natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is questionable whether an additional annual contribution is necessary if in other German states all the costs are covered by the charges paid by polluters.
Ylimääräisen vuotuisen maksun välttämättömyys on kyseenalainen, kun muissa osavaltioissa kaikki kustannukset katetaan aiheuttajilta perittävillä maksuilla.
Since the ZT was not selected through a public invitation to tender, it is doubtful whether the ZT is a typical well run undertaking.
Koska ZT:tä ei ole valittu julkisessa tarjouskilpailumenettelyssä, on kyseenalaista, onko ZT hyvin johdettu keskivertoyritys.
Consequently the Commission came to the provisional conclusion that a detailed examination was needed to ascertain whether the annual contribution to the ZT is actually necessary to ensure that there is an epidemic reserve or whether the market itself would not provide sufficient free plant capacity in the event of an epidemic.
Näin ollen komission alustava päätelmä on, että on tutkittava yksityiskohtaisesti, onko vuotuinen maksu ZT:lle välttämätön epidemiareservin ylläpitämiseksi ja eivätkö markkinat pystyisi tarjoamaan riittävästi vapaata laitoskapasiteettia epidemiatapauksissa.
Finally doubts were cast on Germany’s argument that the annual contributions could be justified as compensation for the clean-up costs of contaminated sites.
Komissio epäili myös Saksan väitettä, että vuotuiset maksut olisivat perusteltuja hylättyjen saastuneiden toimipaikkojen kunnostuskustannusten korvaamiseksi.
Under paragraph 132 of the Community guidelines on State aid for environmental protection of 1 April 2008 [23] (‘the environmental aid guidelines’), such aid can only be deemed compatible with the internal market if the beneficiary cannot be made liable under national law, which apparently is not the case in this instance.
Valtiontuesta ympäristönsuojelulle 1 päivänä huhtikuuta 2008 annettujen yhteisön suuntaviivojen, jäljempänä ’ympäristötukisuuntaviivat’ [23], 132 kohdan mukaan tukea voidaan pitää sisämarkkinoille soveltuvana ainoastaan, jos tuensaajaa ei voida kansallisen lainsäädännön mukaan asettaa vastuuseen, mikä selvästikään ei päde tähän tilanteeseen.
NATIONAL COURT PROCEEDINGS
ASIAN KÄSITTELY KANSALLISISSA TUOMIOISTUIMISSA
In its judgment of 16 December 2010 the highest German administrative court, the BVerwG held that the 2010 contributions were not state aid under the terms of Article 107(1) TFEU, since the Altmark criteria were met.
BVerwG toteaa 16 päivänä joulukuuta 2010 antamassaan tuomiossa, että vuotuinen maksu ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, koska se täyttää Altmark-ehdot.
The BVerwG did not make any pronouncement on earlier contributions because it took the view that the appeal was not admissible with respect to the contributions paid prior to 2010.
BVerwG ei ottanut kantaa aiempiin vuotuisiin maksuihin, koska se katsoi, että ennen vuotta 2010 suoritettuja vuotuisia maksuja ei olisi pitänyt ottaa käsiteltäväksi.
First Altmark criterion
Altmark-kriteeri 1
The BVerwG held that the disposal of animal by-products under the animal by-products Regulation and § 3(1) of the TierNebG constitutes a service of general economic interest and includes the provision of reserve capacity in the event of epidemics.
BVerwG:n käsityksen mukaan eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittäminen on sivutuoteasetuksen ja TierNebG:n 3 §:n 1 momentin mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, johon kuuluu myös epidemiareservin ylläpitäminen.
The BVerwG distinguished between capacity that is used for normal operations, including spare operational capacity, and idle capacity that is normally unused.
BVerwG erottaa toisistaan tavanomaiseen toimintaan käytettävän kapasiteetin, johon myös toiminnallisista syistä vapaa kapasiteetti kuuluu, ja tavallisesti käyttämättömän kapasiteetin.
If the annual contributions covered the costs of normal capacity, including an essential epidemic reserve, the BVerwG would agree that the annual contributions were state aid because of the polluter pays principle.
