natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In fact in January 2009 MNV paid to Malév HUF 1,6 billion as advanced payment.
MNV maksoi tammikuussa 2009 Maléville ennakkoa 1,6 miljardia forinttia.
This payment was secured by a pledge on HA-LNA, a CRJ jet (estimated market value HUF 1,8 billion).
Ennakkomaksun vakuutena oli pattioikeus CRJ-tyyppiseen lentokoneeseen HA-LAN (jonka arvioitu markkina-arvo oli 1,8 miljardia forinttia).
In February 2009 the preliminary purchase agreement was modified and MNV paid an additional HUF 2,7 billion (total HUF 4,3 billion), and a second rank pledge was registered on the same aircraft.
Alustavaa myyntisopimusta muutettiin helmikuussa 2009, ja MNV maksoi vielä 2,7 miljardia forinttia (yhteensä 4,3 miljardia forinttia), minkä lisäksi samaan lentokoneeseen kirjattiin toinen panttaus.
In their comments to the opening decision, the Hungarian authorities admit that the advance payment was in fact undertaken in order to ensure Malév's liquidity during the negotiation phase of the re-nationalisation.
Menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen esittämissään huomautuksissa Unkarin viranomaiset myöntävät, että ennakko maksettiin sen takia, että voitaisiin varmistaa Malévin likviditeetti uudelleenkansallistamista koskevissa neuvotteluissa.
According to the preliminary purchase agreement, the repayment of this sum was immediately due (2 working days) in case the transaction failed.
Alustavan myyntisopimuksen mukaan kyseiset määrät oli tarkoitus maksaa takaisin heti (2 työpäivän kuluessa), mikäli kauppa peruuntuisi.
Concerning the repeated granting of tax and social liabilities obligations deferrals by the tax authority, the Commission notes that on the basis of the submissions by Hungary it is clear that in the course of 2006-2007 a deferral of payment was requested by Malév on 12 different occasions (concerning different payments).
Veroviranomaisten useaan otteeseen myöntämästä vero- ja sosiaaliturvamaksuvelvoitteiden lykkäämisestä komissio toteaa Unkarin esittämien tietojen perusteella olevan selvää, että Malév pyysi vuosina 2006 ja 2007 lykkäystä veronmaksusta 12 kertaa (eri maksujen yhteydessä).
The tax authority granted deferrals every time.
Veroviranomainen suostui joka kerta maksun lykkäykseen.
According to the relevant Hungarian legislation, the granting of such deferrals is discretionary, and could have been refused.
Asiaa koskevien Unkarin säännösten mukaan lykkäyksen myöntäminen on harkinnanvaraista, ja lykkäyksestä olisi myös voitu kieltäytyä.
Therefore, the measure must be considered selective [30].
Sen vuoksi toimenpide on katsottava valikoivaksi. [30]
Until July 2008, the statutory interest was charged and paid by Malév according to the deferral schedules.
Lakisääteinen korko laskettiin heinäkuuhun 2008 saakka, ja Malév maksoi sen lykkäysten aikataulua noudattaen.
In its decisions the tax authority reasoned by the difficult situation of Malév and the then envisaged restructuring.
Veroviranomainen esitti päätöksissään perusteluksi Malévin vaikean taloudellisen tilanteen ja silloisen rakenneuudistussuunnitelman.
As from July 2008, however, Malév stopped paying its tax and social security contributions and the interest (with the exception of one partial payment in December 2008), and no steps were taken by tax authority to recover this debt.
Heinäkuusta 2008 lähtien Malév ei kuitenkaan enää maksanut vero- ja sosiaaliturvamaksujaan eikä kertyneitä korkoja (lukuun ottamatta yhtä osamaksua joulukuussa 2008), eikä veroviranomainen käynnistänyt toimenpiteitä velan perimiseksi.
Moreover, further payments were rescheduled also after Malév did not comply with the rescheduling agreements.
Lisäksi useiden maksujen maksuaikataulua muutettiin senkin jälkeen, kun Malév oli laiminlyönyt muutetut maksusuunnitelmat.
As from April 2009, the tax and social liabilities due as from that moment (i.e. not the earlier already overdue payments) were not even rescheduled anymore without any concrete action taken by the APEH to enforce any of the debt.
Huhtikuusta 2009 lähtien aiheutuneiden vero- ja sosiaaliturvamaksuvelkojen (eikä siis aiemmin erääntyneiden maksujen) maksuaikataulua ei enää järjestelty uudelleen, sillä APEH ei ryhtynyt käytännön toimenpiteisiin velan perimiseksi.
The Commission is of the view that no private creditor would have behaved like the Hungarian State.
Komissio katsoo, että mikään yksityinen velkoja ei olisi toiminut samalla tavalla kuin Unkarin valtio.
In similar circumstances, a private creditor would have pursued the enforcement of the agreement.
Yksityinen velkoja olisi vastaavassa tilanteessa hakenut sopimuksen täytäntöönpanoa.
Furthermore, after Malév failed to comply with the rescheduling agreements, no private creditor would have agreed to a further rescheduling.
Lisäksi sen jälkeen, kun Malév laiminlöi maksujärjestelysopimuksessa määrätyt velvoitteensa, mikään yksityinen velkoja ei olisi suostunut enää uusin maksujärjestelyihin.
Therefore, at latest as from July 2008, the non-enforcement of tax and social contributions liability by the tax authority and the further reschedulings transferred an advantage to Malév.
Sen vuoksi se, että veroviranomainen ei vaatinut vero- ja sosiaaliturvamaksuvelvoitteiden suorittamista ja suostui uusiin maksujärjestelyihin, tuotti Maléville etua viimeistään heinäkuusta 2008 lähtien.
With regard to the February 2010 capital increase, by which the State re-nationalised the airline in which it had not held a stake since its privatisation, the most striking fact is that while 99,95 % of Malév was sold for a price equivalent of ca. EUR 740000 in 2007, in 2010 the State de facto paid an equivalent of EUR 94 million to regain 94,6 % ownership (by means of the capital increase: partly realised by injecting fresh capital of HUF 20,7 billion and partly through a debt-to-equity swap of the advanced payment for GH of HUF 4,7 billion HUF)), i.e. 127 times the original sales price.
Tarkasteltaessa helmikuussa 2010 toteutettua pääoman korotusta, jonka avulla Unkarin valtio kansallisti uudelleen lentoyhtiön, jossa sillä ei ollut omistusosuutta yksityistämisen jälkeen, silmiinpistävintä on, että kun 99,5 prosenttia Malévin osakkeista myytiin noin 740000:ta euroa vastaavalla summalla vuonna 2007, vuonna 2010 valtio maksoi tosiasiassa 94:ää miljoonaa euroa vastaavan summan saadakseen 94,6 prosenttia osakkeista (pääoman korotuksen avulla, joka toteutettiin osittain lisäämällä uutta pääomaa 20,7 miljoonaa forinttia ja osittain muuntamalla GH:sta ennakkona maksettu 4,7 miljardia forinttia pääomaksi). Valtion maksama hinta oli siis 127 kertaa suurempi kuin sen alun perin saama hinta.
This behaviour of the State, especially in view of the fact that in the meantime the airline accumulated losses, continued to have negative equity and no credible restructuring plan was present, is not market conform.
Valtion toiminta ei ollut markkinaehtoista erityisesti ottaen huomioon, että lentoyhtiö oli siinä välissä tuottanut tappiota, että sen oma pääoma oli miinuksella ja että sillä ei ollut todellista rakenneuudistussuunnitelmaa.
In fact, the Hungarian authorities acknowledged themselves that the company has been in "permanent difficulty" and no private investor was willing to purchase Malév early 2010.
Myös Unkarin viranomaiset itse myönsivät, että Malév oli jatkuvissa vaikeuksissa ja että mikään yksityinen sijoittaja ei ollut halukas ostamaan sitä vuoden 2010 alussa.
Indeed, the airline has been loss-making at least since 2003 without any realistic prospect to return to viability, not even the private owner had succeeded in turning around the company.
Vuoden 2010 tilinpäätöstietojen mukaan kyseisen vuoden alussa ”lentoyhtiö oli suurissa taloudellisissa vaikeuksissa, sen velka oli hälyttävällä tasolla eikä sillä enää ollut käytettävissä rahoituslähteitä. […] Ilman strategista sijoittajaa yritys ei enää saanut yksityistä rahoitusta.” Lentoyhtiö on todellisuudessa toiminut tappiolla vähintään vuodesta 2003, eikä sillä ole ollut minkäänlaisia mahdollisuuksia saada palautettua kannattavuuttaan.
Against this background it was clear that the capital increase would not be sufficient to return the company to viability and that after the re-nationalisation Malév would need further capital and liquidity in order merely to stay afloat.
Edes yksityinen omistaja ei kyennyt saamaan yritystä menestymään. Edellä esitetyn pohjalta oli ilmeistä, että pääoman korotus ei riittänyt tekemään yrityksestä kannattavaa ja että myös uudelleenkansallistamisen jälkeen Malév tarvitsisi lisää pääomaa ja käteisvaroja kyetäkseen jatkamaan toimintaansa. Komissio katsoo, että näissä olosuhteissa pääoman korotuksen avulla helmikuussa 2010 toteutetusta Malévin uudelleenkansallistamisesta aiheutui yritykselle etua.
As to Hungary's argument that the State was better off by nationalising the company than enforcing its claims against Malév the Commission notes the following.
Unkarin väitteestä, että valtiolle oli kannattavampaa kansallistaa Malév kuin vaatia yritystä täyttämään taloudelliset velvoitteensa, komissio toteaa seuraavaa:
As Hungary acknowledges, in case of bankruptcy, they would have recovered a very small portion of their claims other than the one covered by the VEB guarantee.
Unkari myöntää, että jos yritys olisi joutunut konkurssiin, valtio olisi saanut perittyä takaisin vain hyvin pienen osan niistä saatavista, joita VEB-vakuus ei kattanut.
(In fact, Malév asset value was negative at the time of the transaction.) By contrast, the Hungarian State decided to keep the airline alive by swapping its debt and injecting fresh money in the amount of HUF 20,7 billion (ca. EUR 77 million).
(Malévin omaisuuserien arvo oli negatiivinen liiketoimen aikana.) Sitä vastoin Unkarin valtio päätti pitää lentoyhtiön toiminnassa muuntamalla sen velan osakkeiksi sekä lisäämällä yritykseen uutta pääomaa 20,7 miljardia forinttia (noin 77 miljoonaa euroa).
No private would have undertaken this further financial burden in a similar situation, especially without realistic chances to return the company to viability.
Mikään yksityinen sijoittaja ei olisi vastaavassa tilanteessa sitoutunut tällaiseen uuteen taloudelliseen rasitteeseen erityisesti sen takia, että yrityksen elinkelpoisuuden palautumiseen ei ollut todellista mahdollisuutta.
The Commission also notes that at the same time Hungarian State increased Malév's capital, AirBridge (indirectly VEB) also swapped its debt amounting to HUF 1,4 billion into equity.
Komissio toteaa lisäksi, että samaan aikaan kun Unkarin valtio korotti Malévin pääomaa, AirBridge (epäsuorasti VEB) muunsi 1,4 miljardin forintin suuruisen lainan osakkeiksi.
However, this amount is only 5 % of the new capital and, in addition the State, on the top of the debt converted also contributed a substantial amount of fresh capital.
Tämä määrä oli kuitenkin vain 5 prosenttia uudesta pääomasta, ja valtio toi yritykseen muunnetun pääoman lisäksi huomattavasti uutta pääomaa.
In fact, the injection of fresh money made up for 77 % of the capital increase.
Itse asiassa uuden pääoman osuus pääoman korotuksesta oli 77 prosenttia.
Moreover, given the bad financial conditions of Malév, the perspective for AirBridge to obtain the payment of that amount was very limited if not inexistent.
Ottaen huomioon Malévin huono taloudellinen tilanne AirBridgen mahdollisuudet saada takaisin kyseinen määrä olivat lähes olemattomat.
Thus the behaviour of the private party in this case is materially different from that of the Hungarian State and it cannot take as a point of reference to consider that the State behaved as a private investor.
Yksityisen sijoittajan toiminta tässä tilanteessa poikkesi siis olennaisesti Unkarin valtion toiminnasta, eikä sitä voida käyttää vertailukohtana, jonka perusteella voitaisiin sanoa, että valtio toimi yksityisen sijoittajan ominaisuudessa.
The 2010 Capital increase
Vuonna 2010 toteutettu pääoman korotus
Participant to the capital increase
Toimenpiteen toteuttaja
Contribution HUF billion
Rahoitusosuus (miljardia forinttia)
Type of contribution
Rahoitusosuuden tyyppi
Share of contribution
Osuus prosentteina
Fresh capital
Uusi pääoma
Debt-to-equity swap
Lainan muuntaminen pääomaksi
On the basis of the above the Commission concludes that under those circumstances the February 2010 re-nationalisation of Malév by means of the capital increase transferred an advantage to the company.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että näissä olosuhteissa pääoman korotuksen avulla helmikuussa 2010 toteutetusta Malévin uudelleenkansallistamisesta aiheutui yritykselle etua.
Measures 5-8
Toimenpiteet 5–8
Concerning the measures after the re-nationalisation, it is apparent that the shareholder loans and capital injections were intended to finance Malév's current operations and to avoid its imminent insolvency.
Tarkasteltaessa uudelleenkansallistamisen jälkeisiä toimenpiteitä on selvää, että osakaslainojen ja pääomanlisäysten tarkoituksena oli Malévin toiminnan rahoittaminen ja yritystä uhkaavan maksukyvyttömyyden ehkäiseminen.
Moreover, they are also closely linked by their chronology, as they took place within very short time intervals (i.e. from May to September 2010).
Toimenpiteet liittyivät toisiinsa hyvin läheisesti myös toteutusajankohtansa perusteella, sillä ne pantiin täytäntöön hyvin lyhyen ajan kuluessa (toukokuun ja syyskuun välisenä aikana vuonna 2010).
Consequently, the Commission is of the view that, according to BP Chemicals, these shareholder loans cannot be assessed under the market economy investor principle and in particular, by applying the Reference Rate Communication [32], as they are all directly linked to measure 4 and hence their State aid character cannot be assessed in isolation.
Sen vuoksi komissio katsoo, että asiassa BP Chemicals annetun tuomion mukaisesti näitä osakaslainoja ei voida arvioida markkinasijoittajaa koskevan periaatteen eikä varsinkaan viitekorkoa koskevan tiedonannon [32] perusteella, sillä ne liittyvät suoraan toimenpiteeseen 4 eikä niiden valtiontukiluonnetta voida sen vuoksi arvioida erillään.
It is clear from the Hungarian submission that no private actor was willing to finance Malév, its only funding sources were supplier credits and the liquidity provided by the State.
Unkarin toimittamista tiedoista käy selvästi ilmi, että mikään yksityinen sijoittaja ei ollut halukas rahoittamaan Malévia ja että sen ainoat rahoituslähteet olivat toimittajien myöntämät lainat ja valtion tarjoamat käteisvarat.
At the time of granting the loans the State could not seriously count on Malév meeting its interest payment obligation and that it would redeem the loan.
Lainojen myöntämisen aikaan valtio ei voinut todellisuudessa luottaa siihen, että Malév kykenisi noudattamaan koronmaksuun liittyviä velvoitteitaan ja että valtio saisi lainaamansa summan takaisin.
Moreover, it is also questionable that any private creditor would take the risk to grant a loan which has to be repaid in a lump sum at the end of the maturity to a company in a comparable state like Malév (i.e. permanent difficulty).
Lisäksi on kyseenalaista, olisiko yksityinen velkoja ottanut sen riskin, että se olisi myöntänyt laina-ajan lopussa yhdessä erässä takaisin maksettavan lainan Malévin tilanteessa (jatkuvissa vaikeuksissa) olevalle yritykselle.
Finally, in view of the credit history of the company vis-à-vis the State (e.g. non reimbursement of the advance payment for GH, repeated tax deferrals and non-payments), the State and any other investor could not realistically expect that Malév would meet its obligations.
Lopuksi ottaen huomioon yrityksen aiemmat valtiolta saamat lainat (esim. GH:sta maksettu ennakko, jota ei maksettu takaisin, sekä useampaan kertaan toteutettu verojen lykkääminen ja maksamatta jättäminen) valtio ja mikä tahansa muu sijoittaja eivät olisi voineet vakavasti kuvitella, että Malév täyttäisi velvoitteensa.
On the other hand, even according to the Reference rate Communication the stipulated interest and collaterals agreed would not be sufficient to rule out the presence of State aid.
