natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the undertaking is financially sound in particular through the acquisition of Orange, Retevisión and AMENA.
Koska yrityksen talous on hyvässä kunnossa, se on voinut saamiensa tukien avulla rahoittaa kansainvälistä laajentumistaan, muun muassa hankkimalla Orangen, Retévisionin ja AMENAn.
Finally, the operator asks the Commission to quantify precisely the amount of aid at issue and, pursuant to the Deggendorf case-law [45], to refuse to accept the compatibility of the measures in question with the internal market until the unlawful aid from the past has been repaid.
Lopuksi operaattori pyytää komissiota määrittämään täsmällisesti kyseisen tuen määrät ja Deggendorf-oikeuskäytännön [45] mukaisesti kieltäytymään toteamasta, että kyseiset toimenpiteet soveltuvat sisämarkkinoille, koska aiempia sääntöjenvastaisia tukia ei ole maksettu takaisin.
COMMENTS OF THE FRENCH REPUBLIC
RANSKAN TASAVALLAN HUOMAUTUKSET
The French Republic considers that the changes made in 1996 to the arrangements for financing the retirement pensions of civil servants of the French State working for France Télécom do not contain any elements of State aid.
Ranskan tasavalta katsoo, että France Télécomin palveluksessa olevien Ranskan valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyihin vuonna 1996 tehdyt muutokset eivät ole miltään osin valtiontukea.
In any event, the 1996 reform is compatible with the internal market, in particular, through the transposition to this case of the reasoning followed by the Commission in its La Poste decision [46].
Joka tapauksessa vuoden 1996 uudistus soveltuisi sisämarkkinoille erityisesti komission La Poste -päätöksessään [46] noudattamien perustelujen mukaisesti.
Concerning the existence of State aid
Valtiontuen olemassaolo
According to the French Republic, the 1990 Law placed France Télécom in an abnormal situation departing from the ordinary arrangements according to which undertakings pay an employer’s contribution in full discharge of liabilities, proportional to the total wage bill and not linked to the level of pensions granted.
Ranskan tasavallan mukaan vuoden 1990 laki sai France Télécomin epätavalliseen tilanteeseen, joka poikkeaa yleisestä lainsäädännöstä, jossa säädetään sen osalta, että yritykset maksavat muista maksuvelvoitteista vapauttavan työnantajamaksun, joka suhteutetaan koko palkkasummaan ja joka ei liity maksettavien eläkkeiden tasoon.
The cost assumed by France Télécom is in this way abnormal, since the financial deficit from the arrangements for the population concerned was certain and set to become intolerable, given the inevitable reduction in the number of civil servants still working and the associated increase in the number of pensioners.
France Télécomin vastuulla olevat kustannukset olisivat siis epätavallisia, koska kyseistä henkilöstöä koskevan järjestelmän rahoitusvaje oli varma ja koska siitä oli todennäköisesti tulossa kestämätön työssä olevien virkamiesten määrän väistämättömän vähenemisen ja eläkkeellä olevien virkamiesten määrän vastaavan kasvun vuoksi.
The 1996 reform is claimed to have aligned the financing of the pensions with ordinary law, without having the effect of placing the undertaking in a more favourable competitive situation, since the contribution of France Télécom is calculated annually so as to align the level of social security contributions and tax payments with those of its competitors in the telecommunications sector.
Vuoden 1996 uudistuksella eläkkeiden rahoittamista olisi mukautettu yleiseen lainsäädäntöön saattamatta sen vuoksi yritystä suotuisampaan kilpailutilanteeseen, koska France Télécomin maksu lasketaan vuosittain siten, että sen pakolliset sosiaaliturvamaksut ja veroluonteiset maksut mukautetaan televiestintäalan kilpailijoiden vastaavien maksujen tasoon.
However, not taking into account contributions corresponding to the risks not common to ordinary employees and civil servants in the calculation of the contribution in accordance with the competitively fair rate is justified on account of the status of the latter, which rules out, for example the risk of unemployment apart from in exceptional cases of dismissal or removal from post.
Olisi siis perusteltua, että laskettaessa sellaista maksuosuutta, jonka avulla varmistetaan tasapuoliset kilpailuedellytykset, ei oteta huomioon yksityisoikeudellisten työntekijöiden ja virkamiesten muita kuin yhteisiä riskejä vastaavia maksuja, sillä virkamiesten asema sulkee pois muun muassa työttömyysriskin lukuun ottamatta erottamista ja viraltapanoa koskevia poikkeustapauksia.
The French Republic considers that the situation of the competitors of the undertaking in France must constitute the reference framework for determining whether the costs payable by France Télécom are normal or abnormal.
Ranskan tasavalta katsoo, että viitekehykseksi on otettava yrityksen kilpailijoiden tilanne Ranskassa, jotta voidaan määrittää, ovatko France Télécomin kustannukset tavallisia vai epätavallisia.
In the present case, taking account of the exorbitant, derogating from ordinary law, inequitable and unsustainable burden imposed on France Télécom by the 1990 Law, its abolition and the alignment with the situation of competitors provided for in the 1996 reform simply re-established the normal conditions of competition.
Koska France Télécomille vuoden 1990 lailla säädetyt kustannukset olivat kohtuuttomia, yleisestä lainsäädännöstä poikkeavia, epätasa-arvoisia ja kestämättömiä, niiden poistamisella ja mukauttamisella kilpailijoiden tilanteeseen vuoden 1996 uudistuksen nojalla on vain saatu aikaan tavalliset kilpailuedellytykset.
For that matter, France Télécom has not been compensated for the disadvantages suffered under these arrangements, whereas, as emphasised in its comments, it still has to cope with structural disadvantages, additional costs and inflexibilities on account of the status applicable to the civil servants it employs as regards financial measures associated with departure or return to the public administration, vocational training measures or higher wage cost.
France Télécomille ei ole myöskään maksettu korvauksia kyseisessä järjestelmässä siihen kohdistuneista haitoista, vaikka, kuten sen huomautuksissa korostetaan, se kärsii edelleen rakenteellisista haitoista, liiallisista kustannuksista ja jäykkyydestä, jotka johtuvat sen palveluksessa oleviin virkamiehiin sovellettavista henkilöstösäännöistä ja liittyvät työsopimuksen päättämisen tai valtionhallintoon palaamisen yhteydessä sovellettaviin taloudellisiin tukivälineisiin, ammattikoulutukseen tai suurempiin palkkakustannuksiin.
Consequently, the current arrangements resulting from the reform confer no advantage on France Télécom and therefore contain no element of State aid within the meaning of the Treaty.
Uudistuksesta johtuvalla nykyisellä järjestelmällä ei siksi anneta France Télécomille mitään etua, eikä siinä ole miltään osin kyse perussopimuksessa tarkoitetusta valtiontuesta.
This interpretation is based on the general principles derived by the Union courts according to which, since only measures which lighten the burdens normally assumed in an undertaking’s budget constitute State aid, a law which makes it possible to prevent an undertaking’s budget being burdened by a cost which, under normal circumstances, would not have existed, does not constitute State aid [47].
Tämä tulkinta perustuu unionin tuomioistuinten oikeuskäytännössä omaksuttuihin yleisiin periaatteisiin, joiden mukaan valtiontukea ovat vain toimet, joilla vähennetään yrityksen talousarvioon tavallisesti kohdistuvia kustannuksia, ja siksi laki, jonka nojalla voidaan välttää tilannetta, jossa yrityksen talousarvioon kohdistuu kustannuksia, joita ei tavallisessa tilanteessa olisi ollut, ei ole valtiontukea [47].
This would also be the case of measures relieving a public competitor from a structural disadvantage in relation to its private competitors [48].
Siitä olisi kyse toimenpiteissä, joilla vapautetaan julkisen sektorin kilpailija rakenteellisesta haitasta sen yksityisiin kilpailijoihin verrattuna [48].
This interpretation is also regarded as being in conformity with the Commission’s practice [49].
Tämä tulkinta vastaisi myös komission käytäntöä [49].
Finally, more generally, the French Republic does not consider it relevant to include in the present procedure the compensation and over-compensation mechanisms under which France Télécom paid the costs between 1991 and 1996 (see Table 1) to determine the existence of aid or the date on which an advantage resulting from the reform introduced by the 1996 Law, which contains no provision to this effect, arose.
Lopuksi Ranskan tasavalta katsoo yleisemmin, että nykyiseen menettelyyn ei ole asianmukaista sisällyttää korvausta ja liiallista korvausta koskevia mekanismeja, joiden puitteissa France Télécom maksoi kustannuksia vuosina 1991–1996 (katso taulukko 1), jotta voidaan määrittää, onko valtiontukea myönnetty, tai päivämäärä, jona vuoden 1996 lailla käyttöönotetusta uudistuksesta johtuva etu on saatu, sillä kyseisessä laissa ei ole tästä säännöksiä.
The payment of such costs also resulted from a scheme departing from the ordinary arrangements in which the pensions scheme applicable to France Télécom was considered as an autonomous scheme, which was no longer the case from 1997.
Kyseisten kustannusten maksaminen johtui yleisestä lainsäädännöstä poikkeavasta järjestelmästä, jossa France Télécomiin sovellettava eläkejärjestelmä katsottiin itsenäiseksi järjestelmäksi, eikä niin ole ollut vuodesta 1997 alkaen.
Concerning the compatibility of possible State aid with the internal market
Mahdollisen valtiontuen soveltuvuus sisämarkkinoille
In any event, the French Republic considers that if the 1996 reform relating to France Télécom were to constitute State aid, this should be declared compatible with the internal market, in accordance with the analysis followed by the Commission in its La Poste decision [50].
Ranskan tasavalta katsoo joka tapauksessa, että jos France Télécomia koskeva vuoden 1996 uudistus olisi valtiontukea, se pitäisi julistaa soveltuvaksi sisämarkkinoille komission La Poste -päätöksessään [50] tekemän analyysin mukaisesti.
The 1996 reform releases France Télécom from a structural burden which was affecting its competitiveness in a market in the process of liberalisation and its contributions are henceforth calculated on the basis of a competitively fair rate for the common risks.
Vuoden 1996 uudistuksella France Télécom vapautettiin rakenteellisista kustannuksista, jotka vaikuttivat sen kilpailukykyyn markkinoilla niiden vapauttamisvaiheessa, ja sen maksut on siitä alkaen laskettu yhteisiä riskejä koskevan tasapuoliset kilpailuedellytykset varmistavan maksuosuuden perusteella.
The fact that the contribution paid by France Télécom since 1997 does not include the risks not common to private sector employees would not preclude compatibility with the internal market.
Se, että France Télécomin vuodesta 1997 alkaen maksama maksu ei kata yksityisoikeudellisten työntekijöiden muita kuin yhteisiä riskejä, ei olisi este soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
In this regard, Table 4, derived from information provided by the French Republic, illustrates the difference between the contribution paid by France Télécom and what it would have paid if the non-common risks had been included in the calculation, minus the benefits self-insured by France Télécom and other levies that put more of a strain on it than its competitors.
Sen osalta taulukossa 4 esitetään Ranskan tasavallan keräämiä tietoja, jotka osoittavat eron France Télécomin maksaman maksun ja sen maksun välillä, jonka France Télécom olisi maksanut, jos muut kuin yhteiset riskit olisi otettu mukaan tähän laskelmaan, ja josta on vähennetty France Télécomin itse vakuuttamat suoritukset ja muut maksut, jotka rasittavat yritystä sen kilpailijoihin verrattuna.
Employer’s contribution from France Télécom between 1997 and 2010 calculated on the basis of the competitively fair rate applied (TEC) and a competitively fair rate adjusted to integrate the non-common risks (TEC*)
France Télécomin vuosien 1997–2010 työnantajamaksu laskettuna sovelletun, tasapuoliset kilpailuedellytykset varmistavan maksuosuuden (TEC) perusteella ja tasapuoliset kilpailuedellytykset varmistavan maksuosuuden (TEC*) perusteella, jossa on otettu huomioon muut kuin yhteiset riskit
In the French Republic’s opinion, it can be considered, as in the La Poste decision [51], that this flat-rate contribution can be assimilated to a balance compensation that could offset the payment of the contributions associated with an adjusted rate including the contributions for non-common risks.
Ranskan tasavalta katsoo, että La Poste -päätöksen [51] tavoin voidaan katsoa, että tämä kiinteämääräinen maksu voidaan rinnastaa korvaukseen, joka todennäköisesti korvaa muita kuin yhteisiä riskejä koskevat maksut kattavaan muutettuun osuuteen liittyvien osuuksien maksun.
In this case, it appears that the amount of this balance compensation currently exceeds the amount resulting from the difference between the rate set by the 1996 reform and the adjusted rate indicated in Table 4 and that the amount of the balance compensation will never be used up in full by the divergence in rates.
Tässä tapauksessa vaikuttaa siltä, että korvauksen määrä on tällä hetkellä suurempi kuin vuoden 1996 uudistuksella vahvistetun osuuden ja taulukossa 4 esitetyn muutetun osuuden välinen ero ja että korvauksen määrää ei koskaan täysin käytetä osuuksien välisen eron perusteella.
Under these circumstances, the doubts expressed by the Commission in its decision initiating the procedure regarding the absence of a true level playing field between France Télécom and its competitors would be resolved.
Näin ollen komission menettelyn aloittamispäätöksessään ilmaisemat epäilykset todellisen tasapuolisen kilpailun puuttumisesta France Télécomin ja sen kilpailijoiden välillä hälvenisivät.
For the French Republic, the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of civil servants working for La Poste, introduced in 2006 and inspired by that of France Télécom in 1996, is perfectly comparable with the latter, with regard to the key aspects.
Ranskan tasavallan mielestä La Posten virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistus, joka otettiin käyttöön vuonna 2006 ja jonka mallina käytettiin France Télécomin vuoden 1996 uudistusta, on täysin verrattavissa France Télécomin uudistukseen olennaisilta osiltaan.
In view of this parallelism, there is no justification for the Commission to diverge from the precedent set with La Poste.
Tämän vertailukelpoisuuden vuoksi komissiolla ei ole mitään perusteita poiketa La Postea koskevasta ennakkopäätöksestä.
In particular, the Commission should accept that the exceptional flat-rate contribution imposed on France Télécom is taken into consideration in the analysis of the level playing field arising from the reform, considering it de facto as an advance on the payment of the contributions associated with the non-common risks.
Komission pitäisi erityisesti hyväksyä, että France Télécomille säädetty poikkeuksellinen kiinteämääräinen maksu otetaan huomioon analysoitaessa uudistuksen vaikutuksia tasapuolisiin kilpailuedellytyksiin ja että se katsotaan tosiasiallisesti muihin kuin yhteisiin riskeihin liittyvien maksujen ennakkomaksuksi.
On the other hand, the debates at the National Assembly and the Senate referring at the time to a 10-year period of financial cover for the reform apparently arose from ad hoc statements.
Sitä vastoin kansalliskokouksessa ja senaatissa käydyissä keskusteluissa, joissa mainittiin uudistuksen kattamaksi rahoituskaudeksi kymmenen vuotta, annettiin satunnaisia lausuntoja.
Such reasoning is not to be found in either the explanatory memorandums to the draft laws or the acts in question or the texts adopted to implement them.
Tällaista perustelua ei ollut lakiluonnoksen perusteluissa eikä asiaankuuluvissa laeissa eikä niiden soveltamiseksi laadituissa teksteissä.
The legislature’s intention in 1996 was apparently to set the costs for France Télécom retirement pensions at a level equivalent to that of the competitors and not to render the reform void for a 10-year period, as would appear from the reasoning that the Commission could adopt if it relies on out-of-context declarations.
Lainsäätäjän tarkoituksena vuonna 1996 oli ilmeisesti vahvistaa France Télécomin eläkekustannukset kilpailijoita vastaavalle tasolle eikä poistaa uudistuksen vaikutusta kymmenen vuoden ajaksi, kuten todetaan perusteluissa, joita komissio voisi käyttää, jos se ottaa huomioon asiayhteydestään irrotettuja lausuntoja.
The parliamentary work seems to indicate unequivocally that the amount of the contribution was fixed as a flat rate, without any link to the burden that the State will in fact have to assume.
Parlamentin teksteissä osoitettiin yksiselitteisesti, että maksun määräksi vahvistettiin kiinteämääräinen maksu, joka ei liittynyt mitenkään valtiolle todellisuudessa aiheutuviin kustannuksiin.
Likewise, in its Decision No 96-385 DC of 30 December 1996, the Constitutional Council pointed out that the flat-rate contribution of FRF 37,5 billion was justified by the State financing of the retirement pensions of the civil servants, without constituting compensation, whereas, on the other hand, the payments to the State budget would not be earmarked for a specific expenditure and would contribute to the general conditions for the balance of this budget, in accordance with Article 18 of the Ordinance of 2 January 1959 on the Organic Law relating to Finance Bills (ordonnance organique du 2 janvier 1959 relative aux lois de finances).
Samoin perustuslakineuvosto totesi 30 päivänä joulukuuta 1996 tekemässään päätöksessä nro 96-385 DC, että 37,5 miljardin Ranskan frangin kiinteämääräistä maksua voitiin perustella sillä, että valtio vastasi virkamiesten eläkkeistä ilman vastinetta, vaikka valtion talousarvioon maksettavia maksuja ei osoitettaisi tiettyihin menoihin, vaan ne edistäisivät osaltaan talousarvion tasapainoa talousarviolaeista 2 päivänä tammikuuta 1959 annetun määräyksen 18 pykälän mukaisesti.
For the French Republic, the precise amount of the exceptional contribution was established by the Finance Act 1997, taking account not of a 10-year period during which this contribution would be used to ‘repay’ the State, but on the contrary, depending on the effect on the balance-sheet structure of France Télécom, which was to remain tolerable.
Ranskan tasavalta katsoo, että poikkeuksellisen maksun täsmällinen määrä vahvistettiin vuoden 1997 talousarviolailla eikä siinä otettu huomioon kymmenen vuoden jaksoa, jonka aikana kyseisellä maksulla korvattaisiin valtiolle aiheutuvia kustannuksia, vaan maksun osalta otettiin päinvastoin huomioon sen vaikutus France Télécomin taseen rakenteeseen, jonka pitäisi pysyä kohtuullisena.
Its amount would not be gauged using the logic of compensation of costs to the State, but taking account of the contributive capacity of the undertaking.
Maksun määrän tasaamista ei tehty valtiolle aiheutuvien kustannusten korvaamiseksi vaan ottaen huomioon yrityksen maksukyky.
The way in which this contribution was managed dissociated from the retirement benefits actually paid since 1997 confirms its flat-rate nature.
Maksua on hallittu vuodesta 1997 alkaen tosiasiallisesti maksetuista eläkemaksuista irrallisena, mikä vahvistaa sen kiinteämääräisyyden.
The French Republic considers that France Télécom would have been evicted from the market without the reform, with contribution rates reaching 77 % of the gross index-related salary in 2010 and provisioning in its accounts for retirement liabilities for the civil servants working for it.
Ranskan tasavalta katsoo, että France Télécom olisi joutunut ilman uudistusta markkinoiden ulkopuolelle, koska maksuosuus nousi 77 prosenttiin indeksisidonnaisesta bruttopalkasta vuonna 2010 ja koska yrityksen täytyi kirjata taseeseensa palveluksessaan olevien virkamiesten eläkesitoumuksia koskevia varauksia.
The reform was therefore a decisive stage in adapting to the liberalisation of the market, in accordance with a Union objective, adapted to this and limited to the minimum necessary.
Uudistus on siksi ratkaiseva vaihe mukautumisessa markkinoiden vapauttamiseen unionin tavoitteen mukaisesti, ja uudistusta on mukautettu tavoitteeseen ja rajoitettu mahdollisimman paljon.
Without this reform, France Télécom would have left the market and could not have made the necessary investments, in particular to allow unbundled access to the local loop, without ruling out a potential risk of bankruptcy, so the reform would not have had a negative impact on competitors.
Ilman uudistusta France Télécom olisi poistunut markkinoilta, eikä se olisi voinut tehdä tarvittavia investointeja, erityisesti tilaajakäytön eriyttämiseksi, ilman konkurssin riskiä, joten uudistuksella ei ollut kielteisiä vaikutuksia kilpailuun.
In addition, according to the French Republic, the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of France Télécom and, in particular, the imposition of the payment of an exceptional contribution, did not cost the State between 1997 and 2006 but in fact generated net revenue exceeding EUR 9,1 billion for the French State, according to the estimates of the French authorities [52].
Ranskan tasavallan mukaan France Télécomin eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistaminen ja etenkään poikkeuksellisen maksun käyttöönotto eivät myöskään olisi johtaneet kustannuksiin valtiolle vuosina 1997–2006, vaan ne itse asiassa tuottivat Ranskan valtiolle yli 9,1 miljardin euron nettotulot Ranskan viranomaisten arvioiden mukaan [52].
If a calculation of the return on the exceptional contribution were to be made, the French Republic considers that a discount rate of 7 % should be applied.
Jos poikkeukselliselle maksulle olisi laskettava tuotto, Ranskan tasavalta katsoo, että olisi sovellettava 7 prosentin diskonttokorkoa.
On average for 1996, the rate on 15-year fungible French Treasury bonds (hereinafter ‘OATs’) stood at 6,9 %.
Vuonna 1996 Ranskan valtion 15 vuoden obligaatioiden (jäljempänä ’OAT-obligaatiot’) korko oli keskimäärin 6,9 prosenttia.
For its part, France Télécom floated bond issues between November 1991 and November 1997 at the comparable average rate of 7 %.
France Télécom puolestaan laski vuoden 1991 marraskuun ja vuoden 1997 marraskuun välillä liikkeelle obligaatioita, joiden korko oli keskimäärin 7 prosenttia.
Finally, the sequestration of the amounts demanded by the Commission in application of its decision on the application of business tax to France Télécom [53], then the payment of these amounts, should lead to the Commission to consider its decision to have been executed, in accordance with its 2007 Notice on the subject [54].
Lopuksi koska elinkeinoveron soveltamista France Télécomiin koskevassa komission päätöksessä [53] vaadittu varojen asettaminen sulkutilille on toteutettu ja varat on maksettu, komission olisi katsottava, että päätös on pantu täytäntöön sen vuonna 2007 asiasta antaman tiedonannon [54] mukaisesti.
Consequently, there is no cause to examine the cumulated effect of these aids.
Siksi näiden tukien yhteenlaskettua vaikutusta ei pitäisi tutkia.
Article 107(1) of the TFEU provides that: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”
The application of the cumulative conditions of this Article to the facts of the case is examined in Sections 6.1.1 to 6.1.5.
Tämän artiklan kaikkien ehtojen soveltamista kyseessä oleviin tosiseikkoihin tarkastellaan 6.1.1–6.1.5 kohdassa.
Aid granted by the State through State resources
Valtion varoista myönnetty valtiontuki