as the Schengen Protocol), and the acts building upon it or otherwise related to it are binding on the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic.
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’Schengen-pöytäkirja’, osaksi Euroopan unionia sisällytetty Schengenin säännöstö sekä säädökset, jotka perustuvat tai muuten liittyvät Schengenin säännöstöön, sitovat 1 päivästä toukokuuta 2004 lähtien Latvian tasavaltaa, Liettuan tasavaltaa, Maltan tasavaltaa, Puolan tasavaltaa, Slovakian tasavaltaa, Slovenian tasavaltaa, Tšekin tasavaltaa, Unkaria ja Viron tasavaltaa.
These Member States became full members of the Schengen area on 21 December 2007.
Nämä jäsenvaltiot liittyivät Schengen-alueen täysjäseniksi 21 päivänä joulukuuta 2007.
The Republic of Cyprus is a signatory to the Convention implementing the Schengen Agreement but enjoys a derogation under its Act of Accession of 2003.
Kypros on allekirjoittanut Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, mutta sen liittymisasiakirjassa vuodelta 2003 määrätään poikkeuksesta.
The Republic of Bulgaria and Romania acceded to the European Union on 1 January 2007;
Bulgarian tasavalta ja Romania liittyivät Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 2007.
as from this date the Schengen acquis and the acts building upon it or otherwise related to it are binding upon them.
Kyseisestä päivästä Schengenin säännöstö ja säädökset, jotka perustuvat tai muuten liittyvät Schengenin säännöstöön, sitovat niitä.
Some of the provisions of the Schengen acquis apply upon accession of new Member States to the EU.
Joitakin Schengenin säännöstön määräyksiä aletaan soveltaa uusien jäsenvaltioiden liittyessä EU:hun.
Other provisions shall only apply in these Member States pursuant to a Council decision to that effect.
Toisia säännöksiä aletaan soveltaa kyseisiin jäsenvaltioihin vasta asiaa koskevan neuvoston päätöksen nojalla.
Certain other European countries joined the Schengen area.
Schengen-alueeseen on liittynyt joitakin muita Euroopan maita:
The Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concluded an Association Agreement with the Member States on 18 May 1999 [8] in order to join the Schengen Convention.In 2004, the Swiss Confederation signed an agreement with the European Union and the European Community concerning its association with the implementation, application and development of the Schengen acquis [9], based upon which it became a member of the Schengen area on 12 December 2008.
Norjan kuningaskunta ja Islannin tasavalta tekivät jäsenvaltioiden kanssa 18 päivänä toukokuuta 1999 assosiaatiosopimuksen [8] liittyäkseen Schengenin yleissopimukseen.Sveitsin valaliitto allekirjoitti vuonna 2004 Euroopan unionin ja Euroopan yhteisön kanssa sopimuksen osallistumisestaan Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen [9] ja liittyi kyseisen sopimuksen perusteella Schengen-alueen jäseneksi 12 päivänä joulukuuta 2008.
In 2008 the Principality of Liechtenstein signed the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation’s association with the implementation, application and development of the Schengen acquis [10] based upon which it became a member of the Schengen area on 19 December 2011.
Liechtensteinin ruhtinaskunta allekirjoitti vuonna 2008 Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen pöytäkirjan Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen [10] ja liittyi sen perusteella Schengen-alueen jäseneksi 19 päivänä joulukuuta 2011.
SIS II, set up pursuant to Regulation (EC) No 1987/2006 of the European Parliament and of the Council [11] (SIS II Regulation) and Council Decision 2007/533/JHA [12] (SIS II Decision) on the establishment, operation and use of the Second Generation Information System (SIS II) (together: the SIS II legal instruments) constitutes a common information system allowing the competent authorities in the Member States to cooperate by exchanging information and is an essential tool for the application of the provisions of the Schengen acquis as integrated into the framework of the European Union.
SIS II -järjestelmä, joka perustettiin toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1987/2006 [11] ja 12 päivänä kesäkuuta 2007 annetun neuvoston päätöksen 2007/533/YOS [12], jäljempänä yhteisesti ’SIS II -säädökset’, mukaisesti, on yhteinen tietojärjestelmä, jonka avulla jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä yhteistyötä tietoja vaihtamalla. Se on keskeinen väline Euroopan unionin osaksi sisällytettyjen Schengenin säännöstön määräysten soveltamisessa.
These instruments, when in application, repeal Title IV of the Convention implementing the Schengen Agreement.
Kun näitä säädöksiä sovelletaan, niillä kumotaan Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen IV osasto.
It replaces the first generation Schengen Information System that began operating in 1995 and was extended in 2005 and 2007.
Niillä korvataan ensimmäisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä, joka aloitti toimintansa vuonna 1995 ja jota laajennettiin vuosina 2005 ja 2007.
