natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Communication of the Commission to the Member States pursuant to Article 93(1) of the EC Treaty applying Articles 92 and 93 of the Treaty to short-term export-credit insurance (OJ C 281, 17.9.1997, p. 4).
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukainen komission tiedonanto jäsenvaltioille perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin (EYVL C 281, 17.9.1997, s. 4).
The text is available at: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:31997Y0917(01):EN:NOT
Tiedonanto saatavilla osoitteessa: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:31997Y0917(01):FI:NOT.
In Joined Cases T-273/06 and T-297/06 ISD Polska and Others v Commission, judgment of 1 July 2009, the General Court confirmed at paragraph 90 that ‘[…] it is common ground that, in principle, Articles 87 EC and 88 EC do not apply to aid granted before accession which was no longer applicable thereafter’.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi yhdistetyissä asioissa T-273/06 ja T-297/06, ISD Polska ym. v. komissio, 1 päivänä heinäkuuta 2009 antamansa tuomion 90 kohdassa, että ”[…] asianosaiset ovat yhtä mieltä siitä, että EY 87 ja EY 88 artiklaa ei lähtökohtaisesti sovelleta sellaisiin ennen liittymistä myönnettyihin tukiin, jotka eivät enää jatku liittymisen jälkeen”.
See also Commission Decision 2006/937/EC of 5 July 2005 on State aid C 20/04 (ex NN 25/04) in favour of Huta Czestochowa S.A. (OJ L 366, 21.12.2006, p. 1, paragraph 108).
Ks. myös komission päätös 2006/937/EY, tehty 5 päivänä heinäkuuta 2005, Huta Częstochowa SA -nimiselle yritykselle myönnetystä valtiontuesta C 20/04 (ex NN 25/04), johdanto-osan 108 kappale (EUVL L 366, 21.12.2006, s. 1).
OJ L 157, 21.6.2005.
EUVL L 157, 21.6.2005.
Council Decision of 18 July 2005 on the fulfilment of the conditions laid down in Article 3 of the Additional Protocol to the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and Romania, of the other part, with regard to an extension of the period laid down in Article 9(4) of Protocol 2 to the Europe Agreement (OJ L 195, 27.7.2005, p. 22).
Neuvoston päätös, tehty 18 päivänä heinäkuuta 2005, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Romanian assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjassa nro 2 olevan 9 artiklan 4 kohdan määräyksissä tarkoitetun ajanjakson pidentämistä koskevan lisäpöytäkirjan 3 artiklassa määrättyjen edellytysten täyttymisesä (EUVL L 195, 27.7.2005, s. 22).
Case T288/06 Regionalny Fundusz Gospodarczy v Commission, judgment of 1 July 2009, paragraphs 40-44, and Joined Cases T-273/06 and T-297/06 ISD Polska and Others v Commission, judgment of 1 July 2009, paragraphs 91-97.
Asia T-288/06, Regionalny Fundusz Gospodarczy v. komissio, tuomio 1.7.2009, 40–44 kohta, ja yhdistetyt asiat, T-273/06 ja T-297/06 ISD Polska ym. v. komissio, tuomio 1.7.2009, 91–97 kohta.
OJ L 138, 22.5.2001, p. 16.
EYVL L 138, 22.5.2001, s. 16.
By letters dated 28 January 2008, registered on 29 January 2008, ArcelorMittal (the parent company) and AM Roman (the subsidiary concerned) submitted their comments, which were communicated to Romania on 12 February 2008.
ArcelorMittal (emoyritys) ja AM Roman (asianomainen tytäryritys) esittivät huomautuksia 28 päivänä tammikuuta 2008 päivätyssä ja 29 päivänä tammikuuta 2008 saapuneeksi kirjatussa kirjeessä, jotka toimitettiin Romanialle 12 päivänä helmikuuta 2008.
Romania reacted by letter of 11 March 2008, registered on the same date.
Romania vastasi 11 päivänä maaliskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi samana päivänä.
The Commission requested additional information by letters of 26 February 2009, 8 October 2009 and 29 January 2010.
Komissio pyysi lisätietoja 26 päivänä helmikuuta 2009, 8 päivänä lokakuuta 2009 ja 29 päivänä tammikuuta 2010 päivätyillä kirjeillä.
Romania replied by letters of 27 April 2009, 19 October 2009 and 3 February 2010, all registered on the same dates.
Romania vastasi 27 päivänä huhtikuuta 2009, 19 päivänä lokakuuta 2009 ja 3 päivänä helmikuuta 2010 päivätyillä kirjeillä, jotka kaikki kirjattiin saapuneiksi samana päivänä.
The ‘grace period’ was extended until the end of 2004 by an Additional Protocol approved by Council Decision of 29 July 2002 and signed on 23 October 2002.
Tätä lisäaikaa jatkettiin vuoden 2004 loppuun lisäpöytäkirjalla, joka hyväksyttiin 29 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä ja allekirjoitettiin 23 päivänä lokakuuta 2002.
During the resulting total ‘grace period’, i.e. from 1993 until the end of 2004, Romania was allowed to give restructuring aid to the steel sector on terms and conditions resulting from Protocol 2 (as extended by the Additional Protocol) and on the basis of a National Restructuring Program (hereinafter ‘NRP’) agreed by the Community.
Romanialla oli koko lisäajan eli vuodesta 1993 vuoden 2004 loppuun valtuudet myöntää teräsalalle rakenneuudistustukea pöytäkirjassa N:o 2 vahvistetuin edellytyksin (joita jatkettiin lisäpöytäkirjalla) Euroopan yhteisön kanssa sovitun kansallisen rakenneuudistusohjelman pohjalta.
Paragraph (12) empowers the Commission and the Council to monitor the implementation of the Romanian NRP before and after accession, until 2009.
Sen 12 kohdassa valtuutetaan komissio ja neuvosto seuraamaan Romanian rakenneuudistusohjelman täytäntöönpanoa ennen liittymistä ja sen jälkeen vuoteen 2009 asti.
Paragraph (17) empowers the Commission to order recovery of State aid granted in breach of paragraphs (1) to (3) of Annex VII (as indicated in recitals (30)-(32) below).
Liitteessä VII olevassa 17 kohdassa valtuutetaan komissio perimään takaisin valtiontuki, joka on annettu sen 1–3 kohdan vastaisesti (kuten jäljempänä johdanto-osan 30–32 kappaleessa todetaan).
The first subparagraph of paragraph (1) of Annex VII refers explicitly to Article 9(4) of Protocol 2, as extended by the Additional Protocol signed on 23 October 2002.
Liitteessä VII olevan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa viitataan nimenomaisesti pöytäkirjassa N:o 2, jonka voimassaoloa on jatkettu 23 päivänä lokakuuta 2002 allekirjoitetulla lisäpöytäkirjalla, olevan 9 artiklan 4 kohtaan.
Protocol 2 covered only ECSC steel, and even listed the ECSC steel products in an Annex.
Pöytäkirjassa N:o 2 mainitaan ainoastaan EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluva teräs, ja sen liitteessä luetellaan selvästi EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvat terästuotteet.
The ECSC Treaty expired on 23 July 2002.
EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolo päättyi 23 päivänä heinäkuuta 2002.
As of that date, State aid to the steel industry was brought under the general EC regime.
Kyseisestä päivästä alkaen terästeollisuudelle myönnetyt valtiontuet ovat kuuluneet unionin yleiseen järjestelmään.
Protocol 2 expired on 31 December 1997.
Pöytäkirjan N:o 2 voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1997.
The Additional Protocol extended the validity of Protocol 2 from 1 January 1998 for another 8 years or until the date of Romania's accession (whichever came first).
Lisäpöytäkirjassa jatkettiin pöytäkirjan N:o 2 voimassaoloa 1 päivästä tammikuuta 1998 kahdeksalla vuodella tai Romanian liittymiseen asti (siihen ajankohtaan, joka on aiemmin).
This procedure is closed, taking note of the Commission’s lack of competence to assess the acts concerned,
Tämä menettely lopetetaan, koska komissiolla ei ole toimivaltaa tarkastella sen kohteena olevia toimenpiteitä,
The report was based on the assumption that, in the event of liquidation, the 1998 guarantee would have been triggered, and the State (through the Ministry of Finance) would have become liable for the outstanding amount of the 1998 KfW loan taken by Petrotub, i.e. for EUR [15-25] million.
