natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The cost savings are calculated based on e.g. the counterfactual number of post shops that Deutsche Post would run without the universal service obligation.
Kustannussäästöjen laskennassa on käytetty esimerkiksi vaihtoehtoista konttorimäärää, jota Deutsche Post ylläpitäisi ilman yleispalveluvelvoitetta.
2007 and 2011 Price cap decisions
Vuosien 2007 ja 2011 hintakattopäätökset
On 7 November 2007, the Postal regulator approved the price cap for the period from 1 January 2008 until 31 December 2011 (hereinafter referred to as 2007 Price cap decision).
Postialan sääntelyviranomainen hyväksyi 7 päivänä marraskuuta 2007 hintakaton ajanjaksolle 1 päivästä tammikuuta 200831 päivään joulukuuta 2011, jäljempänä ’vuoden 2007 hintakattopäätös’.
On 14 November 2011, the Postal regulator approved the price cap for the period from 1 January 2012 until 31 December 2013 (hereinafter referred to as 2011 Price cap decision).
Lisäksi se hyväksyi 14 päivänä marraskuuta 2011 hintakaton ajanjaksolle 1 päivästä tammikuuta 201231 päivään joulukuuta 2013, jäljempänä ’vuoden 2011 hintakattopäätös’.
Since the 2007 Price cap decision, the prices for the posting of more than 50 letters are no longer controlled ex ante but are subject to an ex post price control pursuant to Article 25 PostG 1997 [37].
Vuoden 2007 hintakattopäätöksestä lähtien yli 50:n kirjeen lähetysten hintoja ei ole enää valvottu etukäteen, vaan niihin sovelletaan vuoden 1997 PostG:n 25 §:n mukaista jälkikäteen tehtävää hintavalvontaa [37].
The prices for all other postal services for which Deutsche Post holds a dominant position continue to be approved ex ante in line with Article 19 PostG 1997.
Kaikkien muiden sellaisten postipalvelujen alalla, joilla Deutsche Postilla on määräävä markkina-asema, hinnat hyväksytään edelleen vuoden 1997 PostG:n 19 §:n mukaisesti etukäteen.
Deutsche Post continued to claim the burdens for excess wages and social costs from the takeover of personnel from POSTDIENST (e.g. average burden #2 on excess social costs of EUR […] million from 2008 onwards) as well burdens from the universal service obligation.
Deutsche Post vaati edelleen huomioonotettaviksi rasitteita, jotka sille aiheutuivat alan keskiarvosta poikkeavista palkka- ja sosiaaliturvakustannuksista Postdienst-työntekijöiden palvelukseen ottamisen seurauksena (esim. keskimäärin […] miljoonaa euroa vuoden 2008 osalta rasitteesta 2 – alan keskiarvosta poikkeavat sosiaaliturvakustannukset), sekä yleispalveluvelvoitteesta johtuvia rasitteita.
As with the 2002 Price cap decision, the Postal regulator approved the financing of those burdens out of the price-regulated revenues and set the price cap at an accordingly higher level.
Kuten jo vuoden 2002 hintakattopäätöksen kohdalla, postialan sääntelyviranomainen hyväksyi jälleen sen, että nämä rasitteet katetaan säännellyistä tuloista, ja määritti hintakaton sen vuoksi vastaavasti korkeammaksi.
The Postal regulator's recognition of those burdens in the 2002, 2007, and 2009 Price cap decisions has therefore remained unchanged with regard to the non-price regulated services.
Postialan sääntelyviranomaisen näille rasitteille vuosien 2002, 2007 ja 2009 hintakattopäätöksissä antama hyväksyntä on näin ollen pysynyt ennallaan hintasääntelyn ulkopuolisten palvelujen osalta.
Financial results of DPAG
4 DPAG:n taloudellinen tulos
The published accounts of DPAG do not allow for an allocation of the profits to the different services.
DPAG:n julkaistusta taseesta ei ole mahdollista selvittää voittojen jakautumista eri palvelujen osalle.
Therefore, it is not possible on the basis of the published accounts to see whether the price-regulated universal services were loss- or profit-making overall.
Näin ollen julkaistun taseen perusteella ei voida päätellä, olivatko hintasäännellyt yleispalvelut kaiken kaikkiaan alijäämäisiä vai voitollisia.
