natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In fact, the desire to promote the expansion of France Télécom on the European markets outside France is the a backdrop to the 1996 Law and the opening of the undertaking to private capital, as shown in declarations during the discussion of the draft, which report ‘the ambitions nurtured by the French Government for its national champion, France Télécom’ [31].
Taustalla vuoden 1996 laissa ja France Télécomin avaamisessa yksityiselle pääomalle oli itse asiassa halu edistää France Télécomin laajentumista Ranskan ulkopuolisille eurooppalaisille markkinoille, kuten käy ilmi lakiluonnoksesta käydyn keskustelun aikana annetuista lausunnoista, joissa puhutaan ”Ranskan hallituksen kansalliselle ylpeydelle, France Télécomille, asettamista tavoitteista” [31].
At present, France Télécom claims to be the leading provider of broadband internet access and the third largest mobile operator in Europe and among the world leaders for telecommunications services to multinationals.
France Télécom ilmoittaa tällä hetkellä olevansa laajakaista-internetin suurin toimittaja ja kolmanneksi suurin matkapuhelinoperaattori Euroopassa ja yksi johtavista monikansallisten yritysten televiestintäpalvelujen tarjoajista.
Outside France, France Télécom is significantly active via its subsidiaries, with prominent market positions in Spain, the United Kingdom, Poland, Slovakia, Belgium and Austria [32].
Ranskan lisäksi France Télécomilla on huomattavaa toimintaa tytäryritystensä kautta erityisesti Espanjassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Puolassa, Slovakiassa, Belgiassa ja Itävallassa [32].
REASONS FOR INITIATING THE PROCEDURE
MENETTELYN ALOITTAMISEEN JOHTANEET SYYT
The Commission also noted that, insofar as these measures constitute State aid, this aid was not notified to the Commission prior to its implementation although it was to be regarded as new aid according to case-law.
Komissio huomautti lisäksi, että mikäli nämä toimenpiteet ovat valtiontukea, siitä ei ole tehty ennen sen täytäntöönpanoa ilmoitusta komissiolle, vaikka se olisi katsottava uudeksi tueksi oikeuskäytännön mukaan.
The French Republic had thus not complied with its notification obligation under the Treaty and the measure was therefore to be considered unlawful.
Ranskan tasavalta ei siis olisi noudattanut perussopimuksen mukaista ilmoitusvelvollisuutta, ja toimenpide olisi siksi katsottava sääntöjenvastaiseksi.
The Commission concluded that on the basis of Article 107(3)(c) of the TFEU that it was able to examine whether the aid was compatible with the internal market.
Komissio totesi, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella se voi tutkia tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille.
The Commission also noted that the same provision had permitted it to conclude that the aid granted to La Poste on the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of its civil servants was compatible with the internal market [33] and that in view of the similarities between these two cases, it seemed appropriate in this case to carry out a similar analysis.
Komissio pani myös merkille, että se oli voinut saman säännöksen nojalla todeta, että La Postelle sen virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamiseen myönnetty tuki soveltui sisämarkkinoille [33] ja että näiden kahden tapauksen samanlaisten piirteiden vuoksi olisi asianmukaista tehdä tässä tapauksessa samanlainen analyysi.
In its preliminary analysis of the compatibility of the aid with the internal market, and notwithstanding the similarity with the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of La Poste, the Commission informed the French Republic of the following doubts:
Alustavassa tutkimuksessaan tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille ja huolimatta samankaltaisuudesta La Posten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamisen kanssa komissio esitti Ranskan tasavallalle seuraavat epäilyt:
Firstly, whilst emphasising that it was not in possession of detailed information demonstrating that the contribution rates paid by France Télécom are equal to those paid by private enterprises governed by ordinary law operating in the telecommunications sector in France, the Commission noted that the rate of the contribution in full discharge of liabilities applied to France Télécom since 1997 is insufficient to put it on a level playing field with its competitors.
ensinnäkin komissio korosti, että sillä ei ollut yksityiskohtaisia tietoja, jotka osoittaisivat, että France Télécomin suorittamat maksuosuudet vastaisivat Ranskassa televiestintäalalla yleisen lainsäädännön mukaisesti toimivien yksityisten yritysten osuuksia, mutta se huomautti, että France Télécomiin vuodesta 1997 alkaen sovelletun muista maksuvelvoitteista vapauttavan maksuosuuden perusteella ei voitu taata tasapuolisia toimintaedellytyksiä sen kilpailijoiden kanssa.
