natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, access to advances from the Treasury in the event of a liquidity crisis is no longer guaranteed, which may substantially delay state support when needed’.
Mahdollisuus käyttää valtionkassan ennakoita maksukyvyttömyyskriisin yhteydessä ei siten ole enää varmaa, mikä voi hidastaa huomattavasti valtion tukea tarpeen tullen.
Fitch therefore takes the view that it has not been possible to activate the liquidity guarantee since 2006 because it no longer complies with European competition rules.
Fitch katsoo siis, ettei maksukyvyttömyystakausta ole enää voitu käyttää vuodesta 2006 lähtien, koska se ei täytä EU:n kilpailusääntöjä. Tämä vahvistaa, että kyseinen luokituslaitos katsoo takauksen olleen olemassa ja käytettävissä ennen kyseistä päivämäärää.
Therefore, if a guarantee existed before 2006, its existence and the possibility of activating it were not rendered null and void by the Commission letter dated 26 February 2006.
Tämä olisi mahdollista vain, jos Ranska itse kumoaisi takauksen tai jos komissio kumoaisi sen oikeusvaikutuksiltaan velvoittavan säädöksen nojalla.
As pointed out above, Fitch based its decision on the fact that ‘La Poste’s legal status as a public operator no longer justifies its ratings being automatically aligned with the sovereign rating’.
Kuten edellä on todettu, Fitch perusteli päätöstään sillä, että La Posten julkisen operaattorin asema ei ole enää peruste sille, että sen luottoluokitus on automaattisesti saman kuin valtion.
Fitch explains that La Poste’s ratings are now based on the support from the parent company, i.e. the State, to its subsidiary, La Poste.
Fitch selvittää, että La Posten luokitukset perustuvat vastedes emoyhtiön, tässä tapauksessa valtion, ja sen tytäryhtiön La Posten väliseen tukisuhteeseen.
In this regard, the Commission would refer to the S & P analysis dated 22 November 2004 on the influence of government support on ratings of postal entities, the analysis dated 14 June 2006 on rating government-related entities and the 2007 study on La Poste.
Tältä osin komissio viittaa S & P:n 22 pivänä marraskuuta 2004 päivättyyn selvitykseen valtiontuen vaikutuksesta postiyhtiöiden luottoluokitukseen, 14 päivän kesäkuuta 2006 päivättyyn selvitykseen valtioon liittyvien oikeushenkilöiden luottoluokituksesta sekä vuoden 2007 tutkimukseen La Postesta.
According to these analyses, the rating of an undertaking that enjoys strong state support is derived from the sovereign rating; however, it may be downgraded by two categories (or 6 notches) where the financial links between the undertaking in question and the State may change in the medium or long term.
Näiden selvitysten perusteella valtion vahvasta tuesta hyötyvän yrityksen luottoluokitus perustuu valtiolle annettuun luokitukseen; sitä voidaan kuitenkin alentaa kaksi luokkaa (eli 6 porrasta), mikäli mainitun yrityksen ja valtion väliset taloudelliset sidokset voivat muuttua keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä.
In support of that statement, France refers to the S & P analysis dated 3 April 2007.
Tämän väitteen tueksi Ranska viittaa S & P:n 3 päivänä huhtikuuta 2007 päivättyyn selvitykseen.
As pointed out above, S & P states in the analysis that La Poste’s rating was unaffected after the Commission announced its letter recommending the end of the guarantee, because S & P considers that a change in La Poste’s status would not necessarily reflect a decrease in the strong state support that underpins La Poste’s ratings and that has been reaffirmed by recent government decisions.
Kuten edellä on todettu, S & P mainitsee siinä, että kun komissio oli ilmoittanut kirjeestään, jossa se suosittaa takauksen lakkauttamista, La Posten luottoluokitus säilyi muuttumattomana, koska S & P katsoi, ettei La Posten aseman muuttuminen merkitsisi välttämättä La Posten luottoluokituksen perustana olleen valtion vahvan tuen heikkenemistä, joka on vahvistettu hallituksen viimeaikaisissa päätöksissä.
It should be noted here that, pursuant to Directive 97/67/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 on common rules for the development of the internal market of Community postal services and the improvement of quality of service, as amended by Directives 2002/39/EC and 2008/6/EC (‘the Postal Directive’), all postal services will have to be subject to competition in France by 1 January 2011.
Tältä osin on huomautettava, että yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna direktiiveillä 2002/39/EY ja 2008/6/EY, jäljempänä ’postidirektiivi’, kaikki postipalvelut on vapautettava Ranskassa kilpailulle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2011.
In these circumstances, the existence of an unlimited guarantee in favour of La Poste is liable to distort competition and affect trade within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Näissä olosuhteissa La Postelle myönnetty rajoittamaton valtiontakaus on omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
On 4 October 2006, in accordance with Article 18 of the Procedural Regulation, the Commission asked that the unlimited guarantee be withdrawn by 31 December 2008.
Komissio pyysi 4 päivänä lokakuuta 2006 menettelyasetuksen 18 artiklan mukaisesti lakkauttamaan rajoittamattoman takauksen 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä.
In view, however, of the circumstances of the case, the fact that the discussions with the French authorities lasted until October 2009 and the time needed to approve the legal instruments terminating the guarantee, the Commission considers it reasonable to ask the French authorities to effectively withdraw the unlimited guarantee by 31 March 2010,
Asiaan liittyvien olosuhteiden vuoksi ja kun otetaan huomioon, että Ranskan viranomaisten kanssa käydyt keskustelut ovat pitkittyneet aina lokakuuhun 2009 saakka ja että takauksen lopettavien säädösten hyväksymiseen tarvitaan aikaa, komissio katsoo olevan kohtuullista pyytää, että Ranskan viranomaiset lakkauttavat rajoittamattoman takauksen 31 päivään maaliskuuta 2010 mennessä,
In France, besides the public authorities themselves such as central and local government, there are two main categories of legal person governed by public law, namely publicly owned establishments and public interest groups, which were created by Law No 82-610 of 15 July 1982.
Ranskassa on julkisten viranomaisten kuten valtion ja kuntien lisäksi kaksi julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden pääluokkaa: julkiset laitokset ja julkiset etuyhtymät, jotka on perustettu 15.7.1982 annetulla lailla nro 82–610.
Within the publicly owned establishment category, a distinction can be drawn between publicly owned establishments of an administrative character (EPAs), which perform the tasks normally associated with an administrative authority, and publicly owned establishments of an industrial and commercial character (EPICs), which pursue economic activities.
”Julkisista laitoksista” voidaan erottaa periaatteessa luonteeltaan hallinnolliset julkiset laitokset (établissements publics à caractère administratif, EPA), jotka hoitavat perinteisiä hallintotehtäviä, ja julkiset teollisuus- ja liikelaitokset (établissements publics à caractère industriel et commercial, EPIC), jotka harjoittavat luonteeltaan taloudellista toimintaa.
Decree No 81-501.
Asetus nro 81–501.
When the French authorities made their proposal, the implementing decree was Decree No 81-501 of 12 May 1981 for implementation of the Law of 16 July 1980 on penalties imposed in administrative cases and the enforcement of judgments by legal entities governed by public law and relating to the ‘Reports and Studies’ Section of the Council of State.
Kun Ranskan viranomaiset esittivät ehdotuksensa, soveltamisasetuksena oli 12 päivänä toukokuuta 1981 annettu asetus nro 81–501, joka koski hallinnollisissa menettelyissä määrätyistä uhkasakoista ja julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden täytäntöönpanemista tuomioista 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain soveltamista, ja se liittyi korkeimman hallinto-oikeuden ”raportointi- ja tutkimusjaostoon”.
La Poste’s assets were brought under ordinary law by the Law of 11 December 2001, known as the Murcef Law.
La Posten omaisuuden arvoa on alennettu 11. joulukuuta 2001 annetulla ns. MURCEF-lailla.
But that law provides that ‘where the terms of a transfer of an asset to or from La Poste compromise the proper performance by La Poste of its statutory or regulatory obligations or commitments entered into in its programme contract […] the State shall object to the transfer or make it subject to the condition that it must not prejudice the proper performance of those obligations’.
Laissa kuitenkin säädetään, että kun omaisuuden luovutuksen tai siirron olosuhteet vaarantavat La Posten asianmukaisen selviytymisen laissa ja asetuksissa sille säädetyistä velvollisuuksista tai sen sopimuksessa tekemistä sitoumuksista […], valtio estää luovutuksen tai siirron tai asettaa niiden ehdoksi sen, etteivät ne haittaa mainittujen velvollisuuksien asianmukaista täyttämistä.
Decree No 2004-234 of 17 March 2004, including a variety of provisions relating to the winding up of the public establishment responsible for land use on the banks of the Etang de Berre transfers ‘disputes arising from the establishment’s activities’ to the State.
L’Etang de Berren rantojen suunnittelusta vastaavan julkisen laitoksen purkamista koskevista erinäisistä säännöksistä 17. maaliskuuta 2004 annetussa asetuksessa nro 2004–234 siirretään valtiolle ”toiminnasta syntyneet kiistanalaiset erät”.
Article 4 of the Decree of 29 April 2004, winding up the Syndicat mixte pour le développement de la zone industrielle et portuaire Eure-Calvados (Official Journal of the French Republic of 6 May 2004): ‘the charges remaining on the date when the Syndicat mixte is wound up shall be distributed between its members in accordance with its articles of association’.
Asetus, annettu 29. huhtikuuta 2004, Eure-Calvadosin teollisuus- ja satama-alueen kehittämiseksi perustetun sekamuotoisen yhteenliittymän lakkauttamisesta (JORF 6.5.2004), 4 §: sekamuotoisen yhteenliittymän selvityspäivänä olemassa olleet rasitteet jaetaan jäsenten kesken yhtiöjärjestyksen mukaisesti.
Extract from ‘International Postal Entities: Influence of government support on ratings’, Standard & Poor ' s, 22 November 2004. Original in English.
Ote asiakirjasta ”International Postal Entities: Influence of government support on ratings”, Standard and Poor’s, 22.11.2004: ”La Poste’s legal status, which ensures a last-recourse sovereign guarantee, confers the ultimate statutory guarantee of the Republic of France on its obligations.”
Case E 10/2000, Anstaltslast und Gewährträgerhaftung, point 5 of the proposal for appropriate measures of 8.5.2001.
Valtiontuki E 10/2000, ”Anstaltslast und Gewährträgerhaftung” (ylläpitovelvollisuus ja takausvelvollisuus), 8.5.2001 päivätty ehdotus aiheellisiksi toimenpiteiksi, 5 kohta.
Consultable on the Commission website: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
Ks. komission internetsivusto: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
In particular, in its judgment in Société de l’hôtel d’Albe, the Council of State held that ‘the national tourism office, which has civil personality and financial independence […] was a publicly owned establishment, so that the State cannot be liable for satisfying the debts contracted by the establishment; the Minister for Public Works therefore correctly refused to accede to the [creditor’s] demand’.
Ranskan korkein hallinto-oikeus (Conseil d’état) on katsonut muun muassa Société de l’hôtel d’Albea koskevassa päätöksessään, että kansallinen matkailun edistämiskeskus, joka on oikeushenkilö ja taloudellisesti riippumaton […] on julkinen laitos, jonka ottamia velkoja valtiota ei voida jälkikäteen velvoittaa suorittamaan; näin ollen julkisten töiden ministeri on perustellusti kieltäytynyt noudattamasta [velkojan] vaatimusta.
The same reasoning was followed with regard to local authorities in the two decisions by the Council of State in the Campoloro case.
Samaa päättelyä esitetään sovelletun korkeimman hallinto-oikeuden kahdessa paikallisyhteisöjä koskevassa päätöksessä, jotka on tehty asiassa Campoloro.
Third, the French authorities’ expert concludes that the debts contracted by La Poste since the entry into force, on 1 January 2005, of the Organic Law governing the Finance Act (‘LOLF’) do not qualify for an implied guarantee.
Kolmanneksi Ranskan viranomaisten asiantuntija väittää, että La Posten velat, joita se on ottanut LOLF:n voimaantulon eli 1 päivän tammikuuta 2005 jälkeen, eivät voi kuulua implisiittisen takauksen piiriin.
With regard to debts contracted before that date and whose lifetime extends beyond it, the expert acknowledges that two views are possible.
Ennen 1 päivää tammikuuta 2005 otettujen ja kyseisen päivän jälkeenkin maksamatta olevien velkojen osalta Ranskan viranomaisten asiantuntija myöntää, että kahta väitettä voidaan tarkastella rinnan:
As has been indicated in the part of this Decision concerning the observations of the Member State, the French authorities contend that the power conferred on the supervising authority by the Law of 16 July 1980 is only one of substitution.
Kuten jäsenvaltion huomautuksia koskevassa osassa todetaan, Ranskan viranomaiset tosiaankin esittävät, että 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa valvontaviranomaiselle annetaan ainoastaan sijaantulovaltuudet.
The supervising authority is empowered only to exercise the powers of the executive into whose shoes it steps, and those powers do not include the power to avail itself of the state budget.
Tämän vuoksi valvoja voisi käyttää ainoastaan tämän toimeenpanovallan haltijan toimivaltuuksia, joihin ei sisälly valtion talousarvion käyttömahdollisuutta.
In support of this interpretation the French authorities cite the legislative history of the Law of 16 July 1980, a number of scholarly articles, and the decisions of the Council of State in Campoloro.
Tämän tulkinnan tueksi lainataan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain valmistelua, artikkeleita sekä asiassa Campoloro annettuja korkeimman hallinto-oikeuden päätöksiä.
They acknowledge, however, that the 1980 Law does not in principle prevent the State from providing financing to support the public body concerned.
Ranskan viranomaiset myöntävät kuitenkin, ettei vuoden 1980 laissa periaatteessa kielletä valtion taloudellista puuttumista tässä käsitellyn julkisoikeudellisen oikeushenkilön tukemiseksi.
It follows that a shortage of funds will be covered, if necessary by the State, or is temporary only.
tästä seuraa, että käyttövarojen riittämättömyys kuuluu tarvittaessa valtiontakauksen piiriin tai on vain tilapäistä.
But winding-up procedures never provide for the possibility that a third party can become liable for the debts of the insolvent party, except of course in the case of a guarantor, or of a partnership with unlimited liability.
Sitä vastoin missään selvitysmenettelyssä ei varauduta mahdollisuuteen, jonka mukaan kolmannet tulisivat vastuullisiksi maksukyvyttömän henkilön veloista, paitsi tietysti silloin, kun kyseessä on takaaja tai rajavastuuyhtiö.
that the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it do not at any stage contemplate the possibility that resources might not be available, and
16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa ja sen soveltamissäädöksissä ei missään vaiheessa varauduta tilanteeseen, jossa varoja ei voitaisi vapauttaa;
that the budgetary documentation shows that EPICs may receive exceptional advances in the event of an urgent funding requirement,
talousarvioasiakirjat osoittavat, että EPIC-laitoksille voidaan myöntää poikkeuksellisia ennakoita kiireellisen käteisvarojen tarpeeseen,
the Commission takes the view that the probability that a creditor might fail to obtain satisfaction of his claim under the procedures laid down by the Law of 16 July 1980 is low.
komissio katsoo, että oletus siitä, että velkoja ei onnistuisi saamaan maksua saatavalleen 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain menettelyjä soveltamalla, on epätodennäköinen.
See Article ‘Fitch attribue la note préliminaire AAA au programme EMTN garanti de EUR 10 MD de ERAP’. Consultable on ERAP’s website: www.erap.fr/pdf/CP_Fitch_Ratings_fr.pdf
Ks. artikkeli ”Fitch attribue la note préliminaire AAA au programme EMTN garanti de EUR 10 MD de ERAP”, ERAP-yhtiön internetsivuilla osoitteessa www.erap.fr/pdf/CP_Fitch_Ratings_fr.pdf
On the second view, rights as indisputable and decisive as these cannot be claimed by the holders of a supposed implied guarantee. In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that that guarantee is not authorised in the Finance Act means that it also lapses in respect of debts contracted before 1 January 2005.
toisen väitteen mukaan oletetun implisiittisen takauksen haltijat eivät voisi vaatia näin kiistattomia ja ratkaisevia oikeuksia; jos La Posten veloilla olisi implisiittinen takaus, se olisi rauennut myös suhteessa ennen 1 päivää tammikuuta 2005 otettuihin velkoihin, jos takausta ei olisi sallittu finanssilaissa.
For programme No 732 there is express provision for a reserve of EUR 85 million.
Esimerkiksi ohjelmaan nro 731 on tehty 85 miljoonan euron varaus.
However, on 17 April 2008, Fitch downgraded La Poste’s rating to AA, basing its decision on the fact that ‘La Poste’s status as a public operator no longer justifies its ratings being automatically aligned on the State.’
Fitch kuitenkin alensi La Posten luokitusta 17 päivänä huhtikuuta 2008 tasolle AA perustellen päätöstään sillä, että La Posten julkisen operaattorin asema ei ole enää peruste sille, että sen luottoluokitus on automaattisesti sama kuin valtiolla.
Although Fitch pointed out that it ‘did not presuppose the existence of an implied state guarantee’, it nonetheless confirmed that ‘the statutory obligation on the State to assume La Poste’s commitments remains’.
Vaikka Fitch huomauttaakin, ettei se edellytä implisiittisen valtiontakauksen olemassaoloa, se toteaa silti, että sääntömääräinen velvollisuus, joka valtiolla on vastata La Posten sitoumuksista, on edelleen olemassa.
On the first view, the Constitutional Council has found that guarantees do not lapse merely because they are not expressly authorised by the Finance Act, and the constitutional grounds on which it made this finding, in particular the principle of equality before public burdens and the right of property, apply to guarantees whether express or implied. In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that it was not authorised by the Finance Act would not mean that it would lapse in respect of debts contracted by La Poste before 1 January 2005.
ensimmäisen väitteen mukaan perustuslailliset seikat (erityisesti julkisten menojen tasapuolisuuden periaate ja omistusoikeus), jotka saivat Ranskan perustuslakineuvoston (Conseil constitutionnel) hylkäämään väitteen sellaisten takausten raukeamisesta, joita ei ole nimenomaisesti sallittu finanssilaissa, koskevat yhtä lailla implisiittisiä takauksia kuin nimenomaisiakin takauksia: jos La Posten veloilla siis olisi implisiittinen takaus, takaus ei olisi rauennut La Posten ennen 1 päivää tammikuuta 2005 ottamiin lainoihin nähden, vaikka finanssilaissa ei olisikaan sallittu tätä takausta;
Payment appropriations for measure No 1 in programme No 732 amount to EUR 600 million.
Ohjelman nro 732 toimen nro 01 maksumäärärahat nousevat 660 miljoonaan euroon.
Payment appropriations for programme No 823 amount to EUR 50 million.
Ohjelman nro 823 maksumäärärahat ovat puolestaan 50 miljoonaa euroa.
That would be possible only by the annulment of the guarantee itself, either by France or the Commission on the basis of an act with binding legal effect. In conclusion, even though Fitch mistakenly believes that the Commission letter invalidates the guarantee, Fitch nonetheless continues to recognise the ‘exceptional level of support that La Poste can receive from its principal, and the high probability that it would be provided if necessary’.
Vaikka Fitch katsookin virheellisesti, että komission kirje on aiheuttanut takauksen mitätöitymisen, se tunnustaa silti edelleen poikkeuksellisen tuen tason, jota LP voi saada toimeksiantajaltaan ja joka sille suurella todennäköisyydellä tarvittaessa annetaan.
See Article ‘Moody’s attribue la notation Aaa au programme d’EMTN de l’ERAP portant sur 10 milliards d’euros’. Consultable on ERAP’s website: www.erap.fr/pdf/CP_Fitch_Ratings_fr.pdf
Ks. artikkeli ”Moody’s attribue la notation Aaa au programme d’EMTN de l’ERAP portant sur 10 milliards d’euros”, ERAP-yhtiön internetsivuilla osoitteessa http://www.erap.fr/pdf/CP_Moodys_fr.pdf
Extract from ‘International Postal Entities: Influence of government support on ratings’. Standard & Poor ' s, 22 November 2004: ‘Category 2: notching down with respect to the state owner's rating.
Ote asiakirjasta ”International Postal Entities: Influence of government support on ratings”, Standard and Poor’s, 22.11.2004: ”Category 2: notching down with respect to the state owner’s rating.
Extract from ‘International Postal Entities: Influence of government support on ratings’. Standard & Poor’s, 22 November 2004: ‘Unlike the credit quality of companies that operate in a commercial manner at arm’s length from the government, like SingPost, Deutsche Post or TPG, a major factor underpinning La Poste’s robust credit quality is its extremely strong state support.
Ote asiakirjasta ”International Postal Entities: Influence of government support on ratings”, Standard and Poor’s, 22.11.2004: ”Unlike the credit quality of companies that operate in a commercial manner at arm’s length from the government, like SingPost, Deutsche Post or TPG, a major factor underpinning La Poste’s robust credit quality is its extremely strong State support.
Decree No 81-1009 of 12 November 1981, abolishing the Institut Auguste Comte pour l’étude des sciences et de l’action: any surplus on the winding up is paid to the State.Decree No 83-1185 of 27 December 1983, winding up the Etablissement public chargé de l’aménagement de la ville nouvelle de Lille-Est: ‘the assets and liabilities of the Etablissement public d’aménagement de la ville nouvelle de Lille-Est shall be transferred on this date to the Communauté urbaine de Lille under the conditions established by the above-mentioned agreement of 5 December 1983, with the exception of the goods listed in the Annex to this decree, which shall be transferred to the Institut de recherche des transports’. Decree No 83-1263 of 30 December 1983 relating to the winding up of the Service national d’examen des permis de conduire: ‘the transactions are listed in the special “Winding up of publicly owned establishments” Treasury account ’.
Asetus nro 81–1009, annettu 12. marraskuuta 1981, Institut Auguste Comte pour l’étude des sciences et de l’action -laitoksen lakkauttamisesta: selvityksen mahdollinen ylijäämä suoritetaan valtiolle.Asetus nro 83–1185, annettu 27. joulukuuta 1983, Lille-Estin uuden kaupungin suunnittelusta vastaavan julkisen laitoksen purkamisesta: Lille-Estin uuden kaupungin suunnittelusta vastaavan julkisen laitoksen varat ja velat siirretään tänä päivänä Lillen suurkaupunkialueelle edellä mainitussa 5. joulukuuta 1983 tehdyssä sopimuksessa määritellyin ehdoin lukuun ottamatta tämän asetuksen liitteessä lueteltuja omaisuuseriä, jotka siirretään liikennetutkimuslaitokselle.Asetus nro 83–1263, annettu 30. joulukuuta 1983, ajokorttien kansallisen tutkintolautakunnan purkamisesta: toimenpiteet kirjataan valtionkassan erityistilille nimeltään ”Julkisten laitosten selvitykset”.