natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finland has argued that, despite the low or zero expected return, the investments would be consistent with the MEIP because (i) prior to starting construction, ÅI had approached potential tenants and was confident that it would achieve an occupancy rate of at least 80 % and (ii) in view of the actual financial performance of ÅI (and thus principally of the iTiden project) in the years from 2004 onwards, and the potential capital gains thus accrued, the investments turned out to be profitable.
Suomi on esittänyt, että sijoitukset olisivat alhaisesta tai olemattomasta tuotto-odotuksesta huolimatta markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisia seuraavista syistä. Ensinnäkin ennen rakentamisen aloittamista ÅI oli lähestynyt mahdollisia vuokralaisia ja oli varma, että pääsisi ainakin 80-prosenttiseen vuokrausasteeseen ja toiseksi, kun otetaan huomioon ÅI:n todelliset taloudelliset saavutukset (pääasiassa iTiden-hanke) vuotta 2004 seuranneina vuosina ja näin kertyneet mahdolliset pääoman tuotot, sijoitukset osoittautuivat kannattaviksi.
In this respect, and without it being necessary to go into the merits of ÅI’s financial performance in later years, it suffices to reiterate that the question is not whether the firm’s results today are adequate but whether, based on what was known and could be assumed at the time when the LG decided to make the State resources available to ÅI (having regard to the expected 80 % occupancy rate), a private investor acting on market terms would have provided the same capital to the firm.
Ilman, että on tarpeen käsitellä ÅI:n taloudellisen suoriutumisen ansioita myöhempinä vuosina, voidaan mainita jälleen, ettei tässä tarkastella, ovatko yrityksen tulokset tällä hetkellä asianmukaisia, vaan olisiko markkinaehdoin toimiva yksityinen sijoittaja antanut yrityksen käyttöön saman pääoman sen perusteella, mitä tiedettiin ja voitiin olettaa silloin, kun maakuntahallitus päätti käyttää julkisia varoja ÅI:n hyväksi (tämä sisältää myös odotetun 80-prosenttisen vuokrausasteen).
For the reasons explained above, the Commission finds that a private investor would not have done so.
Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, ettei yksityinen sijoittaja olisi toiminut näin.
Consequently, the Commission finds that capital increases C-IV, C-V, C-VI, C-VII, C-X and C-XI have provided ÅI with an advantage that it would not have been able to get on market terms [18].
Tämän vuoksi komissio katsoo, että pääomankorotukset C-IV, C-V, C-VI, C-VII, C-X ja C-XI ovat tuoneet ÅI:lle etua, jota se ei olisi voinut saada markkinaehdoin [18].
The remaining capital increases
Muut pääomankorotukset
The Commission will now look at the remaining capital increases covered by the opening decision which, according to Finland, where not motivated by the iTiden project.
Seuraavassa komissio tarkastelee muita menettelyn aloittamista koskevan päätöksen piiriin kuuluvia pääomankorotuksia, joiden perusteluna ei Suomen mukaan ollut iTiden-hanke.
C-I capital increase of 18 June 1997
Kesäkuun 18 päivänä 1997 toteutettu pääomankorotus C-I
Under the de minimis rules applicable at the time of this capital injection, subsidies of less than ECU 100000 granted to an undertaking over a period of three years did not constitute State aid [19].
Tämän pääomasijoituksen aikana sovellettujen vähämerkityksistä tukea koskevista säännöistä annetun komission tiedonannon [19] mukaan alle 100000 ecun tuet, jotka myönnettiin yritykselle kolmen vuoden aikana, eivät olleet valtiontukea.
This capital increase amounts to EUR 84094,39, i.e. well below the ECU 100000de minimis ceiling.
Kyseinen pääomankorotus oli suuruudeltaan 84094,39 euroa, joten se jäi selvästi alle 100000 ecun vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän.
ÅI did not benefit from any other measure during a period of three years [20].
ÅI:n hyväksi ei toteutettu mitään muuta toimenpidettä kolmen vuoden aikana [20].
Based on this, the 1997 capital injection would in any event — irrespective of the circumstances in which it was performed — not constitute State aid.
Tämän perusteella vuoden 1997 pääomasijoitus ei missään tapauksessa – riippumatta olosuhteista, joissa se toteutettiin – olisi valtiontukea.
C-II and C-III capital increases of 22 June 2000 and 10 October 2000
Kesäkuun 22 päivänä 2000 ja lokakuun 10 päivänä 2000 toteutetut pääomankorotukset C-II ja C-III
Finland has indicated that these measures were intended for the construction of an industrial property in Norrböle, the renovation of a property in Mariehamn (C-II) and the purchase of an industrial property in the eastern part of Åland (C-III).
Suomi on ilmoittanut, että nämä toimenpiteet oli kohdistettu teollisuuskiinteistön rakentamiseen Norrböleen ja kiinteistön remontoimiseen Maarianhaminassa (C-II) sekä teollisuuskiinteistön ostamiseen Ahvenanmaan itäosasta (C-III).
There is thus no clear link to the iTiden project, which at that time had not yet clearly taken shape (this would happen in 2001 when the land was purchased).
Sen vuoksi niillä ei ole selkeää yhteyttä iTiden-hankkeeseen, joka ei kyseiseen aikaan ollut vielä saanut selkeää muotoa (mikä tapahtui vasta vuonna 2001 tontin ostamisen myötä).
The investments motivating these two capital increases seem proportionate to the size and ‘traditional’ business model of ÅI prior to the expansion linked to the iTiden project.
Näiden kahden pääomankorotuksen vaikuttimena olleet sijoitukset vaikuttavat olevan oikeassa suhteessa siihen kokoon ja ”perinteiseen” liiketoimintamalliin, joka ÅI:llä oli ennen iTiden-hankkeeseen liittynyttä laajentumista.
There is therefore no compelling reason to consider that a private investor would not have undertaken the same capital increases, and there is thus no clear evidence of an advantage to ÅI.
Sen vuoksi ei ole mitään pakottavaa syytä katsoa, ettei yksityinen sijoittaja olisi toteuttanut samoja pääomankorotuksia, eikä näin ollen ole selkeää näyttöä ÅI:n saamasta edusta.
Up until 2000 ÅI’s business operations were showing modest but positive results (in the range of EUR 9000 to EUR 38000 in 1997-2000).
Vuoteen 2000 asti ÅI:n liiketoiminta oli tulokseltaan vaatimatonta mutta positiivista (vuosina 1997–2000 tulos oli välillä 9000–38000 euroa).
ÅI’s business operations were in accordance with the company’s plan in place then.
ÅI:n liiketoiminta oli yrityksen sen aikaisen liiketoimintasuunnitelman mukaista.
Accordingly ÅI owned and let warehouses and offices around the Åland Islands.
Täten ÅI toimi omistajana ja vuokranantajana varasto- ja toimistorakennuksissa eri puolilla Ahvenanmaata.
The stock of real estate owned by ÅI had remained very stable until 2000, which also explains the company’s stable financial performance.
ÅI:n omistamien kiinteistöjen määrä pysyi erittäin vakaana vuoteen 2000 asti, mikä selittää myös yrityksen vakaata tulosta.
C-VIII and C-IX capital increases of 30 September 2004 and 16 June 2005
Syyskuun 30 päivänä 2004 ja kesäkuun 16 päivänä 2005 toteutetut pääomankorotukset C-VIII ja C-IX
According to Finland, these capital increases were used to purchase an industrial property (C-VIII) and to construct a hangar at Jomala airport outside Mariehamn (C-IX).
Suomen mukaan nämä pääomankorotukset käytettiin teollisuuskiinteistön ostoon (C-VIII) ja lentokonehallin rakentamiseen Jomalan lentokentälle Maarianhaminan ulkopuolelle (C-IX).
Although not immediately justified by the iTiden project, these measures were implemented in circumstances that were completely different from those affecting previously discussed measures C-II and C-III.
Vaikka iTiden-hanke ei ollut suoraan näiden toimenpiteiden perusteena, ne toteutettiin olosuhteissa, jotka olivat aivan erilaiset kuin edellä käsitellyt toimenpiteet C-II ja C-III.
Crucially, too, these investments were made at a time when the LG had already invested more than EUR 2,25 million in ÅI since 2001 on the understanding that this investment would not provide a return that would be acceptable to a market investor.
Ratkaisevaa on myös se, että nämä sijoitukset tehtiin aikana, jolloin maakuntahallitus oli jo sijoittanut yli 2,25 miljoonaa euroa ÅI:hin vuodesta 2001 alkaen, vaikka tiedossa oli, ettei sijoitus toisi markkinasijoittajan näkökulmasta hyväksyttävää tuottoa.
The inadequate return on the iTiden project would inevitably impact negatively on ÅI’s result as a whole.
iTiden-hankkeen riittämätön tuotto vaikuttaisi väistämättä kielteisesti ÅI:n kokonaistulokseen.
Indeed, the equity of an undertaking is not earmarked but fungible and has to be remunerated from the overall performance of the firm.
Yrityksen omaa pääomaahan ei kohdenneta tiettyyn tarkoitukseen, vaan se käsitetään erottamattomaksi kokonaisuudeksi, ja se on hyvitettävä yrityksen kokonaistuloksesta.
It must therefore have been clear to the LG, at the time when they undertook measures C-VIII and C-IX, that any additional increases in the capital of ÅI was unlikely to produce an adequate return in the foreseeable future.
Sen vuoksi maakuntahallitukselle on täytynyt olla toimenpiteiden C-VIII ja C-IX toteuttamisen aikaan selvää, että ÅI:n pääoman korottaminen edelleen ei todennäköisesti johtaisi riittävään tuottoon lähiaikoina.
A market investor would have been ready to make those capital injections if those investments had allowed a market return on the overall performance of the firm (i.e. a return that would have compensated for the low returns of the other capital increases), but there is nothing suggesting that this was expected to be the case.
Markkinasijoittaja olisi ollut valmis tekemään nämä pääomasijoitukset, mikäli nämä sijoitukset olisivat mahdollistaneet markkinatuoton saamisen yrityksen kokonaistuloksesta (tuotto, joka olisi kompensoinut muiden pääomakorostusten alhaisia tuottoja), mutta mikään ei anna ymmärtää, että tällaista olisi odotettu.
Finland has not provided any specific information regarding those measures that would change this view.
Suomi ei ole esittänyt nimenomaan näitä toimenpiteitä koskevia tietoja, jotka muuttaisivat tätä arviota.
The Commission consequently considers that no private investor would have provided additional capital to ÅI in these circumstances.
Komissio katsoo näin ollen, ettei yksityinen sijoittaja olisi näissä olosuhteissa antanut ÅI:lle lisäpääomaa.
Capital increases C-VIII and C-IX have thus provided ÅI with an advantage that it would not have been able to obtain on the market.
Pääomankorotukset C-VIII ja C-IX tuottivat sen vuoksi ÅI:lle etua, jota se ei olisi voinut saada markkinoilta.
The loan guarantees
Lainatakaukset
When assessing the possible State aid involved in guarantees, the Commission applies the principles laid down in its Guarantee Notice.
Arvioidessaan takauksiin sisältyvää mahdollista valtiontukea komissio soveltaa takauksia koskevassa tiedonannossaan esitettyjä periaatteita.
Point 3.2 of the Notice sets out the conditions that would normally be sufficient to rule out the presence of State aid in a guarantee granted by public authorities.
Tiedonannon 3.2 kohdassa esitetään edellytykset, jotka yleensä riittävät osoittamaan, ettei viranomaisten myöntämä takaus ole valtiontukea.
However, these conditions are not met concerning guarantees G-I, G-II and G-III (it is sufficient to record that these guarantees covered 100 % of the underlying loans, see point 3.2(c) of the Guarantee Notice).
Nämä edellytykset eivät kuitenkaan takausten G-I, G-II ja G-III kohdalla täyty (on riittävää todeta, että nämä takaukset kattoivat 100 prosenttia lainan määrästä, ks. takauksia koskevan tiedonannon 3.2 kohdan c alakohta).
The Commission first notes that ÅI’s financial position in the period in which the guarantees were granted was strong enough not to exclude the firm’s ability to obtain loans on the market without guarantees.
Komissio toteaa ÅI:n taloudellisen tilanteen olleen takausten myöntämisen aikaan niin vahva, ettei voida sulkea pois sen mahdollisuutta saada lainoja markkinoilta ilman takauksia.
The firm was not a firm in difficulty within the meaning of the Commission’s Guidelines on Rescue and Restructuring Aid [21].
Yritys ei ollut vaikeuksissa oleva yritys siinä merkityksessä, kuin on tarkoitettu valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa [21].
It cannot be concluded on the basis of the available evidence that ÅI was a firm that would not have survived at all without state support.
Käytettävissä oleva näyttö ei mahdollista päätellä, että ÅI oli yritys joka ei olisi selvinnyt lainkaan ilman valtion tukea.
In the years preceding the capital injections, i.e. before the launch of the iTiden project, ÅI’s financial performance was stable and its business operations showed moderate positive results.
Pääomasijoituksia edeltäneinä vuosina, ts. ennen iTiden-hankkeen käynnistämistä, ÅI:n taloudellinen tehokkuus oli vakaata ja sen liiketoimintojen tuloksellisuus oli kohtalaista.
The reason why the public authorities started massively injecting capital in 2001 was not to rescue the firm but to finance its growth.
Syy, minkä johdosta viranomaiset ryhtyivät laajoihin pääomasijoituksiin vuonna 2001, ei ollut yrityksen pelastaminen, vaan sen kasvun rahoittaminen.
In the absence of the aid in the form of capital increases, ÅI would not have been a bankrupt firm but a smaller firm that still would have had access to the financial markets.
Mikäli pääomankorotusten kaltaista tukea ei olisi ollut, ÅI ei olisi ollut konkurssissa, vaan pienempi yritys, jolla olisi silti ollut mahdollisuus hakea rahoitusta markkinoilta.
The Commission cannot, therefore, conclude that ÅI would not have had access to credit markets without guarantees.
Komissio ei siten voi päätellä, että ÅI:llä ei olisi ollut mahdollisuutta saada lainaa markkinoilta ilman takauksia.
The question is then whether the guarantees afforded the firm an advantage in the form of lower loan costs than it would have paid on market terms, in the absence of a guarantee.
Kysymys onkin, tuottivatko takaukset ÅI:lle etua alempina lainakustannuksina, kuin se olisi maksanut markkinaehtoisesti ilman takauksia.
The question that needs to be examined next is whether an adequate premium is charged for the guarantees, comparable to what would have been charged by a private guarantee provider.
Seuraavaksi on tutkittava kysymystä siitä, peritäänkö takauksista asianmukainen takausmaksu, joka on verrattavissa maksuun, jonka yksityinen takauksen antaja olisi perinyt.
In the present case, the Commission has found no private guarantees that allow for a ready comparison.
Komissio ei ole käsiteltävänä olevassa asiassa löytänyt yksityisiä takauksia, jotka mahdollistaisivat vaivattoman vertailun.
In such circumstances, the Commission will compare the total financial cost of the guaranteed loan, including the interest rate of the loan and the guarantee premium, with the market premium of a similar non-guaranteed loan [22].
Tällaisessa tilanteessa komissio vertaa taatun lainan kokonaiskustannusta, johon sisältyvät lainan korko ja takausmaksu, vastaavan takaamattoman lainan markkinahintaan [22].
On 9 October 2003, […] [23], a commercial bank, granted ÅI a loan amounting to EUR […] against collateral […].
Liikepankki […] [23] myönsi 9 päivänä lokakuuta 2003 ÅI:lle […] euron lainan, jonka vakuutena oli […].
The interest rate was set at […]% per annum until 15 January 2007 [24].
Lainan koroksi määritettiin […] prosenttia vuodessa 15 päivään tammikuuta 2007 saakka [24].
Although this loan was contemporaneous with guarantee G-I, the Commission does not consider it a suitable comparison for the cost of that measure.
Vaikka tämä laina oli samanaikainen takauksen G-I kanssa, komissio ei katso sitä sopivaksi vertailukohdaksi kyseisen toimenpiteen kustannuksille.
Therefore, the Commission cannot assume that the interest rate for the 2003 non-guaranteed loan (or any later loans) accurately reflects the credit terms of ÅI in the absence of State aid and cannot use it as a credible and reliable benchmark for the cost of the loans covered by the guarantees granted by the LG.
Näin ollen komissio ei voi olettaa, että korko vuonna 2003 myönnetyn takaamattoman lainan (tai minkään myöhemmän lainan) osalta kuvastaa tarkasti ÅI:n luottoehtoja silloin, kun siihen ei liity valtiontukea, eikä voi käyttää sitä uskottavana ja luotettavana vertailukohtana lainojen kustannuksille, joilla on maakuntahallituksen myöntämä takaus.
