natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French authorities have therefore indicated that they would be willing, if the Commission closed the formal investigation procedure by a decision to the effect that there is no aid within the meaning of Article 7(2) of the Procedural Regulation, to extend their proposal to include a statement concerning the absence of a guarantee to all contracts involving a claim.
Ranskan viranomaiset siis tarkensivat, että ne olisivat valmiit laajentamaan takauksen puuttumista koskevaa merkintäehdotustaan koskemaan kaikkia saataviin liittyviä sopimuksia, jos komissio lopettaisi muodollisen tutkintamenettelyn menettelyasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisella päätöksellä.
According to the French authorities, this extension would make it possible to avoid any risk of incurring the State’s strict liability based solely on La Poste’s insolvency.
Ranskan viranomaisten mukaan laajennuksen ansiosta voitaisiin estää riski, että valtion ankaraan vastuuseen vedotaan pelkästään La Posten maksukyvyttömyyden perusteella.
Moreover, incurring the State’s strict liability because of a decision by the supervisory authority not to sell the assets needed for the continuity of the public service would simply have the effect of placing La Poste’s creditors in the same situation they would have been in had they been creditors of a public limited company.
Lisäksi vetoamisesta valtion ankaraan vastuuseen sillä perusteella, että valvontaviranomainen on päättänyt olla luovuttamatta julkisen palvelun jatkuvuuden kannalta välttämättömiä varoja, ei aiheutuisi muita vaikutuksia kuin La Posten velkojien joutuminen tilanteeseen, jossa ne olisivat olleet osakeyhtiön velkojina.
Assessment by the French authorities of the classification of the measures as aid following their proposals
Ranskan viranomaisten kanta toimenpiteiden luokitteluun valtiontueksi heidän ehdotustensa jälkeen
According to the French authorities, the two clarification measures proposed above would allow La Poste’s creditors to be made fully aware of their rights.
Ranskan viranomaisten mukaan edellä ehdotetut kaksi toimenpidettä auttaisivat selventämään La Posten velkojien oikeuksia.
Consequently, the French authorities cannot be considered as ‘responsible for the expectations created in the minds of La Poste’s creditors concerning the existence of a guarantee’ and as voluntarily maintaining ‘an opaque legal situation’ that could lead the State ‘to be obliged to repay La Poste’s debts if it were no longer able to meet its commitments’, as the Commission maintains in recital 74 of its opening decision.
Tämän seurauksena Ranskan viranomaisia ei voitaisi enää katsoa, kuten menettelyn aloittamista koskevan komission päätöksen johdanto-osan 74 kappaleessa tehdään, vastuullisiksi La Posten velkojien taholta syntyneistä oletuksista takauksen olemassaolosta eikä Ranskan viranomaisten enää voitaisi katsoa ylläpitävän tahallisesti epäselvää oikeudellista tilannetta, joka saattaa johtaa siihen, että valtio on velvollinen korvaamaan La Posten velat, jos tämä ei enää kykene vastaamaan sitoumuksistaan.
According to the French authorities, the fact that La Poste is subject not to collective procedures under ordinary law but to the provisions of the Law of 16 July 1980 does not mean that it is possible to conclude that there is a state guarantee; second, the proposed clarification measures make it possible to dismiss any State responsibility for the market’s alleged faith in such a guarantee.
Ranskan viranomaisten mukaan se, ettei La Posteen sovelleta yleisen lainsäädännön maksukyvyyttömyysmenettelyjä vaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain säännöksiä, ei voi johtaa päätelmään valtiontakauksen olemassaolosta. Ehdotetut selvennystoimenpiteet riittävät estämään valtion kaiken vastuun suhteessa markkinoiden väitettyyn uskoon tällaisen takauksen olemassaolosta.
Under these conditions, it is not possible to hold the State responsible for any potential effect.
Näissä olosuhteissa minkään mahdollisen vaikutuksen ei voitaisi katsoa olevan lähtöisin valtiosta.
The criterion of imputability is therefore not met, contrary to what the Commission states in recital 76 of the opening decision.
Toimenpiteen johtumista valtiosta koskeva kriteeri ei siis täyttyisi, toisin kuin komissio väittää menettelyn aloittamista koskevan päätöksensä johdanto-osan 76 kappaleessa.
Likewise, recital 75 of the opening decision, in which the Commission refers to the 2000 Guarantees Notice to justify the presence of state resources, is no longer valid because the facts do not support the existence of a state guarantee.
Samalla tavoin menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 75 kappale, jossa komissio viittaa vuoden 2000 tiedonantoon takauksina myönnettävästä valtiontuesta valtion varojen käytön perusteluksi, ei myöskään ole perusteltu, koska mikään seikka ei puolusta enää valtiontakauksen olemassaoloa.
TRANSFER MECHANISM
TAKAISINLUOVUTUSJÄRJESTELY
In order to supplement the proposed mechanism, the French authorities would be willing to consider with the Commission the following approach.
Ehdotetun järjestelyn täydentämiseksi Ranskan viranomaiset olisivat valmiit tarkastelemaan komission kanssa seuraavaa lähestymistapaa.
The French authorities challenge the applicability to La Poste of point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice and maintain that the Commission has been unable to establish that the fact that La Poste is not subject to collective procedures under private law is reflected in more favourable financing conditions.
Ranskan viranomaiset kiistävät, että La Posteen olisi sovellettava valtiontakauksena myönnettävää valtiontukea koskevan vuoden 2000 tiedonannon 2.1.3 kohtaa. Viranomaisten mukaan komissio ei ole pystynyt osoittamaan, että se, ettei La Posteen sovelleta yleisen lainsäädännön maksukyvyttömyysmenettelyjä, olisi johtanut muita edullisempiin rahoitusehtoihin.
Nonetheless, the French authorities have offered to examine with the Commission the setting up of a transfer mechanism by La Poste to the State, on a euro-for-euro basis, of any adverse effect on the spread that is linked to the fact that La Poste is not subject to collective procedures under private law, using a calculation method that would be validated by the Commission and could be audited.
Silti Ranskan viranomaiset ovat ehdottaneet komissiolle, että ne tutkisivat komission kanssa yhdessä sellaisen palautusmenettelyn käyttöönottoa, jossa La Poste siirtäisi valtiolle suoraan euromääräisenä spreadiin mahdollisesti kohdistuvan negatiivisen vaikutuksen, joka liittyy siihen, ettei La Posteen sovelleta yleisen lainsäädännön maksukyvyttömyysmenettelyjä.
According to the French authorities, the introduction of such an approach would complement the clarification proposals set out above in order to extinguish the myth of a state guarantee, while definitively avoiding any risk of aid.
Laskennassa käytettäisiin komission vahvistamaa mekanismia, joka voitaisiin tarkastaa. Ranskan viranomaisten mukaan tällaisen lähestymistavan käyttö täydentäisi edellä mainittuja selvennysehdotuksia ja poistaisi lopullisesti riskin valtiontuesta.
CLASSIFICATION AS AID
TUEKSI LUOKITTELU
Article 107(1) TFEU reads: ‘Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
UNLIMITED STATE GUARANTEE: STATE RESOURCES
RAJOITTAMATTOMAN VALTIONTAKAUKSEN OLEMASSAOLO: VALTION VAROJEN KÄYTTÖ
As was pointed out in recital 56 of the opening decision, La Poste has the status of a publicly owned establishment of an industrial or commercial character, or ‘EPIC’, and consequently enjoys a special legal position with regard to the payment of its creditors and its continuation in business in the event of insolvency.
Kuten menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 56 kappaleessa on todettu, EPIC-laitokseen rinnastettavan julkisoikeudellisen oikeushenkilön asemansa ansiosta La Postella on erityinen oikeudellinen asema sekä sen velkojien saatavien korvaamisen että olemassaolon jatkumisen suhteen maksukyvyttömyystilanteessa.
By way of introduction, the Commission would point out that La Poste is not subject to the ordinary law rules governing the administration and winding up of firms in difficulty.
Aluksi komissio palauttaa mieleen, ettei La Posteen sovelleta yleisen lainsäädännön mukaisia vaikeuksiin joutuneiden yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä.
The French authorities do not contest this point, but deny that there is any mechanism that might be equivalent to a state guarantee for La Poste.
Ranskan viranomaiset eivät kiistä tätä, mutta kieltävät La Posten eduksi myönnettävää valtiontakausta vastaavan mekanismin olemassaolon.
However, according to the Commission Notice on the application of Articles 107 and 108 of the TFEU to State aid in the form of guarantees (‘the 2008 Guarantees Notice’), point 1.2, second paragraph, fourth indent, the Commission considers that there is aid in the form of a guarantee where more favourable funding terms are obtained by enterprises ‘whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’.
Silti SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamista valtiontukiin takauksina koskevan komission tiedonannon, jäljempänä ’vuoden 2008 tiedonanto takauksista’, 1.2 kohdan 2 alakohdan neljännen luetelmakohdan mukaan myös tavanomaista edullisemmat rahoitusehdot sellaisille yrityksille, joiden oikeudellinen muoto sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvyttömyysmenettelyt taikka nimenomaan mahdollistaa valtiontakauksen tai sen, että valtio kattaa tappiot, ovat takauksina myönnettävää valtiontukea.
Consideration must therefore be given to the arguments by which the French authorities seek to show that there is no state guarantee here.
Tämän vuoksi on aiheellista tutkia Ranskan viranomaisten väitteitä, joilla pyritään osoittamaan, ettei valtiontakausta ole.
Guarantee of payment of individual claims
Takaus yksittäisten saatavien korvaamisesta
In order to establish whether there is a guarantee for individual claims, the Commission will first consider whether, as the French authorities contend, any such guarantee is ruled out by the legislation or the case law (a).
Jotta voidaan selvittää, onko yksittäisten saatavien korvaamiselle olemassa takaus, on ensiksi selvitettävä, onko tällainen takaus estetty säädösten tai oikeuskäytännön avulla, kuten Ranskan viranomaiset väittävät (a).
The Commission will then examine the steps to be taken by creditors of La Poste in order to recover their claims in the event that La Poste should be in financial difficulty and should be unable to pay its debts (b).
Komissio tarkastelee sen jälkeen, miten La Posten velkojan olisi toimittava saadakseen saatavansa maksetuksi siinä tapauksessa, että La Poste joutuisi taloudellisiin vaikeuksiin eikä voisi maksaa velkojaan (b).
The Commission will seek to determine whether the procedure to be followed is such that the position of a creditor of La Poste is comparable to that of a creditor of a firm governed by commercial law.
Komissio määrittelee, onko La Posten velkojan tilanne noudatettavassa menettelyssä sellainen, että velkojan asemaa voidaan verrata kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluvan yrityksen velkojan asemaan.
Contrary to the French authorities’ affirmation, French law does acknowledge the existence of implied guarantees, and in particular the existence of a state guarantee deriving from the status of publicly owned establishment
Toisin kuin Ranskan viranomaiset väittävät, Ranskan lainsäädäntö sallii implisiittiset takaukset ja erityisen valtiontakauksen julkisen laitoksen aseman perusteella
The arguments of the French authorities
Ranskan viranomaisten väitteiden tarkastelu
First, the French authorities assert that there is no legislation or decision laying down the principle that the State is to guarantee the debts of EPICs.
Ranskan viranomaiset esittävät ensisijaisesti, ettei missään säädöksessä tai päätöksessä määritellä periaatetta, jonka mukaan valtio takaisi EPIC-laitosten velat.
The Commission observes that while it is true that there is no legislation or decision providing expressly for a state guarantee for EPICs — just as there is no legislation or decision expressly ruling out any state guarantee for such establishments — this does not mean that there can be no implied guarantee.
Komissio huomauttaa, että vaikka olemassa ei olisikaan säädöstä tai päätöstä, jossa nimenomaisesti järjestetään EPIC-laitoksille valtiontakaus – kuten ei myöskään ole olemassa säädöstä tai päätöstä, jossa EPIC-laitoksille myönnettävä valtiontakaus nimenomaisesti kiellettäisiinkään – tämä ei estä implisiittisen takauksen olemassaoloa.
Second, according to the French authorities, the courts have held, notably in the judgment in the case of Société de l’hôtel d’Albe and in Campoloro, that there is no such guarantee.
Ranskan viranomaisten mukaan toissijaisesti oikeuskäytännössä olisi otettu kantaa takauksen puuttumiseen, erityisesti asiaa Société de l’hôtel d’Albe koskevassa päätöksessä ja asiassa Campoloro.
The Commission would observe that in Société de l’hôtel d’Albe, as pointed out by the Commission’s expert, the Council of State merely refused to grant an application brought by a creditor directly against the Minister for Public Works.
Koska komission asiantuntija on tähdentänyt tätä seikkaa, komissio huomauttaa, että Société de l’hôtel d’Albea koskevassa tuomiossa korkein hallinto-oikeus kieltäytyy ainoastaan hyväksymästä suoraan julkisten töiden ministerille osoitettua velkojan vaatimusta.
A guarantee would come into play in the event of insolvency.
Takauksen käyttö edellyttää maksukyvyttömyyttä.
The judgment cited did not concern the specific situation in which a guarantee might be invoked.
Mainittu tuomio ei koske tarkalleen ottaen sitä tilannetta, jossa takausta on tarkoitus käyttää.
A guarantee mechanism does not require the State to pay a debt of a publicly owned establishment whenever a creditor so requests.
Takausjärjestely ei merkitse, että valtio olisi velvollinen suorittamaan julkisen laitoksen saatavan pelkästään velkojan pyynnöstä.
The Commission’s analysis of the Campoloro case is set out in section 4.1.1.A(b)(3) of this Decision.
Komission selvitys asiasta Campoloro sisältyy tämän päätöksen johdanto-osan 4.1.1.A.b) 3) kappaleeseen.
It will be shown that the judgment in Campoloro establishes a scheme of state liability in proceedings for the recovery of the debts of publicly owned establishments which displays all the characteristics of a guarantee mechanism.
Kuten kyseisessä kohdassa osoitetaan, asia Campoloro osoittaa juuri päinvastoin, että valtion vastuuta koskeva järjestely julkisten laitosten velkojen perintämenettelyssä sisältää kaikki takausmekanismin piirteet.
The guarantee links the State and La Poste; creditors of La Poste benefit only indirectly; and the guarantee covers not just the payment of individual claims (see Section 4.1.1.A of this Decision) but also the continued existence of La Poste or its obligations or both (see Section 4.1.1.B).
Takaus ei lisäksi koske pelkästään yksittäisten saatavien takaisinmaksua (vrt. tämän päätöksen 4.1.1.A kappale), vaan myös La Posten ja/tai sen velvollisuuksien pitämistä voimassa (vrt. tämän päätöksen 4.1.1.B kappale).
The implied state guarantee to La Poste dates from before 1 January 2005, and the Commission takes the view that the argument that there can be no implied guarantee since 1 January 2005 is false.
Koska valtion implisiittinen takaus La Postelle oli peräisin ajalta ennen 1 päivää tammikuuta 2005, komissio katsoo, että väite, jonka mukaan implisiittistä takausta ei voi olla olemassa 1 päivää tammikuuta 2005, ei ole pätevä.
In paragraph 110 of its decision of 25 July 2001 on the Organic Law on the Finance Act, the Constitutional Council found that guarantees which were given before the enactment of the Organic Law governing the Finance Act and which have not been identified and listed have not lapsed as a result.
Perustuslakineuvosto totesi 25 päivänä heinäkuuta 2001 tekemänsä LOLF-päätöksen johdanto-osan 110 kohdassa, etteivät ennen LOLF:n voimaantuloa myönnetyt luetteloimattomat takaukset raukea.
According to the Commission’s expert, this reasoning applies squarely to implied guarantees, linked to the status of publicly owned establishments, which have not yet been identified and listed but which nevertheless remain valid.
Komission asiantuntijan mukaan tämä päättely soveltuu erinomaisesti sellaisiin julkisten laitosten asemaan liittyviin implisiittisiin takauksiin, joita ei ole vielä luetteloitu mutta jotka ovat tästä huolimatta edelleen voimassa.
But although the Constitutional Council has indeed found that guarantees given without the authorisation of the Finance Act have not lapsed, the French authorities’ expert doubts whether the arguments that led to that conclusion apply without distinction to express guarantees and to implied guarantees.
Ranskan viranomaisten asiantuntija suhtautuu kuitenkin epäilevästi siihen, että syyt, joiden perusteella perustuslakineuvosto on hylännyt väitteen sellaisten takausten raukeamisesta, joiden myöntämistä ei ole sallittu finanssilaissa, soveltuisivat sekä implisiittisiin takauksiin että nimenomaisiin takauksiin.
He takes the view that holders of a supposed implied guarantee cannot claim rights as indisputable and decisive as those conferred by an express guarantee.
Asiantuntijan mukaan oletetun implisiittisen takauksen saajat eivät voi vaatia yhtä kiistattomia ja lopullisia oikeuksia kuin nimenomaisen takauksen haltijat.
The French authorities’ expert merely expresses doubt, so his argument is not decisive, and the Commission notes that it is not suggested in this paragraph 110 of the Constitutional Council’s decision that guarantees given expressly do not lapse whereas implied guarantees do.
Komissio toteaa, että Ranskan viranomaisten asiantuntijan väitteessä ainoastaan ilmaistaan epäilys eikä oteta ratkaisevasti kantaa siihen. Komissio panee merkille myös sen, ettei mikään johdanto-osan 110 kohdassa viittaa siihen, että yksinomaan nimenomaiset takaukset raukeaisivat.
Article 61 of the Organic Law on the Finance Act, to which the paragraph relates, does not confine itself to express guarantees either.
LOLF:n 61 §, johon kohdassa viitataan, ei koske pelkästään nimenomaisia takauksia.
The Commission believes that the opinion of the Constitutional Council that a guarantee does not come to an end merely because it is not authorised in the Finance Act applies whether the guarantee is express or implied.
Tämän vuoksi komissio katsoo, että perustuslakineuvoston kanta, jonka mukaan seuraamus siitä, ettei toimenpidettä ole sallittu finanssilaissa, ei voi olla takauksen raukeaminen, koskee sekä implisiittisiä takauksia että nimenomaisia takauksia.
The Commission takes the view, therefore, that the fact that the implied guarantee given by the State to La Poste has not been authorised in the Finance Act does not mean that it has lapsed.
Siksi komissio katsoo, että vaikka finanssilaissa ei olekaan sallittu valtion implisiittistä takausta La Postelle, takaus ei raukea.
In addition, as the Commission’s expert pointed out, the obligation to enter state guarantees in a Finance Act is confined to the ‘giving’(octroi) of such guarantees.
Kuten komission asiantuntija lisäksi huomauttaa, velvollisuus mainita valtiontakaukset finanssilaissa rajoittuu soveltamisalaltaan tällaisten takausten ”myöntämiseen”.
To ‘give’ a guarantee the State must by an express manifestation of its intention confer a guarantee on an organisation or an operation.
Se, että takaus myönnetään, kattaa tapaukset, joissa valtio nimenomaisella tahdon ilmauksellaan päättää antaa takauksensa organisaatiolle tai toimenpiteelle.
The scope of the obligation to enter guarantees in the Finance Act does not extend to guarantees that arise out of the legal form of an organisation, or out of an obligation established in case law, which are guarantees of an implied and automatic character.
Takausten merkitsemistä finanssilakiin koskevan velvollisuuden soveltamisala ei siis kata asemasta tai oikeuskäytännöstä johtuvasta velvoitteesta syntyneitä takauksia, joille on ominaista se, että ne ovat luonteeltaan implisiittisiä ja automaattisia.
This category is not the result of a decision of the State, but of the fact that the State places itself in an existing legal framework, the guarantee being only one effect of that framework.
Tämä toinen luokka ei siis perustu valtion päätökseen vaan siihen, että valtio sijoittuu aiemmin olemassa olleeseen sääntelykehykseen, jossa takaus on pelkästään seurannaisvaikutus.
The Commission concludes that the argument put forward by the French authorities on the basis of the Organic Law on the Finance Act is not convincing, and that the fact that it is not stated in any Finance Act that the State extends a guarantee to La Poste by reason of its legal form does not mean that there is no such guarantee.
Komissio päättelee, ettei Ranskan viranomaisten LOLF-lakiin perustuva väite ole vakuuttava ja ettei se, ettei missään finanssilaissa ilmoiteta valtion myöntävän takausta La Postelle tämän aseman perusteella, estä tällaisen takauksen olemassaoloa.
The Commission would emphasise that it is not in any event bound by the description of the measure as a ‘guarantee’ for purposes of French law, or by the fact that a guarantee is or is not caught by the Organic Law on the Finance Act.
Joka tapauksessa komissio korostaa, ettei se ole sidottu Ranskan lainsäädännön määritelmään toimenpiteestä takauksena eikä siihenkään, että kyseessä olisi LOLF:n soveltamisalaan kuuluva takaus.
From the Commission’s point of view the only relevant consideration is how the measure is to be described for purposes of Community law, and the Guarantees Notice in particular.
Komission kannalta merkittävä tekijä on toimenpiteen luokittelu unionin lainsäädännön ja erityisesti takauksia koskevan tiedonannon perusteella.
Community law recognises the existence of a guarantee once a Member State legally has to repay a claim on another person in the event of that person’s defaulting.
Komissio tähdentää, että unionin lainsäädännössä tunnustetaan implisiittisen takauksen olemassaolo silloin, kun jäsenvaltio on juridisesti velvollinen korvaamaan toisen henkilön saatavan tämän lyötyä laimin maksusitoumuksensa.
Fourth, the French authorities contend that if EPICs enjoyed a state guarantee, any change in their legal form would necessitate measures to preserve the rights of creditors arising before the change.
Neljänneksi Ranskan tasavallan viranomaisten mukaan EPIC-laitosten aseman muutos edellyttäisi takaustoimenpiteitä, joilla säilytetään kyseisen julkisoikeudellisen oikeushenkilön muutosta ennen syntyneet velkojien oikeudet, jos EPIC-laitoksille olisi myönnetty valtiontakaus.
No such mechanism has ever been set up (for example in connection with the conversions of France Télécom, Gaz de France, EDF or ADP), which proves, it is claimed, that there is no guarantee.
Se, ettei tällaista mekanismia ole missään vaiheessa järjestetty (vrt. erityisesti France Télécomin, Gaz de Francen, EDF:n ja ADP:n yhtiömuodon muutokset), osoittaa, ettei takausta ole olemassa.
The Commission’s expert explains that this assertion is based on a very broad interpretation of the constitutional protection of the right of property.
Kuten komission asiantuntija on selvittänyt, tällainen väite edellyttäisi erittäin väljää tulkintaa perustuslakiin perustuvasta omistusoikeuden suojasta.
According to the French authorities’ argument, the protection of the right of property requires that all claims be preserved.
Jos seuraamme Ranskan viranomaisten perustelua, omistusoikeuden suojaaminen edellyttäisi, että kaikki saatavat on suojattava.