This results from the fact that the rate applied to France Télécom includes only the contributions corresponding to the risks common to ordinary employees and civil servants and, in this regard, it excludes the contributions corresponding to the risks that are not common, such as unemployment and non-payment of wages in the event of a firm going into receivership or compulsory liquidation;
Tämä johtuu siitä, että France Télécomiin sovellettu osuus kattaa vain maksut, jotka vastaavat yleisen työlainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien työntekijöiden ja valtion virkamiesten yhteisiä riskejä, ja siten sen ulkopuolelle jäävät maksut, jotka vastaavat muita kuin yhteisiä riskejä, esimerkiksi työttömyys tai työntekijöiden palkkojen maksamatta jääminen yrityksen selvitystilan tai konkurssin vuoksi;
secondly, the Commission did not have sufficient information concerning the effects on competition of reducing the cost of retirement pensions, in order to assess whether any positive effects exceeded the negative effects.
toiseksi komissiolla ei ollut riittäviä tietoja eläkekustannusten vähentämisen vaikutuksesta kilpailuun, jotta se voisi arvioida, ovatko myönteiset vaikutukset lopulta kielteisiä suurempia.
To this end, the Commission also had to take into account the fact that France Télécom had not yet repaid in full the unlawful and incompatible aid pursuant to the Commission Decision of 2 August 2004 concerning State aid implemented in France for France Télécom (hereinafter: ‘Decision on the application of business tax to France Télécom’) [34], a decision with which France failed to conform within the time limit given, as established by the Court of Justice [35].
Komission piti siksi kuitenkin ottaa huomioon lisäksi se, että France Télécom ei ollut vielä kokonaan maksanut takaisin sääntöjenvastaisia ja sisämarkkinoille soveltumattomia tukia Ranskan France Télécomille myöntämästä valtiontuesta 2 päivänä elokuuta 2004 tehdyn komission päätöksen (jäljempänä ’päätös elinkeinoveron soveltamisesta France Télécomiin’) [34] mukaisesti. Ranska ei ollut noudattanut päätöksen määräaikaa, kuten Euroopan unionin tuomioistuin totesi [35].
The comments presented by interested parties are summarised in Sections 4.1 to 4.3.
Asianomaisten huomautuksista esitetään yhteenveto 4.1–4.3 kohdassa.
In its comments, which it considers to be supplementary to those submitted by the French Republic, France Télécom considers that it suffering from chronic overstaffing linked to its former status as a public administration and that, for the population concerned, it does not have the same potential for fluidity of employment as its competitors.
France Télécom katsoo huomautuksissaan, joiden se katsoi täydentävän Ranskan tasavallan esittämiä huomautuksia, että sillä oli jatkuvasti ongelmia liiallisesta henkilöstöstä, mikä johtui sen aiemmasta hallinnollisesta asemasta, ja että sillä ei kyseessä olevan henkilöstön osalta ole samanlaista joustavaa työvoimaa kuin sen kilpailijoilla.
France Télécom has to bear very heavy training costs amounting to EUR 180 million, equivalent to 4,5 % of the total wage bill, compared to 2,9 % on average for French companies.
France Télécomin on siksi toteutettava erittäin huomattavia, 180 miljoonan euron arvoisia koulutustoimia, joiden osuus on 4,5 prosenttia suhteessa palkkoihin verrattuna 2,9 prosenttiin ranskalaisten yritysten keskiarvosta.
France Télécom also alleges that its wage bill is about […] % higher, excluding surcharges and bonuses.
France Télécom viittaa myös siihen, että sen palkat ovat noin […] prosenttia korkeampia korotuksia ja palkkioita huomioon ottamatta.
In addition, since it cannot implement social plans, France Télécom financed the cost of measures associated with the departures of civil servants, such as end-of-career leave, to an amount exceeding EUR 8 billion between 1996 and 2006.
Koska France Télécom ei myöskään ole voinut panna täytäntöön sosiaalisia turvajärjestelmiä, se on rahoittanut virkamiesten työsopimuksen päättymiseen liittyviä tukijärjestelmiä, esimerkiksi uran lopuksi pidettävää lomaa, yli 8 miljardilla eurolla vuosina 1996–2006.
Secondly, France Télécom considers that the retirement pension costs borne between 1990 and 1996 were abnormal and placed it at a structural disadvantage in relation to its private-sector competitors, as referred to in the Combus judgment [36], the reference framework for assessing whether these charges were normal or abnormal being the ordinary law arrangements applicable to competitors.
Toiseksi France Télécom katsoo, että vuosien 1990–1996 eläkekustannukset olivat epätavallisia ja saivat sen rakenteellisesti epäedulliseen tilanteeseen yksityisiin kilpailijoihinsa verrattuna asiassa Combus annetun tuomion [36] mukaisesti, koska kyseisten kustannusten tavallisuuden tai epätavallisuuden arvioimiseksi käytetty viitekehys oli kilpailijoihin sovellettava yleisen lainsäädännön mukainen järjestelmä.
The principles laid down in the Combus judgment would appear to have been confirmed since by the Court in its Hotel Cipriani judgment [37].
Unionin yleinen tuomioistuin on sen mukaan vahvistanut asiassa Combus antamassaan tuomiossa esitetyt periaatteet asiassa Hotel Cipriani antamassaan tuomiossa [37].
France Télécom disputes that the situation of a single operator, in this case itself, before and after the reform introduced by the 1996 Law, constitutes an appropriate comparison for assessing whether there is an economic advantage within the meaning of the case-law.
France Télécom kiistää, että yhden operaattorin, kuten sen itsensä, tilanne vuoden 1996 lailla käyttöönotettua uudistusta ennen ja sen jälkeen on asianmukainen vertailukehys taloudellisen edun saamisen arvioimiseksi oikeuskäytännön mukaisesti.
In any event, if the reference framework were to be reduced to France Télécom before and after the 1996 reform, the measure could not be classified as selective since it would be applied homogeneously within that framework.
Joka tapauksessa, jos France Télécomille olisi muodostettava viitekehys tilanteesta ennen vuoden 1996 uudistusta ja sen jälkeen, toimenpidettä ei olisi pitänyt katsoa valikoivaksi, koska sitä olisi sovellettu yhtenäisesti kyseisen kehyksen puitteissa.
As a result, the measures in question would either not constitute State aid within the meaning of the Treaty in that they release France Télécom from an abnormal structural disadvantage or cannot be classified as a selective advantage constituting State aid.
Siksi kyseiset toimenpiteet eivät joko ole perussopimuksessa tarkoitettua valtiontukea, koska ne vapauttavat France Télécomin epätavallisesta rakenteellisesta haitasta, tai niitä ei voida katsoa valikoivaksi eduksi, joka olisi valtiontukea.
Alternatively, France Télécom considers that State aid, if it were confirmed, would be compatible with the internal market in accordance with the criteria established by the Commission in its decision on the retirement pension arrangements of La Poste (hereinafter: ‘La Poste decision’) [38].
Lisäksi France Télécom katsoo, että jos kyseessä olisi valtiontuki, se soveltuisi sisämarkkinoille komission La Posten eläkejärjestelyistä tekemän päätöksen (jäljempänä ’La Poste -päätös’) [38] mukaisesti.
