natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Second, the WIK study shows, in contrast to the 2009 regulatory accounts, that the price-regulated services have since 2000 achieved significantly positive profit margins of more than [6,5 to 8,5]% on sales.
Toiseksi WIK-lausunnossa on esitetty, toisin kuin vuonna 2009 esitetyssä lakisääteisessä tuotto- ja kululaskelmassa, että hintasäännellyt palvelut saavuttivat vuodesta 2000 alkaen huomattavia, yli [6,5–8,5] prosentin osuutta liikevaihdosta vastaavia positiivisia voittomarginaaleja.
The calculations are based on the WIK study's adjustments to the 2009 regulatory accounts.
Selvennys: Laskelmat perustuvat WIK-lausunnossa suoritettuihin vuonna 2009 esitetyn lakisääteisen tuotto- ja kululaskelman mukautuksiin.
Furthermore, it is assumed that the price-regulated services cover all losses of the non-price regulated universal services.
Sen lisäksi lähtökohtana on, että hintasäännellyt palvelut kattavat kaikki hintasääntelyn ulkopuolisten yleispalvelujen tappiot.
The lower profit in 2007 is mainly due to an extraordinary depreciation charge for the real estate portfolio.
Vuoden 2007 alhaisempi voitto johtuu ennen kaikkea poikkeuksellisen korkeista kiinteistökannan poistoista.
The higher profits since 2000 are directly linked to the reduction in the defined pension contributions according to the 1995 Pension law: While Deutsche Post had assumed annual lump-sum payments of EUR 2045 million up 1999, the pension contribution went down in 2000 to about EUR 735 million (according to 33 % of incurred civil servant wages).
Vuodesta 2000 saavutetut korkeammat voitot ovat suorassa suhteessa vuoden 1995 eläkelain mukaisesti määritettyihin eläkevakuutusmaksuihin. Deutsche Post maksoi vuonna 1999 vuotuisen 2,045 miljardin euron kiinteän maksun, mutta vuonna 2000 vastaava määrä oli enää vain 735 miljoonaa euroa (33 prosenttia virkamiesten varsinaisista palkoista).
As the Postal regulator did not adjust in 2000 the regulated prices downwards in line with the decreased pension contribution, Deutsche Post's profit increased significantly.
Koska postialan sääntelyviranomainen ei vuonna 2000 korjannut säänneltyjä maksuja pienempien eläkemaksujen mukaisesti alaspäin, Deutsche Postin voitot kasvoivat huomattavasti.
The realised profit has also remained after the 2002 price cap decision on a high level because the regulated prices were not sufficiently decreased to be in line with the price-regulated services' costs.
Saavutettu voitto säilyi vielä vuoden 2002 hintakattopäätöksenkin jälkeen korkealla tasolla, koska säänneltyjä maksuja ei laskettu niin paljoa, että ne olisivat vastanneet hintasäänneltyjen palvelujen kustannuksia.
More appropriate allocation of costs to commercial services
Kustannusten asianmukaisempi kohdentaminen kaupallisiin palveluihin
According to the Chronopost judgment, commercial services should bear their direct costs as well as provide an appropriate contribution to the common costs.
Chronopost-tuomion mukaan kaupallisten palvelujen on vastattava itse suorista kustannuksistaan ja osallistuttava asianmukaisella osuudella yleisiin kustannuksiin.
The appropriate allocation of costs between different services can be proven either by external benchmarks (e.g. market prices) or by internal cost data [95].
Kustannusten asianmukainen kohdentaminen eri palveluihin voidaan osoittaa joko ulkoisten viitearvojen (esimerkiksi markkinahintojen) tai sisäisten kustannustietojen avulla [95].
The 2009 regulatory accounts are based on the principle of Article 20(2) PostG 1997 that mandates that the non-price regulated services should only be allocated ‘efficient’ costs while all burdens (e.g. excess costs from the employment of POSTDIENST staff and net costs from the universal service obligation) should be financed by the price-regulated revenues.
Vuonna 2009 esitetty lakisääteinen tuotto- ja kululaskelma perustuu vuoden 1997 PostG:n 20 §:n 2 momentin periaatteeseen, jonka mukaan hintasääntelyn ulkopuolisiin palveluihin saadaan kohdentaa vain tehokkaan palveluntarjonnan kustannukset, kun taas kaikki rasitteet (esimerkiksi Postdienstin palkansaajien eläkerasitteiden vastaanottamisesta aiheutuneet lisäkustannukset ja yleispalveluvelvoitteen nettokustannukset) on rahoitettava hintasäänneltyjen palvelujen tuotoista.
However, the WIK study finds in its review of the 2009 regulatory accounts that Deutsche Post allocates too high burdens to the price-regulated services and too few costs to the commercial services based on a comparison to the profitability of private competitors.
WIK-lausunnossa on verrattu vuonna 2009 esitettyä lakisääteistä tuotto- ja kululaskelmaa yksityisten kilpailijoiden kannattavuuteen ja sen perusteella todetaan kuitenkin, että Deutsche Post kohdentaa hintasäänneltyihin palveluihin liian suuren osuuden rasitteista ja kaupallisiin palveluihin liian vähän kustannuksia.
The results of the WIK study are confirmed by the assessment of the allegedly ‘competitive’ benchmarks that Deutsche Post has used accounts to calculate the individual burdens: It has already been shown that the regulatory contribution rate for the calculation of burden #2 on excess social costs is a too low benchmark compared to the compulsory social contributions that private competitors have to pay.
Kun tarkastellaan Deutsche Postin esittämää ”alan keskiarvoa vastaavaa” viitearvoa yksittäisten rasitteiden laskemiseksi, tulos vahvistaa WIK-lausunnon tulokset. Kuten jo osoitettiin, lakisääteinen maksutaso on liian alhainen viitearvo rasitteen 2 (alan keskiarvosta poikkeavat sosiaaliturvakustannukset) laskemiseksi verrattuna pakollisiin sosiaaliturvakustannuksiin, joita yksityisten kilpailijoiden on maksettava.
Furthermore, considering e.g. the infrastructure burden on the post shop network, it is a purely hypothetical and unprovable benchmark that Deutsche Post would not have run any own post office since 1990 without the universal obligation.
Lisäksi esimerkiksi postikonttoreista johtuvan infrastruktuurirasitteen kohdalla on kyse täysin hypoteettisesta viitearvosta, koska ei ole mahdollista osoittaa, ettei Deutsche Post olisi ilman vuodesta 1990 voimassa ollutta yleispalveluvelvoitetta enää ylläpitänyt omia postikonttoreita.
Similarly it cannot be proven whether Deutsche Post could have since 1990 operated only with personnel for whom it just has to pay wages at the level of the 2007 minimum wage.
Ei ole myöskään osoitettavissa, että Deutsche Post olisi vuodesta 1990 pystynyt toimimaan pelkästään sellaisten työntekijöiden voimin, joille sen olisi ollut maksettava ainoastaan vuoden 2007 vähimmäispalkan suuruisia palkkoja.
The Commission finds therefore that the results of the WIK study provide a more appropriate calculation of the costs to be allocated to the commercial service.
Sen vuoksi komissio päättelee, että WIK-lausunto on sopivampi perusta niiden kustannusten laskemiselle, jotka on sisällytettävä kaupallisiin palveluihin.
Furthermore, the cost valuation must be in line with general accounting principles, in line with Directive 97/67/EC and Directive 2006/111/EC.
Lisäksi kustannuslaskelman on direktiivien 97/67/EY ja 2006/111/EY mukaan vastattava yleisiä kirjanpitoperiaatteita.
Neither the increased depreciation charges nor the upward valuation of the supplementary pension costs are contained in the annual accounts of Deutsche Post.
Deutsche Postin tilinpäätökset eivät sisällä sen paremmin korkeampia alaskirjauksia kuin korkeammiksi arvioituja eläkkeitä koskevia lisäkustannuksiakaan.
Such costs are normally financed out of the accounting profit that a company earns, which holds true for Deutsche Post as well as for its competitors.
Tällaiset kustannukset rahoitetaan tavallisesti yrityksen edellisten tilikausien voitosta, ja tämä koskee sekä Deutsche Postia että sen kilpailijoita.
An upward re-evaluation would therefore favour Deutsche Post compared to competitors.
Ylöspäin tarkistettu arvio asettaisi sen vuoksi Deutsche Postin sen kilpailijoita edullisempaan asemaan.
Profit benchmarking in consideration of Deutsche Post's risk position
Vertailuanalyysi kohtuullisen voiton määrittämiseksi Deutsche Postin riskipositio huomioon ottaen
Deutsche Post's realised profits have since 2000 been significantly above the median ROS of 3,48 % of the WIK-study as well as the lower bound ROS of 6,1 % of the Deloitte-II study.
Deutsche Postin vuodesta 2000 saavuttamat voitot olivat huomattavasti suuremmat kuin WIK-lausunnon mukainen 3,48 prosentin myyntituoton mediaani ja Deloitte II -lausunnon mukainen alhaisempi 6,1 prosentin myyntituotto.
Germany's claim that Deutsche Post has suffered from such high losses that it has not been able to cover the burdens from the price-regulated revenues can therefore not be accepted.
Sen vuoksi Saksan väitettä, jonka mukaan Deutsche Post kärsi niin suuria tappioita, ettei se pystynyt kattamaan rasitteita hintasäänneltyjen palvelujen tuotoilla, ei voida hyväksyä.
Furthermore, the Deloitte-II study, which builds on a small comparator set of mainly multinational express parcel operators (e.g. UPS, FedEx, TNT Express), needs to be critically reviewed.
Sitä paitsi Deloitte II -lausunto perustuu pieneen, pääasiassa monikansallisista pikapakettipalveluista koostuvaan vertailuryhmään (muun muassa UPS, FedEx, TNT Express), joten sitä on tarkasteltava kriittisesti.
The Deloitte-II study's recommendation of a reasonable-profit range starting at a ROS of 6,1 % and a median ROS of 7,4 % neglects the fact that Deutsche Post runs a considerably less capital-intensive and less risky business:
Deloitte II -lausunnossa esitetty suositus asettaa kohtuullisen voittomarginaalin perustaksi alhaisempi 6,1 prosentin myyntituotto ja myyntituoton 7,4 prosentin mediaani jättää huomiotta sen seikan, että Deutsche Postin liiketoiminta on vertailuryhmään verrattuna sekä huomattavasti vähemmän pääomavaltaista, että myös vähemmän riskialtista seuraavista syistä.
Deutsche Post itself does not operate international express parcel services, which are operated only by its DHL subsidiaries.
Deutsche Post ei itse hoida kansainvälisiä pikapakettipalveluja, vaan siitä huolehtivat vain sen DHL-tytäryhtiöt.
Letter operations, which make up to 75 % of Deutsche Post's revenues, need significantly fewer capital investments compared to the multinational parcel operators because the main costs of letter delivery are the labour costs of postmen.
Kirjepalvelut, joista Deutsche Post saa 75 prosenttia tuotostaan, edellyttävät monikansallisiin pakettipalveluihin verrattuina huomattavasti vähemmän pääomainvestointeja, sillä suurimman kustannustekijän muodostavat postinjakajien palkat.
Express parcel operators must invest much more heavily in capital-intensive equipment [96].
Pikapakettipalvelujen on tehtävä huomattavasti suurempia investointeja pääomavaltaiseen laitteistoon [96].
Deutsche Post's dominant position on the letter market was created and guaranteed by the exclusive right that conferred a captive customer base to Deutsche Post without having had to undertake any major investments into marketing and brand name.
Deutsche Postin määräävä asema kirjemarkkinoilla syntyi ja vahvistui yksinoikeuden kautta, joka loi sille varman asiakaskunnan ilman että sen tarvitsi tehdä suurempia investointeja markkinointiin tai tuotemerkkeihin.
By contrast, the multinational parcel operators had to build up their positions in each national market from scratch and have established some of the best known consumer brands [97] at their own risk and expense.
Monikansallisten pakettipalvelujen oli sen sijaan luotava asemansa jokaisilla kansallisilla markkinoilla tyhjästä, ja ne ovat synnyttäneet omalla riskillään ja kustannuksellaan eräitä tunnetuimmista tuotemerkeistä [97].
Finally, the market and cost risks of Deutsche Post have been hedged through the granted public measures [98]).
Deutsche Postin markkina- ja kustannusriskit turvattiin valtion toimenpiteillä [98].
In particular, price regulation has provided for coverage of all burdens from the non-price regulated services [99].
Hintojen sääntelyllä huolehdittiin erityisesti siitä, että kaikki hintasääntelyn ulkopuolisten palvelujen rasitteet [99] tulivat katetuiksi.
The WIK study is therefore right to apply a profit benchmark below the Deloitte-II range to take proper account of the lower capital intensity and lower business risks of Deutsche Post compared to multinational express parcel operators.
Sen vuoksi WIK-lausunnossa käytetään aivan oikein Deloitte II -lausunnon marginaalia alhaisempaa voiton viitearvoa, jotta otettaisiin asianmukaisella tavalla huomioon Deutsche Postin liiketoiminnan monikansallisiin pikakuljetuspalveluihin verrattuna vähäisempi pääomavaltaisuus ja pienemmät riskit.
However, it is not necessary to determine precisely the level of the benchmark profit because the realised average ROS margins of 8,3 % are already higher than the Deloitte-II study's lower bound estimate of a ROS of 6,1 %.
Ei ole kuitenkaan tarpeen määrittää voiton viitearvon tarkkaa tasoa, sillä keskimäärin saavutetut 8,3 prosentin myyntituottomarginaalit ovat jo Deloitte II -lausunnossa arvioitua alhaisempaa, 6,1 prosentin myyntituottoa korkeammat.
Even based on Germany's own expert study, it could not be established that Deutsche Post would have been under-compensated since 2000.
Edes Saksan itsensä toimittaman asiantuntijalausunnon avulla ei pystytty toteamaan, että Deutsche Post olisi saanut vuodesta 2000 lähtien liian pientä korvausta.
In any case, Germany's criticism of the WIK study is hard to understand because the median ROS of 3,48 % does not go beyond the level of profit that the regulator and Deutsche Post have themselves considered as reasonable.
Joka tapauksessa Saksan WIK-lausuntoon kohdistamaa kritiikkiä on vaikea käsittää, koska 3,48 prosentin myyntituoton mediaani ei ole korkeampi kuin voittotaso, jonka postialan sääntelyviranomainen ja Deutsche Post itse luokittelevat kohtuulliseksi.
On the one hand, as explained in Section IV.4.3, the benchmark ROS of 3,48 % yields in absolute numbers a higher profit than the capital costs (e.g. […] and […]) claimed by Deutsche Post in its regulatory accounts and approved by the regulator.
Toisaalta 3,48 prosentin myyntituoton viitearvosta seuraa absoluuttisesti tarkasteltuna suurempi voitto kuin Deutsche Postin lakisääteisessä tuotto- ja kululaskelmassaan ilmoittamat ja sääntelyviranomaisen hyväksymät pääomakustannukset (esimerkiksi […] ja […] koskevat kustannukset) (ks. IV.4.3 jakso).
On the other hand, WIK's median ROA of 7,66 % is similar to the return on capital that Deutsche Post […].
Toisaalta WIK-lausunnossa mainittu nettotuoton 7,66 prosentin mediaani liikkuu vastaavalla alueella kuin pääoman tuotto, jonka Deutsche Post […].
The conclusions on profit benchmarking are not affected by Germany's reference to reasonable profit rates of 7 % to 8 % on sales in the railways and bus transport sectors.
Saksan viittaus raide- ja bussiliikenteen kohtuullisiin voittomarginaaleihin (7–8 prosentin myyntituotto) ei vaikuta kohtuullisen voiton toteamista koskevan vertailuanalyysin päätelmiin.
Those sectors are more capital-intensive and therefore require a higher return on sales to cover capital cost.
Nämä toimialat ovat pääomavaltaisempia ja edellyttävät sen vuoksi pääomakustannusten kattamiseksi korkeampia myyntituottoja.
On the contrary, those figures confirm that the Deloitte-II study's profit benchmark is more in line with the average ROS of a capital- rather than of a labour-intensive industry.
Näistä luvuista käy päinvastoin ilmi, että Deloitte II -lausuntoon sisältyvä kohtuullista voittoa koskeva viitearvo vastaa pikemminkin pääomavaltaisen kuin työvoimavaltaisen toimialan keskimääräistä myyntituottoa
The Commission has to reject Germany's claim that the price-regulated revenues have not been sufficient to cover the burdens on excess social costs.
Komission on torjuttava Saksan väite, jonka mukaan hintasäännellyn alan tuotot eivät riittäneet kattamaan alan keskiarvosta poikkeavien sosiaaliturvakustannusten osalta esitettyjä rasitteita.
Neither the submitted expert study nor the 2009 regulatory accounts support Germany's claim.
Saksan toimittamat asiantuntijalausunnot sen paremmin kuin vuonna 2009 esitetty lakisääteinen tuotto- ja kululaskelmakaan eivät tue Saksan väitettä.
On the contrary, it is clearly documented by the Price cap decision from 2002, 2007 and 2011 that the Postal regulator has consistently approved the compensation of the claimed burdens out of the price-regulated revenues.
Sen sijaan vuosien 2002, 2007 ja 2011 hintakattopäätöksissä on yksiselitteisesti dokumentoitu se, että postialan sääntelyviranomainen on aina hyväksynyt väitettyjen rasitteiden korvaamisen hintasäänneltyjen palvelujen tuotoista.
Elimination of incompatible aid for the period from 1 January 2003
Sisämarkkinoille soveltumattomien tukien lakkauttaminen 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen
According to the Court's established case-law, the Commission is competent to decide that the Member State concerned must abolish or alter aid [100] when it has found that that aid is incompatible with the internal market.
Sen jälkeen, kun komissio on todennut tuen sisämarkkinoille soveltumattomaksi, se on Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimivaltainen päättämään, että kyseisen valtion on poistettava tuki tai muutettava sitä [100].
As the Court has consistently held, that obligation is designed to re-establish the previously existing situation [101].
Tämän oikeuskäytännön mukaan tällaisen velvoitteen tarkoituksena on palauttaa aiemmin vallinnut tilanne [101].
In that context, the Court has established that that objective is attained once the recipient has repaid the amounts granted by way of unlawful aid, thus forfeiting the advantage which it had enjoyed over its competitors on the market, and the situation prior to the payment of the aid is restored.
Tässä yhteydessä tuomioistuin on vahvistanut, että tavoite on saavutettu, kun tuensaaja on palauttanut sääntöjenvastaiset tuet ja sen myötä menettänyt markkinoilla kilpailijoihinsa verrattuna saamansa edun ja tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu [102].
In line with that case-law, Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999 lays down that: ‘where negative decisions are taken in respect of unlawful aid, the Commission shall decide that the Member State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary […]. The Commission shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law.’
Oikeuskäytännön mukaisesti asetuksen (EY) N:o 659/99 14 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta […]. Komissio ei saa vaatia tuen takaisinperimistä, jos tämä olisi yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastaista.”
For the calculation of the aid element which has already been put at the disposal of Deutsche Post, it should be pointed out that, according to the case-law of the Court of Justice, no provision of Union law requires the Commission, when ordering the recovery of aid declared incompatible with the internal market, to fix the exact amount of the aid to be recovered.
Deutsche Postin käyttöön annetun tuen laskemisen osalta olisi korostettava sitä, että oikeuskäytännön mukaan yksikään unionin oikeuden määräys ei vaadi komissiota määrittämään takaisin perittävän tuen tarkkaa suuruutta, kun se määrää perimään takaisin sisämarkkinoille soveltumattomaksi julistetun tuen.
It is sufficient for the Commission's decision to include information enabling the Member State to work out itself, without overmuch difficulty, that amount [102].
Riittää, että komission päätös sisältää tietoja, joiden avulla päätöksen vastaanottaja voi laskea tuen määrän ilman suurempia vaikeuksia [103].
The incompatible aid has to be calculated according to the formula in Table 8 based on the regulatory contribution rate and the benchmark rate, as defined in the annex and shown in Table 7, and the civil servants' gross wage as defined in Table 6.
Sisämarkkinoille soveltumattomat tuet on laskettava taulukossa 8 esitetyn kaavan mukaan lakisääteisen maksutason ja vertailuosuuden (ks. määritelmä liitteessä sekä taulukossa 7) perusteella sekä virkamiesten bruttopalkan (ks. määritelmä taulukossa 6) perusteella.
The amount of incompatible aid granted each year should bear interest until recovery.
Kunakin vuonna myönnetyistä sääntöjenvastaisista tuista olisi perittävä korkoa niiden takaisinmaksuun saakka.
Interest should be established pursuant to Chapter V of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [103].
Korko olisi laskettava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 [104] V luvun säännösten mukaisesti.
The calculations in the annex, which estimate the incompatible aid for the period from 2003 to 2010, excluding interest, are based on the assumption that civil servants work in the same proportion for price-regulated and non-price regulated services.
Liitteessä esitetyt laskelmat vuosien 2003–2010 sääntöjenvastaisten tukien määristä (ilman korkoja) perustuvat siihen oletukseen, että virkamiehet toimivat samassa määrin sekä hintasäänneltyjen että hintasääntelyn ulkopuolisten palvelujen alalla.
The available data does not provide information on the exact number of civil servants who have worked for the price-regulated and non-price regulated services.
Käytettävissä olevista tiedoista ei käy millään tavalla ilmi hintasäänneltyjen palvelujen ja hintasääntelyn ulkopuolisten palvelujen alalla toimineiden virkamiesten tarkka määrä.
It is therefore assumed that the revenue shares of the price-regulated and non-price regulated services provide a reliable first approximation for the split of the incurred wage costs.
Sen vuoksi lähtökohtana on, että hintasäänneltyjen ja hintasääntelyn ulkopuolisten palvelujen tuotto-osuudet ovat palkkakustannusten jakaumaa koskeva luotettava alustava likiarvo.
More detailed data may therefore lead to a more precise calculation and change the results.
Tarkempien tietojen avulla voidaan näin ollen päästä tarkempiin laskelmiin, mikä saattaa muuttaa tuloksia.
Such an approach might result in a lower civil servants' wage sum than estimated by the split based on revenue shares.
Tällainen lähestymistapa voisi johtaa alhaisempaan virkamiesten palkkojen yhteismäärään verrattuna tuotto-osuuksien jakautumisen avulla tehtyihin arvioihin.
Germany submitted comments on 2 and 19 January 2012 which suggest that, at least with regard to the 2011 Price cap decision, the relative sharing of burdens within the price-regulated services and also between price-regulated and non-price regulated services has been changed.
Saksa toimitti 2 ja 19 päivänä tammikuuta 2012 lausunnot, jotka viittaavat siihen, että rasitteiden suhteellista jakautumista hintasäänneltyjen palvelujen sisällä sekä hintasäänneltyjen ja hintasääntelyn ulkopuolisten palvelujen välillä on muutettu, ainakin suhteessa vuoden 2011 hintakattopäätökseen.
That information seems to indicate that from 2008 onwards a share of burdens has been allocated to non-price regulated services.
Näiden tietojen mukaan osa rasitteista oli ilmeisesti tarkoitus kohdentaa vuodesta 2008 lähtien hintasääntelyn ulkopuolisiin palveluihin.
In the execution of this decision, the precise amount of the incompatible aid will be calculated in cooperation with Germany, taking those considerations into account.
Tämän päätöksen täytäntöönpanon yhteydessä sääntöjenvastaisten tukien tarkka määrä lasketaan yhdessä Saksan kanssa ottaen huomioon nämä näkökohdat.