Its purpose as laid down in Article 1 of the aforementioned legal acts is ‘(…) to ensure a high level of security within an area of freedom, security and justice of the European Union including the maintenance of public security and public policy and the safeguarding of security in the territories of the Member States, and to apply the provisions of Title IV of Part Three of the (EC) Treaty (hereinafter referred to as the EC Treaty) relating to the movement of persons in their territories, using information communicated via this system.’
Edellä mainittujen säädösten 1 artiklassa säädetään, että SIS II:n tavoitteena on ”varmistaa jäsenvaltioiden alueella korkea turvallisuustaso Euroopan unionin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitäminen sekä turvallisuuden takaaminen mukaan lukien, ja soveltaa niiden alueella henkilöiden liikkuvuutta koskevia perustamissopimuksen (jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’) kolmannen osan IV osaston määräyksiä kyseisellä järjestelmällä toimitettujen tietojen avulla”.
In accordance with the SIS II legal instruments, by means of an automated consultation procedure, SIS II shall provide access to alerts on persons and objects to the following authorities:
SIS II -säädösten mukaisesti seuraavilla viranomaisilla on oltava SIS II:ssa automaattisen hakumenettelyn avulla pääsy henkilöistä ja esineistä tehtyihin kuulutuksiin:
authorities responsible for border controls, in accordance with Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) [13];
rajavalvonnasta vastaavat viranomaiset henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 [13] mukaisesti;
authorities carrying out and coordinating other police and customs checks within the country;
muita poliisi- ja tullitarkastuksia valtion sisällä suorittavat ja niitä koordinoivat viranomaiset;
authorities responsible for issuing visas, the central authorities responsible for examining visa applications, authorities responsible for issuing residence permits and for the administration of legislation on third-country nationals in the context of the application of the Union law relating to the movement of persons;
viranomaiset, joiden tehtävänä on viisumien myöntäminen, keskusviranomaiset, joiden tehtävänä on viisumihakemusten käsittely, sekä viranomaiset, joiden tehtävänä on oleskelulupien myöntäminen ja kolmansien maiden kansalaisia koskevan lainsäädännön hallinnointi henkilöiden liikkuvuutta koskevaa unionin säännöstöä sovellettaessa;
authorities responsible for issuing vehicle registration certificates (in accordance with Regulation (EC) No 1986/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 regarding access to the Second Generation Schengen Information System (SIS II) by the services in the Member States responsible for issuing vehicle registration certificates [14]).
ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä vastaavat jäsenvaltioiden viranomaiset (ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä vastaavien jäsenvaltioiden yksiköiden pääsyn sallimisesta toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1986/2006 [14] mukaisesti);
SIS II is made up of the following components:
SIS II muodostuu seuraavista kokonaisuuksista:
a technical support function (CS-SIS) containing a database (the SIS II database);
teknisen tuen yksikkö (CS-SIS), johon sisältyy SIS II -tietokanta;
a national system (N.SIS II) in each of the Member States, consisting of the national data systems which communicate with the Central SIS II.
kussakin jäsenvaltiossa oleva kansallinen järjestelmä (N.SIS II), joka sisältää SIS II -keskusjärjestelmään yhteydessä olevat kansalliset tietojärjestelmät.
An N.SIS II may contain a data file (a national copy), containing a complete or partial copy of the SIS II database;
N.SIS II:een voi sisältyä tiedosto (kansallinen kopio), joka sisältää täydellisen tai osittaisen kopion SIS II -tietokannasta;
a communication infrastructure between the CS-SIS and the NI-SIS that provides an encrypted virtual network dedicated to SIS II data and the exchange of data between Sirene Bureaux as defined below.
CS-SIS:n ja NI-SIS:n välinen viestintäinfrastruktuuri, joka on SIS II -tiedoille ja jäljempänä määriteltyjen SIRENE-toimistojen väliseen tietojenvaihtoon tarkoitettu salattu virtuaalinen verkko.
SIS II only contains the indispensable information (i.e. alert data) allowing the identification of a person or an object and the necessary action to be taken.
SIS II sisältää ainoastaan tiedot (ns. kuulutustiedot), jotka ovat välttämättömiä henkilön tai esineen tunnistamiseksi tai tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi.
In addition, according to the SIS II legal instruments, Member States shall exchange supplementary information related to the alert which is required for implementing certain provisions foreseen under the SIS II legal instruments, and for SIS II to function properly, either on a bilateral or multilateral basis.
Lisäksi jäsenvaltioiden on SIS II -säädösten mukaan vaihdettava joko kahden- tai monenvälisesti kuulutukseen liittyviä lisätietoja, joita SIS II -säädösten joidenkin säännösten täytäntöönpaneminen ja SIS II:n moitteeton toiminta edellyttävät.
This structure, built to deal with the exchange of supplementary information, has been given the name ‘Sirene’, which is an acronym of the definition of the structure in English:
Lisätietojen vaihtoa varten luodulle järjestelylle on annettu nimeksi SIRENE, joka on lyhenne järjestelyn englanninkielisestä määritelmästä:
A national ‘Sirene Bureau’ shall be set up by each of the Member States in accordance with common Article 7(2) of the SIS II legal instruments.
Kukin jäsenvaltio perustaa kansallisen SIRENE-toimiston SIS II -säädösten yhteisen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
It shall serve as a single contact point for the Member States, fully operational on 24/7 basis, for the purpose of exchanging supplementary information in connection with the entry of alerts and for allowing the appropriate action to be taken in cases where persons and objects have been entered in SIS II and are found as a result of a hit.
Toimisto, joka muodostaa jäsenvaltioiden ainoan yhteyspisteen lisätietojen vaihtamista varten, on täysimääräisesti toiminnassa kaikkina päivinä ympäri vuorokauden sellaisten lisätietojen vaihtamiseksi, joita tarvitaan kuulutusten tekemisen yhteydessä ja joiden avulla voidaan toteuttaa asianmukaiset toimet tapauksissa, joissa SIS II-järjestelmään tehtyjen hakujen tuloksena löytyy henkilöitä tai esineitä, joita koskevia tietoja on tallennettu kyseiseen järjestelmään.
The Sirene Bureaux’ main tasks include [15] ensuring the exchange of all supplementary information is in accordance with the requirements of this Sirene Manual, as provided in common Article 8 of the SIS II legal instruments for the following purposes:(a) in order to allow Member States to consult or inform each other whilst entering an alert (e.g. when entering alerts for arrest);
SIRENE-toimistojen pääasiallisiin tehtäviin [15] kuuluu huolehtiminen lisätietojen vaihdosta SIRENE-käsikirjan vaatimusten mukaisesti, kuten SIS II -säädösten yhteisessä 8 artiklassa säädetääna) jotta jäsenvaltiot voivat neuvotella tai vaihtaa tietoja keskenään, kun tehdään kuulutus (esim. kun tehdään kuulutuksia kiinniottoa varten);
when dealing with the quality of SIS II data (e.g. when data has been unlawfully entered or is factually inaccurate), including the validation of outgoing alerts and the verification of incoming alerts, if it is provided for by national law;
kun on kyse SIS II -tietojen laadusta (esim. kun tiedot on syötetty oikeudettomasti tai niissä on asiavirheitä), mukaan lukien lähtevien kuulutusten ja tulevien kuulutusten validoiminen, jos siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä;
when dealing with data subjects’ rights, in particular the right of access to data.
kun on kyse rekisteröityjen oikeuksista erityisesti tietoihin tutustumista koskevien oikeuksien osalta.
Member States are encouraged to organise all national bodies responsible for international police cooperation, including Sirene Bureaux, in a structured way so as to prevent conflicts of competence and duplication of work.
Jäsenvaltioita kannustetaan organisoimaan jäsennellysti kaikki kansainvälisestä poliisiyhteistyöstä vastaavat kansalliset elimet, SIRENE-toimistot mukaan luettuina, toimivaltaristiriitojen ja toimintojen päällekkäisyyksien välttämiseksi.
The Sirene Manual is a set of instructions which describes in detail the rules and procedures governing the bilateral or multilateral exchange of supplementary information.
SIRENE-käsikirja on ohjeisto, jossa kuvaillaan yksityiskohtaisesti lisätietojen kahden- tai monenvälistä vaihtoa koskevia sääntöjä ja menettelyjä.
Since certain rules of a technical nature have a direct impact on the work of users in the Member States, including the Sirene Bureaux, it is appropriate to include such rules in the Sirene Manual.
Tietyt teknisluonteiset säännöt, jotka vaikuttavat suoraan loppukäyttäjien (SIRENE-toimistot mukaan lukien) työhön jäsenvaltioissa, on aiheellista sisällyttää SIRENE-käsikirjaan.
Therefore Appendices to this Manual shall set out, inter alia, rules on transliteration, code tables, forms for communication of supplementary information and other technical implementing measures for data processing.
Näin ollen tämän käsikirjan liitteissä esitetään muun muassa translitterointisäännöt, kooditaulukot, lomakkeet lisätietojen toimittamista varten ja muut tietojenkäsittelyn tekniset täytäntöönpanotoimenpiteet.
The catalogue serves to provide legally non-binding recommendations and best practices for Member States in the light of experience.
Luettelon avulla jäsenvaltioille esitetään kokemuksen perusteella suosituksia ja parhaita käytäntöjä, jotka eivät ole oikeudellisesti sitovia.
It also serves as a reference tool for evaluation of the correct implementation of the SIS II legal instruments.
Se toimii myös vertailukohtana arvioitaessa SIS II -säädösten asianmukaista täytäntöönpanoa.