GROUNDS FOR INITIATION OF PROCEDURE
III MENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT
As the General Court confirmed in its ruling in Case T-421/07 [38], all measures under investigation have been part of the proceedings since the 1999 Opening decision, which has been continued by the 2007 Extension decision.
Kuten unionin yleinen tuomioistuin vahvisti asiassa T-421/07 [38], menettely, jota jatkettiin menettelyn laajentamisesta vuonna 2007 tehdyllä päätöksellä, koskee kaikkia menettelyn aloittamisesta vuonna 1999 tehdystä päätöksestä lähtien tutkittuja toimenpiteitä.
Pension subsidy
Eläketuki
The 2011 Extension decision considered that the pension subsidy constituted a new aid measure because Deutsche Post had, before the 1995 pension reform, been fully liable to finance the pensions costs out of own resources.
Menettelyn laajentamisesta vuonna 2011 annetussa päätöksessä todettiin, että eläketuki on uutta tukea, koska Deutsche Postin oli ennen vuoden 1995 eläkeuudistusta täytynyt rahoittaa eläkekustannukset kokonaan omista varoistaan.
Furthermore, the 2011 Extension decision rejected Germany's claim based on the Combus judgment [39] that the pension subsidy did not constitute aid.
Lisäksi kyseisessä päätöksessä torjuttiin Combus-tuomioon [39] perustunut Saksan väite, jonka mukaan eläketuki ei olisi valtiontukea.
For the compatibility assessment of the pension subsidy as compensation for ‘legacy’ pension costs (e.g. following the Commission decision on French La Poste (hereafter La Poste decision) [40], the 2011 Extension decision took into account that the claimed excess social costs have not only been compensated by the pension subsidy but also from the price-regulated revenues (e.g. burden #2 on excess social contributions).
Tutkittaessa sitä, soveltuuko eläketuki sisämarkkinoille korvauksena aikaisemmasta toiminnasta periytyvistä eläkevelvoitteista (esimerkiksi Ranskan La Postesta tehdyn komission päätöksen [40] mukaisesti, jäljempänä ’La Poste -päätös’), menettelyn laajentamisesta vuonna 2011 annetussa päätöksessä otettiin huomioon, että väitettyjä alan keskiarvosta poikkeavia sosiaaliturvakustannuksia ei korvattu pelkästään eläketuella, vaan myös säännellyistä tuotoista (esim. rasite 2 – alan keskiarvosta poikkeavat sosiaaliturvakustannukset).
When taking into account both sources of compensation, the 2011 Extension decision's calculations showed that Deutsche Post has effectively benefited from social contribution rates that have been 10 to 14 percentage points below the total compulsory social contribution rates (including employer's and employee's share) that private competitors have had to carry.
Menettelyn laajentamisesta vuonna 2011 annetussa päätöksessä esitetyistä laskelmista, joissa otettiin huomioon molemmat korvauselementit, kävi ilmi, että Deutsche Post oli todellakin pystynyt käyttämään sosiaaliturvamaksutasoa, joka oli 10–14 prosenttiyksikköä yksityisten kilpailijoiden pakollisten sosiaaliturvamaksujen (työnantajan ja työntekijän osuus) kokonaistasoa alhaisempi.
The 2011 Extension decision therefore expressed doubts about the compatibility of the pension subsidy as compensation for ‘legacy’ pension costs pursuant to Article 107(3)(c) TFEU.
Sen vuoksi menettelyn laajentamisesta vuonna 2011 annetussa päätöksessä esitettiin epäilyjä siitä, soveltuiko eläketuki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti sisämarkkinoille korvauksena aikaisemmasta toiminnasta periytyvistä eläkevelvoitteista.
Universal service compensation
Korvaus yleispalvelujen tarjoamisesta
Germany has evoked Article 106(2) TFEU as a justification for the compatibility of the public transfers and the public guarantee as compensation for the universal service obligation.
Saksa tukeutuu SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaan perustellessaan valtion korvausten ja takauksen soveltuvuutta sisämarkkinoille korvauksena yleispalveluvelvoitteesta.
Based on the Altmark judgment [41], the Commission considered in the 2007 Extension decision that the public transfers and guarantee constitute aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Menettelyn aloittamista vuonna 2007 tehdyssä päätöksessä komissio katsoi Altmark-tuomion [41] perusteella, että valtion korvaukset ja takaus olivat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
The Commission expressed doubts in the 2007 Extension decision whether the public transfers and guarantee were necessary for the fulfilment of the universal service obligations, and proportional to that end.
Menettelyn laajentamisesta vuonna 2007 tehdyssä päätöksessä komissio toi esiin epäilynsä siitä, olivatko valtion korvaukset ja takaukset tarpeen yleispalveluvelvoitteen täyttämiseksi ja asianmukaisia tähän tarkoitukseen.
WIK STUDY
IV WIK-LAUSUNTO
Description of the 2009 regulatory accounts
kohtuullisen voiton viitearvon määrittäminen, 2) kustannusten sisäisen kohdentamisen ja siirtohintasopimusten tutkiminen ja 3) yleispalveluvelvoitteen nettokustannuksista maksetun liian suuren korvauksen laskeminen. IV.1 Vuonna 2009 esitetyn lakisääteisen tuotto- ja kululaskelman kuvaus
As sought by the Commission in the information injunction of 30 October 2008, Germany eventually submitted in 2009 a complete set of regulatory accounts for the period 1990-2007 (hereafter 2009 regulatory accounts).
Komission 30 päivänä lokakuuta 2008 tekemän tietojen antamista koskevan välipäätöksen jälkeen Saksa toimitti vuonna 2009 lopulta täysimääräisen lakisääteisen tuotto- ja kululaskelman vuosilta 1990–2007, jäljempänä ’vuonna 2009 esitetty lakisääteinen tuotto- ja kululaskelma’.
The revenues
Tuotot
Deutsche Post's revenues can be classified in three broad categories:
Deutsche Postin tuotot voidaan jaotella seuraaviin kolmeen väljään luokkaan:
Price-regulated universal letter services (62 % of total revenue in the period 1990-2007)
Säännellyt yleiskirjepalvelut (62 prosenttia kokonaistuotoista vuosina 1990–2007)
The price-regulated letter services include all universal services that are provided on markets on which Deutsche Post has enjoyed a dominant market position, including those services that benefited from the grant of the exclusive right.
Hintasäänneltyjen kirjepalvelujen piiriin kuuluvat kaikki yleispalvelut, joita tarjotaan markkinoilla, joilla Deutsche Postilla oli määräävä markkina-asema, myös palvelut, joiden osalta se hyötyi yksinoikeudesta.
Those services earned 62 % of Deutsche Post's total revenues in the period 1990-2007 [42].
Näiden palvelujen osuus Deutsche Postin kokonaisvoitosta oli vuosina 1990–2007 noin 62 prosenttia [42].
Non-price regulated universal services (26 % of total revenue in the period 1990-2007)
Sääntelyn ulkopuoliset yleiskirjepalvelut (26 prosenttia kokonaistuotoista vuosina 1990–2007)
The universal parcel services have always been provided on markets open to competition, in which Deutsche Post has only held an average market share of 30 %.
Yleispalvelujen piiriin kuuluvia pakettipalveluja on tarjottu aina kilpailulle avatuilla markkinoilla, joilla Deutsche Postilla oli keskimäärin vain 30 prosentin markkinaosuus.
In the period 1990-2007, the universal parcel services raised 15 % of Deutsche Post's total revenue.
Vuosina 1990–2007 Deutsche Postin kokonaistuotosta 15 prosenttia oli peräisin yleispalveluun kuuluvista pakettipalveluista.
The non-price regulated universal letter services (e.g. catalogues, cross-border mail) achieved about 11 % of Deutsche Post's total revenue.
Hintasääntelyn ulkopuolisista yleispalvelukirjepalveluista (esim. luettelot, kansainväliset lähetykset) kertyi noin 11 prosenttia Deutsche Postin tuotoista.
Non-price regulated commercial services (12 % of total revenue in the period 1990-2007)
Sääntelyn ulkopuoliset kaupalliset palvelut (12 prosenttia kokonaistuotoista vuosina 1990–2007)
Deutsche Post has used its post shop network not only for the distribution of postal services but also to sell products and services for Postbank AG and — to a lesser degree — for Deutsche Telekom.
Deutsche Post käytti konttoriverkostoaan postipalvelujen tarjoamisen lisäksi myös Postbank AG:n ja vähemmässä määrin Deutsche Telekomin tuotteiden ja palvelujen myymiseen.
Those commercial sales services achieved about 6 % of Deutsche Post's total revenues.
Näistä kaupallisista myyntipalveluista kertyi noin 6 prosenttia Deutsche Postin kokonaistuotosta.
The commercial parcel and letter services (e.g. addressed publications) account for about 4 % of Deutsche Post's total revenues.
Kaupalliset paketti- ja kirjepalvelut (esim. osoitteelliset mainoslähetykset) muodostavat noin 4 prosentin osuuden Deutsche Postin kokonaistuotosta.
Finally, Deutsche Post provided a number of miscellaneous services, e.g. in its function as holding for international subsidiaries active in other businesses (e.g. DANZAS, DHL).
Lisäksi Deutsche Post tuotti erilaisia sekalaisia palveluja, esimerkiksi tehtävässään muilla liiketoiminta-aloilla toimivien kansainvälisten tytäryhtiöiden (esim. DANZAS, DHL) holdingyhtiönä.
Those other commercial services achieved about 2 % of Deutsche Post's total revenues.
Näistä muista kaupallisista myyntipalveluista kertyi noin 2 prosenttia Deutsche Postin kokonaistuotosta.
Average revenue shares in the period 1990-2007 (based on nominal values)
Tuottojen keskimääräinen osuus vuosina 1990–2007 (nimellisarvojen perusteella)
Deutsche Post Revenues 1990 - 2007(total 256 billion)
Deutsche Postin tuotot vuosina 1990-2007 (yht. 256 mrd. euroa)
Commercial sales services 6 %
kaupalliset myyntipalvelut 6 %
Other commercial services 2 %
muut kaupalliset palvelut 2 %
Universal regulated letter services 62 %
säännellyt kirjeyleispalvelut 62 %
Commercial parcel services 1 %
kaupalliset pakettipalvelut 1 %
Commercial letter services 3 %
kaupalliset kirjepalvelut 3%
Universal parcel services 15 %
pakettiyleispalvelut 15 %
Universal non-regulated letter services 11 %
sääntelyn ulkopuoliset kirjeyleispalvelut 11 %
The WIK study only covers commercial services that were provided together with universal services by the legal entity DPAG and its predecessor POSTDIENST.
WIK-lausunto koski ainoastaan kaupallisia palveluja, joita oikeushenkilö DPAG ja sen edeltäjä Postdienst tarjosivat yleispalvelujen yhteydessä.
Commercial services (e.g. the worldwide express operations of DHL) — which were provided by different legal entities within Deutsche Post World Net (hereafter referred to as DPWN) — were not investigated.
Se ei koskenut kaupallisia palveluja (esim. DHL:n maailmanlaajuista pikakuljetustoimintaa), joita tarjoavat muut Deutsche Post World Netiin, jäljempänä ’DPWN’, kuuluvat oikeushenkilöt.
The calculation of burdens in the 2009 regulatory accounts
Rasitteiden laskeminen vuonna 2009 esitetyssä lakisääteisessä tuotto- ja kululaskelmassa
Unlike the regulatory accounts that Deutsche Post submitted to the regulator for the 2002, 2007 and 2011 Price cap decisions, the 2009 regulatory accounts — which have never been submitted to the Postal regulator — contain a significantly higher amount of burdens that Deutsche Post allocates to the price-regulated services.
Toisin kuin lakisääteiset tuotto- ja kululaskelmat, jotka Deutsche Post esitti postialan sääntelyviranomaiselle vuosien 2002, 2007 ja 2011 hintakattopäätöksiä varten, vuonna 2009 esitetty lakisääteinen tuotto- ja kululaskelma, jota ei koskaan toimitettu postialan sääntelyviranomaiselle, sisältää huomattavasti aikaisempaa korkeamman rasitteita koskevan summan, jonka Deutsche Post kohdentaa säänneltyihin palveluihin.
Deutsche Post claims, based on the 2009 regulatory accounts, an average burden of EUR […] million for the period 1990-2006 compared to EUR […] million based on the 2002 regulatory accounts.
Vuonna 2009 esitetyn tuotto- ja kululaskelman perusteella Deutsche Post väittää rasitteen olleen keskimäärin […] miljardia euroa vuosina 1990–2006; vuonna 2002 esitetyssä lakisääteisessä tuotto- ja kululaskelmassa määrä oli […] miljardia euroa.
Claimed universal service burdens with 2009 regulatory accounts compared to approved burdens with 2002 Price cap decision (annual average, million EUR nominal value)
Yleispalvelusta aiheutuneet rasitteet vuonna 2009 esitetyn lakisääteisen tuotto- ja kululaskelman mukaan verrattuina vuoden 2002 hintakattopäätöksen yhteydessä hyväksyttyihin rasitteisiin (vuosikeskiarvo, nimellisarvo, miljoonaa euroa)
While burden #2 on excess social costs and burden #4 on supplementary pension insurance do not differ significantly between the 2002 and 2009 regulatory accounts, burden #1 on excess wages has almost […].
Rasitteen 2 (alan keskiarvosta poikkeavat sosiaaliturvakustannukset) ja rasitteen 4 (lisäeläkevakuutus) kohdalla ei ole olennaisia poikkeamia vuonna 2002 ja vuonna 2009 esitettyjen lakisääteisten tuotto- ja kululaskelmien välillä, mutta rasite 1 (alan keskiarvosta poikkeavat peruspalkat) on lähes […].
However, it has to be noted that that regulation was finally declared illegal by the Federal Administrative Court and never became legally effective.
Liittovaltion korkein hallinto-oikeus (Bundesverwaltungsgericht) kuitenkin totesi tämän asetuksen olevan lainvastainen eikä se sen vuoksi tullut koskaan voimaan.
Furthermore, Deutsche Post claims with the 2009 regulatory accounts a new ‘infrastructure mail’ burden that shows the incremental costs of the sixth delivery day (e.g. on average EUR […] million per year).
Deutsche Post toi tämän lisäksi vuonna 2009 esitetyssä lakisääteisessä tuotto- ja kululaskelmassa esiin uuden ”kirjeinfrastruktuuria” koskevan rasitteen, joka kattaa viikon kuudenteen postinjakelupäivään liittyvät lisäkustannukset (keskimäärin […] miljoonaa euroa vuodessa).
The calculation is based on the counterfactual scenario that, without the universal service obligation, Deutsche Post would since 1990 have delivered mail on only five instead of six days.
Laskelma perustuu vaihtoehtoiseen oletukseen, jonka mukaan ilman yleispalveluvelvoitetta Deutsche Post jakelisi postia ainoastaan viitenä päivänä viikossa kuuden sijaan.
It is calculated based on the remuneration that Deutsche Post paid to third-party agents for sales services in 2007.
Rasite 3 lasketaan sen maksun pohjalta, jota Deutsche Post maksoi vuonna 2007 myyntipalveluista kolmansille.
The profit margins in the 2009 regulatory accounts
Vuonna 2009 esitettyyn lakisääteiseen tuotto- ja kululaskelmaan sisältyvät voittomarginaalit
The allocation of the burdens to the price-regulated universal letter services provides a significant relief for the non-price regulated services from costs that were incurred for them (e.g. wage and social costs).
Rasitteiden kohdentaminen hintasäänneltyihin yleispalvelukirjepalveluihin supistaa huomattavasti hintasääntelyn ulkopuolisten palvelujen kustannuksia, kuten palkka- ja sosiaaliturvakustannuksia.
That reallocation leads to significantly positive profit margins of [15 to 25 %] on sales for the commercial services and losses of almost [0 to 10 %] on sales for the price-regulated letter services.
Tämä uudelleenkohdentaminen johtaa kaupallisten palvelujen kohdalla selkeästi positiivisiin, noin [15–25 prosentin] voittomarginaaleihin ja hintasäänneltyjen kirjepalvelujen kohdalla lähes [0–10 prosentin] tappioihin.
While Deutsche Post shows in its annual accounts very high profits for its letter division (see also Section V.3), those profits are more than eaten up by the burdens that have been shifted from the non-price regulated to the price regulated services.
Deutsche Post on tilinpäätöstensä mukaan saavuttanut erittäin suuria voittoja kirjetoimialallaan (ks. myös jakso V.3), mutta hintasääntelyn ulkopuolisista palveluista hintasäänneltyihin palveluihin siirretyt rasitteet enemmän kuin syövät nämä voitot.
Average returns on sales based on 2009 regulatory accounts
Keskimääräiset myyntituotot vuonna 2009 esitetyn lakisääteisen tuotto- ja kululaskelman perusteella
Profit benchmarking
2 Vertailuanalyysi kohtuullisen voiton määrittämiseksi
Deutsche Post's value chain: low-tech operations and low level of business risk
Deutsche Postin arvoketju: matalan teknologian toiminta ja vähäinen liiketoimintariski
An analysis of the value chain and the assumed business risks is indispensable to prepare the profit benchmarking and the evaluation of the cost allocation.
Valmisteltaessa vertailuanalyysiä kohtuullisen voiton määrittämiseksi ja kustannusten kohdentamisen arvioimiseksi on tarpeen analysoida arvoketjua ja liiketoimintariskejä.
Only if the function and risk characteristics are known is it possible to search for a set of ‘comparable’ companies and to calculate a benchmark for the reasonable profit which Deutsche Post shall earn.
Ainoastaan siten, että tunnetaan toiminta- ja riskiominaisuudet, voidaan etsiä ”vertailukelpoisten” yritysten ryhmä ja laskea Deutsche Postin kohtuullista voittoa koskeva vertailuarvo.
The value chain of a low-tech business
Matalan teknologian liiketoiminta-alan arvoketju
Deutsche Post's value chain can be divided into two main functions:
Deutsche Postin arvoketju voidaan jakaa kahteen päätoiminta-alaan:
Nationwide delivery network for the distribution of letters and parcels,
koko maan laajuinen kirjelähetysten ja pakettien lähetys- ja toimitusverkosto,
Nationwide network of post shops.
koko maan laajuinen postikonttoriverkosto.
The logistics of a parcel and letter network is a low-tech business that does not involve large research or development efforts.
Kirje- ja pakettiverkoston logistiikka on matalan teknologian liiketoiminta-ala, joka ei edellytä laajaa tutkimus- eikä kehitystoimintaa.
Thus all other operators in the industry work in a similar and standardised way.
Sen vuoksi kaikki alan muutkin toimijat toimivat vastaavalla, standardoidulla tavalla.
Such activities are therefore often labelled as ‘routine’ functions.
Tämänkaltaista toimintaa kutsutaan usein ”rutiinitoiminnaksi”.
The high degree of outsourcing that Deutsche Post undertakes to third parties also proves their routine nature.
Näiden toimintojen rutiininomainen luonne käy ilmi myös siitä, että Deutsche Post on ulkoistanut niitä huomattavassa määrin.
The same goes for the sales services that are performed through the nationwide shop network and have also increasingly been outsourced.
Tämä koskee myös koko maan kattavan konttoriverkoston kautta toimitettuja palveluja, joita niitäkin on ulkoistettu yhä enenevässä määrin.
Apart from those routine functions, the main intangibles of Deutsche Post are the customer base, the brand name and the strong market position, especially in the letter markets.
Näiden rutiinitoimintojen ohella Deutsche Postin tärkeimmät aineettomat arvot ovat sen asiakaskunta, tuotenimi ja vahva markkina-asema, ennen kaikkea kirjemarkkinoilla.
Instead, it could rely on its legally guaranteed market position until 2007.
Niinpä Deutsche Postin ei tarvinnut toteuttaa laajoja markkinointi-investointeja, vaan se saattoi vuoteen 2007 saakka luottaa lainsäädännöllä taattuun markkina-asemaansa.
Therefore, Deutsche Post should not be allowed any remuneration for those intangibles.
Sen vuoksi Deutsche Postin ei olisi aiheellista saada korvausta näistä aineettomista arvoista.
Low risk due to public measures
Valtion toimenpiteistä johtuva vähäinen riski
Deutsche Post was exposed to fewer risks both for regulated as well as non-regulated services than competitors for several reasons.
Deutsche Postilla oli monestakin eri syystä sekä säänneltyjen että sääntelyn ulkopuolisten palvelujen alalla vähäisempi riski kuin sen kilpailijoilla.
Firstly, Deutsche Post was protected by a legal monopoly until 2007 for its letter services.
Ensinnäkin Deutsche Postin suojana oli vuoteen 2007 saakka lainsäädännöllä taattu kirjemonopoli.
Furthermore, within the scope of regulated letter services, Deutsche Post benefited from a market share of 90 % and a non-existing or low level of competition.
Lisäksi se hyötyi siitä, että sillä oli kaikkien säänneltyjen kirjepalvelujen alalla 90 prosentin markkinaosuus, sekä siitä, että kilpailua ei ollut joko lainkaan tai vain hyvin vähän.
The regulated services accounted for almost two-thirds of Deutsche Post's revenues.
Deutsche Postin tuotosta lähes kaksi kolmasosaa kertyi hintasäännellyistä palveluista.
Secondly, the Postal regulator approved a price cap for regulated letter services.
Toiseksi postialan sääntelyviranomainen määritteli säännellyille kirjepalveluille hintakaton.