Raportti perustui oletukselle, että selvitystilassa vuoden 1998 takaus olisi otettu käyttöön ja valtio olisi joutunut (valtiovarainministeriön kautta) vastuuseen Petrotubin vuonna 1998 KfW:lta ottaman lainan jäljellä olevasta [15–25] miljoonan euron osuudesta.
In other words, in the liquidation scenario, the State would have eventually received only EUR [2-9] million, which is lower by comparison to the total of EUR [4-9] million received through privatisation.
Toisin sanoen selvitystilaskenaariossa valtio olisi saanut vain [2–9] miljoonaa euroa, mikä on vähemmän kuin yksityistämisen yhteydessä saatu [4–9] miljoonaa euroa.
On 23 July 2003 the Romanian privatisation agency APAPS (now AVAS) [7] made public its intention to sell its 70 % stake in Petrotub. The privatisation took place through public tender. A sale agreement was signed with LNM Holdings NV (now ArcelorMittal) on 28 October 2003, for the purchase price of USD 6 million (EUR 5,1 million [8]).
Romanian yksityistämistoimisto APAPS (nykyisin AVAS [7] ilmoitti 23 päivänä heinäkuuta 2003 aikovansa myydä 70 prosentin osuutensa Petrotubista. Yksityistäminen toteutettiin julkisella tarjouskilpailulla. Myyntisopimus LNM Holdings NV:n (nykyinen ArcelorMittal) kanssa allekirjoitettiin 28 päivänä lokakuuta 2003, ja ostohinta oli 6 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (5,1 miljoonaa euroa) [8].
In 1998 Petrotub had contracted a commercial loan of DEM [30-50] [9] million [EUR 15-25 million] with duration until 2011 from the German development bank Kreditanstalt für Wiederaufbau (hereinafter ‘KfW’), in order to purchase a new mill from Mannesmann AG. The KfW financing package was secured on its different segments with State guarantees granted by Germany and Austria and a bank guarantee from the Romanian bank Banca Comercială Română (BCR). The German State guarantee was counter-guaranteed by the Romanian State. The Romanian counter-guarantee covered 85 % of the total KfW loan of DEM 30-50 million. Romania charged Petrotub a one-off fee of [3-7 %].
Petrotub otti vuonna 1998 vuonna 2011 päättyvän kaupallisen lainan, jonka arvo oli [30–50] [9] miljoonaa Saksan markkaa [15–25 miljoonaa euroa], saksalaiselta kehityspankilta Kreditanstalt für Wiederaufbau, jäljempänä ’KfW’, ostaakseen Mannesmann AG:ltä uuden valssaamon. KfW-rahoituspaketin eri osilla on Saksan ja Itävallan myöntämät valtiontakaukset ja Băncii Comerciale Române -pankin (BCR) myöntämä pankkitakaus. Romanian valtio antoi Saksan valtiontakaukselle vastatakauksen. Romanian vastatakaus kattoi 85 prosenttia KfW:n myöntämästä kokonaislainasta ja sen arvo oli [30–50] miljoonaa Saksan markkaa. Romania peri Petrotubilta kertaluonteisen [3–7 prosentin] palkkion.
Annex VII is a ‘safeguard mechanism’ allowing the Commission to monitor after 1 January 2007 (the accession date) aid granted by Romania to the steel sector before accession on the basis of Protocol 2 (as extended by the Additional Protocol) and the NRP. Furthermore, Annex VII empowers the Commission to recover aid given in breach of Protocol 2 and the NRP.
Liite VII on tietynlainen ”varmuusmekanismi”, jonka avulla komissio voi valvoa 1 päivän tammikuuta 2007 (Romanian liittymispäivä) jälkeen Romanian ennen liittymistä teräsalalla myöntämiä tukia (lisäpöytäkirjalla jatketun) pöytäkirjan N:o 2 sekä kansallisen rakenneuudistusohjelman perusteella. Lisäksi liitteessä VII annetaan komissiolle toimivalta periä takaisin tuki, joka on myönnetty pöytäkirjan N:o 2 ja kansallisen rakenneuudistusohjelman vastaisesti. Tämän vuoksi liite VII on luonteeltaan erityissäännös (lex specialis), jolla yleisperiaatteesta poiketen sallitaan Romanian terästeollisuudelle ennen liittymistä myönnetyn valtiontuen valvonta ja tutkinta poikkeuksellisesti ja taannehtivasti. Unionin yleinen tuomioistuin vahvisti hiljattain antamissaan tuomioissa [19], jotka koskivat Puolan terästeollisuusyrityksille ennen liittymistä myöntämiä valtiontukia, että Puolan liittymissopimuksen pöytäkirjalla N:o 8, joka sisältää vastaavia säännöksiä kuin liite VII, on erityissäännöksen (lex specialis) luonne.
Thus Annex VII is a lex specialis allowing on an exceptional basis and by derogation from the general regime the retroactive monitoring and review of State aid granted by Romania to its steel industry before accession. In recent judgments concerning pre-accession State aid granted to Polish steel companies [19] the General Court confirmed the lex specialis character of Protocol 8 to the Accession Treaty of Poland, which contains equivalent provisions to those set out in Annex VII. Scope of the Commission's retroactive control competence under Annex VII
Komission takautuvan valvontavaltuuden laajuus liitteen VII nojalla
The Additional Protocol refers to ‘steel products’ in general, but its scope is also specifically linked to Article 9(4) of Protocol 2, which covered ECSC products only. In particular, under Article 2 of the Additional Protocol, the extension of Protocol 2 was made conditional on the submission by Romania to the Commission of an NRP and company restructuring plans, for beneficiaries of the NRP, both meeting ‘the requirements of Article 9(4) of Protocol 2 to the Europe Agreement and assessed and agreed by its national State aid authority (the Competition Council)’.
Lisäpöytäkirjassa viitataan ”terästuotteisiin” yleisesti, mutta sen soveltamisala on myös erityisesti sidoksissa pöytäkirjassa N:o 2 olevan 9 artiklan 4 kohtaan, joka kattaa ainoastaan EHTY-tuotteet. Erityisesti lisäpöytäkirjan 2 kohdan mukaan pöytäkirjan N:o 2 voimassaolon jatkamisen edellytyksenä oli, että Romania toimittaa komissiolle kansallisen rakenneuudistusohjelman sekä rakenneuudistussuunnitelmat tukea saavia yrityksiä varten ja että molemmat noudattavat Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjassa N:o 2 olevan 9 artiklan 4 kohdan vaatimuksia, jotka Romanian valtiontukiviranomainen (Consiliul Concurenței) on arvioinut ja hyväksynyt.
The second sentence of Article 2(1) refers in particular to the compatibility criteria laid down in Protocol 2: ‘Insofar as the aid awards or aid programmes are destined for products covered by Protocol 2 to the Europe Agreement, the first sentence of this paragraph applies fully with the exception that the assessment shall not be made on the basis of the criteria arising from the application of the rules of Article 87 of the Treaty establishing the European Community but on the basis of the criteria arising from the application of the rules on State aid of the Treaty establishing the European Coal and Steel Community.’ It must be noted that the wording of this sentence clearly indicates that, by contrast to the situation of general aid covered by the first sentence of Article 2(1) (see recital (41) above), in the case of aid covered by Protocol 2 the compatibility criteria evolve by reference to the ECSC Treaty. No specific indications are given as to the evolution of the compatibility criteria after the expiry of the ECSC Treaty in 2002.
Täytäntöönpanosääntöjen 2 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä viitataan erityisesti pöytäkirjan N:o 2 mukaisiin soveltuvuusperusteisiin: ”Jos tuet ja tukiohjelmat koskevat Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjan n:o 2 soveltamisalaan kuuluvia tuotteita, tämän kohdan ensimmäistä virkettä sovelletaan täysimääräisesti sillä poikkeuksella, että arviointia ei tehdä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan määräysten soveltamisesta johtuvien perusteiden mukaisesti, vaan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen valtiontukia koskevien määräysten soveltamisesta johtuvien perusteiden mukaisesti.” Virkkeen muotoilu osoittaa selvästi, että toisin kuin yleinen tuki, josta säädetään 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä (ks. johdanto-osan 39) kappale), pöytäkirjan N:o 2 soveltamisalaan kuuluvan tuen osalta yhteensopivuutta koskevat perusteet ovat muuttuneet suhteessa EHTY:n perustamissopimukseen. Yhteensopivuutta koskevien perusteiden kehittymisestä EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päätyttyä vuonna 2002 ei mainita.
Council Decision 2013/517/CFSP
Neuvoston päätös 2013/517/YUTP,
on the Union support for the activities of the International Atomic Energy Agency in the areas of nuclear security and verification and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction
Kansainvälisen atomienergiajärjestön toimille ydinturvallisuuden ja todentamisen alalla sekä joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanon puitteissa annettavasta unionin tuesta
On 12 December 2003, the European Council adopted the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction (‘the Strategy’), Chapter III of which contains a list of measures that need to be taken both within the Union and in third countries to combat such proliferation.
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen Euroopan unionin strategian, jäljempänä ’strategia’, jonka III luvussa on lueteltu sekä unionissa että kolmansissa maissa toteutettavia toimenpiteitä joukkotuhoaseiden leviämisen torjumiseksi.
The Union is actively implementing the Strategy and is giving effect to the measures listed in Chapter III thereof, in particular by releasing financial resources to support specific projects conducted by multilateral institutions, such as the International Atomic Energy Agency (IAEA).
Unioni panee aktiivisesti täytäntöön tätä strategiaa ja toteuttaa sen III luvussa lueteltuja toimenpiteitä, erityisesti antamalla varoja monenvälisten järjestöjen, kuten Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA), toteuttamien yksittäisten hankkeiden tukemiseen.
That Common Position calls, inter alia, for the promotion of the conclusion of the IAEA Comprehensive Safeguards Agreements and Additional Protocols and commits the Union to working towards making the IAEA Comprehensive Safeguards Agreements and Additional Protocols the standard for the IAEA verification system.
Yhteisessä kannassa kehotetaan muun muassa edistämään IAEA:n kattavien ydinmateriaalivalvontasopimusten ja lisäpöytäkirjojen tekemistä ja sitoutetaan unioni pyrkimään siihen, että IAEA:n kattavista ydinmateriaalivalvontasopimuksista ja lisäpöytäkirjoista tulisi IAEA:n todentamisjärjestelmän standardi.
On 14 April 2008, the Council adopted Joint Action 2008/314/CFSP on support for IAEA activities in the areas of nuclear security and verification and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction [5].
Neuvosto hyväksyi 14 päivänä huhtikuuta 2008 yhteisen toiminnan 2008/314/YUTP IAEA:n toimien tukemisesta ydinturvallisuuden ja todentamisen alalla sekä joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanossa [5].
On 27 September 2010, the Council adopted Decision 2010/585/CFSP on support for IAEA activities in the areas of nuclear security and verification and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction [6].
Neuvosto hyväksyi 27 päivänä syyskuuta 2010 päätöksen 2010/585/YUTP IAEA:n toimien tukemisesta ydinturvallisuuden ja todentamisen alalla sekä joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanossa [6].
On 8 July 2005, the States Parties and the European Atomic Energy Community agreed by consensus to amend the Convention on the Physical Protection of Nuclear Material (CPPNM) with a view to expanding its scope to encompass nuclear material and facilities in peaceful domestic use and storage, as well as in transport, and to oblige States Parties to make violations subject to criminal sanctions.
Sopimusvaltiot ja Euroopan atomienergiayhteisö sopivat 8 päivänä heinäkuuta 2005 yhteisymmärryksessä muuttavansa ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevista toimista tehtyä yleissopimusta (Convention on the Physical Protection of Nuclear Material, CPPNM) siten, että sen soveltamisala laajennetaan kattamaan ydinaineiden ja ydinlaitosten kotimainen rauhanomainen käyttö sekä ydinmateriaalien kotimainen varastointi ja kuljetus ja velvoittaa sopimusvaltiot määräämään rikosoikeudellisia seuraamuksia sopimuksen rikkomisesta.
On 7 July 2007, the International Convention for the Suppression of Acts of Nuclear Terrorism entered into force.
Kansainvälinen yleissopimus ydinterrorismin torjumisesta tuli voimaan 7 päivänä heinäkuuta 2007.
It requires States Parties to enact legislation to criminalise the offences set out in the Convention.
Sopimusvaltiot ovat velvoitettuja antamaan lainsäädäntöä, jolla yleissopimuksessa esitetyt rikokset säädetään rangaistaviksi teoiksi.
The Union participates in the Nuclear Security Summit process and is committed to further enhancing its efforts which aim to strengthen nuclear security and to assist third countries in that regard.
Unioni osallistuu ydinturvaa koskevaan huippukokousprosessiin ja on sitoutunut tehostamaan edelleen toimiaan, joilla pyritään parantamaan ydinturvaa, sekä avustamaan kolmansia maita tällä alalla.
The technical implementation of this Decision should be entrusted to the IAEA which, on the basis of its longstanding and broadly-recognised expertise in the area of nuclear security, could significantly strengthen relevant capabilities in the target countries.
Tämän päätöksen tekninen täytäntöönpano olisi uskottava IAEA:lle, koska se voisi ydinturvallisuuden alan pitkäaikaisen ja laajalti tunnustetun asiantuntemuksensa ansiosta merkittävästi tehostaa asiaankuuluvia valmiuksia kohdemaissa.
The projects as supported by the Union can only be financed through voluntary contributions to the IAEA Nuclear Security Fund.
Unionin tukemia hankkeita voidaan rahoittaa ainoastaan vapaaehtoisilla maksuilla IAEA:n ydinturvarahastoon.
Such contributions to be provided by the Union will be instrumental in enabling the IAEA to play a key role in the area of nuclear security by supporting the efforts of countries to fulfil their nuclear security responsibilities, as also recognised in the framework of the Nuclear Security Summit process,
Nämä unionin maksut ovat ensisijaisen tärkeitä, jotta IAEA pystyy omaksumaan keskeisen roolin ydinturvallisuuden alalla tukemalla maiden ponnisteluja ydinturvallisuusvelvoitteidensa täyttämiseksi. Tämä on tunnustettu myös ydinturvaa koskevan huippukokousprosessin puitteissa,
For the purposes of immediate and practical implementation of certain elements of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction, the Union shall support the IAEA’s activities in the areas of nuclear security and verification in order to further the following objectives:
Joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian tiettyjen osien panemiseksi välittömästi ja tosiasiallisesti täytäntöön EU antaa tukensa IAEA:n toimille ydinturvallisuuden ja todentamisen alalla edistääkseen seuraavia tavoitteita:
to achieve progress towards the universalisation of international non-proliferation and nuclear security instruments, including IAEA Comprehensive Safeguards Agreements and Additional Protocols;
edistyminen joukkotuhoaseiden leviämisen estämistä ja ydinturvaa koskevien kansainvälisten sopimusten saattamisessa maailmanlaajuisiksi, mukaan lukien IAEA:n kattavat ydinmateriaalivalvontasopimukset ja lisäpöytäkirjat;
to strengthen the detection of, and response to, illicit trafficking of nuclear and other radioactive materials.
ydinmateriaalien ja muiden radioaktiivisten materiaalien laittoman kaupan paljastamisen ja torjumisen tehostaminen.
The projects of the IAEA, corresponding to measures of the Strategy, aim to:
Strategiaan sisältyviä toimenpiteitä vastaavien IAEA:n hankkeiden tavoitteena on:
ensure the sustainability and effectiveness of support provided through previous Joint Actions and Council Decisions,
aikaisempien yhteisten toimintojen ja neuvoston päätösten nojalla annetun tuen kestävyyden ja tehokkuuden varmistaminen,
strengthen States’ indigenous nuclear security support infrastructures,
valtioiden kotimaisen ydinturvan tuki-infrastruktuurin vahvistaminen,
strengthen States’ legislative and regulatory frameworks,
valtioiden lainsäädäntö- ja sääntelykehyksen vahvistaminen,
strengthen nuclear security systems and measures for nuclear and other radioactive materials,
ydinmateriaaleja ja muita radioaktiivisia materiaaleja koskevien ydinturvajärjestelmien ja -toimenpiteiden vahvistaminen,