Jos tavanomaisen kapasiteetin ja toiminnallisista syistä vapaan kapasiteetin kustannukset katettaisiin vuotuisilla maksuilla, BVerwG katsoisi, että vuotuinen maksu on aiheuttamisperiaatteen vuoksi valtiontukea.
However, if the annual contributions only covered the costs of the spare capacity that is held solely for the outbreak of an epidemic, they would not constitute state aid.
Kun vuotuiset maksut kuitenkin kattavat vapaan kapasiteetin, jota ylläpidetään pelkästään epidemioiden varalta, maksut eivät ole valtiontukea.
It is of no significance that the spare capacity may be higher than dictated by operational requirements because, by its very nature, it is not normally being used.
Sillä ei ole merkitystä, että vapaata kapasiteettia voi olla enemmän, kuin toiminnallisesti tarvittaisiin, koska on luonnollista, että sitä ei yleensä käytetä.
Only if there were indications that the spare capacity had also been used for normal operations (e.g. for the disposal of category 3 material) would a different conclusion follow.
Ainoastaan, jos olisi merkkejä, että vapaata kapasiteettia käytetään myös tavanomaiseen toimintaan (esimerkiksi luokkaan 3 kuuluvan aineksen hävittämiseen), voitaisiin tehdä toisenlainen päätelmä.
However, as this did not seem to be the case, the annual contributions were only compensating the costs arising from the public service obligation to provide an epidemic reserve.
Koska näin ei selvästikään kuitenkaan ole, vuotuisissa maksuissa on kyse pelkästään sellaisten kustannusten korvaamisesta, joita aiheutuu epidemiareservin ylläpitämistä koskevasta julkisen palvelun velvoitteesta.
Second Altmark criterion
Altmark-kriteeri 2
Third Altmark criterion
Altmark-kriteeri 3
The modified § 9 of the Verbandsordnung ensured that the annual contributions only compensated for the cost of providing of providing the epidemic reserve.
Yhdistysjärjestyksen muutetulla 9 §:llä katsotaan varmistetun, että vuotuinen maksu on yksinomaan korvaus epidemiareservin ylläpitämiskustannuksista.
Moreover, the BVerwG noted that the decision on the size of the reserve was not a business decision that had to be taken on the basis of its economic cost-effectiveness.
Lisäksi BVerwG katsoi, että päätös reservikapasiteetin suuruudesta ei ole liiketaloudellinen päätös, joka täytyisi tehdä taloudellisen kannattavuuden perusteella.
By its very nature, keeping reserve capacity for the outbreak of an epidemic is uneconomic because the cost of this reserve is disproportionate to the likelihood of large-scale outbreaks of animal disease.
Epidemiareservin ylläpitäminen on luonnostaan epätaloudellista, koska tästä vapaasta kapasiteetista aiheutuvat kustannukset eivät ole missään suhteessa laajalle levinneen eläinkulkutaudin puhkeamisen todennäköisyyteen.
Fourth Altmark-criterion
Altmark-kriteeri 4
The BVerwG held that it was not possible to apply the fourth Altmark-criterion in this case because the disposal of category 1 and category 2 material is performed separately from the disposal of category 3 material.
BVerwG:n käsityksen mukaan neljättä Altmark-kriteeriä ei voida tässä tapauksessa soveltaa, koska luokkiin 1 ja 2 kuuluva aines hävitetään erillään luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta.
There is no overlap between the public and the commercial services provided by the ZT while, in the Altmark-case, a private bus company was subject to a large number of public service requirements (e.g. concerning number of stops and timetable) that substantially changed the way in which the underlying transport service was performed.
ZT:n suorittamissa julkisissa ja kaupallisissa palveluissa ei ole päällekkäisyyttä, kun taas Altmark-tapauksessa yksityiselle linja-autoyritykselle oli asetettu monia julkisen palvelun velvoitteita (esimerkiksi pysäkkien määrän ja aikataulujen suhteen), jotka muuttivat huomattavasti tapaa, jolla kuljetuspalvelua tarjottiin.
The annual contributions to the ZT therefore served to compensate it for the cost of providing a public service outside the market.
ZT:lle suoritetut vuotuiset maksut olivat siis korvaus markkinoiden ulkopuolella suoritettavan julkisen palvelun kustannuksista.
The BVerwG also held that a public body is entitled to carry out its public-interest tasks by itself without being obliged to have recourse to private service providers.
BVerwG katsoo lisäksi, että julkinen laitos saa huolehtia yleisen edun mukaisista tehtävistään itse olematta pakotettu turvautumaan yksityisiin palveluntarjoajiin.
As regards the case-law of the Court of Justice on public procurement, the BVerwG stated that a public body was free to decide whether to carry out a service in-house or to procure it from the market [24].
BVerwG toteaa julkisia hankintoja koskevaan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön viitaten, että julkinen laitos voi vapaasti päättää, hoitaako se tietyn tehtävän omilla resursseillaan vai hankkiiko se palvelun markkinoilta [24].
COMMENTS FROM THE COMPLAINANT
KANTELUN TEKIJÄN HUOMAUTUKSET
The complainant argues that the provision of an epidemic reserve is not a service of general economic interest (SGEI) within the meaning of Article 106(2) TFEU because of the polluter pays principle.
Kantelun tekijä toteaa, että epidemiareservin ylläpitäminen ei aiheuttamisperiaatteen vuoksi ole SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu.
And swift and effective handling of epidemics enables the slaughterhouses to continue their business at the normal level.
Nopean ja tehokkaan eläintautien torjunnan ansiosta teurastamot ovat saattaneet jatkaa toimintaansa tavanomaisessa laajuudessa.
The polluter pays principle is also recognised in the relevant German legislation, where farmers and slaughterhouses are regularly referred to as polluters who must bear the disposal costs [25].
Aiheuttamisperiaate tunnetaan myös asiaa koskevassa Saksan lainsäädännössä, jossa tuottajia ja teurastamoja kutsutaan säännöllisesti aiheuttajiksi, joiden on vastattava hävittämiskustannuksista [25].
The complainant maintains that the ZT only began to claim that it had always been entrusted with the task of providing reserve capacity after the national and Commission investigations got under way.
Kantelun tekijä tuo esiin, että ZT on vasta kansallisten tutkimusten ja komission tutkinnan käynnistymisen jälkeen ilmoittanut, että sillä on aina ollut tehtävänään epidemiareservin ylläpitäminen.
Until the Verbandsordnung was modified in 2010 there had been no explicit entrustment act concerning the provision of reserve capacity by the ZT nor had the parameters for the calculation of the compensation been set in advance.
Ennen kuin yhdistysjärjestystä vuonna 2010 muutettiin, siinä ei ollut mainintaa ZT:n tehtävästä ylläpitää epidemiareserviä eikä parametrejä korvausmaksun laskemiseksi ollut vahvistettu etukäteen.
Third Altmark Criterion
Altmark-kriteeri 3
The complainant maintains that the requirement to maintain an epidemic reserve does not entail any net costs for animal disposal plants.
Kantelun tekijä väittää, että kuolleiden eläinten käsittelylaitoksille ei aiheutunut nettokustannuksia epidemiareservin ylläpitämistehtävästä.
Epidemic reserve covered out of operational spare capacity
Toiminnallisista syistä vapaa kapasiteetti kattaa epidemiareservin
German animal disposal plants are generally run in two shifts on five or six weekdays, with fluctuations of +/– 5 % in terms of operating hours.
Kuolleiden eläinten käsittelylaitokset toimivat Saksassa yleensä kahdessa vuorossa viitenä tai kuutena viikonpäivänä, ja käyttötuntien erot ovat +/– 5 prosenttia.
Seasonal fluctuations in demand are dealt with by operating three shifts in times of strong demand or scaling back to five-day two-shift operations when demand is weak.
Kausivaihteluista riippuen työskennellään suuremman kysynnän aikana kolmessa vuorossa ja pienemmän kysynnän aikana taas kahdessa vuorossa viitenä päivänä viikossa.
The Böckenhoff study [26] confirmed that the third shift during the week and further shifts at weekends provide a sufficient epidemic reserve to cope with the increased amount of material in the event of epidemics.
Böckenhoffin selvitys [26] osoittaa, että kolmas vuoro viikolla ja viikonlopun lisävuorot mahdollistavat riittävän epidemiareservin ylläpitämisen, jotta epidemiatapauksissa selviydytään lisääntyneestä aineksesta.
Thus the necessary epidemic reserve can be covered by the operational spare capacity available in the course of normal operation of disposal plants.
Tarvittava epidemiareservi voitaisiin näin ollen kattaa toiminnallisista syistä vapaalla kapasiteetilla, jota käsittelylaitosten normaalikäytössä jää.
The complainant stresses that it has never had to make additional investments in order to provide a sufficient level of epidemic reserve.
Kantelun tekijän mukaan se ei ole koskaan katsonut olevansa pakotettu toteuttamaan lisäinvestointeja riittävän epidemiareservin ylläpitämiseksi.
The complainant also maintains that the capacities of the neighbouring Länder should be taken into account when planning the capacity of a disposal plant.
Kantelun tekijä toteaa vielä, että käsittelylaitoksen kapasiteettisuunnittelussa oli otettava huomioon naapuriosavaltioiden kapasiteetti.
In the event of a massive outbreak of disease, the capacities of other Länder can be used to cope with a short-term increase in demand for capacity.
Mittavan tautiepidemian yhteydessä voidaan lyhytaikaisesti lisääntyneen kapasiteettitarpeen tyydyttämiseksi turvautua muiden osavaltioiden kapasiteettiin.
There are no legal provisions prohibiting the transport of category 1 and 2 materials.
Luokkiin 1 ja 2 kuuluvan aineksen kuljettamista ei ole lainsäädännössä kielletty.
On the contrary, the relevant German legislation [27] regards recourse to neighbouring regions’ capacities as an obvious way to deal with bottlenecks in processing capacity in the event of an epidemic.
Asiaa koskevissa Saksan oikeussäännöissä [27] naapurialueiden kapasiteetin käyttöä pidetään epidemiatapauksissa päinvastoin luonnollisena mahdollisuutena kiertää käsittelykapasiteetin kapeikot.
Total costs financed out of normal fee revenue
Kustannukset on katettava säännöllisistä maksuista saatavilla tuloilla
According to the complainant, all capacity costs would normally be financed out of the revenue that the undertaking entrusted with the task of disposing of category 1 and 2 material earned by charging for its normal operations.
Kantelun tekijän mukaan kaikki kapasiteettikustannukset rahoitetaan yleensä maksuista saatavilla tuloilla, joita luokkiin 1 ja 2 kuuluvan aineksen hävittämisen tehtäväksi saanut yritys tavanomaisessa toiminnassaan saa.
As the costs of operational spare capacity are an integral part of the plant’s fixed costs, they can be included in the calculation of the fee charged to users.
Koska toiminnallisista syistä vapaan kapasiteetin kustannukset ovat kiinteä osa laitoksen kustannuksia, ne voidaan sisällyttää perittäviin maksuihin.
Among other things, the complainant cited a BVerwG judgment [28] that made it clear that the cost of objectively justified capacity reserves could be included when calculating charges.
Kantelun tekijä viittaa muun muassa BVerwG:n tuomioon [28], jossa tehdään selväksi, että asiallisesti perustellut kapasiteettireservikustannukset voitaisiin sisällyttää maksuihin.
In Bavaria and Hessen, animal disposal is partly provided by private undertakings.
Baijerissa ja Hessenissä ruhojen hävittämisestä huolehtivat osittain yritykset, jotka ovat yksityisomistuksessa.
In those Länder where the complainant or affiliated undertakings are entrusted with the disposal of animal by-products, i.e. Mecklenburg-Vorpommern, Saxony-Anhalt and Thuringia, the public authority and the entrusted undertaking agree on the maximum annual capacity that the disposal plant is to provide.
Niissä osavaltioissa, joissa kantelun tekijä tai sen sidosyritykset ovat saaneet tehtäväkseen eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämisen, eli Mecklenburg-Vorpommernissa, Sachsen-Anhaltissa ja Thüringenissä viranomainen ja toimeksiannon saanut yritys ovat määrittäneet yhdessä vuotuisen enimmäiskapasiteetin, jota käsittelylaitoksen on ylläpidettävä.
Those capacities are deemed sufficient to cope with increased demand in the event of an epidemic.
Tällaista kapasiteettia on pidetty riittävänä vastaamaan epidemiatapauksessa kasvavaan kysyntään.
The complainant knows that in some public procurement procedures in North Rhine-Westphalia the level of reserve capacity is already set.
Kantelun tekijän tietojen mukaan joissakin Nordrhein-Westfalenin tarjouskilpailuissa epidemiareservin suuruus on ilmoitettu.
The example cited was Kreis-Steinfurt, where the reserve was set at 5 % of the previous year’s livestock head count.
Esimerkkinä mainitaan Steinfurtin piirikunnan tarjouskilpailu, jossa epidemiareservin suuruudeksi määritettiin 5 prosenttia edellisen vuoden karjakannasta.
The disposal charges are calculated such that the entire fixed costs of the disposal plants are fully refinanced from the disposal fees charged to farmers and slaughterhouses.
Käsittelymaksut on laskettu niin, että käsittelylaitoksen kiinteät kustannukset rahoitetaan kokonaan käsittelymaksuilla, joita tuottajilta ja teurastamoilta peritään.
Consequently, the practice in the other Länder shows that the total costs of a disposal plant — including any costs for an epidemic reserve — could be fully financed by revenue from the fees it charged and that additional compensation from the public purse was not necessary.
Näin ollen muiden osavaltioiden käytäntö osoittaa, että käsittelylaitoksen kokonaiskustannukset – epidemiareservikustannukset mukaan lukien – voidaan rahoittaa kokonaisuudessaan maksuista saatavilla tuloilla eikä viranomaisilta tarvita lisäkorvausta.
The ZT’s actual use of the annual contributions
Vuotuisen maksun tosiasiallinen käyttö
The complainant argues that the ZT uses the annual contributions to finance losses not only from normal operations but also from maintaining overcapacity that would later be used for external purposes.
Kantelun tekijän mukaan ZT ei käytä vuotuista maksua tavanomaisen toimintansa tappioiden rahoittamiseen vaan myös niiden tappioiden rahoittamiseen, joita aiheutuu sellaisen ylikapasiteetin ylläpitämisestä, jota on myöhemmin käytetty toimeksiantoon kuulumattomiin tarkoituksiin.
Use of the alleged epidemic reserve for the purposes of the public task entrusted to it in North and Central Hessen
Väitetyn epidemiareservin käyttö Pohjois- ja Keski-Hessenin kanssa tehdyn sopimuksen täyttämiseen
A comparison between the amount of spare capacity that the ZT indicated in its bid for the public procurement procedure in Northern Hessen 2009 and the amount of spare capacity described in the Fraunhofer study [29] points to a substantial decrease in the ZT’s spare capacity over time.
Kun verrataan Fraunhofer-selvityksessä [29] esitettyä vapaata kapasiteettia ja sitä vapaata kapasiteettia, jonka ZT ilmoittaa vuonna 2009 Pohjois- ja Keski-Hessenin tarjouskilpailussa, havaitaan ZT:n vapaan kapasiteetin vähentyneen selvästi ajan myötä.
While spare capacity, and thus the epidemic reserve allegedly necessary, still amounted to around 50 % of total capacity in 2005 according to the Fraunhofer study, by 2009 it had shrunk to only 35 %, as shown by the ZT’s bid in the Northern Hessen public procurement procedure.
Fraunhofer-selvityksen mukaan vuonna 2005 vapaan kapasiteetin eli välttämättömäksi väitetyn epidemiareservin osuus oli noin 50 prosenttia kokonaiskapasiteetista, mutta se laski vuoteen 2009 mennessä vain 35 prosenttiin, kuten ZT:n Pohjois- ja Keski-Hesseniä koskevasta tarjouksesta käy ilmi.
Assuming that the ZT was in fact entrusted with the task of maintaining an epidemic reserve and that 50 % of the ZT’s average capacity was an adequate reserve (as concluded in the Fraunhofer study), the ZT would not have been able to participate in the public procurement procedure in Northern Hessen or to take on further disposal obligations in Baden-Württemberg.
Jos oletetaan, että ZT:lle oli annettu tehtäväksi ylläpitää epidemiareserviä ja että 50 prosenttia ZT:n keskimääräisestä kapasiteetista oli sopiva epidemiareservi (kuten Fraunhofer-selvityksessä todetaan), ZT ei olisi voinut osallistua Pohjois-Hesseniä koskevaan julkiseen tarjouskilpailuun eikä lisätä käsittelytehtäviään Baden-Württembergissä.
However, as the ZT did actually win the contract under the public procurement procedure in Northern Hessen and took on the provision of additional disposal services, it must necessarily have used part of the allegedly required epidemic reserve for normal operations.
Koska ZT kuitenkin sai toimeksiannon Pohjois-Hessenin julkisessa tarjouskilpailussa ja otti lisää käsittelytehtäviä hoitaakseen, ZT on väistämättä käyttänyt osan välttämättömäksi väitettyä epidemiareserviä tavanomaiseen toimintaan.
It is thus evident that the annual contributions financed the costs of overcapacity that was not needed as an epidemic reserve.
Näin on selvää, että vuotuisella maksulla rahoitettiin kustannuksia vapaasta kapasiteetista, jota ei tarvittu epidemiareserviksi.
Financing of unnecessary spare capacity
Ei-välttämättömän vapaan kapasiteetin rahoittaminen
The complainant compared the level of the ZT’s epidemic reserve with the available spare capacity in other Länder and came to the conclusion that the ZT’s epidemic reserve was four to five times higher than the spare capacity available as an epidemic reserve in other Länder, taking into account the differences in livestock numbers.
Kantelun tekijä vertaa ZT:n käytettävissä olevaa vapaata kapasiteettia Saksan muissa osavaltioissa käytettävissä olevaan vapaaseen kapasiteettiin ja tulee siihen tulokseen, että erisuuruiset karjakannat huomioon ottaen ZT:n vapaa kapasiteetti oli neljä tai viisi kertaa suurempi kuin muissa osavaltioissa epidemiareservinä käytettävissä oleva vapaa kapasiteetti.
The annual contributions were thus financing overcapacity substantially in excess of the necessary epidemic reserve when compared with practice in other Länder.
Näin ollen vuotuisella maksulla rahoitettiin vapaata kapasiteettia, joka muiden osavaltioiden käytäntöön verrattuna oli selvästi suurempi kuin välttämätön epidemiareservi.
This overcapacity was then available to be used later for commercial purposes — such as taking part in the tendering procedure in Northern and Central Hessen.
Tätä ylimääräistä kapasiteettia oli myöhemmin käytettävissä toimeksiantoon kuulumattomiin tarkoituksiin, kuten Pohjois- ja Keski-Hesseniä koskevaan tarjouskilpailuun osallistumiseen.
Fourth Altmark-Criterion
Altmark-kriteeri 4
The complainant points out that the ZT was not awarded the contract through a public procurement procedure, whereas in the majority of the other Länder a public tendering procedure is used to select the most efficient provider.
Kantelun tekijän mukaan ZT ei saanut toimeksiantoa julkisessa tarjouskilpailussa, kun taas useimmissa muissa osavaltioissa suorituskykyisin tarjoaja valitaan julkisessa tarjouskilpailumenettelyssä.
Moreover, no cost analysis was undertaken comparing the ZT’s costs with those of a typical well run undertaking.
Ei myöskään tehty mitään kustannusarviota, jossa ZT:n kustannuksia olisi verrattu hyvin johdetun keskivertoyrityksen kustannuksiin.
In the complainant’s view, there were no legal obstacles to prevent a public tendering procedure in Rhineland-Palatinate.
Kantelun tekijän mielestä ei olisi ollut mitään oikeudellisia esteitä järjestää Rheinland-Pfalzissa julkista tarjouskilpailua.
Distortion of competition on outside markets
Kilpailun vääristyminen toimeksiantoon kuulumattomilla markkinoilla
Below-cost bid by the ZT in the public tendering procedure in Northern and Central Hessen
ZT:n tarjous Pohjois- ja Keski-Hessenin julkisessa tarjouskilpailussa ei kata kustannuksia
The complainant claims that the distorting effect of the annual contributions payments can be illustrated by the way that the public tender proceeded in Northern Hessen.
Kantelun tekijän mukaan Pohjois-Hesseniä koskevan julkisen tarjouskilpailun kulku havainnollistaa vuotuisen maksun kilpailua vääristävää vaikutusta.