natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, and for this reason too, the conditions set out in Article 3(2) of the Sernam 2 Decision were not observed.
Tästä seuraa, että Sernam 2 -päätöksessä asetettuja ehtoja ei ole noudatettu.
The transfer is not limited to the assets owned by Sernam SA at the time of the Sernam 2 Decision, but were increased by EUR 59 million
Siirtoa ei ole rajattu Sernam SA:n hallussa Sernam 2 -päätöksen hyväksymisajankohtana olleisiin varallisuuseriin, vaan varoja korotettiin 59 miljoonalla eurolla
The transfer of the business did not take place through a transparent and open procedure
Toimintaa ei ole siirretty läpinäkyvää ja avointa menettelyä noudattaen
The French authorities at first organised a transparent and open procedure.
Ranskan viranomaiset järjestivät aluksi läpinäkyvän ja avoimen menettelyn.
However, at the end of this procedure, SNCF had not received any binding offer.
Tämän menettelyn päätteeksi SNCF ei kuitenkaan ollut saanut yhtään sitovaa tarjousta.
Following the failure of the transparent and open procedure, the contract concerning the various operations for the transfer of Sernam SA’s business was concluded with Financière Sernam.
Kun läpinäkyvä ja avoin menettely oli epäonnistunut, Sernam SA:n toiminnan siirtotoimenpiteitä koskeva sopimus tehtiin Financière Sernamin kansa.
Since the latter did not participate as such and in an autonomous manner in the transparent and open procedure, the transfer of the business finally did not take place through a transparent and open procedure.
Koska Financière Sernam ei ollut erillisenä yhtiönä osallistunut läpinäkyvään ja avoimeen menettelyyn, toiminnan siirto ei lopulta tapahtunut läpinäkyvää ja avointa menettelyä noudattaen.
For this reason too, the conditions set out in Article 3(2) of the Sernam 2 Decision were not observed.
Myös tästä seuraa, että Sernam 2 -päätöksen 3 artiklan 2 kohdassa asetettuja ehtoja ei ole noudatettu.
The ultimate purpose of a sale of assets was not observed
Varojen myynnin tarkoitukseen liittyvää velvoitetta ei ole noudatettu
Recital 217 of the Sernam 2 Decision explains the ultimate purpose of a sale of assets as follows:
Sernam 2 -päätöksen johdanto-osan 217 kappaleessa selvennetään varojen myynnin tarkoitusta seuraavasti:
‘Sernam […] will cede its market shares to the independent acquiring party (which will de facto continue its activities with Sernam’s assets).’
”Sernam […] luovuttaisi markkinaosuutensa riippumattomalle ostajalle (joka voisi tosiasiallisesti jatkaa toimintaansa Sernamin varoin)”.
The ultimate purpose of a sale of assets was therefore to cede market shares and Sernam SA’s assets, and to allow a third party to use these assets.
Varojen myynnin tarkoituksena oli siis vapauttaa Sernam SA:n markkinaosuudet ja varat sekä tarjota kolmannelle osapuolelle mahdollisuus käyttää kyseisiä varoja.
The sale of the assets therefore aimed to break off Sernam SA’s economic activity.
Varojen myynnillä pyrittiin siis lopettamaan Sernam SA:n taloudellinen toiminta.
However, in the present case, Sernam SA was acquired in its entirety by its management, regrouped in the future Financière Sernam.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa Sernam SA:n osti kokonaisuudessaan samaan konserniin kuuluva yritys, joka sulautettiin tulevaan Financière Sernamiin. Taloudellisen toiminnan jatkuminen on täydellistä.
The economic continuity is total; furthermore, the undertaking has been released from a significant part of its debt and received new capital amounting to EUR 59 million, of which EUR 57 million remains the economic responsibility of SNCF.
Lisäksi yritys vapautui merkittävästä osasta velkojaan ja sai uutta pääomaa 59 miljoonaa euroa, josta 57 miljoonaa on taloudellisesti edelleen SNCF:n vastuulla.
Consequently, apart from the fact that the operation put in place does not comply with the conditions set out in Article 3(2) of the Sernam 2 Decision, it does not allow the objectives pursued by this decision to be attained either.
Sen lisäksi, että toteutettu toimenpide ei noudata Sernam 2 -päätöksen 3 artiklan 2 kohdassa asetettuja ehtoja, se ei siis myöskään mahdollista kyseisen päätöksen tavoitteiden saavuttamista.
On the contrary, it leads to strengthening of the economic entity which is liable to increase the distortions of competition that the measures imposed by the decision aimed precisely to allay.
Tätä vastoin se johtaa taloudellisen yksikön vahvistumiseen tavalla, joka on omiaan lisäämään kilpailun vääristymistä, vaikka päätöksellä asetetuilla toimenpiteillä nimenomaan pyrittiin sitä vähentämään.
The arguments presented by France do not allow compliance with Article 3(2) of the Sernam 2 Decision to be shown
Ranskan esittämien perusteluiden avulla ei voida osoittaa, että Sernam 2 -päätöksen 3 artiklan 2 kohtaa olisi noudatettu
France’s argument that the operations taken as a whole are equivalent to a sale of assets en bloc cannot be accepted.
Ranskan perustelua, jonka mukaan toteutetut toimenpiteet yhdessä vastaavat varojen myymistä kokonaisuudessaan, ei voida hyväksyä.
In fact, through its nature, the first characteristic of a sale of assets en bloc is that it is not based on a sale of shares.
Varojen myynnille kokonaisuudessaan on ensiksikin ominaista se, ettei se perustu osakkeiden myyntiin.
Consequently, the Commission cannot accept the argument that several different legal instruments (partial contribution of assets and liabilities, then share deal) are equivalent to a given legal instrument (sale of assets) since one of the legal instruments actually implemented is the negation of the legal instrument sought.
Näin ollen komissio ei voi hyväksyä perustelua, jonka mukaan useammat eri oikeustoimet (varojen ja velkojen osittainen siirto ja sitä seurannut share deal -järjestely) vastaisivat oikeustoimina varojen myyntiä, kun yksi käytännössä toteutetuista oikeustoimista on jo täysin vastakohtainen tavoitellulle oikeustoimelle.
Likewise, the argument that a direct sale of Sernam SA’s assets to Financière Sernam is not possible under French law cannot be accepted.
Komissio ei voi myöskään hyväksyä perustelua, jonka mukaan Sernam SA:n varojen suora myynti Financière Sernamille ei olisi mahdollista Ranskan lainsäädännön nojalla.
Firstly, it should be recalled that the Sernam 2 Decision left France two alternative means of implementing this decision.
On muistettava, että Sernam 2 -päätöksessä Ranskalle annetaan kaksi vaihtoehtoista tapaa soveltaa päätöstä.
Assuming that the sale of the assets proved inapplicable, the French authorities could always implement the decision by following the possibility provided for by Article 3(1) of the Sernam 2 Decision (confining of Sernam SA’s own activities to carrying mail by railway, with the road transport subcontracted).
Jos varojen myyntiä ei pystytä toteuttamaan, Ranskan viranomaiset voivat soveltaa päätöstä sen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (rajaamalla Sernam SA:n oma toiminta yksinomaan rautateitse harjoitettaviin postipalveluihin ja siirtämällä maantiekuljetukset alihankkijalle).
Secondly, if the third-party creditors were really opposed to a sale at a negative price, Sernam SA could have been the subject of a collective procedure, which means that the sale of assets could have taken place under this procedure.
Jos kolmannet velkojat olisivat todella vastustaneet myyntiä negatiiviseen hintaan, Sernam SA olisi voitu asettaa yleistäytäntöönpanomenettelyyn, ja varojen myynti olisi voitu toteuttaa sen yhteydessä.
Finally, if the French authorities were experiencing difficulties in implementing the Sernam 2 Decision, they should have recontacted the Commission to find a solution, in agreement with it, concerning other arrangements pursuant to the principle of sincere cooperation provided for in Article 4(3) of the Treaty on European Union (TEU).
Jos Ranskan viranomaisilla oli vaikeuksia Sernam 2 -päätöksen täytäntöönpanossa, niiden olisi pitänyt ottaa uudelleen yhteyttä komissioon, jotta viranomaiset olisivat voineet määrittää komission kanssa ratkaisun, joka olisi perustunut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun lojaalin yhteistyön periaatteen mukaisiin toisiin järjestelyihin.
Although the French authorities did visit the Commission on 24 November 2004 and wrote to it officially on 21 December 2004 to inform it of the choice to sell the assets en bloc, without describing the key components, it should be stressed that at no time did France notify the Commission of any changes to the restructuring plan conditionally approved by the latter in the Sernam 2 Decision.
Ranskan viranomaiset tapasivat komission edustajia 24 päivänä marraskuuta 2004 ja ilmoittivat komissiolle virallisesti 21 päivänä joulukuuta 2004 päivätyllä kirjeellään, että ne ovat päätyneet ratkaisuun, jossa varat myydään kokonaisuudessaan. Viranomaiset eivät kuitenkaan kuvailleet asiaan liittyviä olennaisia seikkoja. Onkin korostettava, että Ranska ei missään vaiheessa ilmoittanut komissiolle, että komission Sernam 2 -päätöksessä tietyin ehdoin hyväksymää rakenneuudistussuunnitelmaa olisi muutettu.
On the other hand, section 3.2.3 of the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [28] confirms that a Member State may not deviate from the restructuring plan without notifying and obtaining the prior approval of the Commission.
Valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen 3.2.3 jaksossa vahvistetaan [28], että jäsenvaltio ei voi muuttaa rakenneuudistussuunnitelmaa ilmoittamatta asiasta komissiolle ja ilman tämän ennakolta antamaa hyväksyntää.
The Commission never gave its approval to the transfer of Sernam SA’s activities to Financière Sernam, implemented by France.
Komissio ei ole kuitenkaan missään vaiheessa antanut hyväksyntäänsä Ranskan toteuttamalle toimenpiteelle, jolla Sernam SA:n toiminta siirretään Financière Sernamille.
Conclusion: France failed to comply with Article 3 of the Sernam 2 Decision and misused the aid of EUR 503 million
Päätelmä: Ranska ei ole noudattanut Sernam 2 -päätöksen 3 artiklaa, ja se on käyttänyt väärin 503 miljoonan euron tuen
In conclusion, in the Commission’s opinion, Article 3 of the Sernam 2 Decision was not respected.
Komissio päättelee, että Sernam 2 -päätöksen 3 artiklaa ei ole noudatettu.
Consequently, the restructuring aid of EUR 503 million conditionally authorised by the Sernam 2 Decision was improperly used.
Tästä seuraa, että 503 miljoonan euron rakenneuudistustukea, joka hyväksyttiin tietyin ehdoin Sernam 2 -päätöksessä, on käytetty väärin.
The aid of EUR 503 million is incompatible with the internal market
Kyseinen 503 miljoonan euron tuki ei sovellu sisämarkkinoille
Since the aid of EUR 503 million was used by the recipient in breach of the Sernam 2 Decision, it is not compatible with the internal market on the basis of this decision.
Koska tuensaaja on käyttänyt 503 miljoonan euron tuen Sernam 2 -päätöksen vastaisesti, tuki ei sovellu sisämarkkinoille.
According to the Court of Justice case-law, it is for the Member State to invoke the reasons for compatibility of aid.
Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion tehtävänä on esittää perustelut, joiden nojalla tuki voidaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi.
Since France has not invoked any reason for compatibility, the Commission concludes that the aid of EUR 503 million is incompatible with the internal market and must be recovered, together with interest from the date on which it was made available.
Ranska ei ole esittänyt perusteita sisämarkkinoille soveltuvuudelle, joten komissio päättelee, että 503 miljoonan euron tuki ei sovellu sisämarkkinoille ja se perittävä takaisin. Takaisinperittävään määrään lisätään korko, jota on kertynyt tuen asettamisesta käyttöön.
This recovery must be made from Financière Sernam and its subsidiaries, and notably Sernam Services and Aster, which are currently continuing the economic activity which received the aid, previously engaged in by Sernam SA (now wound up) and then by Sernam Xpress (the assets and liabilities of which were absorbed by Financière Sernam following a transfer of all assets and liabilities).
Tuki on perittävä takaisin Financière Sernamilta sekä sen tytäryhtiöiltä, erityisesti yrityksiltä Sernam Services ja Aster. Ne harjoittavat nykyisin toimintaa, jolle tukea myönnettiin, kun toiminnasta vastasi Sernam SA (nykyisin konkurssissa) ja sen jälkeen Sernam Xpress (jonka omaisuuserät sulautettiin Financière Sernamiin sen kaikkien varojen ja velkojen siirrolla).
In fact, it is appropriate to consider, firstly, that Sernam Xpress took over all the assets and a portion of the liabilities from Sernam SA following a transaction which took place within the group.
Onkin ensiksi todettava, että Sernam Xpressiin siirrettiin kaikki Sernam SA:n varat ja osa sen veloista konsernin sisäisellä siirtotoimenpiteellä.
Sernam Xpress therefore continued the economic activity of Sernam SA (also see the detailed account in section 3.3).
Sernam Xpress jatkoi siis Sernam SA:n taloudellista toimintaa (ks. yksityiskohtaiset perustelut 3.3. jaksosta).
Then, on account of the transfer of all assets and liabilities, Financière Sernam is the legal successor to Sernam Xpress.
Koska kaikki varat ja velat siirrettiin Financière Sernamille, se on Sernam Xpressin oikeudellinen seuraaja.
Finally, Financière Sernam and its subsidiaries, and notably Sernam Service and Aster, are continuing the business of Sernam SA and Sernam Xpress and therefore continuing to benefit from the aid of EUR 503 million initially granted to Sernam SA.
Financière Sernam ja sen tytäryhtiöt, erityisesti Sernam Services ja Aster, harjoittavat Sernam SA:n ja Sernam Xpressin toimintaa ja hyötyvät siis edelleen 503 miljoonan euron tuesta, joka myönnettiin alun perin Sernam SA:lle.
THE RECOVERY OF THE AID OF EUR 41 MILLION
41 MILJOONAN EURON TUEN TAKAISINPERINTÄ
The State aid of EUR 41 million which was to be recovered by France from its recipient under the Sernam 2 Decision has been entered in the liabilities of the liquidation account of the company Sernam SA.
Sääntöjenvastainen 41 miljoonan euron tuki, joka Ranskan on perittävä takaisin tuensaajalta Sernam 2 -päätöksen mukaisesti, on kirjattu Sernam SA:n konkurssipesän velkoihin.
The French authorities consider that pursuant to Article 4 of the Sernam 2 Decision, the transfer of the activities of Sernam SA to Financière Sernam through a procedure that they term transparent and open has the consequence of confining the recovery obligation to the company Sernam SA only.
Ranskan viranomaiset katsovat, että Sernam SA:n toiminnan siirto Financière Sernamille viranomaisten mukaan läpinäkyvää ja avointa menettelyä noudattaen merkitsee Sernam 2 -päätöksen 4 artiklan nojalla sitä, että takaisinmaksuvelvollisuus on rajattu pelkästään Sernam SA:han.
Article 4 of the Sernam 2 Decision is worded as follows:
Sernam 2 -päätöksen 4 artiklassa todetaan seuraavaa:
‘Any partial or full sale of Sernam shall be effected at market price and through a transparent procedure that is open to all its competitors. Under these conditions, the Sernam company shall, if it continues to exist, be responsible for paying back the aid of EUR 41 million.’
”Sernamin mahdollinen myynti kokonaan tai osittain on toteutettava markkinahintaan ja noudattaen läpinäkyvää ja kaikille sen kilpailijoille avointa menettelyä. Tällöin velvoite maksaa takaisin 41 miljoonan euron tukimäärä kuuluu Sernam-yritykselle, jos se on edelleen olemassa.”
Article 4 draws a distinction according to whether or not there has been an interruption of Sernam’s economic activity.
Kyseisessä 4 artiklassa erotetaan toisistaan tilanteet, joissa Sernamin taloudellinen toiminta päättyy tai jatkuu.
In the case of the disappearance of this activity, recovery is not necessary from the parties who have acquired the assets at market price through a transparent and open procedure.
Jos taloudellinen toiminta päättyy, tukea ei tarvitse periä takaisin yritykseltä, joka on hankkinut varat markkinahintaan läpinäkyvää ja avointa menettelyä noudattaen.
The Commission notes moreover that in their case-law, the Court of Justice and the General Court attach decisive importance to these same factors.
Komissio toteaa, että unionin tuomioistuin ja yleinen tuomioistuin pitävät oikeuskäytännössään ratkaisevan tärkeinä samoja tekijöitä.
The SMI judgment [29] draws a distinction between two hypotheses in the case of the sale of the activities for which aid has been received, i.e. the sale of the shares of the undertaking, following which the undertaking that has benefited from aid retains its legal personality (share deal), and the sale of all or part of the assets of the undertaking to another undertaking, following which the assisted economic activity is no longer carried out by the same legal person (asset deal).
SMI-tuomiossa [29] erotetaan kaksi vaihtoehtoista tilannetta, jotka syntyvät myytäessä tukea saaneet toiminnot: yhtiön osakkeet tai yhtiöosuudet voidaan luovuttaa, minkä jälkeen tuensaajayritys säilyy samana oikeushenkilönä (share deal), tai osa yhtiön omaisuudesta tai koko sen omaisuus voidaan myydä toiselle yritykselle, minkä jälkeen tuensaajayrityksen liiketoimintaa ei enää harjoita sama oikeushenkilö (asset deal).
As regards the share deal, the Court of Justice ruled that [30]:
Unionin tuomioistuin toteaa share deal -järjestelystä seuraavaa [30]:
‘[…] where an undertaking that has benefited from unlawful State aid is bought at the market price, that is to say at the highest price which a private investor acting under normal competitive conditions was ready to pay for that company in the situation it was in, in particular after having enjoyed State aid, the aid element was assessed at the market price and included in the purchase price.
”[…] kun sääntöjenvastaista valtion tukea saanut yritys ostetaan markkinahintaan eli korkeimpaan hintaan, jonka tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja on valmis maksamaan tästä yhtiöstä tilanteessa, jossa yritys silloin erityisesti valtiontukia saatuaan on, tuki on arvostettu markkinahintaan ja otettu huomioon kauppahinnassa.
In such circumstances, the buyer cannot be regarded as having benefited from an advantage in relation to other market operators (see, to that effect, Case 305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 40).
Tässä tilanteessa ostajan ei voida katsoa saaneen etua verrattuna muihin markkinoilla toimiviin yrityksiin (ks. vastaavasti asia C-390/98, Banks, tuomio 20.9.2001, Kok., s. I-6117, 77 kohta).
In the present case, the undertaking to which unlawful State aid was granted retains its legal personality and continues to carry out, for its own account, the activities subsidised by the State aid.
Käsillä olevassa asiassa yritys, jolle sääntöjenvastaiset valtiontuet on myönnetty, säilyttää oikeushenkilöllisyytensä ja jatkaa itse valtiontuilla tuettua toimintaa.
Therefore, it is normally this undertaking that retains the competitive advantage connected with that aid and it is therefore this undertaking that must be required to repay an amount equal to that aid.
Näin ollen tämä yritys on yleisesti ottaen se, jolle mainittuihin tukiin liittyvä kilpailuetu jää, ja siis tämä yritys on velvoitettava maksamaan takaisin näitä tukia vastaava määrä.
As regards the asset deal, the Court of Justice continues as follows [31]:
Tuomioistuin toteaa asset deal -järjestelystä puolestaan seuraavaa [31]:
‘It is certainly possible that, in the event that hive-off companies are created in order to continue some of the activities of the undertaking that received the aid, where that undertaking has gone bankrupt, those companies may also, if necessary, be required to repay the aid in question, where it is established that they actually continue to benefit from the competitive advantage linked with the receipt of the aid. This could be the case, inter alia, where those hive-off companies acquire the assets of the company in liquidation without paying the market price in return or where it is established that the creation of such companies evades the obligation to repay that aid.’
”Ei tosin voida sulkea pois sitä, että tilanteessa, jossa on perustettu yhtiöitä jatkamaan osaa tukia saaneen yrityksen toiminnoista, kun tämä on joutunut konkurssiin, nämä yhtiöt voidaan myös mahdollisesti velvoittaa maksamaan kyseessä olevat tuet takaisin, jos todetaan, että ne edelleen tosiasiallisesti hyötyvät näiden tukien saamiseen liittyvästä kilpailuedusta. Näin voisi olla erityisesti silloin, kun nämä toimintaa jatkamaan perustetut yhtiöt ostavat selvitystilassa olevan yhtiön omaisuuden maksamatta vastineeksi markkinaehtojen mukaista hintaa, tai silloin kun todetaan, että näiden yhtiöiden perustamisella on vältytty näiden tukien palauttamisvelvollisuudelta.”
The same distinction is to be found in the Seleco judgment [32].
Sama periaatteellinen erottelu esitetään Seleco-tuomiossa [32].
In this judgment, the Court of Justice confirms that the Commission may be compelled to require that the recovery is not restricted to the original firm but is extended to the firm which continues the activity, using the transferred means of production, in cases where certain elements of the transfer point to economic continuity between the two firms.
Tässä tuomiossa tuomioistuin vahvistaa, että komissio voi joutua vaatimaan, ettei takaisinperintä koske ainoastaan alkuperäistä yritystä vaan myös yritystä, joka mahdollisesti jatkaa alkuperäisen yrityksen toimintaa haltuunsa siirrettyjä tuotantovälineitä käyttäen, edellyttäen että tiettyjen siirtoon liittyvien ominaisuuksien perusteella voidaan todeta taloudellisen toiminnan jatkuvuus näiden yritysten välillä.
The Court also accepted the relevance of the following indicators to establish economic continuity: the purpose of the transfer (assets and liabilities, continuity of the workforce, bundled assets), the transfer price, the identity of the shareholders or owners of the acquiring firm and of the original firm, the moment at which the transfer was carried out (after the start of the investigation, the initiation of the procedure or the final decision) and, lastly, the economic logic of the transaction [33].
Tuomioistuin on myös hyväksynyt seuraavien tekijöiden merkityksen taloudellisen toiminnan jatkuvuuden määrittämisessä: siirron kohde (varat ja velat, henkilöstön jatkuvuus, yhteensidotut varat), siirron hinta, ostajayrityksen ja alkuperäisen yrityksen osakkaiden tai omistajien henkilöllisyys, siirron toteuttamisajankohta (sijoittuuko se tutkimusten tai menettelyn aloittamisen tai lopullisen päätöksen jälkeen) sekä toimenpiteen taloudellinen johdonmukaisuus. [33]
It seems appropriate also to emphasise that the sales of assets in the SMI and Seleco cases were undertaken under collective proceedings, under the supervision of a court.
On hyödyllistä korostaa myös sitä, että varojen myynti asioissa SMI ja Seleco on tapahtunut osana tuomioistuimen valvomaa yleistäytäntöönpanomenettelyä.
They concerned only part of the assets of the undertakings subject to the collective proceedings.
Ne liittyivät vain osaan yleistäytäntöönpanomenettelyyn asetettujen yritysten varoista.
In addition, according to the Court, it was not established that they did not correspond to market conditions.
Tuomioistuimen mukaan ei ollut osoitettu, että myynti oli tapahtunut markkinaehtoja noudattaen.
The General Court analysed an asset deal in the CDA judgment [34] and in particular checked whether in the case in point there was evidence permitting the conclusion that the recovery order was being evaded through a partial sale of assets.
Yleinen tuomioistuin analysoi asset deal -järjestelyä CDA-tuomiossa [34]. Se varmisti, liittyikö käsiteltävänä olevaan tapauksessa tekijöitä, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että takaisinperintämääräystä olisi kierretty varojen osittaisella myynnillä.
The General Court considered that such an intention had not been established by the Commission in this case and that CDA did not retain the actual benefit of the competitive advantage connected with the receipt of the aid granted.
Yleinen tuomioistuin katsoi, että komissio ei ollut osoittanut tällaista pyrkimystä kyseisessä asiassa ja että myönnettyihin tukiin liittyvä kilpailuetu ei ollut hyödyttänyt todellisuudessa CDA:ta.