natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Sardinia, which accounts for 4,1 % of net installed power in Italy [60], electricity is produced mainly in thermoelectric power plants using fossil fuels (coal, fuel oil, and refinery tar).
Sardiniassa, jonka osuus on 4,1 prosenttia Italian kapasiteetista [60], sähköä tuotetaan erityisesti fossiilisia polttoaineita (kivihiili, polttoöljy, jalostamoista saatava bitumi) käyttävissä lämpövoimaloissa.
The island has no natural gas distribution infrastructure.
Saarella ei ole maakaasun jakeluverkostoa.
Sardinia suffers from excess generation capacity, especially in the high-cost segment (oil-fired plants), owing to the Government’s plans to concentrate Italy’s heavy industry on the island, which have never come to fruition, and which led ENEL to overinvest in generation plants.
Sardinia kärsii tuotannon liikakapasiteetista erityisesti korkeiden kustannusten segmentillä (polttoöljyä käyttävät voimalat). Syynä tähän ovat Italian hallituksen toistaiseksi toteutumattomat suunnitelmat keskittää saarelle raskasta teollisuutta.
Apart from being structurally more expensive, the plants are quickly becoming technically obsolete.
Suunnitelmien johdosta ENEL on tehnyt investointeja sähkövoimaloihin. Sen lisäksi, että näiden voimaloiden kustannukset ovat suuremmat kuin muiden voimaloiden, niistä on nopeasti tulossa teknisesti vanhanaikaisia.
During the period under consideration, the export of Sardinian electricity to the Italian mainland was limited by the modest capacity of the interconnector, which was prone to congestion [61].
Tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana Sardiniassa tuotetun sähkön vienti mannermaalle on myös ollut rajoittunutta, sillä siirtokapasiteetti on vähäinen [61] ja ruuhkautuu helposti.
Two power companies, ENEL and E.ON, together hold a 95 % market share of electricity supply in Sardinia (roughly 58 % E.ON and 42 % ENEL).
Kahdella sähköyhtiöllä, ENEL:llä ja E.ON:llä, on yhteensä 95 prosentin markkinaosuus sähkön toimituksista Sardiniassa (E.ON noin 58 prosenttia ja ENEL noin 42 prosenttia).
According to the Energy Sector Inquiry [62], Sardinia can be classified in competition terms as a duopoly with collective dominance.
Sähköalan kilpailua koskevan tutkinnan [62] mukaan Sardinia voidaan kilpailun puolesta luokitella duopoliksi, jonka osapuolilla on yhteinen määräävä asema.
Market concentration is high, though not the highest in Italy [63].
Markkinoiden keskittymisaste on korkea, joskaan ei Italian korkein.
Owing to their control of virtually all mid-merit to peak plants, E.ON and ENEL set the price at most times of the day.
Koska E.ON:llä ja ENEL:llä on määräysvalta käytännössä kaikissa keskikuorma- ja huippukuormalaitoksissa, ne määräävät hinnan lähes kaikkina aikoina.
However, the situation in Sardinia appears less critical than in the south of Italy, where ENEL alone sets the price at all times of day [64].
Sardinian tilanne on kuitenkin vähemmän kriittinen kuin Etelä-Italian [64], jossa ENEL määrää hinnan kaikkina aikoina.
Wholesale electricity prices in Italy are among the highest in Europe [65], and prices in Sardinia are among the highest in Italy.
Sähkön bruttohinnat ovat Italiassa Euroopan korkeimpia [65], ja Sardiniassa hinnat ovat Italian korkeimpia.
Prices paid in Sardinia by the beneficiaries of the tariffs in 2004/2005, on the basis of bilateral contracts, ranged from EUR 60 to EUR 65 per MWh.
Tariffista hyötyvien yritysten vuosina 2004/2005 (kahdenvälisten sopimusten perusteella) maksamat hinnat olivat 60–65 euroa/MWh.
It has not been possible to compare these prices to those recorded on the Italian mainland, as the Commission does not possess the relevant data (which Italy has claimed it is unable to provide — see recital 92 above).
Näitä hintoja ei ole mahdollista verrata manner-Italian hintoihin, sillä komissiolla ei ole hallussaan tarvittavia tietoja (Italia on todennut, ettei se pysty toimittamaan niitä; ks. johdanto-osan 92 kappale).
However, based on the above analysis of general price trends, which may be broadly representative of price trends in bilateral contracts, it seems possible to presume that, in the period under consideration, energy-intensive undertakings in Sardinia paid a higher price than on the Italian mainland.
Kun kuitenkin analysoidaan yleisiä suuntauksia hinnoissa, joiden voidaan katsoa vastaavan laajalti kahdenvälisten sopimusten hintoja, voidaan todeta, että tarkasteltavana olevalla jaksolla Sardinian paljon sähköä käyttävät yritykset maksavat manner-Italiaa korkeampia hintoja.
In conclusion, the electricity market in Sardinia exhibits a combination of problems, including high prices, a high degree of market concentration, dominant operators’ market power, excess generation capacity in the high-cost segment, relative inefficiency of obsolete generating plants, lack of access to natural gas infrastructure, and insufficient interconnection.
Sardinian sähkömarkkinoilla on monenlaisia ongelmia: korkeat hinnat, markkinoiden suuri keskittymisaste, määräävässä asemassa olevien toimijoiden markkinavoima, tuotannon liikakapasiteetti korkeiden kustannusten segmentillä, vanhentuvien tuotantolaitosten suhteellinen tehottomuus, maakaasuverkon puuttuminen ja siirtoyhteyksien riittämättömyys.
These problems are likely to translate into higher electricity prices for end-users, including the most energy-intensive ones.
Tällaiset ongelmat voivat näkyä loppukäyttäjille, myös paljon sähköä käyttäville, sähkön korkeampina hintoina.
Existence of a regional handicap
Alueellinen haitta
The first issue to be addressed is whether such problems constitute a regional handicap, i.e. whether they have a severe impact on the economic development of Sardinia.
Ensimmäiseksi on selvitettävä, muodostavatko kyseiset ongelmat alueellisen haitan eli onko niillä huomattava vaikutus Sardinian talouskehitykseen.
In case C 34/02, the Commission did not accept that the lack of energy interconnection constituted a handicap [67].
Komissio ei hyväksynyt asiassa C 34/02 [67] näkemystä, jonka mukaan energialähteisiin johtavan sähkönsiirtoyhteyden puuttuminen olisi haitta.
While it is true that SMEs suffer less from high electricity prices than do large, energy-intensive industries, nevertheless the welfare of an individual industry cannot be automatically equated to the welfare of a region.
Vaikka on totta, että pk-yritykset kärsivät korkeista sähkön hinnoista vähemmän kuin suuret sähköä paljon käyttävät teollisuudenalat, yksittäisen toimialan edut eivät kuitenkaan ole automaattisesti samat kuin alueen edut.
The Commission considers that Italy has not sufficiently substantiated the alleged regional handicap arising from the state of the Sardinian electricity market.
Komissio katsoo, ettei Italia ole riittävästi todistanut Sardinian sähkömarkkinoiden tilanteen johtaneen alueelliseen haittaan.
But even if one were to suppose that there was indeed a regional handicap, the criteria laid down by the Regional Aid Guidelines would still have to be fulfilled.
Vaikka oletettaisiin, että alueellinen haitta on olemassa, tuen on silti täytettävä alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaiset kriteerit.
The Commission has accordingly assessed whether these tests are satisfied.
Tämän vuoksi komissio on arvioinut, täyttyvätkö nämä kriteerit.
Operating aid in an assisted region cannot be authorised by reason of difficulties experienced by one industry, but must be shown to make a lasting contribution to regional development.
Tukialueella myönnettävää toimintatukea ei voida hyväksyä yhden toimialan vaikeuksien vuoksi, vaan on osoitettava, että tuki edistää alueellista kehitystä kestävällä tavalla.
In the case at hand, this is unlikely.
Tämä on epätodennäköistä käsiteltävänä olevassa tapauksessa.
