natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The ROCE is the ratio of EBIT over capital employed; the ROA is the ratio of EBIT over total assets; the ROE is the ratio of EBIT over equity and the ROS is the ratio of EBIT over sales (see also section 5.1.5 of the WIK study).
ROCE on käyttökate (EBIT) suhteessa käytettyyn pääomaan; ROA on käyttökate suhteessa kaikkiin omaisuuseriin; ROE on käyttökate suhteessa omaan pääomaan ja ROS on käyttökate suhteessa myyntiin (ks. WIK:n tutkimuksen 5.1.5 jakso).
EBIT is earnings (profit) before interest and tax.
EBIT vastaa tulosta ennen korkoja ja veroja.
The EBIT margin is equivalent to the ROS.
Käyttökatemarginaali vastaa nettovoittoa suhteessa myynnin määrään (ROS).
The three samples were constructed by progressively relaxing some of the criteria related to the level of comparability of the selected companies’ activities to those of DP.
Kolme otantaryhmää muodostettiin lieventämällä asteittain tiettyjä kriteerejä, jotka liittyivät valittujen yritysten toiminnan vertailukelpoisuuteen DP:n toiminnan kanssa.
According to WIK this should ensure a minimum of scale economies (see, for example, Table 7, p. 76).
WIK:n mukaan näin voidaan varmistaa mittakaavaetujen vähimmäistaso (ks. esim. taulukko 7, s. 76).
WIK reports results separately for the two periods to indicate that the data for the period before 1998 ‘must be handled carefully’.
WIK esittää erikseen näiden kahden jakson tulokset. Se haluaa näin osoittaa, että ennen vuotta 1998 alkavaa jaksoa koskeviin tietoihin on suhtauduttava varauksella.
The interquartile range is the range between the 25th percentile and the 75th percentile of the distribution, where the 25th percentile and the 75th percentile are the points below which respectively 25 % and 75 % of the observations in the data set fall.
Kvartiilivälillä tarkoitetaan 25. prosenttipisteen ja 75. prosenttipisteen väliä jakaumasta. Nämä 25. ja 75. prosenttipisteet ovat pisteitä, joihin alle 25 prosenttia ja 75 prosenttia kaikista havaintoarvoista sijoittuu.
In other words, the interquartile range does not include the lowest 25 % and the highest 25 % of data points.
Toisin sanoen kvartiilliväli ei sisällä 25 prosenttia alhaisimmista ja 25 prosenttia korkeimmista arvoista.
A related concept used in the WIK study is the 50th percentile, or the median, which equals the point of the distribution compared with which half of the observations have a lower value and half have a higher value.
WIK:n tutkimuksessa käytetty, tähän liittyvä käsite on 50. prosenttipiste eli mediaani, johon verrattuna puolet arvoista on pienempiä ja puolet suurempia.
Here, the number of employees is a proxy for size.
Tässä koko on määritelty työntekijöiden määrän perusteella.
See Table 1 on p. 7 and the discussion in paragraph 26.
Ks. taulukko 1, s. 7, ja arviointi 26 kappaleessa.
See Table 3, p. 20.
Ks. taulukko 3, s. 20.
The Commission has calculated the 25th percentile to be […] %.
Komission laskelmien mukaan 25. prosenttipiste on […] %.
The trimmed mean is calculated by excluding the top 10 % and the bottom 10 % of the observations (given that the sample contains 73 observations, this means that the top seven and the bottom seven observations are excluded).
Leikattu keskiarvo lasketaan jättämällä laskemien ulkopuolelle 10 prosenttia parhaista ja 10 prosenttia heikoimmista arvoista (otanta koostuu 73 arvosta, joten laskelmien ulkopuolelle jätetään 7 ensimmäistä ja 7 viimeistä arvoa).
The Winsorised mean is obtained by replacing the top seven and the bottom seven observations respectively with the next highest and lowest observations.
Winsor-menetelmän mukaan laskettu keskiarvo saadaan korvaamalla seitsemän ensimmäistä ja seitsemän viimeistä arvoa niitä seuraavilla arvoilla.
The analysis does not specify how the maximum risk premium is to be determined.
Analyysissa ei täsmennetä, miten riskilisän enimmäismäärä määritetään.
More specifically, only companies with more than 1000 employees and those with either more than EUR 100 million in revenues or assets are included in the sample.
Otantaan sisältyy ainoastaan yrityksiä, joilla on yli 1000 työntekijää ja joiden tulot tai omaisuuserät ovat yhteensä yli 100 miljoonaa euroa.
Deloitte considers that particular business characteristics arise from the requirement for a universal service provider to operate a complex collection and delivery network.
Deloitten mukaan liiketoiminnan erityispiirteet johtuvat siitä, että yleispalvelun tarjoajan velvollisuutena on ylläpitää monimutkaista keräys- ja jakeluverkostoa.
See Table 6, p. 36.
Ks. taulukko 6, s. 36.
The list of benchmark companies in each of the three sectors is given in Table 3, p. 31.
Luettelo kullakin kolmella alalla toimivista viiteyrityksistä on esitetty taulukossa 3, s. 31.
Note that this problem is particularly relevant for the postal and parcels sample, for which, according to Table 5, p. 35, the number of observations per year ranges from 2 to 4 for the period 1990-1997, as compared with 5 to 7 for the period 1998-2007.
Ongelma liittyy erityisesti posti- ja pakettialaan. Kuten taulukosta 5, s. 35, käy ilmi, niiden tapauksessa havaintoja on 2–4 kaudella 1990–1997, kun kaudella 1998–2007 havaintoja on 5–7 vuodessa.
The Commission’s calculations show that the results for the sample including all sectors do not differ materially if only the period 1998-2007 is considered.
Komission laskelmien mukaan otannasta saadut tulokset, jotka käsittävät kaikki toimialat, eivät vaihtele merkittävästi, vaikka vain kausi 1998–2007 otettaisiin huomioon.
To derive the annual mean ROS for the postal and parcel sector for the period before 1997, Deloitte uses the average ROS of all sectors in this period adjusted upwards by the difference between the ROS of the postal and parcel sector and the ROS of all sectors for the period 1998-2007.
Jotta voidaan määrittää posti- ja pakettialan vuotuinen keskimääräinen ROS-arvo vuotta 1997 edeltävälle kaudelle, Deloitte käyttää kaikkien toimialojen keskimääräistä ROS-arvoa kyseisellä kaudella, mihin lisätään posti- ja pakettialan ROS-arvon ja kaikkien alojen ROS-arvon välinen erotus kaudella 1998–2007.
The average upper bound is 11,7 % and the average lower bound is 6,1 %.
Vaihteluvälin keskimääräinen yläraja on 11,7 prosenttia ja keskimääräinen alaraja on 6,1 prosenttia.
If the same calculations are performed on the sample including all sectors, the average upper bound is 10,6 % and the average lower bound is 6,1 %.
Jos samat laskelmat tehdään kaikki alat käsittävästä otannasta, vaihteluvälin keskimääräinen yläraja on 10,6 prosenttia ja keskimääräinen alaraja 6,1 prosenttia.
These criticisms have also been expressed in the Deloitte II and CRA studies.
Samaa kritiikkiä esitettiin myös Deloitte II – ja CRA:n tutkimuksissa.
WIK includes companies with an annual turnover of EUR 3 million.
WIK ottaa huomioon yritykset, joiden liikevaihto on 3 miljoonaa euroa.
Deloitte study, pp. 36-37.
Deloitten tutkimus, s. 36–37.
WIK study, p. 87.
WIK:n tutkimus, s. 87.
CRA, p. 8.
CRA, s. 8.
According to DPLP, 66 % of its costs are fixed (see ‘Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010’, slide 8).
DPLP:n mukaan 66 prosenttia sen kustannuksista on kiinteitä (ks. ”Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992–2010”, kalvo 8.)
This applies especially to Deloitte’s narrow sample of postal and parcel companies.
Tämä koskee erityisesti Deloitten määrittämää posti- ja pakettialan yritysten suppeaa ryhmää.
The ROCE can be understood as an (imperfect) accounting proxy for the relevant economic return, the IRR on the capital invested.
ROCE voidaan ymmärtää kyseisen tuoton (summittaiseksi) kirjanpidolliseksi likiarvoksi, IRR puolestaan sijoitetun pääoman likiarvoksi.
See Oxera (2003), Damodaran (2007).
Ks. Oxera (2003), Damodaran (2007).
An examination of Deutsche Post’s Annual Reports suggests that the capital intensity (the ratio of segment assets over total segment revenue as a proxy) of DHL, its express parcel subsidiary, is higher than that of DP’s mail activities (see 2004 Annual Report, p. 90, Table 9, Segment Reporting).
Deutsche Postin vuosikertomusten tarkastelun perusteella vaikuttaa siltä, että sen pikalähetysalan tytäryhtiön DHL:n pääomaintensiteetti (toimialakohtaisten omaisuuserien ja toimialakohtaisten tulojen kokonaismäärän suhde likiarvona) on korkeampi kuin DP:n postipalvelujen (ks. vuosikertomus 2004, s. 90, taulukko 9, ”Segment Reporting”).
See also WIK letter of 5.11.2010.
Ks. myös WIK, 5.11.2010 päivätty kirje.
In the Commission’s view, it is preferable in the present case to consider the median ROS rather than the mean ROS, given that the former measure is less exposed to outliers than the latter.
Komissio mielestä tässä tapauksessa on suositeltavaa ottaa huomioon mieluummin ROS:n mediaani kuin keskimääräinen ROS-arvo, sillä ääriarvot vaikuttavat vähemmän ensimmäiseen lukuun.
The Commission notes that both the median and the mean are measures of central tendency and are commonly used when characterising the ‘average’.
Komissio toteaa, että mediaani ja keskiarvo ovat keskimääräisen suuntauksen mittoja ja niitä käytetään yleisesti ilmaisemaan ”keskivertoarvoa”.
It should be noted that all three expert reports proposed time-invariant benchmarks for the reasonable ROS, i.e. uniform benchmarks applicable for the whole period under consideration.
On huomattava, että näissä kolmessa asiantuntijalausunnossa ehdotettiin ajan myötä samoina pysyviä kohtuullisen ROS:n viitearvoja. Toisin sanoen samoja viitearvoja ehdotetaan sovellettavaksi koko tarkastelujaksoon.
The Commission does not propose to take the time dimension into account as such, but to differentiate between the various regulatory periods, which is conceptually different.
Komissio ei ehdota, että aikatekijä otettaisiin sellaisenaan huomioon vaan että eri sääntelyjaksot erotettaisiin toisistaan, mikä on käsitteellisesti eri asia.
As suggested, for instance, by CRA, see recital 280 above.
Kuten esimerkiksi CRA ehdottaa, ks. johdanto-osan 279 kappale.
The latter approach could be more appropriate if the Commission had a relevant sample of firms comparable to DPLP. The question would be whether a certain observed profit level for DPLP would, from a statistical point of view, be significantly different from the sample mean.
Käytännössä viimeksi mainittu lähestymistapa voisi olla asianmukaisempi, jos komissiolla olisi soveltuva otanta DPLP:n kanssa vertailukelpoisia yrityksiä ja tarkoitus olisi selvittää, poikkeaako DPLP:n tapauksessa havaittu tietty tuottotaso tilastolliselta kannalta huomattavasti otannan keskiarvosta.
In this context, the Commission notes that Deloitte’s third-quartile estimate, especially for the narrow postal and parcel sample, may be particularly sensitive to the small sample size.
Komissio toteaa, että otannan kapea-alaisuus voi vaikuttaa Deloitten arvioon kolmannesta kvartiiilista erityisesti posti- ja pakettipalveluja koskevan suppean otannan osalta.
See recital 308.
Ks. johdanto-osan 306 kappale.
The results presented in the CRA study are based on the overall (pooled) sample and, unlike the Deloitte or WIK results, do not represent averages of the annual estimates.
CRA:n tutkimuksessa esitetyt tulokset perustuvat (yhdistettyyn) kokonaisotantaan eivätkä ne edusta Deloitten ja WIK:n tulosten tavoin vuotuisten estimaattien keskiarvoja. Johdonmukaisuuden vuoksi komissio on laskenut vuotuisten mediaanien keskiarvon CRA:n otannan perusteella.
In order to ensure consistency, the Commission has calculated the average annual median from the CRA sample and the result (6,7 %) does not differ materially from the overall median reported in the CRA study (6,6 %).
Tulos (6,7 %) ei poikkea tuntuvasti CRA:n tutkimuksessa esitetystä kokonaismediaanista (6,6 %).
‘On the basis of the analysis of costs and revenues mentioned in point 1, carried out by the IBPT/BIPT in conjunction with the College of Commissioners of La Poste, and taking account of the savings measures planned by the management of La Poste in order to align the structure of La Poste’s costs with the European average for the sector, the State’s financial contribution mentioned in point 1 is fixed at an annual amount of EUR 290613000 for each of the periods 24/09/05-23/09/06, 24/09/06-23/09/07, 24/09/07- 23/09/08, 24/09/08-23/09/09, 24/09/09-23/09/10.’
”Sur la base d’une analyse des coûts et revenus visés au point 1o, réalisée par l’IBPT en collaboration avec le Collège des Commissaires de LA POSTE, et compte tenu des mesures d’économie prévues par le management de LA POSTE afin d’aligner la structure des coûts de LA POSTE sur la moyenne européenne du secteur, l’intervention financière de l’État visée au point 1o est fixée à un montant annuel de 290613000 euros, pour chacune des périodes 24/09/05–23/09/06, 24/09/06–23/09/07, 24/09/07–23/09/08, 24/09/08–23/09/09, 24/09/09–23/09/10”. (IBPT:n yhdessä La Posten hallintoneuvoston (Collège des Commissaires) kanssa toteuttaman, 1 kohdassa tarkoitettujen menojen ja tulojen analyysin perusteella ja ottaen huomioon La Posten johdon suunnittelemat säästötoimenpiteet, joilla pyritään saamaan La Posten kustannusrakenne vastaamaan alan eurooppalaista keskiarvoa, 1 kohdassa tarkoitetun valtion rahoitustoimenpiteen vuotuiseksi määräksi vahvistetaan 29061300 euroa kausilla 24.9.2005–23.9.2006, 24.9.2006–23.9.2007, 24.9.2007–23.9.2008, 24.9.2008–23.9.2009 ja 24.9.2009–23.9.2010).
Confirmation of this view as regards the second and third management contracts can be found in the Belgian submission of 14 December.
Tämä toista ja kolmatta hallinnointisopimusta koskeva näkemys esitetään Belgian viranomaisten 14.12.2011 päivätyssä asiakirjassa.
Slide 29 of this submission indicates that, in the second and third management contracts, compensation was based on real costs (not on lump sums).
Kyseisen asiakirjakokonaisuuden kalvo 29 osoittaa, että toisessa ja kolmannessa hallinnointisopimuksessa korvaus perustuu todellisiin kustannuksiin (eikä kyse ole kiinteämääräisestä korvauksesta).
Thus, Article 3 of the second management contract (1997-2001) states: ‘La Poste invoices the State periodically, on the basis of real costs, for the services supplied at a price lower than cost price.’
Toisen hallinnointisopimuksen (1997–2001) 3 artiklassa määrätään seuraavaa: ”LA POSTE facture périodiquement à l’État, sur la base des coûts réels, les prestations fournies à un prix inférieur au prix de revient.” (La Poste laskuttaa säännöllisesti todellisten kustannusten perusteella valtiolta palvelut, jotka se on tarjonnut alle kustannushintojen.).
The submission does not give any indication of the relative weightings of the different risk factors.
Asiakirjassa ei ole mainintaa eri riskitekijöiden painoarvosta.
Paragraph 17 thereof.
Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavaa korvausta koskevien puitteiden 17 kohta.
Article 19: ‘La Poste shall maintain basic network infrastructure for collection, sorting, transport and appropriate distribution in order to meet its obligations regarding the provision of the universal service and other public service missions mentioned in Article 2 of this management contract.’
Sopimuksen 19 artiklassa todetaan: ”La Poste maintiendra une infrastructure de base du réseau de collecte, tri, transport et distribution appropriée pour respecter ses obligations relatives à la prestation du service universel et autres missions de service public visées à l’article 2 du présent contrat de gestion” (La Poste ylläpitää keräys-, lajittelu-, kuljetus- ja jakeluverkon perusinfrastruktuuria, joka soveltuu yleispalvelun ja muiden tämän hallinnointisopimuksen 2 artiklassa tarkoitettujen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseen).
Post offices are stand-alone outlets run and staffed by DPLP itself, whereas points poste are service counters located in third-party premises, such as supermarkets or bookstores, operating without DPLP personnel.
Postitoimistot ovat DPLP:n henkilöstön hoitamia itsenäisiä postin asiointipisteitä. Palvelupisteet ovat puolestaan kolmansien tiloissa, kuten valintamyymälöissä tai kirjastoissa, sijaitsevia asiointipisteitä, joita DPLP:n henkilöstö ei hoida.
While all the costs of post offices are borne by DPLP, third parties hosting a point poste receive only service fees for the postal operations carried out there.
DPLP vastaa kaikista postitoimistojen kustannuksista, mutta palvelupistettä hoitavat kolmannet saavat korvauksen ainoastaan suorittamistaan postipalveluista.
As a result, points poste are much less costly for DPLP to run than separate, stand-alone post offices.
Tästä seuraa, että palvelupisteet maksavat huomattavasti vähemmän DPLP:lle kuin erilliset itsenäiset postitoimistot.
First management contract, Article 1 of the amendment of 10.5.1995; second management contract, Article 4; third management contract, Article 22; fourth management contract, Article 19.
Ensimmäinen hallinnointisopimus: 1 artiklan muutos 10.5.1995; toinen hallinnointisopimus: 4 artikla; kolmas hallinnointisopimus: 22 artikla ja neljäs hallinnointisopimus: 19 artikla.
Directive 2002/39/EC, recital 6 and Directive 2008/6/EC, recitals 18-22.
[120] Direktiivi 2002/39/EY, johdanto-osan 6 kappale, ja direktiivi 2008/6/EY, johdanto-osan 18–22 kappale.
Letter from the Belgian authorities of 20 December 2011.
Belgian viranomaisten kirje, 20.12.2011.
The Belgian authorities consider, in particular, that the global approach for pre-2006 periods has been confirmed by Commission Decision 2011/747/EU of 24 May 2011 on State aid C 88/97 implemented by France in favour of Crédit Mutuel (OJ L 309, 24.11.2011, p. 23).
Belgian viranomaiset katsovat erityisesti, että yhteenlaskumenetelmän soveltaminen vuotta 2006 edeltävään aikaan on vahvistettu komission päätöksessä 2011/747, annettu 24 päivänä toukokuuta 2011, valtiontuesta C 88/97, jonka Ranska on toteuttanut Crédit mutuelin hyväksi (EUVL L 309, 24.11.2011, s. 23).
SGEI Framework, paragraph 12(d).
Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavaa korvausta koskevien puitteiden 12 d kohta.
The Belgian authorities submitted comments on 13 August 2009 and made further submissions on 10 September 2009, 12 October 2009, 23 April 2010, 26 April 2010, 19 October 2010, 19 November 2010, 21 December 2010, 18 January 2011, 17 February 2011, 2 March 2011, 29 March 2011, 11 April 2011, 10 May 2011, 27 May 2011, 14 June 2011, 10 August 2011, 26 August 2011, 7 October 2011, 14 December 2011, 19 December 2011, 20 December 2011 and 26 December 2011.
Belgian viranomaiset toimittivat huomautuksensa 13 päivänä elokuuta 2009. Lisäksi ne esittivät täydentäviä huomautuksia 10 päivänä syyskuuta 2009, 12 päivänä lokakuuta 2009, 23 päivänä huhtikuuta 2010, 26 päivänä huhtikuuta 2010, 19 päivänä lokakuuta 2010, 19 päivänä marraskuuta 2010, 21 päivänä joulukuuta 2010, 18 päivänä tammikuuta 2011, 17 päivänä helmikuuta 2011, 2 päivänä maaliskuuta 2011, 29 päivänä maaliskuuta 2011, 11 päivänä huhtikuuta 2011, 10 päivänä toukokuuta 2011, 27 päivänä toukokuuta 2011, 14 päivänä kesäkuuta 2011, 10 päivänä elokuuta 2011, 26 päivänä elokuuta 2011, 7 päivänä lokakuuta 2011, 14 päivänä joulukuuta 2011, 19 päivänä joulukuuta 2011, 20 päivänä joulukuuta 2011 ja 26 päivänä joulukuuta 2011.
They pointed out that they had lodged an appeal on 22 April 2009 against the CFI judgment of 10 February 2009 and provided clarifications regarding the compensation for the public services and other ad hoc measures in favour of DPLP.
Viranomaiset ilmoittivat hakeneensa 22 päivänä huhtikuuta 2009 muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 10 päivänä helmikuuta 2009 antamaan tuomioon ja esittivät täsmentäviä tietoja julkisen palvelun korvauksesta ja muista DPLP:n hyväksi toteutetuista tapauskohtaisista toimenpiteistä.
Between 1972 and 1996 pensions were paid under a pay-as-you-go scheme.
Vuosina 1972–1996 eläkkeet maksettiin jakojärjestelmän mukaan.
Under this scheme, DPLP reimbursed the State for pensions that the State paid to retired former civil servant employees [17] for pension rights they had accumulated since 1972, when the Belgian Post Office had become a separate accounting entity within the State (Régie des Postes).
Jakojärjestelmän mukaisesti DPLP hyvitti valtiolle sen maksaman määrän eläkkeelle jääneiden virkamiesten eläkeoikeuksista [17], joita virkamiehille oli kertynyt vuodesta 1972 alkaen. Kyseisenä vuonna Belgian postista oli tullut kirjanpidollisesti valtiosta erillinen yksikkö (valtion postilaitos).
These buildings were distinct from and additional to the original assets, which had been separated from the State property when the Post Office became a separate State agency (Régie des Postes) in 1971.
Nämä kiinteistöt eivät kuuluneet niihin omaisuuseriin, jotka oli erotettu valtiolle kuuluvista omaisuuseristä heti silloin, kun postista tuli erillinen valtion postilaitos vuonna 1971.
The Régie des Postes was already the legal owner of the assets that had been included in its balance sheet.
Postilaitoksella oli jo tuolloin hallussaan omaisuuseriä, jotka otettiin huomioon sen taseessa.
The agreement signed between DPLP and the EIB on 22 December 2004 enabled DPLP to use the EIB credit facility until 10 June 2008.
DPLP:n ja EIP:n välillä 22 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn lainasopimuksen perusteella DPLP:llä oli mahdollisuus käyttää EIP:n luottojärjestelyä 10 päivään kesäkuuta 2008 asti.
Making use of this facility, DPLP requested EUR 100 million on 8 November 2007, which it received on 5 December 2007.
DPLP käytti luottojärjestelyä ja pyysi 100 miljoonan euron lainaa 8 päivänä marraskuuta 2007. Se sai kyseisen määrän käyttöönsä 5 päivänä joulukuuta 2007.
Interest is payable quarterly (5 December, 5 March, 5 June, 5 September).
Korkoa maksetaan neljännesvuosittain (5 päivänä joulukuuta, 5 päivänä maaliskuuta, 5 päivänä kesäkuuta ja 5 päivänä syyskuuta).
However, they argue that, because the first investigative act of the Commission took place in December 2002, measures before December 1992 should be left outside the scope of the investigation.
Viranomaiset esittävät sitä vastoin, että koska komissio laati ensimmäisen tutkinta-asiakirjan joulukuussa 2002, tutkintaan ei pitäisi sisällyttää ennen joulukuuta 1992 toteutettuja toimenpiteitä.
This concerns the transfer of buildings and the first annual subsidy paid in 1992.
Tämä periaate koskee kiinteistöjen siirtoa ja ensimmäistä, vuonna 1992 maksettua vuotuista avustusta.
It cannot be denied that DPLP would have faced significantly higher costs if it had had to finance pensions for all retired civil servants from its own resources after 1997.
On kiistatonta, että DPLP:n olisi pitänyt vastata huomattavasti korkeammista kustannuksista, jos sen olisi pitänyt rahoittaa omista varoistaan kaikkien virkamiestensä eläkkeet vuoden 1997 jälkeen.
It is evident that, without any aid, the change of legal form from public administration to private-law company would have been hampered.
On ilmeistä, että ilman tukea siirtyminen julkisoikeudellisesta asemasta yksityiseksi yritykseksi olisi vaarantunut.
1997 capital injections: the Belgian authorities have acknowledged that the 1997 capital injections of EUR 62 million were in fact a delayed payment of SGEI compensation for 1996.
Pääomasijoitukset vuonna 1997: Belgian viranomaiset ovat myöntäneet, että vuonna 1997 toteutetut 62 miljoonan euron pääomasijoitukset olivat käytännössä viivästynyttä korvausta yleishyödyllisistä palveluista, ja korvaus olisi pitänyt maksaa vuonna 1996.
Therefore, they should be assessed on the same basis as the annual compensation.
Tästä syystä näitä pääomasijoituksia on arvioitava samoin perustein kuin vuotuisia korvauksia.
Moreover, the potential uncertainty for a private investor that may have arisen from the non-notified aid in favour of DPLP was mitigated by the formal authorisation to proceed with the capital injection granted by the Commission in its 2003 decision.
Yksityissijoittajalle mahdollisesti aiheutuvaa epävarmuutta siitä, että DPLP:n hyväksi oli myönnetty ilmoittamatonta tukea, lievensi vuonna 2003 annetussa komission päätöksessä pääomasijoitukselle annettu virallinen hyväksyntä.