natgillin/translations-raw huggingface dataset:
separate profit and loss accounts and balance sheets for freight, passenger and infrastructure management activities;
erilliset tuloslaskelmat ja taseet tavara- ja henkilöliikenteestä ja rataverkon hallinnasta;
detailed information on individual sources and uses of public funds and other forms of compensation in a transparent and detailed manner, including a detailed review of the businesses' cash flows in order to determine in what way these public funds and other forms of compensation have been used;
yksityiskohtaiset tiedot julkisten varojen ja muiden korvausten eri lähteistä ja käytöstä läpinäkyvästi ja yksityiskohtaisesti; mukaan lukien liiketoiminnan rahavirtojen yksityiskohtainen tarkastelu, jonka perusteella voidaan määrittää, miten julkiset varat ja muut korvaukset on käytetty;
cost and profit categories making it possible to determine whether cross-subsidies between these different activities occurred, according to the requirements of the regulatory body;
kustannus- ja tuloluokat, joiden perusteella on mahdollista määrittää sääntelyelimen vaatimusten mukaisesti, onko eri toimintoja tuettu ristiin;
methodology used to allocate costs between different activities;
menettelyt, joita on käytetty kustannusten jakamiseksi eri toimintojen välillä;
where the regulated firm is part of a group structure, full details of inter-company payments.
jos säännelty yritys on osa ryhmittymää, kaikki tiedot yhtiöiden välisistä maksuista.
Monitoring of track access charges
Radan käyttöoikeudesta perittyjen maksujen seuranta
different cost categories, in particular providing sufficient information on marginal/direct costs of the different services or groups of services so that infrastructure charges can be monitored;
kustannusluokat ja erityisesti riittävät tiedot eri palvelujen tai palveluryhmien marginaalisista/suorista kustannuksista siten, että infrastruktuurimaksuja voidaan seurata;
sufficient information to allow monitoring of the individual charges paid for services (or groups of services); if required by the regulatory body, this information shall contain data on volumes of individual services, prices for individual services and total revenues for individual services paid by internal and external customers;
riittävät tiedot, jotka mahdollistavat palveluista (tai palveluryhmistä) maksettujen yksittäisten maksujen seurannan; jos sääntelyelin niin vaatii, näihin on sisällyttävä tietoja yksittäisten palvelujen volyymeista, yksittäisten palvelujen hinnoista sekä sisäisten ja ulkoisten asiakkaiden maksamien yksittäisten palvelujen kokonaistuloista;
costs and revenues for individual services (or groups of services) using the relevant cost methodology, as required by the regulatory body, to identify potentially anti-competitive pricing (cross-subsidies, predatory pricing and excessive pricing).
yksittäisten palvelujen (tai palveluryhmien) kustannukset ja tulot käyttäen sääntelyelimen vaatimukset täyttäviä asianmukaisia kustannuslaskentamenetelmiä mahdollisen kilpailun vastaisen hinnoittelun paljastamiseksi (ristikkäistuki, saalistushinnoittelu ja kohtuuton hinnoittelu).
Indication of financial performance
Taloudellisen tuloksen ilmoittaminen
a statement of financial performance;
tuloksen muodostumista koskeva laskelma;
a summary expenditure statement;
tiivistetty menolaskelma;
a maintenance expenditure statement;
kunnossapidon menolaskelma;
an operating expenditure statement;
toiminnan menolaskelma;
an income statement;
tulolaskelma;
supporting notes that amplify and explain the statements, where appropriate.
selventäviä huomautuksia, joissa täsmennetään ja selitetään laskelmia tarvittaessa.
REPEALED DIRECTIVES WITH LIST OF SUCCESSIVE AMENDMENTS
KUMOTUT DIREKTIIVIT JA LUETTELO NIIDEN MYÖHEMMISTÄ MUUTOKSISTA
(referred to in Article 65)
(65 artiklassa tarkoitetut)
Council Directive 91/440/EEC
Neuvoston direktiivi 91/440/ETY
(OJ L 237, 24.8.1991, p. 25)
(EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25)
Directive 2001/12/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/12/EY
(OJ L 75, 15.3.2001, p. 1)
(EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1)
Directive 2004/51/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/51/EY
(OJ L 164, 30.4.2004, p. 164)
(EUVL L 164, 30.4.2004, s. 164)
Council Directive 2006/103/EC
Neuvoston direktiivi 2006/103/EY
(OJ L 363, 20.12.2006, p. 344)
(EUVL L 363, 20.12.2006, s. 344)
only Point B of the Annex
Vain liitteessä oleva B osa
Directive 2007/58/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/58/EY
(OJ L 315, 3.12.2007, p. 44)
(EUVL L 315, 3.12.2007, s. 44)
only Article 1
Vain 1 artikla
Council Directive 95/18/EC
Neuvoston direktiivi 95/18/EY
(OJ L 143, 27.6.1995, p. 70)
(EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70)
Directive 2001/13/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/13/EY
(OJ L 75, 15.3.2001, p. 26)
(EYVL L 75, 15.3.2001, s. 26)
Directive 2004/49/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/49/EY
(OJ L 164, 30.4.2004, p. 44)
(EUVL L 164, 30.4.2004, s. 44)
only Article 29
Vain 29 artikla
Directive 2001/14/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY
(OJ L 75, 15.3.2001, p. 29)
(EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29)
Commission Decision 2002/844/EC
Komission päätös 2002/844/EY
(OJ L 289, 26.10.2002, p. 30)
(EYVL L 289, 26.10.2002, s. 30)
only Article 30
Vain 30 artikla
only Article 2
Vain 2 artikla
LIST OF TIME LIMITS FOR TRANSPOSITION INTO NATIONAL LAW
OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ SAATTAMISTA KOSKEVAT MÄÄRÄAJAT
91/440/EEC
91/440/ETY
27 June 1997
27 päivä kesäkuuta 1997
15 March 2003
15 päivä maaliskuuta 2003
31 December 2005
31 päivä joulukuuta 2005
4 June 2009
4 päivä kesäkuuta 2009
Directive 91/440/EEC
Direktiivi 91/440/ETY
Directive 95/18/EC
Direktiivi 95/18/EY
Directive 2001/14/EC
Direktiivi 2001/14/EY
Article 2(4) to (9)
2 artiklan 4–9 kohta
Article 3(1) to (8)
3 artiklan 1–8 alakohta
Article 3(9) to (13)
3 artiklan 9–13 alakohta
Article 2(b) and (c)
2 artiklan b ja c alakohta
Article 3(14) and (15)
3 artiklan 14 ja 15 alakohta
Article 3(16) and (17)
3 artiklan 16 ja 17 alakohta
Article 3(18) to (28)
3 artiklan 18–28 alakohta
Article 3(29) and (30)
3 artiklan 29 ja 30 kohta
Article 6(3) and Annex II
6 artiklan 3 kohta ja liite II
Article 4(2) and Article 14(2)
4 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 2 kohta
Article 7(1), (3) and (4)
7 artiklan 1, 3 ja 4 kohta
Article 8(1), (2) and (3)
8 artiklan 1, 2 ja 3 kohta
Article 10(3) and (3a)
10 artiklan 3 ja 3 a kohta
Article 10(3b)
10 artiklan 3 b kohta
Article 10(3c) and (3e)
10 artiklan 3 c ja 3 e kohta
Article 10(3f)
10 artiklan 3 f kohta
Article 17(1) to (4)
17 artiklan 1–4 kohta
Annex, Part I, point (1)
Liitteen I osan 1 alakohta
Article 23(2) and (3)
23 artiklan 2 ja 3 kohta
Article 4(1) and (3) to (6)
4 artiklan 1, 3, 4, 5 ja 6 kohta
Article 6(2) to (5)
6 artiklan 2–5 kohta
Article 20(1), (2) and (3)
20 artiklan 1, 2 ja 3 kohta
Article 45(1), (2) and (3)
45 artiklan 1, 2 ja 3 kohta
Article 35(1), (2) and (3)
35 artiklan 1, 2 ja 3 kohta
Article 10(9)
10 artiklan 9 kohta
The overall level of cost recovery through infrastructure charges affects the necessary level of government contribution.
Valtion rahoitettavaksi jäävä osuus riippuu siitä, miltä osin infrastruktuurien käyttömaksut kattavat kokonaiskustannukset.
Member States may require different levels of overall cost recovery.
Jäsenvaltiot voivat vaatia maksujen erilaisia kokonaiskustannusten kattavuustasoja.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive including as regards compliance by undertakings, operators, applicants, authorities and other entities concerned by 16 June 2015. They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions.
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen, mukaan lukien yritysten, toimijoiden, hakijoiden, viranomaisten ja muiden asianomaisten yhteisöjen toteuttama noudattaminen, edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 16 päivänä kesäkuuta 2015 Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
Corrigendum to Directive 2012/34/EU of the European Parliament and of the Council of 21 November 2012 establishing a single European railway area
Oikaisu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2012/34/EU, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta
(Official Journal of the European Union L 343 of 14 December 2012) On page 58, first subparagraph of Article 55(3): for: ‘3. …, where relevant, be appointed under clear and transparent rules which guarantee their independence by the national cabinet or council of ministers or by any other public authority which does not directly exert ownership rights over regulated undertakings.’ , read: ‘3. …, where relevant, be appointed, under clear and transparent rules which guarantee their independence, by the national cabinet or council of ministers or by any other public authority which does not directly exert ownership rights over regulated undertakings.’ ;
(Euroopan unionin virallinen lehti L 343, 14. joulukuuta 2012)
on page 62, Article 65, first paragraph:
Sivulla 62, 65 artiklassa, ensimmäisessä kohdassa:
‘… repealed with effect from 15 December 2012, …’,
pitää olla:
read:
”…, 17 päivästä kesäkuuta 2015, sanotun kuitenkaan …”
‘… repealed with effect from 17 June 2015, …’.
Oikaisu neuvoston asetukseen (EU) 2015/104, annettu 19 päivänä tammikuuta 2015, unionin vesillä ja unionin aluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2015, asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 779/2014 kumoamisesta
Directive 2012/35/EU of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/35/EU,
amending Directive 2008/106/EC on the minimum level of training of seafarers
merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta annetun direktiivin 2008/106/EY muuttamisesta
The training and certification of seafarers is regulated by the International Maritime Organisation (IMO) Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafarers 1978 (the ‘STCW Convention’), which entered into force in 1984 and which was significantly amended in 1995.
Merenkulkijoiden koulutuksesta ja pätevyysasiakirjoista määrätään Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevalla yleissopimuksella, jäljempänä ’STCW-yleissopimus’, vuodelta 1978, joka tuli voimaan vuonna 1984, ja sitä muutettiin merkittävällä tavalla vuonna 1995.
The STCW Convention was incorporated into Union law for the first time by Council Directive 94/58/EC of 22 November 1994 on the minimum level of training of seafarers [3].
STCW-yleissopimus sisällytettiin ensi kertaa osaksi unionin lainsäädäntöä merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta 22 päivänä marraskuuta 1994 annetulla neuvoston direktiivillä 94/58/EY [3].
The Union rules on training and certification of seafarers were later adapted to the subsequent amendments to the STCW Convention, and a common Union mechanism for the recognition of the systems of training and certification of seafarers in third countries was set up.
Merenkulkijoiden koulutusta ja pätevyysasiakirjoja koskevia unionin sääntöjä mukautettiin myöhemmin STCW-yleissopimukseen tehtyihin muutoksiin, ja kolmansien maiden merenkulkijoiden koulutus- ja pätevyysasiakirjajärjestelmien tunnustamista varten on luotu yhteinen unionin mekanismi.
Those rules are, as the result of a recast, contained in Directive 2008/106/EC of the European Parliament and of the Council [4].
Uudelleenlaadinnan johdosta asiaa koskevat unionin säännöt sisältyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2008/106/EY [4].
A Conference of Parties to the STCW Convention held in Manila in 2010 introduced significant amendments to the STCW Convention (the ‘Manila amendments’), namely on the prevention of fraudulent practices for certificates, in the field of medical standards, in the matter of training on security, including piracy and armed robbery, and with respect to training in technology-related matters.
Manilassa vuonna 2010 pidetyssä STCW-yleissopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden konferenssissa sovittiin STCW-yleissopimukseen tehtävistä merkittävistä muutoksista, jäljempänä ’Manilan konferenssissa sovitut muutokset’, jotka liittyvät pätevyysasiakirjoja koskevien petoksellisten käytäntöjen torjumiseen, terveydentilavaatimuksiin, turvaamiskoulutukseen, mukaan lukien merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen osalta, ja teknologiakoulutukseen.
The Manila amendments also introduced requirements for able seafarers and established new professional profiles, such as electro-technical officers.
Manilan konferenssissa sovituilla muutoksilla otettiin myös käyttöön uusia pätevään miehistöön sovellettavia vaatimuksia ja uusia ammattinimikkeitä, kuten sähkömestari.
All Member States are parties to the STCW Convention and none of them has objected to the Manila amendments under the procedure foreseen to that effect.
Kaikki jäsenvaltiot ovat STCW-yleissopimuksen sopimuspuolia, eikä yksikään niistä ole vastustanut Manilan konferenssissa sovittuja muutoksia menettelyllä, jota tähän tarkoitukseen voidaan käyttää.
Member States should therefore align their national rules with the Manila amendments.
Jäsenvaltioiden olisi siksi yhdenmukaistettava kansalliset sääntönsä Manilan konferenssissa sovittujen muutosten kanssa.
A conflict between the international commitments of Member States and their Union commitments should be avoided.
Tässä yhteydessä on vältettävä ristiriidan syntyminen jäsenvaltioiden kansainvälisten sitoumusten ja unionin puitteissa tehtyjen sitoumusten välillä.
Moreover, given the global nature of shipping, Union rules on training and certification of seafarers should be kept in line with international rules.
Lisäksi koska merenkulkuala on luonteeltaan maailmanlaajuista, merenkulkijoiden koulutusta ja pätevyysasiakirjoja koskevat unionin säännöt olisi mukautettava alan kansainvälisiin sääntöihin.
Several provisions of Directive 2008/106/EC should, therefore, be amended in order to reflect the Manila amendments.
Useita direktiivin 2008/106/EY säännöksiä olisi näin ollen muutettava vastaamaan Manilan konferenssissa sovittuja muutoksia.
Improved training for seafarers should cover proper theoretical and practical training so as to ensure that seafarers are qualified to meet security and safety standards and are able to respond to hazards and emergencies.
Merenkulkijoiden koulutuksen parantamisen tulisi kattaa asianmukainen teoreettinen ja käytännön koulutus sen varmistamiseksi, että merenkulkijat kykenevät täyttämään turvatoimivaatimukset ja turvallisuusmääräykset ja toimimaan vaara- ja hätätilanteissa.
Quality standards and quality standards systems should be developed and implemented taking into account, where applicable, the Recommendation of the European Parliament and of the Council of 18 June 2009 on the establishment of a European Quality Assurance Reference Framework for Vocational Education and Training [5] and related measures adopted by the Member States.
Laatujärjestelmiä ja laadunvarmistusjärjestelmiä olisi kehitettävä ja ne olisi pantava täytäntöön ottaen tarvittaessa huomioon ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen perustamisesta 18 päivänä kesäkuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus [5] ja jäsenvaltioiden toteuttamat asiaa koskevat toimenpiteet.
European social partners have agreed on minimum hours of rest applicable to seafarers and Directive 1999/63/EC [6] was adopted with a view to implementing that agreement.
Eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet ovat sopineet merenkulkijoihin sovellettavista vähimmäislepoajoista ja tuon sopimuksen täytäntöön panemiseksi on annettu direktiivi 1999/63/EY [6].
That Directive also allows for the possibility to authorise exceptions to the minimum hours of rest for seafarers.
Mainitulla direktiivillä annetaan myös mahdollisuus hyväksyä poikkeuksia merenkulkijoiden vähimmäislepoaikoihin.
The possibility to authorise exceptions should, however, be limited in terms of maximum duration, frequency and scope.
Mahdollisuutta hyväksyä poikkeuksia olisi kuitenkin rajoitettava poikkeusten enimmäiskeston, esiintymistiheyden ja laajuuden osalta.
The Manila amendments aimed, amongst other things, to set objective limits to the exceptions to the minimum rest hours for watchkeeping personnel and seafarers with designated tasks related to safety, security and prevention of pollution with a view to preventing fatigue.
Manilan konferenssissa sovituilla muutoksilla pyrittiin muun muassa asettamaan objektiivisia rajoituksia poikkeuksille, joita sovelletaan vahtihenkilöstön ja niiden merenkulkijoiden vähimmäislepoaikoihin, joiden tehtäviin kuuluvat turvallisuusasiat, turvatoimet ja ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen, jotta voidaan ehkäistä väsymystä.
The Manila amendments should be incorporated in Directive 2008/106/EC in a manner that ensures coherence with Directive 1999/63/EC, as amended by Directive 2009/13/EC [7].
Manilan konferenssissa sovitut muutokset olisi sisällytettävä direktiiviin 2008/106/EY siten, että varmistetaan yhdenmukaisuus direktiivin 1999/63/EY kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/13/EY [7].
Further recognising the importance of setting out minimum requirements governing the living and working conditions of all seafarers, Directive 2009/13/EC will take effect as specified therein, when the Maritime Labour Convention, 2006, enters into force.
Merenkulkijoiden työ- ja elinoloja koskevien vähimmäisvaatimusten vahvistamisen merkitystä korostaa vielä se, että direktiivi 2009/13/EY tulee voimaan merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen voimaantulopäivänä.
Directive 2008/106/EC also contains a mechanism for the recognition of the systems of training and certification of seafarers of third countries.
Direktiiviin 2008/106/EY sisältyy myös mekanismi kolmansien maiden merenkulkijoiden koulutus- ja pätevyysasiakirjajärjestelmien tunnustamiseksi.
The recognition is granted by the Commission in accordance with a procedure under which the Commission is assisted by the European Maritime Safety Agency (the ‘Agency’) established by Regulation (EC) No 1406/2002 of the European Parliament and of the Council [8] and by the Committee on Safe Seas and the Prevention of Pollution from Ships (COSS), established by Regulation (EC) No 2099/2002 of the European Parliament and of the Council [9].
Tunnustamisen myöntää komissio menettelyssä, jossa komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 [8] perustettu Euroopan meriturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 [9] perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).
Experience gained in applying that procedure suggests that it should be changed, namely with respect to the deadline for the Commission decision.
Tämän menettelyn soveltamisesta saadut kokemukset viittaavat siihen, että menettelyä olisi muutettava komission päätökselle asetetun määräajan osalta.
Since the recognition requires an inspection to be performed by the Agency, which has to be planned and carried out, and, in most cases, involves significant adjustments to the STCW Convention requirements by the third country concerned, the whole process cannot be completed in three months.
Koska tunnustaminen edellyttää sitä, että virasto suorittaa tarkastuksen suunnittelu- ja toteuttamisvaiheineen, ja koska useimmissa tapauksissa kyseisen kolmannen maan on tehtävä STCW-yleissopimuksen sisältämien vaatimusten johdosta huomattavia mukautuksia, koko menettelyä ei voida saattaa päätökseen kolmessa kuukaudessa.
On the basis of experience, a more realistic time-frame in this respect appears to be 18 months.
Kokemusten perusteella realistisempi määräaika vaikuttaisi tässä yhteydessä olevan 18 kuukautta.
The deadline for the Commission decision should therefore be changed accordingly, while the possibility for the requesting Member State to provisionally recognise the third country’s STCW system should be kept in order to maintain flexibility.
Komission päätöksen määräaikaa olisi näin ollen muutettava, ja pyynnön esittävän jäsenvaltion olisi joustavuuden ylläpitämiseksi edelleenkin voitava tunnustaa kolmannen maan STCW -järjestelmä väliaikaisesti.
Furthermore, the provisions for recognition of professional qualifications under Directive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on the recognition of professional qualifications [10] are not applicable with regard to the recognition of certificates of seafarers under Directive 2008/106/EC.
Lisäksi ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY [10] ammattipätevyyden tunnustamista koskevia säännöksiä ei sovelleta direktiivin 2008/106/EY soveltamisalaan kuuluvien merenkulkijoiden pätevyysasiakirjojen tunnustamiseen.
Available statistics on seafarers in the Union are incomplete and often inaccurate, which makes policy-making in this sector more difficult.
Saatavilla olevat unionin merenkulkijoita koskevat tilastotiedot ovat epätäydellisiä ja usein epätarkkoja, mikä vaikeuttaa entisestään päätöksentekoa tällä alalla.
Detailed data on certification of seafarers cannot entirely solve this problem but they would clearly help.
Merenkulkijoiden pätevyysasiakirjoja koskevat yksityiskohtaiset tiedot eivät yksinään ratkaise tätä ongelmaa, mutta ne olisivat selkeästi avuksi.
Under the STCW Convention Parties are obliged to maintain registers of all certificates and endorsements and the relevant revalidations or other measures affecting them.
STCW-yleissopimuksen mukaan sopimuspuolten on ylläpidettävä rekistereitä kaikista pätevyysasiakirjoista ja kelpoisuustodistuksista sekä niiden uusimisista tai muista niihin vaikuttavista toimenpiteistä.
Member States are obliged to maintain a register of issued certificates and endorsements.
Jäsenvaltioiden on ylläpidettävä rekisteriä myönnetyistä pätevyysasiakirjoista ja kelpoisuustodistuksista.
In order to have information that is as complete as possible on the employment situation in the Union and exclusively with a view to facilitating policy-making by Member States and the Commission, Member States should be required to send to the Commission selected information already contained in their registers of seafarers’ certificates of competency.
Jotta unionin työllisyystilanteesta saataisiin mahdollisimman kattavat tiedot, ja yksinomaan jäsenvaltioiden ja komission poliittisen päätöksenteon helpottamiseksi, jäsenvaltiot olisi velvoitettava lähettämään komissiolle valikoituja tietoja, jotka ovat saatavilla kansallisissa merenkulkijoiden pätevyyskirjoja koskevissa rekistereissä.
That information should be communicated for the purposes of statistical analysis only, and is not to be used for administrative, legal or verification purposes.
Nämä tiedot tulee toimittaa vain tilastoanalyysitarkoituksia varten, eikä niitä saa käyttää hallinnollisiin, oikeudellisiin tai varmentamista koskeviin tarkoituksiin.
That information must be in line with the data protection requirements of the Union and, therefore, a provision to that effect should be introduced in Directive 2008/106/EC.
Kyseisten tietojen on oltava unionin tietosuojavaatimusten mukaisia, joten direktiiviin 2008/106/EY olisi sisällytettävä asiaa koskeva säännös.
The results of the analysis of such information should be used to anticipate trends in the labour market with a view to improving the options for seafarers with regard to career planning and taking advantage of available vocational education and training opportunities.
Tällaisten tietojen analyysin tuloksia olisi käytettävä työmarkkinoiden suuntausten ennakoimiseen ja niiden avulla olisi tuettava merenkulkijoiden mahdollisuuksia urasuunnitteluun ja saatavilla olevien ammatillisten koulutusmahdollisuuksien hyödyntämiseen.