Even if one were to accept that the maintenance on the island of some industrial production facilities would contribute to employment and to the maintenance of a manufacturing base on the island, the effects would not be lasting.
Vaikka katsottaisiin, että tiettyjen teollisuuslaitosten toiminnan jatkuminen saarella edistäisi saaren työllisyyttä ja teollisuuspohjan säilymistä, kyseiset vaikutukset eivät olisi kestäviä.
If high electricity prices are a structural problem in Sardinia, as Italy claims, the difficulties experienced by energy-intensive industries will resurface as soon as the tariffs are removed.
Mikäli sähkön korkeat hinnat muodostavat Sardinialle rakenteellisen ongelman, kuten Italia katsoo, paljon sähköä käyttävien teollisuudenalojen vaikeudet palaavat entiselleen heti, kun tariffijärjestely päättyy.
The Italian authorities present the tariffs as a temporary measure, designed to last only until the completion, in 2010, of the infrastructure projects currently under way in connection with energy generation and interconnection (the GALSI pipeline and the SAPEI marine cable) [68].
Italian viranomaisten mukaan tariffi on väliaikainen toimenpide, jonka tarkoituksena on olla voimassa vain siihen asti, kun nyt meneillään olevat energiantuotannon infrastruktuuri- ja siirtoyhteyshankkeet (GALSI-verkosto ja merenalainen SAPEI-kaapeli) saadaan valmiiksi vuonna 2010.
Italy’s argument is that better interconnection will bring the prices charged to these companies down.
Italian mukaan paremmat siirtoyhteydet laskevat näiden yritysten maksamia hintoja.
The Commission considers that, while the new infrastructure may reduce or level out price disparities between Sardinia and the mainland, it seems highly unlikely that such projects could halve electricity prices, so as to bring them to the levels allegedly required to make these industrial activities profitable in the long term.
Komissio katsoo, että vaikka uudet infrastruktuurit voivat vähentää ja tasoittaa eroja Sardinian ja manner-Italian välillä, on hyvin epätodennäköistä, että tällaisilla hankkeilla voitaisiin puolittaa sähkön hinta tasolle, joka katsotaan tarpeelliseksi, jotta tällainen teollinen toiminta on pitkällä aikavälillä kannattavaa.
The Commission also points out that the existence of a State subsidy aimed at reducing electricity costs for large users does not encourage electricity suppliers to bring prices down in order to avoid losing their largest customers, nor does it prevent a worsening of their cost structures.
Komissio toteaa myös, että valtion suora tuki suurten käyttäjien sähkönkustannusten alentamiseen ei kannusta sähköntoimittajia alentamaan hintojaan, jotta ne eivät menettäisi suurimpia asiakkaitaan. Se ei myöskään estä sähköntoimittajien kustannusrakenteen heikentymistä.
Instead, the subsidy tends to heighten the incentive for suppliers to exploit their market power.
Pikemminkin tuki kannustaa sähköntoimittajia käyttämään omaa markkinavoimaansa.
Therefore, even if were true, given the situation of overcapacity, that energy-intensive companies would normally be able to obtain a competitive price were it not for the market power of the electricity suppliers (who, according to Italy and the beneficiaries, have an interest in keeping prices high), the Commission considers that the preferential tariff is not the appropriate instrument to curtail such market power.
Vaikka olisikin totta, että paljon sähköä käyttävä yritys pystyisi liikakapasiteetin vuoksi saamaan kilpailukykyisen hinnan, jollei sähköntuottajilla (joiden edun mukaista on Italian ja tuensaajien mukaan pitää hinnat korkeina) olisi markkinavoimaa, komissio katsoo, ettei suosituimmuustariffi olisi asianmukainen väline kyseisen markkinavoiman hillitsemiseksi.
The subsidy granted to the beneficiaries of the tariffs is not calculated in such a way as to offset the regional disparity (i.e. the differential between electricity prices in mainland Italy and prices in Sardinia for the same category of customer), but rather aims to align Sardinian prices on those paid by the beneficiaries’ competitors in the EU.
