natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As indicated in Section 2.1 of the Commission Notice on application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees [9] (hereinafter ‘Notice on Guarantees’), guarantees granted directly by the State may indeed constitute State aid.
Kuten EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon [9], jäljempänä ’takauksia koskeva tiedonanto’, 2.1 kohdassa mainitaan, valtion suoraan myöntämät takaukset voivat käytännössä olla valtiontukea.
The benefit of a State guarantee is that the risk associated with the guarantee is borne by the State.
Valtiontakauksesta saatava hyöty on se, että valtio vastaa takaukseen liittyvästä riskistä.
This risk should normally be remunerated by an appropriate premium (Section 2.2 of the Notice on Guarantees).
Yleensä tällaisen riskin ottamisesta on suoritettava asianmukainen takausmaksu (takauksia koskevan tiedonannon 2.2 kohta).
When the State forgoes such a premium, there is both a benefit for the undertaking to which the State guarantee is granted and a drain on the resources of the State.
Jos valtio luopuu tällaisesta maksusta, yritys hyötyy ja samalla käytetään valtion varoja. Tässä tapauksessa takaus siis maksetaan valtion varoista.
The benefit granted to the UACs and, in the final instance, to farmers from the guarantee is clear: the borrowers did not have to pay, at least until 30 March 2011 (see recital 22) the appropriate premium which should normally be paid to remunerate the appropriate risk.
Etu, jonka osuustoimintaliitot ja viime kädessä maanviljelijät takauksesta saavat, on selvä: lainanottajien ei tarvinnut, ainakaan ennen 30 päivää maaliskuuta 2011 (ks. johdanto-osan 22 kappale) suorittaa asianmukaista takausmaksua, joka on yleensä suoritettava sille taholle, joka ottaa riskin.
Also, compared to a situation without a guarantee, the State guarantee enables the borrowers to obtain better financial terms for loans than those normally available on the financial markets.
Valtiontakauksella lainanottajat myös saavat lainalleen rahoitusmarkkinoilla yleisesti saatavilla olevia edullisemmat ehdot takauksettomaan tilanteeseen verrattuna.
For example, at least two of these conditions appear not to be met in this case.
Esimerkiksi käsiteltävänä olevassa tapauksessa näyttää siltä, että ainakin kaksi ehtoa jää täyttymättä.
The guarantee in question covers more than 80 % of the loans, and the scheme under examination appears not to be closed to borrowers in financial difficulty.
Kyseinen takaus kattaa yli 80 prosenttia lainoista, ja käsiteltävänä oleva toimenpide ei näytä sulkevan pois sellaisia lainanottajia, joilla on taloudellisia vaikeuksia.
As mentioned in recital 29, the direct beneficiaries of this aid are the cooperatives.
Kuten johdanto-osan 29 kappaleessa mainitaan, kyseisen tuen välittömät edunsaajat ovat osuuskuntia.
However, given that the intention of the Greek State in granting the loans was to increase the income of Greek farmers by artificially increasing the price of cereals sold by producers to Cooperatives, the farmers (producers) are the indirect beneficiaries of the aid.
Kuitenkin kun otetaan huomioon, että Kreikan valtion myöntämien lainojen tarkoituksena oli kreikkalaisten maanviljelijöiden tulojen nostaminen korottamalla keinotekoisesti hintaa, jolla tuottajat myyvät viljaa osuuskunnille, tuen välilliset edunsaajat ovat maanviljelijöitä (tuottajia).
The selectivity condition is equally fulfilled, since the beneficiaries of the aid are only those cooperatives and farmers who purchased or produced cereals in Greece in 2008.
Myös valikoivuutta koskeva edellytys täyttyy, jos tuen edunsaajat ovat ainoastaan kyseisiä osuuskuntia ja maanviljelijöitä, jotka ostivat tai tuottivat viljaa Kreikassa vuonna 2008.
The same considerations apply to the ‘distortion of competition’ and ‘effect on trade’ conditions as those referred to in recital 30.
Kun on kyse kilpailun vääristymisen edellytyksestä ja vaikutuksista kauppaan, johdanto-osan 30 kappaleessa mainitut edellytykset ovat voimassa.
Lastly, the Greek authorities argued that the collateral provided by the UACs to the State, as provided for in the Loan Agreement, indicates that there is no aid.
Lisäksi Kreikan viranomaiset väittivät, että osuustoimintaliittojen valtiolle luottosopimuksen määräysten mukaisesti antama vakuus osoittaa, että kyseessä ei ole valtiontuki.
However, as decided by the Commission in the decision on initiating the procedure, this is not the case for the following reasons: (a) First, if the cooperatives fail to pay back the loans, it will be at the discretion of the State whether to make use of the rights granted by the collateral agreements or not. (b) Second, it appears that the collateral does not secure the full amount of the loan, since the price paid by the UACs to the farmers for the purchase of cereals (which should normally be equal to the loan amounts) is higher than the market price.
Komissio kuitenkin päätti tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että väite ei pidä paikkaansa seuraavista syistä: a) Ensinnäkin jos osuuskunnat eivät maksa lainoja takaisin, jää valtion harkintavaltaan, hyödyntääkö se olemassa olevaa vakuutta koskevan sopimuksen mukaisia oikeuksiaan. b) Toiseksi vaikuttaa siltä, että vakuus ei kata lainan kokonaismäärää, koska hinta, jonka osuustoimintaliitto maksoi maanviljelijöille viljasta (kyseisen hinnan pitäisi yleensä vastata lainan määrää), oli markkinahintaa korkeampi.
This argument is inadmissible for the reasons detailed in recitals 38, 39 and 40.
Tätä väitettä ei voida hyväksyä johdanto-osan 38–40 kappaleessa mainituista syistä.
Second, it appears from the wording of Ministerial Decision No 2/21304/0025/26.10.2010 that the UACs may make use, but are under no obligation to make use, of the relevant provision (see recital 22).
Toiseksi ministeriön päätöstä nro 2/21304/0025/26.10.2010 koskevan lausunnon perusteella näyttää siltä, että osuustoimintaliitoilla on mahdollisuus, ei siis velvollisuus, hyödyntää kyseistä säännöstä (ks. johdanto-osan 22 kappale). Kreikan viranomaiset ovat tuoneet esille, että lainanottajien on käytännössä hyödynnettävä kyseistä säännöstä.
The Greek authorities noted in this respect that, in fact, the borrowers had to make use of the provision in question since, as laid down in Article 13 of the Loan Agreement, unless they repaid the loan by 30 September 2009, the amount due would become payable by the State within three months, and the latter would in turn take administrative enforcement action against the borrower.
Jos ne eivät maksa lainaa takaisin 30 päivään syyskuuta 2009 mennessä luottosopimuksen 13 artiklan määräysten mukaisesti, valtio voi joutua maksamaan velan kolmen kuukauden kuluessa, mikä puolestaan johtaisi hallinnollisiin täytäntöönpanotoimiin lainanottajaa vastaan.
This argument is also inadmissible: if the State repays the amounts due, it is not certain that it will take action against the original debtor with a view to recovering those amounts — it can always use its discretion not to do so.
Tätä väitettä ei kuitenkaan voida hyväksyä: jos valtio maksaa maksamatta olevan määrän kokonaan, ei ole todennäköistä, että se kääntyy alkuperäisen velallisen puoleen ja vaatii siltä kyseistä määrää; valtiolla on aina harkintavalta olla tekemättä niin.
Lastly, it appears the 2 % premium is not in itself an element which, pursuant to the Notice on Guarantees, proves that there is no State aid, as argued by the Greek authorities.
Näyttää siltä, että 2 prosentin takausmaksu ei takauksia koskevan tiedonannon mukaan yksinään sulje pois valtiontuen mahdollisuutta, kuten Kreikan viranomaiset väittävät.
Even if we were to accept that all the beneficiaries under the measure were small and medium-sized undertakings, as argued by the Greek authorities, the part of the Notice on Guarantees that would apply is Section 3.5.
Vaikka hyväksyisimme sen, että kaikki tuensaajat ovat pieniä ja keskisuuria yrityksiä, kuten Kreikan viranomaiset väittävät, sovellettava kohta on takauksia koskevan tiedonannon 3.5 kohta.
In this Section, the Notice explains that, in order for a guarantee granted under a scheme that requires a single premium to be regarded as not constituting State aid, all the other conditions set out in points 3.4(a), (b), (c), (e), (f) and (g) have to be met.
Tiedonannon kyseisessä kohdassa todetaan seuraavaa: jotta kiinteää takausmaksua koskevan järjestelmän puitteissa myönnettyjä takauksia ei katsottaisi valtiontueksi, kaikkien muiden 3.4 kohdan a, b, c, e, f ja g alakohdassa mainittujen ehtojen on täytyttävä.
As already explained in recital 33, these conditions are not met in this case: the guarantee in question covers more than 80 % of the loans, and the scheme under examination appears not to be closed to borrowers in financial difficulty.
Kuten johdanto-osan 33 kappaleessa jo todettiin, kyseiset ehdot eivät tässä asiassa täyty: takaus kattaa yli 80 prosenttia lainoista, eikä toimenpide näytä sulkevan pois niitä lainanottajia, joilla on taloudellisia vaikeuksia.
In the light of the above, as regards the State guarantee for the loans, all the conditions laid down in Article 107(1) are met.
Edellä esitetyn perusteella lainoille annettu valtiontakaus täyttää kaikki 107 artiklan 1 kohdan edellytykset.
Compatibility of the aid
ΙV.2 Tuen soveltuvuus
General comments
ΙV.2.1 Yleistä
The Treaty admits some exceptions to the general principle of the incompatibility of State aid with the internal market laid down in Article 107(1) of the Treaty.
SEUT-sopimuksessa määrätään eräistä poikkeuksista 107 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisperiaatteesta, jonka mukaan valtiontuet eivät sovellu sisämarkkinoille.
Some of these exceptions obviously do not apply in this case.
Joitakin näistä poikkeuksista ei selvästikään voida soveltaa käsiteltävänä olevassa tapauksessa.
These include those provided for in Article 107(2), which cover aid having a social character, aid to make good the damage caused by natural disasters, and aid relating to German reunification.
Tämä koskee erityisesti 107 artiklan 2 kohdassa määrättyjä poikkeuksia, jotka koskevat sosiaalisia tukia, luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi tarkoitettuja tukia sekä Saksan yhdistymiseen liittyviä tukia.
The same applies to the exceptions provided for in Article 107(3)(a), (b) and (d) of the Treaty, given that the aid in question was neither intended to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment, nor was it intended to promote important projects of common European interest or to promote culture and heritage conservation.
Sama pätee SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdan poikkeuksiin, koska käsiteltävänä olevia tukia ei ollut tarkoitettu taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, eikä Euroopan yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden edistämiseen eikä kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.
Therefore, the only derogation which might apply in this case is the one provided for in Article 107(3)(c) of the Treaty, which provides that aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas may be considered to be compatible with the internal market where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Näin ollen ainoa käsiteltävänä olevassa tapauksessa mahdollinen poikkeus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus, jonka mukaan sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
In order to be covered by this derogation, aid must comply with the Union rules governing State aid.
Tällaisen poikkeuksen myöntämiseksi tukien on oltava valtiontukiin sovellettavien unionin sääntöjen mukaisia.
In the area of agriculture, these rules are set out in the Community guidelines for State aid in the agriculture and forestry sector 2007 to 2013 [10] (hereafter the ‘agricultural guidelines’).
Maatalousalalla nämä säännöt on annettu maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa vuosiksi 2007–2013 [10], jäljempänä ’suuntaviivat’.
Furthermore, since the loans of EUR 150 million were intended for the purchase by the UACs of cereals produced by their members (Ministerial Decision No 8264 of 9 December 2008), the aid appears to have been granted on the basis of the quantities produced.
Lisäksi jos 150 miljoonan euron lainojen tarkoituksena oli se, että osuustoimintaliitot ostavat viljaa jäseniltään (9. joulukuuta 2008 tehty ministeriön päätös nro 8264), vaikuttaa siltä, että tuki myönnettiin tuotantomäärien perusteella.
The type of aid granted by Greece is not provided for in the agricultural guidelines or other Union rules on the subject, nor have the Greek authorities claimed that it is.
Kreikan myöntämä tuki ei ole suuntaviivojen eikä muiden kyseistä alaa koskevien unionin sääntöjen mukainen, eivätkä Kreikan viranomaiset ole kiistäneet sitä.
It therefore appears to constitute operating aid which was intended to increase farmers’ incomes by artificially increasing cereal prices.
Sen vuoksi käsiteltävänä oleva tuki on toimintatukea, jonka tarkoituksena oli maanviljelijöiden tulojen nostaminen korottamalla keinotekoisesti viljan hintaa.
Such measures are strictly forbidden by Union rules on State aid.
Tällaiset interventiot on tiukasti kielletty valtiontukia koskevassa unionin lainsäädännössä.
It should be recalled that, according to the case law of the Court of Justice of the European Union, operating aid, i.e. aid aimed at relieving undertakings of costs that they would normally incur in the ordinary management of their activities, in principle distorts competition to the extent that, on the one hand, it does not facilitate the ‘development’ of any economic sector and, on the other hand, it gives the beneficiaries artificial financial support causing an ongoing distortion of competition and affecting trade in a manner contrary to the common interest.
Olisikin muistettava, että Euroopan unionin toimivaltaisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan toimintatuet, toisin sanoen tuet, joilla pyritään vähentämään yrityksille niiden tavanomaisesta toiminnasta aiheutuneita kustannuksia, vääristävät periaatteessa kilpailua, jos ne eivät toisaalta edistä minkään taloudenalan kehitystä ja niistä koituu tuensaajille keinotekoista etua, joka vääristää pysyvällä tavalla kilpailua ja vaikuttaa kauppaan yhteisen edun vastaisella tavalla.
In particular, the markets for agricultural products in the European Union are thoroughly regulated through common market organisations (CMOs).
Euroopan unionin maataloustuotteiden markkinoita säännellään laajasti erityisesti yhteisillä markkinajärjestelyillä.
One of the CMOs’ tasks is to ensure fair competition between operators in the sector concerned within the European Union.
Yhteisten markkinajärjestelyjen tehtävänä on muun muassa taata vilpitön kilpailu asianomaisen alan toimijoiden välillä Euroopan unionissa.
Market support measures such as those introduced and financed by Greece seem to be contrary to the aims of the cereals CMO and likely to seriously disturb its operation.
Näyttää siltä, että Kreikan käyttöön ottama ja rahoittama markkinatukitoimenpide ei ole viljan yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden mukainen ja uhkaa häiritä vakavasti sen toimintaa.
As the Court of Justice has repeatedly pointed out [11], any intervention by a Member State in market mechanisms, excluding those forms specifically provided for by Union rules, risks interfering with the operation of the common market organisations and giving unfair advantages to certain economic groups in the Union.
Kuten tuomioistuin [11] on useaan otteeseen korostanut, jäsenvaltion puuttuminen markkinamekanismeihin, lukuun ottamatta niitä, joista on erikseen säädetty unionin lainsäädännössä, saattaa häiritä yhteisten markkinajärjestelyjen toimintaa ja aiheuttaa perusteetonta etua tietyille taloudellisille ryhmille unionissa.
In particular, in a more recent ruling [12], the Court again pointed out that in a sector covered by a common market organisation, a fortiori where that organisation is based on a common pricing system, Member States can no longer take action, through national provisions taken unilaterally, affecting the machinery of price formation at the production and marketing stages established under the common organisation.
Tuomioistuin on erityisesti viimeaikaisessa oikeuskäytännössään [12] muistuttanut jälleen, että jäsenvaltiot eivät voi enää antaa yksipuolisesti kansallisia säännöksiä, jotka vaikuttavat yhteisellä markkinajärjestelyllä säänneltyyn hinnanmuodostusmekanismiin samassa tuotantovaiheessa sellaisilla aloilla, joita koskee yhteinen markkinajärjestely – varsinkin jos järjestely perustuu yhteiseen hintajärjestelmään.
It should be noted that national price-support mechanisms such as those in question undermine the common pricing system and more generally the purpose of mechanisms established by Union rules on the common organisation of markets, even if their aim is to support farmers’ incomes.
On huomattava, että käsiteltävänä olevan tapauksen kaltaiset kansalliset hintatukimekanismit vaarantavat yhteisen hintajärjestelmän ja yleisemmällä tasolla yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevien unionin asetuksilla luotujen mekanismien tarkoituksen, vaikka niiden tavoitteena olisi maanviljelijöiden tulojen tukeminen.
Lastly, the Commission also considered whether the aid could be found compatible under the Communication from the Commission – Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [13].
Komissio tarkasteli tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille myös ottaen huomioon yhteisön tiedonannon ”Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi” [13].
However, even if a beneficiary was at the time the aid was granted a firm in difficulty within the meaning of Section 2 of those guidelines (which is not clear), the Greek authorities have provided no indication that the numerous conditions laid down therein, which could possibly justify the granting of aid to a specific beneficiary, were met in the cases in question.
Vaikka tuensaaja olisikin ollut tuen myöntämishetkeen saakka näiden suuntaviivojen 2 osassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys (mikä ei ole selvää), Kreikan viranomaiset eivät ole osoittaneet millään tavoin, että tuen myöntämistä tietylle tuensaajalle käsiteltävänä olevassa tapauksessa voitaisiin mahdollisesti perustella suuntaviivojen monilla ehdoilla.
Temporary framework
Tilapäiset puitteet
In order to justify the granting of the aid, the Greek authorities mention the economic crisis and the Cooperatives’ lack of access to financing.
Oikeuttaakseen tukien myöntämisen Kreikan viranomaiset viittaavat talouskriisiin ja siihen, että osuuskunnilla ei ollut mahdollisuutta saada rahoitusta.
In 2009, the Commission, having acknowledged the seriousness of the financial crisis, adopted the ‘temporary framework’ [14], declaring compatible with the internal market aid of up to EUR 15000 in the case of primary agricultural producers.
Komissio myönsi vuonna 2009, että talouskriisi oli vakava ja pidensi nk. tilapäisten puitteiden [14] voimassaoloa. Tilapäisissä puitteissa sisämarkkinoille soveltuvaksi katsotaan enintään 15000 euron suuruiset tuet maataloustuotannon alkutuotannossa toimiville.
In their letter dated 21 January 2011, the Greek authorities argued that both the interest-rate subsidy and the State guarantee for the loans were covered by the provisions of the temporary framework.
Kreikan viranomaiset väittivät 21 päivänä tammikuuta 2011 päivätyssä kirjeessään, että tilapäisissä puitteissa hyväksytään niin lainoille annettu korkotuki kuin valtiontakauskin.
The Greek authorities added that, due to the large number of final beneficiaries (cooperative members), the benefit from the interest-free loan for each beneficiary was so limited that it could not be considered as causing distortions.
Ne lisäsivät, että lopullisten tuensaajien (liiton jäsenten) suuren määrän vuoksi kunkin tuensaajan korottomasta lainasta saama hyöty oli niin vähäinen, ettei sillä voitaisi katsoa olevan vääristäviä vaikutuksia.
Lastly, the Greek authorities held that, pursuant to Article 7 of the temporary framework, its provisions also applied in cases of non-notified State aid schemes.
Lopuksi Kreikan viranomaiset väittivät, että tilapäisten puitteiden 7 kohdan mukaan kyseiset säännökset ovat yhä voimassa myös silloin, kun on kyse ilmoittamattomista valtiontukijärjestelmistä.
The Commission cannot accept the arguments presented by the Greek authorities and holds that the provisions of the temporary framework do not apply in the case in question.
Komissio ei voi hyväksyä Kreikan viranomaisten väitteitä eikä tilapäisten puitteiden säännösten soveltamista tässä tapauksessa.
Second, the Commission would point out that the measures in question do not meet the condition laid down in the temporary framework, which states that in order for such aid to be considered compatible, it must apply to the entire agricultural sector and not just to one product sector, the cereals sector in the case in question.
Toiseksi komissio huomauttaa, että kyseiset toimenpiteet eivät täytä tilapäisten puitteiden edellytyksiä, joiden mukaan, jotta tällaisen tuen voitaisiin katsoa soveltuvan sisämarkkinoille, sitä on sovellettava koko maatalousalalla eikä vain tiettyyn tuoteryhmään, joka on tässä käsiteltävänä olevassa tapauksessa vilja-ala.
The Commission finds that Greece has illegally implemented the aid scheme in question, in breach of Article 108(3) of the Treaty.
Komissio toteaa, että Kreikka on myöntänyt edellä mainitun tukitoimenpiteen sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa.
Given that the aid is incompatible with the internal market, Greece must put an end to the scheme and recover the aid granted from the beneficiaries.
Kun otetaan huomioon, että tuki ei sovellu sisämarkkinoille, Kreikan on lopetettava toimenpiteen soveltaminen ja perittävä tuensaajilta niille annettu tuki takaisin.
Individual aid granted under the scheme in question does not constitute aid if, at the time it was granted, it met the conditions laid down in a regulation adopted pursuant to Article 2 of Council Regulation (EC) No 994/98 of 7 May 1998 on the application of Articles 92 and 93 of the Treaty establishing the European Community to certain categories of horizontal State aid [16] and that was applicable at the time the aid was granted.
Yksittäiset tuet, jotka on myönnetty käsiteltävänä olevan toimenpiteen perusteella, eivät ole tukea, jos ne myöntämishetkellä täyttävät Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 [16] 2 artiklan nojalla annetussa, tuen myöntämishetkellä sovellettavassa asetuksessa säädetyt edellytykset.
Individual aid granted under the scheme in question which, at the time it was granted, met the conditions laid down in a regulation adopted pursuant to Article 1 of Regulation (EC) No 994/98 or under another approved aid scheme is compatible with the internal market up to the maximum aid intensities that apply to that type of aid,
Yksittäiset tuet, jotka on myönnetty käsiteltävänä olevan toimenpiteen perusteella ja jotka niiden myöntämishetkellä täyttävät asetuksen (EY) N:o 994/98 1 artiklan nojalla säädetyt edellytykset tai jotka on myönnetty osana jotakin muuta hyväksyttyä tukiohjelmaa, soveltuvat sisämarkkinoille kyseisten tukimuotojen voimassa olevaan tuki-intensiteetin enimmäismäärään asti,