The Commission considers that, in the absence of any other reliable evidence as to comparable loans on market terms, the Reference Rate Communication [25] provides an appropriate benchmark external to the beneficiary for assessing whether measures G-I, G-II and G-III were granted on market terms.
Komissio katsoo, että vertailukelpoisia markkinaehtoisia lainoja koskevan luotettavan näytön puutteen johdosta viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annettu komission tiedonanto [25], jäljempänä ’viitekorko-tiedonanto’, tuottaa täsmällisen vertailukohdan arvioitaessa ovatko toimenpiteet G-I, G-II ja G-III myönnetty markkinaehtoisesti.
The Reference Rate Communication provides a proxy for the market rate and for calculating the aid element in aid measures.
Viitekorko-tiedonanto tuottaa suureen markkinakorolle ja tukielementin laskemiseksi tukitoimenpiteissä.
The methodology for defining the reference rate is based on the following two factors: the base rate (in this case the one-year Euribor) to which a loan margin is added.
Viitekorko perustuu viitekorko-tiedonannon mukaan kahteen tekijään: peruskorkoon (tässä tapauksessa 12 kuukauden euriborkorko), johon lisätään marginaali.
The loan margin to be added to the base rate depends on two factors: the rating of the undertaking receiving the loan and the level of collateral offered for the loan.
Peruskorkoon lisättävä marginaali riippuu kahdesta tekijästä: lainansaavan yrityksen luottokelpoisuudesta ja vakuuksien tasosta, joita lainasta on annettu.
The communication distinguishes five rating categories (strong [AAA-A], good [BBB], satisfactory [BB], weak [B] and bad [CCC and below]) and three collateralisation levels (high, normal and low) for each rating category.
Tiedonanto erottelee viisi luottokelpoisuusluokkaa (erittäin hyvä (AAA-A), hyvä (BBB), tyydyttävä (BB), heikko (B) ja huono/yritys taloudellisissa vaikeuksissa (CCC tai huonompi)) ja kolme vakuustasoa (hyvä, tavanomainen ja heikko) jokaiselle luottokelpoisuusluokalle.
On 18 June 2010, Finland submitted to the Commission a report from the consultancy firm […] that provides an annual rating for ÅI for December each year.
Suomi toimitti komissiolle 18 päivänä kesäkuuta 2010 raportin, jonka on laatinut konsulttitoimisto […]. Raportti antaa vuosittaisen luottokelpoisuusluokan ÅI:lle kunkin vuoden joulukuussa.
The rating is prepared retrospectively and based on the figures available at the end of the financial year (i.e. the rating given in December 2002 looks retrospectively at the health of the company in 2002).
Luottokelpoisuusluokka on annettu takautuvasti ja perustuen käytettävissä oleviin lukuihin tilivuoden lopussa (ts. luottokelpoisuusluokkaa, joka on annettu joulukuussa 2002, on sovellettu takautuvasti yrityksen koko vuoden 2002 tilaan).
[…] produced the rating report describing the overall financial status and development of the company and covering the following sectors of evaluation: growth, profitability, cash flow, liquidity, solvency and obligations.
[…] laati raportin kuvaillen ÅI:n kokonaistaloudellista tilaa ja kehitystä kattaen seuraavat arviointialueet: kasvu, kannattavuus, kassavirta, likviditeetti, vakavaraisuus ja velkaantuneisuus.
The applied rating scale has five rating categories: excellent (A + and A), good (A – and B +), satisfactory (B and B –), adequate (C + and C) and poor (C – and D), allowing a direct comparison with the rating scale of the Reference Rate Communication.
Raportissa sovelletussa luottokelpoisuusasteikossa on viisi luokitusluokkaa: erinomainen (A + ja A), hyvä (A- ja B+), tyydyttävä (B ja B-), riittävä (adequate) (C + ja C) ja heikko (C- ja D), mahdollistaen suoran vertailun viitekorko-tiedonannossa käytetyn luottokelpoisuusasteikon kanssa.
In December 2002, 2003 and 2004, […] rated ÅI respectively at C +, C + and C, which places the company in the category ‘adequate’.
[…] luokitti ÅI:n joulukuussa 2002, 2003 ja 2004 tasoille C+, C + ja C, mikä sijoittaa ÅI:n luokkaan riittävä.
This category corresponds to the ‘weak’ rating category within the meaning of the Reference Rate Communication.
Tämä luokka vastaa viitekorko-tiedonannossa tarkoitettua luottokelpoisuusluokkaa ’heikko’.
For a company rated ‘weak’, the loan margins to be added to the base rate under the Reference Rate Communication range, depending on the collateral offered, from 220 bps for a high collateralisation to 650 bps for a low collateralisation.
Viitekorko-tiedonannon mukaisesti heikoksi luokitellulle yritykselle peruskorkoon lisättävä marginaali ulottuu annetusta vakuudesta riippuen 220 peruspisteen (korkea vakuus) ja 650 peruspisteen (alhainen vakuus) välillä.
In December 2005, […] rated ÅI at B – (satisfactory), which corresponds to a ‘satisfactory’ rating within the meaning of the Reference Rate Communication.
Joulukuussa 2005 […] antoi ÅI:lle luokituksen B- (tyydyttävä), joka vastaa viitekorko-tiedonannon mukaista jaottelua tyydyttävälle luokitukselle
On 27 June 2011 Finland submitted additional information on the rating and collateralisation of the loans.
Suomi toimitti 27 päivänä kesäkuuta 2011 lisäinformaatiota luottokelpoisuusluokista ja lainojen vakuuksista.
The rating was produced by […], the bank that gave ÅI the non-guaranteed loans and two of the guaranteed loans.
Luottokelpoisuusluokituksen oli tuottanut […], […] joka myönsi ÅI:lle takaamattoman lainan ja kaksi lainoista, jotka maakuntahallitus takasi.
The […] rating uses a letter system for the years 2000 to 2003, complemented with one-word qualifications.
[…] luottokelpoisuusluokitus käyttää kirjainjärjestelmää vuosille 2000–2003, mitä on täydennetty kirjallisella arviolla.
The rating is readily comparable with the rating scale of the Reference Rate Communication.
Tämä asteikko on helposti verrattavissa viitekorko-tiedonannon mukaisen luottokelpoisuusasteikon kanssa.
For 2005 onwards, the rating is provided by […], a consultancy firm similar to […].
Vuodesta 2005 eteenpäin luottokelpoisuusluokittelun on tuottanut […], […]:n kanssa verrannollinen konsultointiyritys.
In 2003 and 2004 […] rated ÅI at B – (satisfactory) and A (satisfactory), which corresponds to a ‘satisfactory’ rating within the meaning of the Reference Rate Communication.
Vuosina 2003 ja 2004 […] antoi ÅI:lle luottokelpoisuusluokitukset B- (tyydyttävä) ja A (tyydyttävä), jotka vastaavat myös viitekorko-tiedonannon mukaista tyydyttävää luottokelpoisuusluokitusta.
This means that for 2003 and 2004 […] rated ÅI one category higher than […] did.
Täten vuosina 2003 ja 2004 […] antoi ÅI:lle yhtä luokkaa korkeamman luottokelpoisuusluokituksen kuin […].
For 2005 […] rated ÅI at A (satisfactory), which translates into a ‘satisfactory’ rating according to the Reference Rate Communication and thus places ÅI in the same category as […] does.
Vuonna 2005 […] antoi ÅI:lle luokituksen A (tyydyttävä), joka vastaa viitekorko-tiedonannon mukaista tyydyttävää luottoluokitusta ja sijoittaa täten ÅI:n samaan luokkaan kuin […].
The Commission is of the opinion that the rating of […] should be applied when assessing whether guarantees G-I, G-II and G-III were granted on market terms.
Komissio katsoo, että […]:n luottokelpoisuusluokittelua olisi sovellettava arvioitaessa sitä myönnettiinkö takaukset G-I, G-II ja G-III markkinaehtoisesti.
Bearing in mind that before the first guarantee G-I was granted in October 2003, when ÅI had already received five capital injections for a total of EUR 2208595,01, any rating of the company in 2003 is likely to have been affected by the considerable amount of State support.
Pidettäessä mielessä, että ennen kuin ensimmäinen takaus G-I oli myönnetty lokakuussa 2003, ÅI oli jo saanut viisi pääomasijoitusta kokonaismäärältään 2208595,01 euroa, yritykselle annettuun luokitukseen vuonna 2003 on todennäköisesti vaikuttanut merkittävä valtiontuki.