In this regard, the specific nature of its arrangements, in that it pays a contribution calculated on the basis solely of the common risks, does not mean that France Télécom has been placed in a favourable situation in relation to its competitors since 1996: apart from the structural disadvantages associated with the status of the civil servants it employs, France Télécom has had to pay a considerable amount associated with the 1996 reform, the compatibility of which with the internal market needs to be analysed and, of EUR 5,7 billion, which far exceeds that which France Télécom would have had to pay if its contribution had been subject to the risks that are not common.
Siksi sen erityinen järjestelmä, jossa se maksaa ainoastaan yhteisten riskien perusteella lasketun maksuosuuden, ei tarkoita, että France Télécom olisi ollut vuodesta 1996 alkaen edullisessa asemassa kilpailijoihinsa nähden: palvelukseensa ottamien virkamiesten asemaan liittyvien rakenteellisten haittojen lisäksi France Télécomin piti maksaa vuoden 1996 uudistukseen liittyvä huomattava kustannus, jonka soveltuvuutta sisämarkkinoille on analysoitava ja jonka määrä, 5,7 miljardia euroa, on huomattavasti enemmän kuin määrä, joka France Télécomin olisi pitänyt maksaa, jos sen maksuun olisi sovellettu muita kuin yhteisiä riskejä.
France Télécom considers that, in its La Poste decision [39], the Commission accepted that the amount of an exceptional one-off contribution (EUR 2 billion), in the context of a reform which came into effect after the notification but before the Commission decision, offsets the contributions corresponding to the non-common risks, until the amount of the one-off contribution has been exhausted.
France Télécom katsoo, että La Poste -päätöksessään [39] komissio myönsi, että poikkeuksellisen kiinteämääräisen maksun määrä (2 miljardia euroa) korvaa ilmoituksen jälkeen mutta ennen komission päätöstä voimaantulleen uudistuksen puitteissa muita kuin yhteisiä riskejä vastaavat maksut kiinteämääräisen maksun määrän loppumiseen asti.
According to France Télécom, there is nothing to justify the Commission departing from this principle, since it cannot be assumed from the policy declarations at the time of the debate on the draft 1996 Law that the amount of the flat-rate contribution of France Télécom was set by the French legislature so as to maintain the status quo for 10 years.
France Télécomin mukaan millään ei voida perustella komission poikkeamista tästä periaatteesta, koska vuoden 1996 lakiluonnoksesta käytyjen keskustelujen aikana annettujen poliittisten julistusten perusteella ei voida katsoa, että lainsäätäjä olisi vahvistanut France Télécomin kiinteämääräisen maksun määrän siten, että tilanne pysyisi muuttumattomana kymmenen vuoden ajan.
Furthermore, the figures available in 1996 would seem to contradict the argument that the amount of EUR 5,7 billion was estimated at the time to correspond precisely with the additional cost to the State of the applying the 1996 Law by compensating, year after year, the lower annual costs paid by the public body, even taking into account the charges to compensate between retirement pension schemes from which France Télécom was discharged in 1996 [40].
Lisäksi vuonna 1996 saatavilla olleet luvut olisivat ristiriidassa sen näkemyksen kanssa, jonka mukaan tuolloin olisi arvioitu 5,7 miljardin euron määrän vastaavan täsmällisesti vuoden 1996 lain soveltamisesta valtiolle kymmenen vuoden aikana johtuvia lisäkustannuksia ja korvaavan vuosi vuoden jälkeen yrityksen maksamat vähäisemmät vuosikustannukset, vaikka olisi otettu huomioon korvauskustannukset niiden eläkejärjestelmien välillä, joista France Télécom oli vapautettu vuonna 1996 [40].
The amount of the exceptional contribution was intended as overall compensation for the French State on account of the reform.
Poikkeuksellisen maksun määrän tarkoituksena oli korvata uudistus yleisesti Ranskan valtiolle.
It therefore needs to be taken into account when analysing the level playing field since its entry into force in 1997.
Se olisi siis otettava ehdottomasti huomioon analysoitaessa kilpailun tasapuolisuutta vuonna 1997 tapahtuneen voimaantulon jälkeen.
Finally, France Télécom considers that, since without the 1996 reform, it would have suffered a significant competitive handicap on the markets which the Union aimed to liberalise and that the French authorities have now complied in full with the decision on the application of business tax to France Télécom [41], the measure does not have a negative impact on competition.
Lopuksi France Télécom katsoo, että koska se olisi ilman vuoden 1996 uudistusta joutunut huomattavan epäedulliseen kilpailuasemaan markkinoilla, joiden vapauttaminen oli unionin tavoite, ja koska Ranskan viranomaiset ovat siitä alkaen noudattaneet täysimääräisesti päätöstä elinkeinoveron soveltamisesta France Télécomiin [41], toimenpiteellä ei ole kielteisiä vaikutuksia kilpailuun.
The complainants
Kantelijat
The complainants consider that it is the effects of the measure, i.e. the reduction in the social security contributions normally assumed in the undertaking’s budget, and not its object, i.e. the compensation of an alleged disadvantage, that mean it is State aid.
Kantelijat katsovat, että toimenpiteen, eli tavallisesti yrityksen talousarvioon kohdistuvien sosiaaliturvamaksujen vähentämisen, vaikutukset eikä sen tavoite, eli oletetun haitan korvaaminen, määrittävät, onko kyse valtiontuesta.
For that matter, there is no disadvantage in the employment of civil servants by France Télécom, since the undertaking pays unemployment contributions and wage costs which are 13 % lower than those paid by its competitors and has at its disposal a stable and flexible staff, with regard to reducing the total wage bill through early retirement and reorientation to the civil service.
France Télécomille ei myöskään koidu haittaa virkamiesten palvelukseen ottamisesta, koska yritys maksaa työttömyysmaksuja ja palkansaajakustannuksia 13 prosenttia kilpailijoitaan vähemmän ja sen henkilöstö on vakaata ja joustavaa, koska palkansaajien määrä vähenee varhaiseläkkeelle jäämisen ja julkishallintoon siirtymisen takia.
According to the complainants, State aid thus defined would be incompatible with the internal market.
Kantelijoiden mukaan tällainen valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille.
Moreover, the unlawful and incompatible aid not repaid in the past would preclude the operating aid at issue from being declared compatible, in view of their cumulative effect.
Lisäksi aiemmat sääntöjenvastaiset ja sisämarkkinoille soveltumattomat tuet, joita ei ole maksettu takaisin, estävät kyseisen toimintatuen julistamisen sisämarkkinoille soveltuvaksi tukien yhteenlasketun vaikutuksen takia.
Finally, the absence of a level playing field from the 1996 reform on account of the non-payment of contributions corresponding to the risks of unemployment and non-payment of wages in the event of the firm going into receivership makes it impossible for the reform to be compatible with the rules of the Treaty.
Lopuksi, vuoden 1996 uudistuksesta puuttuvat tasapuoliset kilpailuedellytykset, koska sen nojalla ei makseta maksuja, jotka vastaavat työttömyysriskiä ja riskiä palkkojen maksamatta jäämisestä yrityksen konkurssitilanteessa, eikä uudistus siksi ole yhdenmukainen perussopimuksen sääntöjen kanssa.
The pension liability of France Télécom should be calculated by an independent expert and France should undertake to ensure the financial neutrality of the arrangements, in particular by providing mechanisms for adjusting the employer’s contribution and the compensation balance of EUR 5,7 billion in the event of variation in the costs.
Riippumattoman asiantuntijan on kuitenkin laskettava France Télécomin eläkevelka ja Ranskan on sitouduttava takaamaan järjestelmän rahoituksen tasapuolisuus erityisesti säätämällä työnantajamaksun ja 5,7 miljardin euron korvauksen mukautusmekanismeista, mikäli kustannukset vaihtelevat.
The telecommunications operator
Teleoperaattori
The telecommunications operator endorses and supports the preliminary analysis set out in the Commission’s decision initiating the procedure, regarding as new, unlawful State aid the amendments introduced by the 1996 Law with a view to substituting the annual contributions in full discharge of liabilities by France Télécom for the payments of pensions actually made by the State, with the deduction of the contributions paid by the employees still working with the status of civil servant.
Teleoperaattori on samaa mieltä menettelyn aloittamista koskevassa komission päätöksessä esitetystä alustavasta analyysista ja tukee sitä. Analyysissa määritettiin vuoden 1996 lailla käyttöönotetut muutokset uudeksi ja sääntöjenvastaiseksi valtiontueksi, koska sillä pyritään korvaamaan valtion vastuulla käytännössä olevat eläkemaksut France Télécomin muista maksuvelvoitteista vapauttavilla vuosimaksuilla, joista on vähennetty virkamiesasemassa olevien työntekijöiden maksamat maksut.
The same would also apply, according to this operator, to the social security contributions corresponding to the risks not common with the ordinary employees paid by France Télécom’s competitors but which France Télécom has not paid at least since 1996 for its civil service staff and for its staff governed by ordinary law.
Samaa määritelmää sovellettaisiin kyseisen operaattorin mukaan myös yksityisoikeudellisten työntekijöiden muita kuin yhteisiä riskejä vastaaviin sosiaaliturvamaksuihin, jotka France Télécomin kilpailijat maksavat mutta joita France Télécom ei ole maksanut vuoden 1996 jälkeen virkamieshenkilöstöstään eikä yhteisen työlainsäädännön mukaisesta henkilöstöstään.
Moreover, contrary to the case which was the subject of the La Poste decision [43], the calculation of the employer’s contribution from France Télécom did not, and still does not, include these contributions, which would make it impossible to declare the aid compatible.
Sitä paitsi, toisin kuin La Poste -päätöksen [43] kohteena olevassa asiassa France Télécomin työnantajamaksun laskenta ei ole kattanut eikä kata edelleenkään kyseisiä maksuja, minkä vuoksi tukea ei voisi julistaa soveltuvaksi.
As regards the aid resulting from the disappearance of the repayment to the State of the pensions granted, the operator considers that the analysis of the competitive balance carried out by the Commission in its La Poste decision should lead it to conclude, on the contrary, that it is incompatible.
Operaattori katsoo sen tuen osalta, joka perustuu siihen, ettei myönnettyjä eläkkeitä tarvitse maksaa takaisin valtiolle, että komission pitäisi päinvastoin todeta se sisämarkkinoille soveltumattomaksi La Poste -päätöksessä tekemänsä kilpailuvaikutusten analyysin perusteella.
This analysis should be based on the facts that have occurred since 1996 and not, as in the La Poste decision, hypothetically for the future.
Tämän analyysin pitäisi perustua vuoden 1996 jälkeisiin tapahtumiin eikä La Poste -päätöksen tavoin tulevaisuuden olettamuksiin.
According to this operator, on several of the markets on which it operates, France Télécom holds market power which can be assimilated to a dominant position.
Kyseisen operaattorin mukaan France Télécomilla on määräävää markkina-asemaa vastaava valta-asema useilla markkinoilla, joilla se toimii.
As a result, it is subject to ex-ante regulatory obligations on the wholesale markets for high and very high speed broadband and for the origin and termination of calls on fixed lines.
Siihen sovelletaan siksi ennakkosääntelyvelvoitteita nopean ja erittäin nopean internetin tukkumarkkinoilla ja kiinteiden puhelujen aloitus- ja lopetusmarkkinoilla.
In its decision of 16 July 2003 relating to proceedings under Article 82 of the EC Treaty in the case COMP-38.233, the Commission established and imposed a penalty for an infringement of Article 102 of the TFEU on the part of France Télécom via its subsidiary Wanadoo [44].
Komissio on lisäksi EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa COMP-38.233 16 päivänä heinäkuuta 2003 tekemässään päätöksessä havainnut SEUT-sopimuksen 102 artiklan rikkomisen ja rankaissut siitä France Télécomia Wanadoo-tytäryrityksen kautta [44].