Toisaalta sovitut korot ja sopimuksessa määrätyt vakuudetkaan eivät viitekorkoa koskevan tiedonannon mukaan riittäisi sulkemaan pois sitä, että kyse on valtiontuesta.
The stipulated interest rate was 9,97 % whereas the HUF reference rate at the time of the granting amounted to 5,97 %.
Koroksi oli sovittu 9,97 prosenttia, kun taas tuen myöntämisen aikaan forintin viitekorko oli 5,97 prosenttia.
A mere 400 bps margin over the HUF base rate is insufficient in view of Malév's past performance and financial situation (a company continuously at the edge of bankruptcy).
Forintin viitekoron 400 peruspisteellä ylittävä korko ei ollut riittävä Malévin aiemman toiminnan ja taloudellisen tilanteen perusteella (yritys oli jatkuvasti konkurssin partaalla).
As regards the collateralisation of the loans, the market value of GH (HUF 3,5 billion) in case of Malév's failure is questionable, as Malév was the dominant partner of the ground handling operation:
Lainojen vakuuksien osalta GH:n markkina-arvo (3,5 miljardia forinttia) oli kyseenalainen Malévin konkurssitilanteessa, sillä Malév oli sen tärkein kumppani maahuolintapalveluissa:
in 2009 63 % of the income was generated by Malév.
vuonna 2009 sen tuloista 63 prosenttia oli peräisin Malévilta.
Therefore, at least in the short term, its economic performance was dependent on Malév's existence and its market value would thus have decreased substantially in case Malév went bankrupt.
Sen takia yrityksen taloudellinen toiminta oli ainakin lyhyellä aikavälillä riippuvaista Malévista, ja sen markkina-arvo olisi laskenut huomattavasti, jos Malév olisi mennyt konkurssiin.
In the absence of a credible restructuring plan, it was clear from the beginning that neither the loans nor the capital increase would allow turning around the company which continued to be in a critical state with zero market value.
Ilman todellista rakenneuudistussuunnitelmaa oli alusta asti selvää, että lainat tai pääoman korotus eivät voisi pelastaa yritystä, joka oli kriittisessä tilassa ja jonka markkina-arvo oli nolla.
These measures thus are practically equal to a straightforward grant, as the State had no perspective of recovering the "invested" funds.
Näissä toimenpiteissä on siis käytännössä kyse tuesta, sillä valtiolla ei ollut mahdollisuutta saada takaisin sijoittamiaan rahoja.
Therefore the Commission considers that measures 5-8 conferred an advantage to Malév.
Komissio katsoo sen vuoksi, että toimenpiteistä 5–8 aiheutui etua Maléville.
Conclusion on the presence of State aid
4 Päätelmä valtiontuesta
According to the foregoing assessment, all measures at stake (measures 1-8) confer an advantage to Malév.
Edellä esitetyn arvion perusteella kaikista tarkasteltavana olevista toimenpiteistä (Toimenpiteet 1–8) aiheutui etua Maléville.
This advantage has been granted from State resources.
Etu on peräisin valtion varoista.
Moreover, Malév is an airline company and as such qualifies as an undertaking.
Malév on lentoyhtiö eli yritys.
It competes with other airlines which do not benefit from the same advantage.
Se kilpailee muiden lentoyhtiöiden kanssa, jotka eivät ole saaneet vastaavaa etua.
Hence, the measures distort competition.
Tämän vuoksi toimenpiteet vääristävät kilpailua.
Finally, the measures are specific and selective in that they favour only one undertaking (i.e. Malév).
Lisäksi toimenpiteet ovat erityisiä ja valikoivia siltä osin, että niistä aiheutuu etua vain yhdelle yritykselle, Maléville.
On account of the arguments exposed above, the Commission concludes that measures 1-8 fulfil the criteria enshrined in Article 107(1) TFEU.
Edellä esitettyjen perusteiden mukaisesti komissio katsoo, että toimenpiteet 1–8 täyttävät SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa säädetyt kriteerit.
Under those circumstances, they have to be considered State aid in the meaning of Article 107(1) TFEU.
Näin ollen toimenpiteet on katsottava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi.
Compatibility of the Aid with the Internal Market
5 Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille
Articles 107(2) and 107(3) TFEU provide for exemptions to the general rule that State aid is incompatible with the internal market as stated in Article 107(1).
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätään poikkeuksista 1 kohdassa määriteltyyn pääsääntöön, jonka mukaan valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille.
In addition, the Hungarian authorities confirmed the airline's permanent difficulties and that since the second half of 2006 it qualified for collective insolvency proceedings and thus fulfilled point 10(c) of the Rescue and restructuring Guidelines.
Unkarin viranomaiset vahvistavat lisäksi, että lentoyhtiö oli jatkuvissa vaikeuksissa ja että se olisi vuoden 2006 jälkipuoliskolta lähtien voitu asettaa yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi ja sen vuoksi se täytti pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen 10 kohdan c alakohdassa esitetyt edellytykset.
Consequently, the only basis for compatibility would be the Rescue and restructuring Guidelines.
Sen vuoksi ainoa perustelu toimenpiteiden sisämarkkinoille soveltuvuudelle voi löytyä pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevista suuntaviivoista.
With regard to eligibility and the "one time, last time" condition, the Commission notes that the measures under scrutiny do not form a "restructuring continuum".
Tukikelpoisuuden ja tuen ainutkertaisuuden periaatteen osalta komissio toteaa, että tarkasteltavana olevat toimenpiteet eivät kuulu rakenneuudistusprosessiin.
The airline changed owner twice in the relevant period (i.e. 2007-2010) as it was privatised and re-nationalised.
Kyseisenä ajankohtana (vuosina 2007–2010) lentoyhtiön omistaja vaihtui kahdesti: ensin yritys yksityistettiin ja sen jälkeen kansallistettiin uudelleen.
It was under continuous "restructuring" but without a coherent plan.
Yrityksessä oli jatkuvasti käynnissä eräänlainen rakenneuudistus, eikä sitä varten kuitenkaan ollut laadittu johdonmukaista suunnitelmaa.
In fact some cost reduction initiatives (layoffs and route cuttings) were started after privatisation but the unit cost did not decrease enough.
Yksityistämisen jälkeen käynnistettiin eräitä toimia kustannusten supistamiseksi (henkilöstön vähentäminen ja reittien supistaminen), mutta yksikkökustannukset eivät laskeneet riittävästi.
According to the Hungarian authorities, a new "strategic orientation" was elaborated in 2009, which was again revised by the consultancy Roland Berger in the context of the re-nationalisation.
Unkarin viranomaisten mukaan vuonna 2009 valmisteltiin uutta strategista suunnitelmaa, jonka konsulttiyritys Roland Berger tarkasti uudelleenkansallistamisen yhteydessä.
Therefore, the measures in questions are different restructuring measures, in principle violating the "one time, last time" principle.
Kyseiset toimenpiteet ovat sen vuoksi erillisiä rakenneuudistustoimenpiteitä, jotka ovat vastoin tuen ainutkertaisuuden periaatetta.
The Commission notes that, even if Malév were to be eligible for aid under the Rescue and restructuring Guidelines (i.e. the "one time, last time" condition were met, quad non), the requirements for compatible rescue and restructuring aid would be not fulfilled, for the reasons set out below.
Komissio toteaa lisäksi, että vaikka Malév olisi pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti oikeutettu tukeen (eli täyttäisi tuen ainutkertaisuuden periaatteen, mikä ei tässä tapauksessa pidä paikkaansa), sisämarkkinoille soveltuvan pelastamis- tai rakenneuudistustuen kriteerit eivät kuitenkaan täyttyisi seuraavassa esitetyistä syistä.
With regard to rescue aid, points 25(a)-(e) of the Rescue and restructuring Guidelines are not fulfilled.
Pelastamistuen osalta pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen 25 kohdan a–e alakohdassa esitetyt edellytykset eivät täyty.
In particular, the measures at hand are not restricted to the minimum necessary, it is not demonstrated that they are warranted on the grounds of serious social difficulties and that they have no unduly adverse spill-over effects on other Member States.
Toimenpiteet eivät rajoitu välttämättömään, eikä ole osoitettu, että toimenpiteitä voidaan perustella vakavilla sosiaalisilla syillä tai että niillä ei ole huomattavia kielteisiä heijastusvaikutuksia muihin jäsenvaltioihin.