Accordingly, it should, as far as possible, be followed.
Näin ollen sitä olisi noudatettava mahdollisimman tarkasti.
The exchange of supplementary information shall not prejudice the tasks entrusted to the Sirene Bureaux in the area of international police cooperation by national law implementing other legal instruments of the European Union.
Lisätietojen vaihto ei vaikuta kansainvälisen poliisiyhteistyön tehtäviin, jotka on annettu SIRENE-toimistojen hoidettavaksi Euroopan unionin muiden säädösten täytäntöönpanemiseksi annetulla kansallisella lainsäädännöllä.
Additional tasks may be entrusted to the Sirene Bureaux, in particular, by the national law implementing Framework Decision 2006/960/JHA, Articles 39 and 46 of the Schengen Convention, in as far as they are not replaced by Framework Decision 2006/960/JHA, Article 40 or 41 of the Schengen Convention or if the information falls within the scope of the mutual legal assistance.
SIRENE-toimistoille voidaan antaa lisätehtäviä erityisesti kansallisella lainsäädännöllä, jolla pannaan täytäntöön puitepäätös 2006/960/YOS, Schengenin yleissopimuksen 39 ja 46 artikla siltä osin kuin niitä ei ole korvattu puitepäätöksellä 2006/960/YOS tai Schengenin yleissopimuksen 40 tai 41 artikla, tai jos tietojenvaihto kuuluu keskinäisen oikeusavun piiriin.
If a Sirene Bureau receives, from another Sirene Bureau, a request falling outside its competence under national law it should immediately forward it to the competent authority and inform the requesting Sirene Bureau about this action.
Jos SIRENE-toimisto saa toiselta SIRENE-toimistolta pyynnön, joka ei kansallisen lainsäädännön mukaan kuulu sen toimivaltaan, sen olisi välittömästi toimitettava pyyntö toimivaltaiselle viranomaiselle ja ilmoitettava pyynnön esittäneelle SIRENE-toimistolle asiasta.
If necessary, it should provide support to the requesting Sirene Bureau to facilitate communication.
Sen olisi tarvittaessa autettava pyynnön esittänyttä SIRENE-toimistoa viestinnän helpottamiseksi.
Data processed in SIS II
SIS II:ssa käsiteltävät tiedot
According to Article 39 of the SIS II Regulation and Article 54 of the SIS II Decision, data processed in SIS II in application of these two legal instruments shall not be transferred or made available to third countries or to international organisations.
SIS II -asetuksen 39 artiklan ja SIS II -päätöksen 54 artiklan mukaan SIS II:ssa näiden kahden säädöksen nojalla käsiteltyjä henkilötietoja ei saa siirtää kolmansille maille tai kansainvälisille järjestöille eikä asettaa niiden saataville.
In accordance with the ‘data ownership principle’ contained in Article 34(2) of the SIS II Regulation and Article 49(2) of the SIS II Decision, transmission of supplementary information to third countries can only be performed by the Member State ‘owner’ of the data.
SIS II -asetuksen 34 artiklan 2 kohtaan ja SIS II -päätöksen 49 artiklan 2 kohtaan sisältyvän, tietojen omistusoikeutta koskevan periaatteen mukaisesti vain tiedot ”omistava” jäsenvaltio voi toimittaa lisätiedot kolmansille maille.
If a request for supplementary information related to a particular alert is received by the Sirene Bureau of a Member State other than that entering the alert, the former shall inform the latter of the request for information in order to allow the issuing Member State to make a decision in full compliance with the applicable national law, including the rules on data protection.
Jos tiettyyn kuulutukseen liittyvän lisätietopyynnön vastaanottaa jonkun muun jäsenvaltion kuin kuulutuksen tehneen jäsenvaltion SIRENE-toimisto, ensin mainittu ilmoittaa viimeksi mainitulle tietopyynnöstä, jotta kuulutuksen tehnyt jäsenvaltio voi tehdä päätöksen noudattaen kaikilta osin sovellettavaa kansallista lainsäädäntöä, tietosuojasäännöt mukaan lukien.
Use of the Interpol channel to third countries will depend on national provisions or procedures.
Interpol-kanavan käyttö suhteessa kolmansiin maihin riippuu kansallisista määräyksistä tai menettelyistä.
Europol has the right to access and to directly search data entered in SIS II according to SIS II Decision Articles 26, 36 and 38.
Europolilla on oikeus saada SIS II:een SIS II -päätöksen 26, 36 ja 38 artiklan mukaisesti syötettyjä tietoja ja tehdä niistä suoraan hakuja.
Europol may request further information from the Member States concerned in accordance with the provisions of the Europol Decision [16].
Europol saa pyytää kyseisiltä jäsenvaltioilta lisätietoja Europol-päätöksen [16] säännösten mukaisesti.