natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the opening decision, in accordance with point 2.1.3 of the Guarantees Notice, the Commission said that it took the view that IFP could derive benefit from its EPIC status mainly through more favourable funding terms on the capital markets [194], which is an advantage resulting from the non-applicability of the ordinary legal procedure for compulsory administration and winding up to legal entities governed by public law.
Edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 2.1.3 kohdan mukaisesti komissio ilmoitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään katsovansa, että IFP:lle voisi muodostua etua sen EPIC-asemasta lähinnä pääomamarkkinoilta saatavien edullisempien rahoitusehtojen kautta [194]. Tämä etu johtuu siitä, että yleisen lainsäädännön mukaista saneeraus- ja selvitystilamenettelyä ei sovelleta julkisoikeudellisiin oikeushenkilöihin.
Moreover, in the event of default of the publicly owned establishment, the Commission noted that the State guarantee would cover all of IFP’s debts, which, as specified in recital 71 of the opening decision, might be not only financial but also commercial or of another nature again, in particular claims held by suppliers (whose invoices had not been paid) or by customers (to whom services had not been supplied).
Lisäksi komissio totesi julkisen laitoksen maksuvelvollisuuksien laiminlyönnistä, että valtiontakaus koskisi kaikkia IFP:n saatavia, jotka, kuten menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 71 kappaleessa on todettu, voivat olla rahoituksellisia ja liiketaloudellisia tai muunluonteisia, erityisesti toimittajien (joiden laskuja ei ole maksettu) saatavia ja asiakkaiden (jotka eivät ole saaneet luvattuja palveluja) saatavia.
At the end of the detailed examination of the measure, therefore, the Commission considers that it is appropriate to analyse the existence of any advantage to the publicly owned establishment IFP in its relations with (A) banks and financial institutions, (B) its suppliers and (C) its customers.
Näin ollen nyt esillä olevan toimenpiteen perinpohjaisen tutkimuksen jälkeen komissio katsoo, että IFP:lle mahdollisesti muodostunutta etua on tutkittava ottaen huomioon sen suhteet pankki- ja rahoituslaitoksiin (A), toimittajiin (B) ja asiakkaisiin (C).
No advantage in dealings with banks and financial institutions
Ei etua suhteissa pankki- ja rahoituslaitoksiin
In the opening decision, although the Commission acknowledged that the publicly owned establishment IFP was not the subject of a financial rating by an external rating agency [195], it pointed out that the funding granted to IFP necessarily entailed an assessment by creditors of the risk of default [196].
Vaikka komissio myöntää edellä mainitussa menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että ulkoinen luottoluokituslaitos ei ole luokitellut IFP:tä [195], se toteaa, että velkojat ovat väistämättä tehneet IFP:lle myönnetyn rahoituksen yhteydessä maksukyvyttömyyttä koskevan riskiarvion [196].
Given that IFP had recourse to the credit market to finance its debt, the Commission could not at the preliminary examination stage rule out the possibility that IFP might enjoy an economic advantage as a result of the weight given by the financial markets in their assessments to the State’s role of last-resort guarantor of IFP’s debts.
Komissio ottaa huomioon, että julkinen laitos IFP turvautuu luottomarkkinoihin rahoittaakseen velkansa, ja katsoo, ettei se voi sulkea pois alustavassa tutkimuksessa sitä, että julkiselle laitokselle IFP:lle voi muodostua taloudellista etua sen takia, että rahoitusmarkkinoiden arvioinnissa otetaan huomioon se, että valtio viime kädessä takaa IFP:n velat.
At the end of the detailed examination, the Commission takes note of the information sent by France which is referred to in recital 64 above, and which is summarised in Table 1 in the present recital.
Perinpohjaisessa tarkastelussaan komissio ottaa huomioon Ranskan toimittamat seikat, jotka on mainittu edellä 64 kappaleessa ja jotka esitetään seuraavassa taulukossa 1.
Debt of the publicly owned establishment IFP over the period 2005-2010
IFP:n velkaantuminen vuosina 2005–2010
Entity:
Laitos:
EUR thousand
tuhatta euroa
Loans and debts with credit institutions [197]
Lainat ja velat luottolaitoksilta [197]
Amounts payable within one year (1)
Erääntymiset vuoden sisällä (1)
Amounts payable at over one year
Vuotta pidemmälle ulottuvat erääntymiset
of which bank loans and overdrafts and bank credit balances
josta pankkien nykyinen osuus ja saamasaldo
Interest rate on loans and debts contracted with credit institutions:
Luottolaitosten myöntämien lainojen ja velkojen korkoprosentti:
Interest rate + margin
Korko ja marginaali
Medium and long-term loans
Keskipitkän ja pitkän aikavälin lainat
Bank loans and overdrafts and short-term credit facilities
Pankkien osuudet ja lyhyen aikavälin luottojärjestelyt
[Bank No 1] [198]
[Pankki nro 1] [198]
[Bank No 2] [198]
[Pankki nro 2] [198]
[Bank No 3] [198]
[Pankki nro 3] [198]
[Bank No 4] [198]
[Pankki nro 4] [198]
This information shows that as regards the amounts payable at more than one year, IFP has not had recourse to borrowing from credit institutions since its change of legal form, i.e. over the period between 2006 and 2009 for which the data are available.
Edellä esitetyistä seikoista johtuu, että myöhemmin kuin vuoden jälkeen erääntyviä maksuja tarkasteltaessa voidaan todeta, että julkinen laitos IFP ei ole hakenut luottolaitoksilta lainaa asemansa muuttumisen jälkeen, toisin sanoen vuosina 2006–2009, jolta ajalta tiedot ovat käytettävissä.
Over the same period, following the change of status, IFP has had recourse to borrowing at less than one year only once, in 2009, for a negligible sum of EUR […] (*).
Samana muutoksen jälkeisenä ajanjaksona julkinen laitos IFP on turvautunut vuotta lyhyempään lainaan vain kerran, vuonna 2009, ja laina oli suuruudeltaan vähäinen eli […] (*) euroa.
Moreover, the rate applied at the time by [Bank No 3] (**) (EONIA + […] (*) %) was […] (*) base points higher (all other things being equal) than the rate negotiated by IFP in 2005 with [Bank No 1] (**) (EONIA + […] (*) %), when IFP it was still a legal person governed by private law, and therefore not yet covered by the State guarantee that it now derives from its status as a publicly owned establishment.
Tässä yhteydessä on todettava, että [pankin nro 3] (**) (EONIA + […] (*) prosenttia) tuolloin käyttämä korko oli […] (*) peruspistettä korkeampi (kaikkien muiden tekijöiden ollessa samat) kuin IFP:n vuonna 2005 [pankin nro 1] (**) kanssa neuvottelema korko (EONIA + […] (*) prosenttia), kun julkinen laitos IFP oli vielä yksityisoikeudellinen oikeushenkilö eikä sillä ollut valtiontakausta, jonka se nykyään saa julkisen laitoksen asemansa perusteella.
As regards 2010 specifically, the French authorities specified that the publicly owned establishment IFP had received four proposals for credit facilities amounting to EUR […] (*), at a one-year rate varying between EONIA + […] (*) % with [Bank No 4] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)) or [Bank No 5] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)) and EONIA + […] (*) % with [Bank No 3] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)) or [Bank No 1] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)).
Vuoden 2010 osalta Ranskan viranomaiset ovat täsmentäneet, että julkinen laitos IFP sai neljä luottojärjestelyehdotusta, joiden suuruus oli […] (*) euroa ja joiden vuoden korko vaihteli korkoprosentista EONIA + […] (*) prosenttia [pankilla nro 4] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on […] (*) prosenttia eli […] (*) euroa) ja [pankilla nro 5] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on […] (*) prosenttia eli […] (*) euroa) ja EONIA + […] (*) prosenttia [pankilla nro 3] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on […] (*) prosenttia eli […] (*) euroa) ja [pankilla nro 1] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on […] (*) prosenttia eli […] (*) euroa).
IFP also received another spot offer from [Bank No 3] (**) (depending on the term of drawdown chosen), for a rate equal to EURIBOR + […] (*) %.
Julkinen laitos IFP sai toisenkin spot-tarjouksen [pankilta nro 3] (**) (valitulla nostoajalla), ja korko oli euriborkorko + […] (*) prosenttia.
The Commission notes the fact that these rates are equivalent to those negotiated by IFP before its change of status in 2006, when it was still a legal person governed by private law not covered by a State guarantee.
Komissio ottaa huomioon, että nämä korot vastaavat korkoja, joista julkinen laitos IFP neuvotteli ennen asemansa muuttumista vuonna 2006, kun se oli vielä yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, jolla ei ollut valtiontakausta.
In view of the above, the Commission acknowledges that, over the period between its change of legal form and 2010, IFP did not derive any actual economic advantage from its EPIC status in its relations with banks and financial institutions.
Edellä esitetyn perusteella komissio myöntää, ettei IFP saanut todellista taloudellista etua EPIC-asemansa perusteella suhteissaan pankki- ja rahoituslaitoksiin sen vuoden, jolloin sen asema muuttui, ja vuoden 2010 välisenä aikana.
In other words, it appears that the potential advantage that the undertaking might have derived from the unlimited guarantee, in the form of interest rates on borrowings more favourable than what was available on the market, did not materialise during the period under review.
Toisin sanoen näyttää siltä, että etu, jota yritys olisi voinut saada rajoittamattomasta takauksesta markkinaehtoja edullisempien lainakorkojen muodossa, ei toteutunut kyseisenä aikana.
This conclusion naturally applies only for the past, since the Commission cannot make assumptions concerning future conduct by market operators or about their perception of the impact of the State guarantee on the risk of default of the publicly owned establishment IFP.
Tämä päätelmä koskee luonnollisesti ainoastaan mennyttä aikaa, sillä komissio ei voi ennakoida toimijoiden tulevaa käyttäytymistä markkinoilla eikä niiden käsitystä valtiontakauksen vaikutuksesta IFP:n maksukyvyttömyysriskiin.
Therefore, in the context of the annual reports that the French authorities will be called upon to send the Commission in the future, they should furnish information relating to the levels and terms of IFP’s debt, providing proof that these loans are in line with market conditions, or adding the gross equivalent of the aid component to the estimate of the maximum impact of the guarantee using a methodology similar to that described in Table 6 appearing in recital 300.
Ranskan viranomaisten olisi myös komissiolle vastaisuudessa toimittamissaan vuosikertomuksissa esitettävä tietoja julkisen laitoksen IFP:n velkaantumistasoista ja -ehdoista ja toimitettava näyttö siitä, että kyseiset lainat ovat markkinaehtojen mukaisia, tai liitettävä vastaava bruttoekvivalentti arvioon takauksen vaikutusten enimmäismääristä käyttäen jäljempänä 300 kappaleen taulukossa (Taulukko 6) kuvattua menetelmää.
Finally, the Commission notes the proposal of the French authorities to include the following written statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
Komissio ottaa huomioon Ranskan viranomaisten ehdotuksen lisätä kunkin rahoitusoperaation yhteydessä rahoitussopimukseen (jokaiseen sopimuksen piiriin kuuluvaan instrumenttiin) seuraava merkintä:
While this commitment will not by itself suffice to resolve the question of the existence of the guarantee, in the particular context, combined with all the other obligations imposed on France, it will allow the plea of accepted risk to be relied upon where appropriate, and any negative repercussions of the guarantee to be limited considerably.
Tässä yhteydessä kyseinen sitoumus yhdistettynä Ranskan kaikkiin muihin velvollisuuksiin voi tarvittaessa aikaansaada hyväksytyn riskin poikkeuksen ja rajoittaa merkittävästi takauksesta mahdollisesti koituvia kielteisiä vaikutuksia, vaikka sen avulla ei voida sellaisenaan ratkaista takauksen olemassaoloa.
Advantage in dealings with suppliers
Edun muodostuminen suhteissa toimittajiin
As regards suppliers, contrary to the view expressed by the French authorities (see recital 65), in order to prevent IFP from drawing any advantage from its EPIC status it is not sufficient that it should be subject, under European Union law or national law, to a competitive procurement obligation: when IFP issues a public call for tenders, every potential supplier drawing up a tender can anticipate the impossibility of a bankruptcy of IFP.
Toimittajien osalta on todettava, että toisin kuin Ranskan viranomaiset esittävät (ks. 65 kappale), ei riitä, että IFP:n on Euroopan unionin lainsäädännön tai kansallisen lainsäädännön nojalla kilpailutettava hankinnat sulkeakseen pois kaiken mahdollisen edun, jota voi muodostua sen EPIC-asemasta: julkisissa tarjouskilpailuissa kukin tarjouksen tekevä toimittaja voi tarjousta tehdessään ottaa ennalta huomioon, ettei julkinen laitos IFP voi joutua konkurssiin.
When considering public procurement, therefore, a distinction has to be drawn between the fall in price resulting from the efficiency gains secured by competition between bidders – which, as the Commission found in the report cited by the French authorities, represent a genuine ‘social benefit’ – and the fall in price resulting from the more favourable assessment by contractors of the risk of default on the part of an entity which they know is protected from the risk of compulsory winding up by its status as a publicly owned establishment.
Julkisissa hankinnoissa on myös syytä erottaa toisistaan hinnanalennus, joka liittyy alihankkijoiden kilpailuttamisesta tarjouskilpailuissa saatavaan tehokkuushyötyyn – ja edustaa, kuten komissio on todennut Ranskan viranomaisten lainaamassa raportissa, todellista yhteiskunnallista hyötyä – hinnanalennuksesta, joka johtuu sopimuskumppaneiden suotuisammasta arviosta sellaisen laitoksen maksukyvyttömyysriskistä, jonka ne tietävät julkisen laitoksen aseman vuoksi olevan suojattu selvitysmenettelyyn liittyvältä riskiltä.
Both of these factors tend to cause the prices of public procurement to fall, but they are of an intrinsically different nature, which means that there can be no question for the Commission of imputing the effects of the second factor to the first.
Nämä kaksi tekijää ovat luonteeltaan täysin erilaiset, vaikka kumpikin yleensä laskee julkisten hankintojen hintoja. Näin ollen komissio ei voi katsoa, että viimeksi mainitusta aiheutuvat vaikutukset olisivat ensin mainitun vastuulla.
To estimate the fall in price resulting from the more favourable assessment of the risk of default made by suppliers in the case of an EPIC, the Commission will look at the cost of equivalent risk cover.
Arvioidakseen hinnanalennusta, joka johtuu siitä, että toimittajat arvioivat suotuisammin EPIC-yhtiön maksukyvyttömyysriskin, komissio aikoo tarkastella vastaavan riskin kattamisesta aiheutuvia kustannuksia.
In the absence of a State guarantee, a supplier to IFP wishing to benefit from a comparable guarantee (i.e. to cover itself in full against the risk of default of the other party) could have recourse to the services of a specialised credit institution or insurance undertaking.
Jos valtiontakausta ei olisi, julkisen laitoksen IFP:n toimittaja, joka haluaisi hyötyä vastaavasta takauksesta (toisin sanoen saada täyden takauksen sopimuskumppaninsa maksukyvyttömyysriskiä vastaan), voisi kääntyä luottolaitoksen tai erityisen vakuutuslaitoksen puoleen.
Such cover against the risk of default is commonly offered by specialised factoring companies [199].
Tällaista maksukyvyttömyysriskin vastuulleottoa tarjoavat nykyään erityisesti myyntilaskurahoitukseen (factoring) erikoistuneet yritykset [199].
The remuneration for such a factoring service comprises two components:
Komissio huomauttaa, että tällaisesta myyntilaskurahoituksesta maksettavaan maksuun sisältyy kaksi seikkaa:
a financing fee (or debit interest) calculated in proportion to the time involved, to cover the funding of the advance granted to the supplier, which depends in particular on the interest rate in force at the time the claims are transferred;
rahoitusmaksu (eli velan korko), joka lasketaan suhteessa kuluneeseen aikaan ja jolla katetaan toimittajalle myönnetyn ennakon aikaistettu rahoitus. Tämä maksu perustuu erityisesti saatavien luovuttamishetkellä voimassa olevaan korkoprosenttiin;
a factoring fee proper, varying between 0,7 % and 2,5 % of the turnover assigned, with an average rate of 1,5 % [200], calculated on the value of the claims transferred, to pay for the accounting management, collection and performance bond services.
varsinainen myyntilaskurahoituksesta perittävä maksu, joka vaihtelee [200] 0,7 prosentista 2,5 prosenttiin kokonaisliikevaihdosta ja joka on keskimäärin 1,5 prosenttia; maksu lasketaan kirjanpito-, perintä- ja suoritustakuupalvelujen maksuihin siirrettyjen saatavien määrästä.
In their letter dated 26 November 2010, the French authorities said that, in their opinion, the Commission’s arguments on the role of factoring were based on an inaccurate assessment of the reasons for which an undertaking might have recourse to this type of service.
Ranskan viranomaiset totesivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että niiden mukaan komission päätelmät myyntilaskurahoituspalvelujen luonteesta perustuvat puutteelliseen arvioon syistä, joiden perusteella yritys turvautuu tällaiseen palveluun.
They acknowledged that factoring companies could provide three services, i.e. cash advance, collection and guarantee of claims, but said they could offer these services jointly or separately.
Ranskan viranomaiset kyllä myöntävät, että myyntilaskurahoituspalveluyritykset tarjoavat kolmenlaisia palveluja eli käteisennakkopalvelua, perintäpalvelua ja saatavien takauspalvelua, mutta ne täsmentävät, että kyseiset yritykset voivat tarjota kyseisiä palveluja yhdessä tai erikseen.
On the basis of a Banque de France study carried out in 2009 [201], they added that, among these different services, delegated management (i.e. a financial transaction without debt collection) was becoming predominant in the services offered by factors, so that recourse to factoring increasingly amounted to a mere cash transaction for the supplier.
Ranskan keskuspankin (Banque de France) vuonna 2009 toteuttaman tutkimuksen [201] perusteella Ranskan viranomaiset lisäävät, että näistä palveluista delegoitu hallinto (rahoitustoimi ilman saatavien takaisin perimistä) yleistyisi myyntilaskurahoituspalveluja tarjoavien yritysten tarjonnassa, joten myyntilaskurahoituspalvelujen käyttäminen koostuisi yhä useammin toimittajalle tarjotusta yksinkertaisesta käteiskassaoperaatiosta.
The Commission takes note of this observation.
Komissio ottaa huomioon tämän huomautuksen.
The French authorities have communicated the volume of payments made by IFP to factors [202] since 2004 (to pay for supplies needed for both types of activity, economic and non-economic):
Lisäksi Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet IFP:n myyntilaskurahoitusyrityksille suorittamien maksujen määrän [202] vuodesta 2004 (maksut koskevat sekä taloudellisen toiminnan että muun kuin taloudellisen toiminnan kannalta välttämättömiä hankintoja):
Recourse to factoring by IFP’s suppliers over the period 2004-2010
IFP:n toimittajien käyttämät myyntilaskurahoituspalvelut vuosina 2004–2010
Number of suppliers concerned
Toimittajien määrä
Payments to factors
Maksut myyntilaskurahoituspalveluyrityksille
(in euros)
(euroa)
Number of invoices concerned
Laskujen määrä
Period as a whole
Yhteensä
The French authorities observe that since its change of legal form in 2006, the payments made by IFP to factors have increased.
Ranskan viranomaiset toteavat, että IFP:n myyntilaskurahoitusyrityksille suorittamat maksut ovat kasvaneet vuodesta 2006 lähtien, jolloin sen asema muuttui.
They say that this trend invalidates the Commission’s argument concerning the perception of third parties of the risk of default of EPICs.
Viranomaiset päättelevät tästä, että edellä kuvattu kehitys mitätöi komission päätelmän siitä, millainen käsitys kolmansilla on EPIC-yhtiön maksukyvyttömyysriskistä.
They consider that if IFP had benefited from cover of its risk of default by the State from 2006, recourse to the services of factors should have become less frequent from that date, if it did not stop altogether.
Viranomaiset katsovat, että mikäli valtio olisi kattanut IFP:n maksukyvyttömyysriskin vuodesta 2006 alkaen, IFP olisi kyseisestä ajankohdasta lähtien turvautunut myyntilaskurahoitusyritysten palveluihin harvemmin tai ei lainkaan.
But as the French authorities themselves indicate (see recital 206), recourse to factoring is increasingly associated with a need for cash advances (increase in the delegated management service) and less and less with a need to transfer the risk of non-payment (decline in the collection, financing and guarantee service), and in IFP’s accounts it is not possible to break down the use made of factoring by its suppliers by type of service; in the Commission’s view, therefore, the trend established by IFP does not invalidate the Commission’s arguments, still less does it show that IFP’s suppliers have concluded that since IFP’s change of legal form the risk of a default on its part has increased.
Jos, kuten Ranskan viranomaiset itse toteavat 206 kappaleessa, myyntilaskurahoituspalvelujen käyttö liittyy yhä useammin käteiskassaennakkojen tarpeeseen (delegoidun hallinnon palvelun lisääntyminen) ja yhä vähemmän maksun suorittamatta jättämisen riskin vastuulle ottamiseen (perintä-, rahoitus- ja takauspalvelun väheneminen) ja jos IFP:n tileissä ei voida erottaa sen toimittajien käyttämiä myyntilaskurahoituspalveluja tyypeittäin, komissio katsoo päinvastoin, että IFP:n toteama kehitys ei mitätöi komission päättelyä eikä varsinkaan osoita, että IFP:n toimittajat olisivat päätyneet arvioimaan IFP:n maksukyvyttömyysriskin suuremmaksi sen aseman muuttumisen jälkeen.
The Commission acknowledges that it is unable to provide a precise estimate of the amount of the premium which would be necessary to cover IFP’s suppliers against the risk of default if IFP did not already enjoy a State guarantee.
Komissio myöntää, ettei se voi arvioida tarkasti takausmaksun määrää, joka tarvittaisiin suojaamaan toimittajat IFP:n maksukyvyttömyysriskiltä, jollei viimeksi mainitulla olisi jo valtiontakausta.
The Commission points out, however, that since the factoring fee referred to in recital 205.b in fact covers three separate services (collection, financing and guarantee against the risk of unpaid invoices), the maximum amount of 2,5 % of the guaranteed turnover which is mentioned there must in any event be an upper bound to the premium which would be required to cover the risk of default only.
Komissio huomauttaa kuitenkin, että mikäli 205.b kappaleessa mainittu myyntirahoituspalvelusta perittävä maksu kattaisi todellisuudessa kolme eri palvelua (perinnän, rahoituksen ja takauksen maksun suorittamatta jättämisen riskiä vastaan), mainittu enimmäismäärä eli 2,5 prosenttia taatusta liikevaihdosta merkitsisi joka tapauksessa pelkän maksukyvyttömyysriskin kattamiseksi välttämättömän maksun korotusta.
In any event, the French authorities are still free to notify a more precise methodology for estimating the advantage conferred by the guarantee on IFP in its dealings with suppliers.
Ranskan viranomaiset säilyttävät kuitenkin mahdollisuuden ilmoittaa tarkemmasta menetelmästä, jota käytetään arvioitaessa julkiselle laitokselle myönnetystä takauksesta aiheutuvaa etua sen suhteissa toimittajiin.
Such a methodology could be based on an economic report by an expert, which would be debated by the two sides in the context of the appraisal, and if found appropriate could be the subject of a positive decision by the Commission and could be used by France to meet the information requirements laid down in the operative part of this decision.
Tämä menetelmä perustuu taloudelliseen asiantuntijalausuntoon, jota käsiteltiin kontradiktorisesti tutkinnan yhteydessä. Komissio voi tarvittaessa tehdä menetelmästä myönteisen päätöksen, ja Ranska voi käyttää sitä täyttääkseen tämän päätöksen artiklaosassa täsmennetyt ilmoitusvelvollisuutensa.