Tariffijärjestelmässä mukana oleville tuensaajille myönnettyä avustusta ei lasketa siten, että se kompensoisi alueelliset erot (manner-Italiassa ja Sardiniassa samassa asiakasluokassa voimassa olevien sähkön hintojen välinen erotus), vaan sillä pyritään yhdenmukaistamaan Sardinian hinnat ja tuensaajien EU:ssa toimivien kilpailijoiden maksamat hinnat.
The prices set for the Sardinian beneficiaries are particularly low, and certainly below prices on mainland Italy, which are among the highest in the EU.
Sardinian tuensaajille vahvistetut hinnat ovat erityisen alhaiset ja varmasti alhaisemmat kuin manner-Italiassa voimassa olevat hinnat, jotka kuuluvat EU:n korkeimpiin.
Therefore, the tariffs are not proportional to the regional handicap they allegedly seek to alleviate.
Tämän vuoksi tariffit eivät ole oikeassa suhteessa alueellisiin haittoihin, joita niillä pyritään lievittämään.
The very method chosen to calculate the amount of the subsidy suggests that the measure pursues an industrial policy objective rather than a regional objective.
Avustuksen määrän laskemiseen valittu menetelmä osoittaa, että toimenpiteen tavoite on elinkeinopoliittinen, ei alueellinen.
Indeed, the industrial policy dimension of the tariffs has been underlined repeatedly by Italy in its submissions.
Italia on korostanut toistuvasti huomautuksissaan tariffien elinkeinopoliittista ulottuvuutta.
Regional operating aid must be progressively reduced (point 4.17 of the Regional Aid Guidelines).
Alueellisen toimintatuen on oltava alenevaa (ks. alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.17 kohta).
Since the updating mechanisms for the 2004 and the 2005 tariffs are different, they have been assessed separately.
Koska vuosien 2004 ja 2005 tariffien päivitysmekanismit olivat erilaiset, niistä on tehty erilliset arviot.
The 2004 tariffs are indexed on the basis of variations in fuel prices and can only increase or remain unchanged.
Vuoden 2004 tariffit on indeksoitu polttoaineiden hintojen vaihtelun perusteella ja ne voivat vain nousta tai säilyä ennallaan.
According to Italy, this ensures that the aid is progressively reduced.
Italian mukaan tällä varmistetaan tuen aleneva luonne.
The Commission considers that the requirement of degressivity can be considered fulfilled only if the compensatory payments — which are equal to the effective amount of the aid — are guaranteed to decrease over time.
Komissio katsoo, että alenevaa luonnetta koskeva vaatimus voidaan katsoa täytetyksi ainoastaan, jos korvaukset – jotka vastaavat tosiasiallista tuen määrää – vähenevät ajan myötä.
It is not sufficient that the tariff should increase over time, since a higher tariff may nevertheless represent a higher volume of aid if, in the meantime, the prices charged to end users in the market concerned have increased faster than the tariff.
Ei riitä, että tariffi nousee vähitellen, sillä korkeampi tariffi voi kuitenkin edustaa suurempaa tukimäärää, mikäli viitemarkkinoiden loppukäyttäjiltä perittävä hinta nousee tariffia nopeammin. Italian menetelmään ei sisälly tähän liittyvää varmuutta.
As regards the 2005 tariffs, The Commission has assessed the indexation mechanism introduced by Article 11(13) of Law No 80/2005, as interpreted by the AEEG in decision 217/05 (see recital 33).
Vuoden 2005 tariffien osalta komissio on arvioinut lain 80/2005 11 §:n 13 momentilla käyttöön otetun indeksointimekanismin, sellaisena kuin AEEG on sen tulkinnut päätöksessään nro 217/05 (ks. johdanto-osan 33 kappale).
According to the implementing rules laid down by the AEEG, the tariff is to be increased yearly by a percentage reflecting trends in electricity prices in the EU, but the increase cannot exceed 4 %.
AEEG:n vahvistamien täytäntöönpanosääntöjen mukaan tariffeja korotetaan vuosittain prosenttiosuudella, joka vastaa sähkön hintojen suuntauksia unionissa, mutta korotus ei voi olla yli 4 prosenttia.
According to Italy, this mechanism ensures progressive reduction.
Italian mukaan tällä mekanismilla varmistetaan tuen aleneva luonne.
The Commission takes the view, however, that the fact that the nominal tariff is subject to a rather limited annual increase does not mean that the net amount of aid — as measured by the compensatory payments — will decrease over time.
Komission näkemyksen mukaan kuitenkin se, että nimelliseen tariffiin sovelletaan varsin rajallista vuotuista korotusta, ei johda korvauksilla mitatun tuen nettomäärän vähenemiseen ajan myötä.
If it is accepted that price trends on power exchanges can be considered broadly representative of changes in bilateral contract prices, as Italy has suggested, the 2005 tariffs would be degressive only in the event of a drop in average EU prices (since the tariffs cannot decrease, but only increase).
Jos katsotaan Italian tapaan, että sähköpörssien hintojen suuntaukset vastaavat laajalti kahdenvälisten sopimusten mukaisten hintojen vaihtelua, vuoden 2005 tariffeja voidaan pitää alenevina ainoastaan tilanteessa, jossa EU:n keskihinnat alenevat (koska tariffit eivät voi laskea, ainoastaan nousta).
In all other cases the tariffs would confer a growing advantage [70].
Kaikissa muissa tapauksissa tariffeihin sisältyisi kasvava etu.
Since, from 2004 until at least 2007, EU average electricity prices were on a sharp upward trend (rising faster than 4 % a year) the element of aid contained in the 2005 tariffs would have increased over time.
Koska vuodesta 2004 ainakin vuoteen 2007 sähkön keskihinnat unionissa nousivat tuntuvasti (yli 4 prosenttia vuodessa), vuoden 2005 tariffeihin sisältyvä tuen osuus olisi kasvanut ajan myötä.
Italy further contends that, in reality, bilateral contracts are less prone to price increases than prices on power exchanges, and that therefore the 2005 tariffs are de facto degressive.
Lisäksi Italian mukaan kahdenväliset sopimukset ovat todellisuudessa vähemmän alttiita hintojen nousulle kuin sähköpörsseissä määritellyt hinnat, minkä vuoksi vuoden 2005 tariffit ovat itse asiassa luonteeltaan alenevia.
The Commission points out that the indexation method submitted for assessment is based on variations in prices on power exchanges, and that Italy has not submitted data on the evolution of bilateral contract prices.
Komissio huomauttaa, että sille arvioitavaksi toimitettu indeksointimenetelmä perustuu hintojen vaihteluun sähköpörsseissä eikä Italia ole esittänyt kahdenvälisiin sopimuksiin perustuvien hintojen kehittymiseen liittyviä tietoja.
Thus Italy’s statement is not sufficiently substantiated.
Tämän vuoksi Italian näkemykselle ei ole riittävästi perusteita.
Thus neither the 2004 tariffs nor the 2005 tariffs fulfil the degressivity requirement.
Näin ollen alenevaan luonteeseen liittyvää vaatimusta ei täytä vuoden 2004 eikä vuoden 2005 tariffi.
Conclusions on the compatibility of the measure as regional aid
Päätelmät toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille aluetukena
The Commission took a similar negative position in 2005 in respect of a measure designed to reduce Eurallumina’s energy costs in Sardinia.
Komissio otti saman kielteisen kannan vuonna 2005 toiseen toimenpiteeseen, jolla oli tarkoitus vähentää Euralluminan sähkökustannuksia Sardiniassa.
The Commission considered that the disputed measure, which took the form of an exemption from excise duties on heavy oils, could not be authorised on the basis of the Regional Aid Guidelines [71].
Tuolloin komissio katsoi, ettei kyseistä toimenpidettä eli kivennäisöljyjen vapauttamista valmisteverosta [71] voitaisi hyväksyä alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella.
Other considerations relevant to compatibility
Muut sisämarkkinoille soveltuvuuteen liittyvät seikat
It has been submitted by Italy and the undertakings concerned that the schemes serve the purpose of remedying the shortcomings of the electricity markets, which have not yet delivered competitive prices.
Italia ja asianomaiset yritykset ovat esittäneet, että tariffien tarkoituksena on korjata sähkömarkkinoiden puutteellisuudet, joiden vuoksi hinnat eivät ole vielä kilpailukykyiset.
They argue that energy prices are threatening the competitiveness of energy-intensive industries.
Niiden mukaan sähkön korkeat hinnat uhkaavat energiaintensiivisten teollisuudenalojen kilpailukykyä.
The aid has an incentive effect, they contend, since without it the companies would close down.
Tuella olisi kannustava vaikutus, sillä ilman tukea yritysten olisi lopetettava toimintansa.
The Commission does not consider it possible to accept that operating aid for a few industrial companies is an appropriate response to the lack of competition on the local electricity market, which affects all electricity users.
Komission mukaan ei ole mahdollista hyväksyä näkemystä, että tietyille teollisuusyrityksille annettava toimintatuki riittäisi vastaamaan paikallisten sähkömarkkinoiden kilpailun puutteeseen, joka vaikuttaa kaikkiin sähkön käyttäjiin.
It is also questionable whether the aid is an appropriate and proportional means of preventing relocation outside the EU.
On myös kyseenalaistettava tuen asianmukaisuus ja oikeasuhteisuus suhteessa tavoitteeseen, joka on estää teollisuuslaitosten muuttaminen unionin ulkopuolelle.
There is no precedent in the Commission’s decisions or in the judgments of the Union’s lawcourts for accepting this argument as a justification for the granting of State aid.
Komission päätöksissä tai unionin tuomioistuimen tuomioissa ei ole ennakkotapauksia, joissa tällaiset syyt olisi hyväksytty perusteluiksi valtiontuen myöntämiselle.
Decisions to relocate production, in whole or in part, are part of a company’s business strategy, and the Commission has never held that they constitute a market failure.
Päätökset tuotannon siirtämisestä kokonaisuudessaan tai osittain ovat osa yksittäisen yrityksen toimintastrategiaa eikä komissio ole koskaan katsonut, että tämä muodostaisi markkinoiden toimintapuutteen.
In the Terni [72] and Alcoa [73] cases the Commission expressed doubts about similar arguments linking aid measures to the goal of preventing the relocation of industry outside the EU.
Komissio esitti jo aiemmin asioissa Terni [72] ja Alcoa [73] epäilyjä vastaavista perusteluista, joissa tiettyihin tukitoimenpiteisiin yhdistettiin tavoite estää teollisuustuotannon siirtyminen unionin ulkopuolelle.
It should also be pointed out that the conclusions of specialised bodies such as the High Level Group on Competitiveness, Energy and the Environment [74], which have been cited in the course of the proceedings, do not suggest that special State aid should be granted to address the competitiveness issues raised by high energy prices, but instead defend the need for full compliance with the applicable State aid rules [75].
On huomattava, että energiaa, kilpailukykyä ja ympäristöä käsittelevän korkean tason ryhmän tapaisten erikoisfoorumeiden [74] päätelmissä, joihin asiassa viitataan, ei ehdoteta erityisen valtiontuen myöntämistä korkeista sähkön hinnoista aiheutuvien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi, vaan niissä todetaan, että valtiontukisääntöjä on tarpeen noudattaa täysimääräisesti. [75]
In the light of the above, the Commission considers that the disputed 2004 and 2005 tariffs do not qualify for any of the exemptions in Article 107 TFEU.
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että vuosien 2004 ja 2005 kiistanalaisiin tariffeihin ei voida soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettuja poikkeuksia.
The exemptions in Article 107(2) TFEU are not applicable, since the aid is not of a social character, is not designed to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences, and was not granted to compensate for the economic disadvantages caused by the division of Germany.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdan mukaisia poikkeuksia ei voida soveltaa, koska tuki ei ole luonteeltaan sosiaalista, sen tavoitteena ei ole korvata luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamaa vahinkoa eikä sitä ole myönnetty Saksan jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi.