natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the Danish authorities conceded that advertising revenue should in any case be taken into account for the purposes of calculating the net cost of the public service remit and that it constituted income generated by public service activities.
Tanskan viranomaiset kuitenkin myönsivät, että joka tapauksessa mainostulot pitäisi ottaa huomioon julkisen palvelun tehtävän nettokustannusten laskemisessa ja että mainostulot ovat julkisen palvelun toiminnasta saatua tuloa.
They contended that when applying the Altmark criteria, the spirit and the purpose of the criteria had to be observed so that the facts of the particular case were taken into account.
Viranomaiset katsoivat, että Altmark-tuomion edellytyksiä on sovellettava kyseisten edellytysten hengen ja tarkoituksen mukaisesti, jotta asian erityiset tosiseikat voidaan ottaa huomioon.
In their view, it followed from the judgment that the only requirement the Court had imposed on the Danish State was that it should, ‘in essence’, comply with the Altmark conditions.
Viranomaisten mukaan tuomiosta seuraa Tanskan valtiolle ainoastaan vaatimus siitä, että sen pitäisi ”pääpiirteissään” noudattaa Altmark-tuomion edellytyksiä.
More specifically, the Danish authorities and TV2 held that the procedure used to set the licence fee was transparent and complied with the requirements of the second Altmark criterion, at least in essence, and in their view this was sufficient in the light of the Court’s judgment.
Tarkemmin sanottuna Tanskan viranomaiset ja TV2 katsoivat, että lupamaksujen asettamisessa käytettävä menettely oli avoin ja että se täytti ainakin pääpiirteissään Altmark-tuomion toisen edellytyksen vaatimukset, mikä niiden mukaan on riittävää tuomioistuimen tuomion perusteella.
They considered that the third criterion was also met in so far as TV2 was allowed to keep a reasonable profit.
Ne katsoivat, että kolmas edellytys täyttyi myös, jos TV2:n annettiin pitää kohtuullinen voitto.
Concerning the fourth Altmark condition, they highlighted the extensive controls which applied to TV2 and argued that the BUPA case and the Court’s judgment supported their claim that in this particular instance the test should be relaxed somewhat or should only be met in essence.
Altmark-tuomion neljännen edellytyksen osalta ne korostivat TV2:een sovellettavaa erilaista valvontaa ja viittasivat myös oikeuskäytäntöön asiassa BUPA ja tuomioistuimen tuomioon ja katsoivat, että tätä testiä voitaisiin jossakin määrin lieventää tässä tapauksessa tai että se pitäisi täyttää vain pääpiirteissään.
Citing the Chronopost case [31], they also pointed out that in practice it was not possible to compare TV2 with a typical well-run undertaking.
Asian Chronopost [31] perusteella ne panivat myös merkille, että TV2:ta ei käytännössä voida verrata hyvin johdettuun keskivertoyritykseen.
In addition, the Danish authorities reiterated their view that under the market economy investor test, the compensation should be approved.
Tanskan viranomaiset katsoivat myös, että korvaus olisi hyväksyttävä markkinataloussijoittajatestin perusteella.
The Danish authorities and TV2 argued further that the State aid should be declared compatible.
Tanskan viranomaiset ja TV2 katsoivat myös, että valtiontuki olisi julistettava sisämarkkinoille soveltuvaksi.
They explained the process that led to the build-up of capital in TV2 and highlighted the different reasons why this capital was necessary for TV2 to fulfil its public service tasks.
Ne selostivat menettelyä, joka johti TV2:n pääoman keräämiseen ja korostivat eri syitä sille, miksi tämä pääoma oli välttämätön TV2:n julkisen palvelun tehtävien täyttämiselle.
Some third parties also submitted comments following the Court’s judgment.
Myös jotkin kolmannet osapuolet toimittivat huomautuksia tuomioistuimen tuomion jälkeen.
In essence, they argued that the Altmark conditions should not be found to be met, in particular, because the economic reports referred to by the Court were not sufficient to demonstrate that the second and fourth criteria were satisfied.
Pääasiassa ne selittivät, miksi Altmark-tuomion edellytyksiä ei pitäisi katsoa täytetyiksi erityisesti siksi, että tuomioistuimen tarkoittama taloudellinen raportointi ei riitä osoittamaan toisen ja neljännen perusteen täyttymistä.
They also contended that the Commission should maintain its conclusion in the annulled recovery decision, i.e. that the aid was not compatible.
Ne huomauttivat myös, että komission olisi pidettävä kiinni päätelmästä, jonka se oli tehnyt kumotussa takaisinperintäpäätöksessä ja jonka mukaan tuki ei soveltunut sisämarkkinoille.
STATE AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) TFEU
SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETTU VALTIONTUKI
Article 107(1) TFEU provides that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
The Commission has to assess whether the measures described above constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komission on arvioitava, ovatko edellä kuvatut toimenpiteet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
STATE RESOURCES AND ATTRIBUTION OF RESPONSIBILITY
VALTION VAROJEN KÄYTTÖ JA TOIMENPITEEN LUOKITTELU VALTION TOIMENPITEEKSI
The Commission has to assess whether the measures in question involve State resources.
Komission on arvioitava, kuuluuko kyseessä oleviin toimenpiteisiin valtion varojen käyttöä.
Concerning the licence fee, the Commission takes note of the Court’s findings in its judgment [32].
Lupamaksun osalta komissio panee merkille tuomioistuimen tuomiossaan [32] esittämät päätelmät.
In particular, the amount is determined by the Danish authorities; the obligation to pay the licence fee does not arise from a contractual relationship between TV2 and the person liable to pay but simply from the fact of owning a television or radio receiver; where necessary, the licence fee is collected in accordance with the rules on the collection of personal taxes; and, lastly, it is the Danish authorities that determine TV2’s share of the income from licence fees.
Lupamaksun määrän määrittävät Tanskan viranomaiset; lupamaksun maksamisvelvollisuus ei perustu sopimussuhteeseen TV2:n ja maksuvelvollisen välillä, vaan pelkästään televisio- tai radiolaitteen omistamiseen; lupamaksun kantaminen suoritetaan tarvittaessa samojen sääntöjen mukaan, joita sovelletaan verojen kantoon ja Tanskan viranomaiset määrittävät, mikä osa lupamaksuista suoritetaan TV2:lle.
The Court concluded that licence fee resources are available to and under the control of the Danish authorities and that they therefore constitute State resources.
Tuomioistuin päätteli, että lupamaksuvarat ovat Tanskan viranomaisten käytettävissä ja määräysvallassa ja täten valtion varoja.
Concerning the advertising revenue for 1995 and 1996, the Court pointed out in its judgment that the licence fee and advertising revenue are different in nature [33].
Vuosien 1995–1996 mainostulojen osalta tuomioistuin huomautti tuomiossaan, että mainostulojen ja lupamaksun luonne on erilainen [33].
In its judgment, the Court held [34] that the Commission had not stated sufficient reasons why the 1995 and 1996 advertising revenue should be considered State resources.
Tuomioistuin katsoi tuomiossaan [34], että komissio ei ole esittänyt riittävästi perusteluja siitä, miksi vuosien 1995–1995 mainostulot katsottiin valtion varoiksi.
In light of the PreussenElektra ruling [35], the Commission has to demonstrate whether the advertising revenue for the years 1995 and 1996 can be classed as State resources.
Asiassa Preussen Elektra [35] annetun tuomion perusteella komission on osoitettava, voidaanko vuosien 1995–1996 mainostulot luokitella valtion varoiksi.
For this purpose, it has to assess whether this revenue was under the control of the Danish State.
Sen on siksi arvioitava, olivatko nämä mainostulot Tanskan valtion määräysvallassa.
In this respect, the Commission takes note of the following factors relevant for deciding whether the 1995 to 1996 advertising revenue constituted State resources.
Komissio panee tämän osalta merkille seuraavat tekijät, jotka ovat merkityksellisiä päätettäessä, ovatko vuosien 1995–1996 mainostulot valtion varoja.
In 1995 and 1996, TV2 received the advertising revenue from the TV2 Fund, which itself received the advertising revenue from TV2 Reklame A/S.
Vuosina 1995–1996 TV2 sai mainostuloja TV2-rahastosta, joka puolestaan sai mainostuloja TV2 Reklame A/S:stä.
Reklame was a separate State-owned vehicle independent from TV2.
Reklame oli TV2:sta riippumaton valtion omistama erillinen yksikkö.
The company was set up to act as an agent for the sale of advertisements on TV2 on a commercial basis [36].
Yhtiö perustettiin toimimaan kaupallisena välittäjänä mainosten myynnissä TV2:lle [36].
Reklame had a contractual relationship with its advertising customers.
Reklamella oli sopimussuhde mainosasiakkaisiin.
There was no obligation to transfer revenue from TV2 Reklame to the TV2 Fund.
Reklamen rahan ohjaamiseen TV2-rahastoon ei ollut velvollisuutta.
The transfer was instead decided by the Danish State [37].
Sen sijaan ohjaamisesta päätti Tanskan valtio [37].
The Minister of Culture decided what part of TV2 Reklame’s profits was to be transferred to the TV2 Fund.
Kulttuuriministeri päätti TV2 Reklamen voitto-osuudesta, joka oli ohjattava TV2-rahastoon.
The decision was taken for one or more years at a time with the approval of the Danish Parliament (the Finance Committee).
Kyseinen päätös tehtiin yhdeksi tai useammaksi vuodeksi kerrallaan, ja se edellytti Tanskan parlamentin (pysyvän valtiovarainvaliokunnan) hyväksyntää.
The Minister of Culture could decide that non-transferred profit should be used for repayment of the State guarantee issued previously for TV2 Reklame or for cultural purposes.
Kulttuuriministeri pystyi päättämään, että ohjaamaton tuotto käytettäisiin valtiovarainvaliokunnan hyväksynnän nojalla TV2 Reklamelle aiemmin myönnetyn valtion takauksen takaisinmaksuun tai kulttuuritarkoituksiin.
In practice, in 1995 and 1996, the full amount of TV2 Reklame’s profits was transferred to the TV2 Fund.
Käytännössä vuosina 1995–1996 TV2 Reklamen voitot ohjattiin kokonaisuudessaan TV2-rahastoon.
The TV2 Fund was set up with the aim of providing TV2 with income from the licence fee resources and advertising revenue.
TV2-rahasto perustettiin tarjoamaan TV2:lle lupamaksuista ja mainostuloista saatavia tuloja.
There was no obligation to transfer money from the TV2 Fund to TV2 every year.
TV2-rahaston rahojen vuotuiseen ohjaamiseen TV2:lle ei ollut velvoitetta.
Rather, the transfer to TV2 was decided by the Danish State.
Sen sijaan ohjaamisesta TV2:lle päätti Tanskan valtio.
For under the law the TV2 Fund was obliged to transfer funds to TV2 in accordance with the framework budgets laid down by the Minister of Culture [38].
TV2-rahastolla oli kuitenkin lakisääteinen velvoite ohjata varat TV2:lle kulttuuriministerin laatiman rahoituskehyksen mukaisesti [38].
In practice, TV2 did not receive all the advertising revenue from the TV2 Fund in 1995 and 1996.
Käytännössä TV2 ei saanut vuosina 1995–1996 kaikkia mainostuloja TV2-rahastosta.
In addition, no distinction was made in the TV2 Fund accounts between advertising revenue and licence fee resources.
TV2-rahastossa ei myöskään ollut erillistä kirjanpitoa mainostuloille ja lupamaksuille.
Revenue that was not transferred to TV2 accumulated in the TV2 Fund.
Tulot, joita ei ollut ohjattu TV2:lle, kertyivät TV2-rahastoon.
It was transferred to TV2 when the TV2 Fund was wound up.
Ne ohjattiin TV2:lle, kun TV2-rahasto suljettiin.
According to TV2 and the Danish authorities, the advertising revenue belonged to TV2 and TV2 was legally entitled to it.
TV2:n ja Tanskan viranomaisten mukaan mainostulot kuuluivat TV2:lle, ja TV2:lla oli lakisääteinen oikeus niihin.
They referred to a letter from the Minister of Justice dated 22 November 2003, which stated that TV2 Fund’s resources could only be used to cover TV2’s activities.
Ne viittasivat oikeusministerin 22 päivänä marraskuuta 2003 päivättyyn kirjeeseen, jonka mukaan TV-rahaston varoja voidaan käyttää vain kattamaan TV2:n toiminnot.
According to TV2 and the Danish authorities, there was therefore a legal obligation to transfer the advertising revenue from the TV2 Fund to TV2 eventually.
TV2:n ja Tanskan viranomaisten mukaan oli siis olemassa laissa säädetty velvoite ohjata lopulta TV2-rahaston mainostulot TV2:lle.
However, as indicated above, there was no obligation under the law to transfer all the advertising revenue to TV2 and it was for the Minister to take a specific decision on whether money was to be transferred to TV2, and if so how much.
Kuten edellä on kuitenkin osoitettu, laissa ei ollut säädetty velvoitteesta ohjat kaikkia mainostuloja TV2:lle, ja ministerin konkreettisesta päätöksestä riippui, ohjattaisiinko rahaa TV2:lle ja kuinka paljon.
Concerning TV2, it should be added that the broadcaster had no contractual relationship with advertisers and no influence on advertising activities [39].
TV2:n osalta on syytä lisätä, että TV2:lla ei ollut sopimussuhdetta mainonnan loppukuluttajiin, eikä TV2:lla ollut vaikutusta mainostoimintoihin [39].
The Danish government confirmed that the anticipated advertising revenue for the coming year was determined independently of TV2.
Tanskan hallitus vahvisti, että TV2 määritti itsenäisesti tulevana vuonna odotetut mainostulot.
On the basis of the above information, the Commission considers that the Minister had control over the funds in TV2 Reklame and the TV2 Fund.
Edellä esitettyjen tietojen perusteella komissio katsoo, että ministerillä oli määräysvalta TV2 Reklamen ja TV2-rahaston varoihin.
In particular, it is noted that (i) it was the Danish State that decided whether part or all of the advertising revenue was to be transferred to the TV2 Fund and to TV2; (ii) in 1995 and 1996 TV2 did not receive all the advertising revenue; and (iii) the advertising revenue that was not transferred accumulated in the TV2 Fund, where it was, in practice, merged with the licence fees.
Voidaan todeta, että i) Tanskan valtio päätti, ohjataanko osa mainostuloista vai kaikki TV2-rahastoon ja TV2:lle, ii) vuosina 1995–1996 TV2 ei saanut kaikkia mainostuloja ja iii) mainostulot, joita ei ohjattu sille, kertyivät TV2-rahastoon, jossa ne sekoittuvat käytännössä lupamaksuihin.
For these reasons, the Commission considers that, in this specific case, the advertising revenue for the years 1995 and 1996 that was transferred to TV2 via TV2 Reklame and the TV2 Fund constitutes State resources.
Näiden syiden takia komissio katsoo, että käsiteltävänä olevassa asiassa vuosina 1995–1996 TV2:lle TV2 Reklamen ja TV2-rahaston kautta ohjatut mainostulot ovat valtion varoja.
But even if the advertising revenue were not classed as State resources (quod non), it would make no difference to the amount of State aid that could be considered compatible.
Vaikka mainostuloja ei luokiteltaisi valtion varoiksi (kuten tässä tapauksessa tehdään), valtiontuen määrä, jonka voitaisiin katsoa soveltuvan sisämarkkinoille, pysyisi samana.
In line with the Commission’s constant practice and the 2001 Broadcasting Communication [40], income derived from public service activity, such as advertising revenue, must be taken into account when calculating the net costs of the public service, which means that such revenue, even if not regarded as State resources, reduces the need for public financing.
Komission vakiintuneen käytännön ja yleisradiotoiminnasta vuonna 2001 annetun tiedonannon [40] mukaisesti julkisesta palvelusta saadut tulot, kuten mainostulot, on otettava huomioon laskettaessa julkisen palvelun nettokustannuksia. Tämä merkitsee, että tällaiset tulot, vaikka niitä ei katsottaisi valtion varoiksi, vähentävät julkisen rahoituksen tarvetta.
The Danish authorities share this view [41].
Tanskan viranomaiset jakavat tämän näkemyksen [41].
The ad-hoc transfer of resources to TV2 from the Radio Fund involved licence fee revenue that was made available to TV2 after a decision by the State.
Varojen väliaikainen siirto TV2:lle radiorahastosta koskee lupamaksutuloja, jotka annettiin TV2:n saataville valtion tekemän päätöksen jälkeen.
The same is true of the ad-hoc transfer from the TV2 Fund when it was wound up, since quite apart from the fact that the Danish State exercised control over the TV2 Fund, as mentioned earlier, the resources from the TV2 Fund were made available to TV2 by decision of the State.
Sama pätee varojen väliaikaiseen siirtoon TV2-rahastosta, kun se lakkautettiin, koska edellä mainittujen, Tanskan valtion määräysvaltaa TV2-rahastossa koskevien tekijöiden lisäksi TV2-rahaston tulot annettiin sen lakkauttamisen aikaan TV2:n käyttöön valtion tekemän päätöksen jälkeen.
As those resources remained under public control, they have to be regarded as State resources.
Koska varat siis jäivät julkiseen määräysvaltaan, ne on myös katsottava valtion varoiksi.
And since the advertising revenue is regarded as State resources and the transfer to TV2 at the time of the winding-up was in any event decided by the State, the Danish authorities’ claim that the lump sum transferred to TV2 when the TV2 Fund was wound up derived exclusively from advertising revenue does not alter this conclusion.
Koska mainostulot katsotaan valtion varoiksi, ja joka tapauksessa koska siirrosta TV2:lle lakkauttamisen aikaan päätti valtio, tähän päätelmään ei vaikuta se, että TV2:lle lakkauttamisen yhteydessä siirretty kertakorvaus perustuu Tanskan viranomaisten mielestä yksinomaan mainostuloihin.
Concerning the other State measures, the Commission considers that the corporate tax exemption constitutes use of public resources, since foregoing tax revenue is equivalent to the consumption of State resources in the form of fiscal expenditure [42].
Valtion muiden toimenpiteiden osalta komissio katsoo, että yhtiöveron vapautukseen liittyy julkisia varoja, koska verotulojen menetys vastaa verotustukiin käytettyjen valtion varojen määrää [42].
The interest- and repayment-free loans granted to TV2 are directly provided by the State and allocated from the State budget.
TV2:lle myönnetyt korko- ja lyhennysvapaat lainat tarjoaa suoraan valtio, ja ne osoitetaan yleisestä talousarviosta.
By foregoing the interest and repayments on these loans, the Danish State foregoes income and therefore these funds constitute State resources.
Koska Tanskan valtio luopuu näiden lainojen koroista ja lyhennyksistä, se ei saa tuloja, ja siten nämä varat ovat valtion varoja.
Furthermore, it is the Danish State that guarantees the operating loans.
Lisäksi juuri Tanskan valtio takaa käyttöpääomalainan.
The benefit of a State guarantee is that the risk associated with the guarantee is carried by the State.
Valtiontakauksesta saatava hyöty on se, että valtio kantaa takaukseen liittyvän riskin.
The fact that the State carries the risk should normally be remunerated by an appropriate premium.
Tällaisesta valtion ottamasta riskistä peritään tavallisesti asianmukainen maksu.
Where the State foregoes such a premium, there is both an advantage for TV2 and a drain on the resources of the State [43].
Jos valtio luopuu tällaisesta maksusta, TV2 hyötyy ja samalla kulutetaan valtion varoja [43].
Moreover, the State has reserved a nationwide transmission frequency for TV2, for which TV2 pays a frequency fee to a State body.
Valtio on lisäksi varannut TV2:lle valtakunnallisen lähetystaajuuden, josta se maksaa taajuusmaksua valtion elimelle.
The annual fee that TV2 paid varied between DKK 2 million and DKK 4 million during the period under investigation.
TV2:n maksama vuotuinen maksu on vaihdellut kahden miljoonan ja neljän miljoonan Tanskan kruunun välillä tutkimusajanjaksolla.
In the absence of a basis of comparison for the fee paid for the nationwide frequency, it can only be compared with the fee paid for the permit to reach a larger share of the population through a network configuration.
Koska valtakunnallisesta taajuudesta maksetuista maksuista ei ole vertailupohjaa, maksua voidaan verrata vain maksuun, joka maksetaan luvasta saavuttaa suurempi väestönosa verkon avulla.
The frequency fee paid by TV2 for nationwide coverage is significantly lower than the networking fee that was imposed on TVDanmark, which varied between DKK 5 million in 1997 and DKK 30 million in 2001 even though the network of TVDanmark’s regional frequencies only attains a 77 % coverage.
TV2:n taajuusmaksu valtakunnallisesta taajuudesta on huomattavasti alhaisempi kuin TvDanmarkille säädetty verkkomaksu, joka vaihteli vuoden 1997 viidestä miljoonasta Tanskan kruunusta 30 miljoonaan Tanskan kruunuun vuonna 2001, siitä huolimatta, että TvDanmarkin alueellisten taajuuksien verkon peitto on vain 77 prosenttia.
Thus, TV2 has been able to reach a larger share of the Danish population at a lower price.
on siten pystynyt saavuttamaan suuremman osan Tanskan väestöstä alhaisemmalla hinnalla.
The Commission therefore considers that the frequency fee does not reflect market conditions and that by not asking for the market rate for the asset, the State has foregone revenue that should have gone to the State budget.
Komissio katsoo siksi, että taajuusmaksussa ei oteta huomioon markkinaolosuhteita ja että valtio on luovuttanut valtion talousarvioon kerättäviä tuloja, koska se ei pyydä omistuksistaan markkinahintaa.
In contrast, since TV2 does not broadcast using a configuration of local frequencies in order to create a national network, it is not liable to pay the networking fee.
Koska TV2 ei lähetä ohjelmia paikallisia taajuuksia käyttämällä saadakseen aikaan valtakunnallisen verkon, TV2:n ei sitä vastoin tarvitse maksaa verkkomaksua.
As the State was not entitled to collect this fee from TV2, it did not forego revenue and hence State resources are not involved here.
Koska valtio ei olisi voinut laillisesti kerätä tätä maksua TV2:lta, se ei menettänyt valtion talousarvioon kerättäviä tuloja, eikä tässä siten ollut kyse valtion varoista.
Similarly, the Commission cannot discern any element of State resources in the legal obligation on owners of common aerial installations to relay public service programmes through those installations (must-carry) as the State is neither forgoing any income nor actively transferring funds to such operators.
Vastaavasti komissio ei voi havaita valtion varoja lakisääteisessä velvoitteessa, jonka mukaan yhteisantennien omistajien on lähetettävä julkisen palvelun ohjelmia laitteistollaan (jakeluvelvoite), koska valtio ei luovuta tuloja eikä siirrä aktiivisesti rahaa kyseisille toimijoille.
This access rule does not confer on TV2 any financial advantage from State resources [44].
Saatavuussääntöä hyödyntäessään TV2 ei siis saa taloudellista etua valtion varoista [44].
All the abovementioned measures are attributable to the Danish State because, as described above, they involved a decision by the Danish State in one way or another.
Kaikki edellä mainitut toimenpiteet johtuvat Tanskan valtiosta, koska – kuten edellä on kuvattu – Tanskan valtion päätös liittyy niihin tavalla tai toisella.
SELECTIVE ADVANTAGE AND DISTORTION OF COMPETITION
VALIKOIVA ETU JA KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN