natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 17 July 2009, the Dutch State formally notified a plan with recapitalisation measures worth EUR 2,5 billion [8] consisting of a credit default swap (‘CDS’) with a capital relief effect of EUR 1,7 billion (‘the capital relief instrument’ or ‘CRI’) and a Mandatory Convertible Security (‘MCS’) of EUR 800 million.
Alankomaiden valtio ilmoitti 17 päivänä heinäkuuta 2009 virallisesti 2,5 miljardin euron arvoisesta pääomankorotussuunnitelmasta [8], johon sisältyi luottoriskinvaihtosopimus 1,7 miljardia euroa kevennetyllä vakavaraisuusvaatimuksella, jäljempänä ’vakavaraisuusvaatimuksen kevennys’, sekä 800 miljoonan euron vaihtoon velvoittava vaihtovelkakirja.
The measures were initially recorded under case number N429/09, but since the measures were implemented before the Commission had taken a decision on them, the case was moved from the register of notified aid to the non-notified aid register (under number NN 2/10).
Toimenpiteet kirjattiin aluksi asianumerolla N429/09, mutta koska toimenpiteet toteutettiin ennen kuin komissio teki niitä koskevan päätöksen, asia siirrettiin ilmoitettujen tukien rekisteristä ilmoittamattomien tukien rekisteriin (numerolla NN 2/10).
During a meeting with the Commission on 9 November 2009, the Dutch State indicated that FBN and ABN AMRO N would need additional measures worth EUR 4,39 billion, thereby bringing the total amount of measures (including the measures notified on 17 July 2009) to EUR 6,89 billion.
Komission kanssa 9 päivänä marraskuuta 2009 käymässään kokouksessa Alankomaiden valtio ilmoitti, että FBN ja ABN AMRO N tarvitsevat lisätoimenpiteitä 4,39 miljardin euron arvosta, jolloin toimenpiteiden yhteismäärä (johon on laskettu mukaan 17 päivänä heinäkuuta 2009 ilmoitetut toimenpiteet) kohoaa 6,89 miljardiin euroon.
The measures were further detailed in an addendum of 10 November 2009 to the non-paper of 10 September 2009, and in an additional explanatory note of 13 November 2009.
Toimenpiteitä tarkasteltiin tarkemmin 10 päivänä marraskuuta 2009 toimitetussa lisäyksessä 10 päivänä syyskuuta 2009 annettuun epäviralliseen asiakirjaan ja lisäselvityksessä 13 päivänä marraskuuta 2009.
For the financial year 2009, ABN AMRO N reported a loss of EUR 117 million.
ABN AMRO N raportoi kärsineensä 117 miljoonan euron tappiot tilivuonna 2009.
The loss was due to higher loan impairments, pressure on interest margins, higher charges related to the Dutch deposit guarantee scheme and separation and integration costs [24].
Tappiot johtuivat lainojen arvonalentumisten kasvusta, korkomarginaaleihin kohdistuvista paineista, Alankomaiden talletustakuujärjestelmään liittyvien kulujen kasvusta sekä eriyttämis- ja integroitumiskuluista [24].
In the division ‘Commercial Banking’ (1), FBN had 23 business centres offering multiple products to companies with a turnover of up to EUR 250 million.
Lohkolla Commercial Banking (1) FBN:llä oli 23 liiketoimintakeskusta, jotka tarjosivat erilaisia tuotteita yrityksille, joiden liikevaihto oli enintään 250 miljoonaa euroa.
Companies with a turnover of more than EUR 250 million as well as the public sector were serviced by another subdivision, ‘Corporate & Public Banking’ (2).
Yrityksiä, joiden liikevaihto ylitti 250 miljoonaa euroa, sekä julkista sektoria palveli toinen alalohko, Corporate & Public Banking (2).
The group had a 2008 pro forma operating income of EUR 7,15 billion and pro forma total assets of EUR 360 billion.
Yhtiöllä oli vuonna 2008 7,15 miljardin euron liiketoiminnan tuotot ja yhteensä 360 miljardin euron pro forma -kokonaispääoma.
According to the latest figures [36], ABN AMRO Group has total IFRS [37] equity of EUR 11,7 billion.
Viimeisimpien lukujen [36] mukaan ABN AMRO Groupilla on 11,7 miljardin euron IFRS:n [37] mukaan laskettu oma pääoma.
On 4 March 2011, ABN AMRO Group published its results for the fiscal year 2010, showing a net loss of EUR 414 million.
ABN AMRO Group julkaisi 4 päivänä maaliskuuta 2011 tuloksensa tilivuodelta 2010. Sen mukaan se kärsi 414 miljoonan euron nettotappion.
That liquidity facility allowed FBN to repay to Fortis Bank SA/NV short-term loans of EUR 34 billion.
Tämän järjestelyn ansiosta FBN kykeni maksamaan Fortis Bank SA/NV:lle takaisin 34 miljardia euroa lyhytaikaisia lainoja.
The Dutch State also replaced Fortis Bank SA/NV as a lender of long-term loans to FBN for a nominal amount of EUR 16,1 billion in a so-called ‘novation’ (‘Measure Y2’) [49].
Alankomaiden valtio myös korvasi Fortis Bank SA/NV:n FBN:n pitkäaikaislainoittajana 16,1 miljardin euron nimellismäärältä ns. novaatiolla (toimenpide Y2) [49].
In January 2010, the Dutch State notified additional capital measures worth EUR 4,39 billion.
Tammikuussa 2010 Alankomaiden valtio ilmoitti uusista 4,39 miljardin euron pääomatoimenpiteistä.
The Dutch State subscribed to additional MCS-instruments of EUR 2,28 billion to cover additional separation costs (EUR 780 million, ‘Measure B3’), the capital shortfall resulting from the sale of New HBU (EUR 300 million, ‘Measure B4’) and integration costs (EUR 1,2 billion, ‘Measure B5’).
Se merkitsi 2,28 miljardin euron uudet vaihtoon velvoittavat vaihtovelkakirjat, joilla voitaisiin kattaa uudet eriyttämiskulut (780 miljoonaa euroa, toimenpide B3), New HBU:n myynnistä syntynyt pääomavaje (300 miljoonaa euroa, toimenpide B4) ja integrointikulut (1,2 miljardia euroa, toimenpide B5).
FBN was obliged to increase its Tier 1 capital after the DNB [62] had indicated that there was a Tier 1 capital shortage of approximately EUR 1,26 billion.
FBN:n oli pakko lisätä Tier 1 -pääomaa sen jälkeen, kun DNB oli todennut, että Tier 1 -pääomaa puuttui noin 1,26 miljardia euroa [62].
After the separation from its parent company Fortis SA/NV, FBN also had to spend EUR 90 million to cover costs related to the set up of a treasury desk, Basel-related models, licenses and consultancy services.
Irtaannuttuaan emoyhtiöstään Fortis SA/NV:stä FBN:n oli myös käytettävä 90 miljoonaa euroa menoihin, jotka liittyivät treasury desk -yksikön perustamiseen, Basel-vaatimuksia koskeviin malleihin, lupiin ja konsulttipalveluihin.
In terms of distortion of competition, the Commission noted that the capital needs of FBN and ABN AMRO N stemmed to a certain extent from their separation of their former parent companies and from upfront integration costs, and not from excessive risk-taking or mismanagement within FBN and ABN AMRO N themselves.
Komissio totesi kilpailun vääristymisen osalta, että FBN:n ja ABN AMRO N:n pääomatarpeet johtuivat jossain määrin niiden irtaantumisesta niiden entisistä emoyhtiöistä ja alkuvaiheen integrointikuluista eivätkä liiallisesta riskinotosta tai FBN:n ja ABN AMRO N:n huonosta liikkeenjohdosta.
Against that background, the Commission concluded that further divestments were unlikely to be necessary.
Tämän perusteella komissio päätteli, että uudet luovutukset eivät todennäköisesti ole tarpeen.
In terms of exit, the Commission argued that it would be helpful if the Dutch State developed and clearly communicated an exit strategy. Indeed, the repeated and massive interventions of the Dutch State could be perceived by depositors as a sign of its permanent support.
Komissio oli sitä mieltä, että Alankomaiden valtion olisi suotavaa laatia ja julkistaa selkeä irtaantumisstrategia, sillä tallettajat saattoivat pitää Alankomaiden valtion toistuvia ja massiivisia toimenpiteitä merkkinä pysyvästä tuesta.
As a result of Measure Y2, the Dutch State owned debt issued by FBN and it then paid FBN for ABN AMRO N by waiving part of that debt with a nominal value of EUR 6,5 billion.
Toimenpiteen Y2 seurauksena Alankomaiden valtio omisti FBN:n liikkeeseen laskemia velkainstrumentteja, ja se maksoi ABN AMRO N:stä FBN:lle mitätöimällä niistä nimellisarvoltaan 6,5 miljardin euron osan.
Since debt issued by other banks traded at the time at a discount to par, the Commission can accept that the value of the debt instruments waived was below par value.
Koska muiden pankkien liikkeeseenlaskemilla velkainstrumenteilla käytiin samaan aikaan kauppaa huomattavasti nimellisarvoa alemmalla hinnalla, komissio voi hyväksyä sen, että mitätöityjen velkasitoumusten arvo oli niiden nimellisarvoa pienempi.
Based on available market information, the Commission could accept a correction of [10 - 30] % or EUR [0,65 - 1,95] billion.
Käytettävissä olevien markkinatietojen perusteella komissio voi hyväksyä [10 – 30] prosentin tai [0,65 – 1,95] miljardin euron korjauksen.
That would imply an actual transaction price of EUR [4,55 - 5,85] billion (EUR 6,5 billion minus EUR [0,65 - 1,95] billion), rather than EUR 6,5 billion [111].
Tämä merkitsisi 6,5 miljardin euron sijasta [4,55 – 5,85] miljardin euron todellista kauppahintaa (6,5 miljardia euroa vähennettynä [0,65 – 1,95] miljardilla eurolla) [111].
The full amount of EUR 1,08 billion (namely Measures B2 and B3 together) includes general separation costs of EUR 480 million, EUR 90 million of costs related to the set-up of a money market desk and a prudential buffer of EUR 500 million.
Koko 1,08 miljardin euron määrään (eli toimenpiteet B2 ja B3 yhdessä) sisältyy 480 miljoonaa euroa yleisiä eriyttämiskuluja, 90 miljoonaa euroa kuluja rahamarkkinayksikön perustamisesta ja 500 miljoonan euron turvamarginaali.
It is important to distinguish between the prudential buffer of EUR 500 million and the other separation costs of EUR 580 million.
On tärkeää erottaa 500 miljoonan euron turvamarginaali muista 580 miljoonan euron eriyttämiskuluista.
Therefore, it should be concluded that Measures B4 and B5 do constitute State aid of respectively EUR 300 million and EUR 1,2 billion.
Tämän vuoksi on pääteltävä, että toimenpide B4 muodostaa 300 miljoonan euron valtiontuen ja toimenpide B5 1,2 miljardin euron valtiontuen.
They provide FBN and ABN AMRO N with a selective advantage by providing them capital.
Ne tarjosivat FBN:lle ja ABN AMRO N:lle valikoivaa etua, koska nämä saivat niistä pääomaa.
ABN AMRO Group (or FBN and ABN AMRO N before the merger) have benefitted from recapitalisation aid, which is situated in a range between EUR 4,2 billion and EUR 5,45 billion.
ABN AMRO Group (tai FBN ja ABN AMRO N ennen sulautumista) on hyötynyt pääomankorotustuesta, jonka määrä on 4,2–5,45 miljardia euroa.
That amount translates into a range of 2,75 %-3,5 % when compared to ABN AMRO Group’s risk-weighted assets.
Määrä vastaa 2,75–3,5 prosenttia ABN AMRO Groupin riskipainotetuista omaisuuseristä.
The State-guaranteed debt was used to repay the funding drawn under the short-term liquidity facility of EUR 45 billion.
Valtion takaamaa velkaa käytettiin 45 miljardin euron lyhytaikaisen likviditeettijärjestelyn tarjoaman rahoituksen takaisinmaksuun.
In other words, those two measures were not in place at the same time, but followed one after the other.
Nämä kaksi toimenpidettä eivät siis olleet olemassa yhtä aikaa vaan seurasivat toisiaan.
On 3 October 2008, the Dutch State acquired Fortis Bank Nederland (‘FBN’) (namely the Dutch banking subsidiary of the financial holding company Fortis SA/NV [2]) including ABN AMRO Holding assets owned by FBN (‘ABN AMRO N’) for an amount of EUR 12,8 billion.
Alankomaiden valtio osti 3 päivänä lokakuuta 2008 Fortis Bank Nederlandin, jäljempänä ’FBN’ (joka on rahoitusholdingyhtiö Fortis SA/NV:n alankomaalainen pankkialan tytäryhtiö [2]), ja sen omistamat ABN AMRO Holdingin, jäljempänä ’ABN AMRO N’, omaisuuserät 12,8 miljardilla eurolla.
In the same transaction, the Dutch State also replaced Fortis Bank SA/NV, the Belgian banking subsidiary of Fortis SA/NV, as obligee in loans to FBN with a nominal value of EUR 16,1 billion [3].
Samalla toimenpiteellä Alankomaiden valtio lisäksi korvasi Fortis SA/NV:n belgialaisen pankkialan tytäryhtiön Fortis Bank SA/NV:n FBN:n velkojana 16,1 miljardin euron nimellisarvolta [3].
Excluding separation and integration costs, ABN AMRO Group reported an underlying profit of EUR 1077 million.
Kun eriyttämis- ja integroitumiskuluja ei oteta huomioon, ABN AMRO Groupin tulos oli 1077 miljoonaa euroa.
As at 31 December 2010, ABN AMRO Group’s Core Tier 1, Tier 1 and total capital ratio were 10,4 %, 12,8 % and 16,6 % respectively.
Joulukuun 31 päivänä 2010 ABN AMRO Groupin ydinpääoman osuus riskisijoituksista oli 10,4 prosenttia, ensisijaisen pääoman osuus riskisijoituksista oli 12,8 prosenttia ja vakavaraisuussuhde 16,6 prosenttia.
The opening balance of ABN AMRO Z was already a negative EUR 7,4 billion on 3 October 2008 and the share of Fortis SA/NV therein was approximately EUR 2,5 billion.
ABN AMRO Z:n aloitustase oli jo 3 päivänä lokakuuta 2008 7,4 miljardia euroa negatiivinen, ja Fortis SA/NV:n osuus siitä oli noin 2,5 miljardia euroa.
With respect to the sources of the capital shortfall, the Dutch State admitted that there had been a transfer of EUR 1 billion worth of Unicredito shares from ABN AMRO Z to the operational tracking shares (including approximately EUR 300 million to ABN AMRO N), but it provided information showing that the Unicredito share transfer took place in February 2008, well before the Dutch State intervened.
Alankomaiden valtio myönsi pääomavajeen syiden osalta, että ABN AMRO Z:sta oli siirretty Unicrediton osakkeita miljardin euron arvosta toimiville seurantaosakkeille (mukaan lukien noin 300 miljoonaa euroa ABN AMRO N:lle), mutta se toimitti tietoa, joka osoittaa, että Unicrediton osakkeiden siirto tapahtui helmikuussa 2008, paljon ennen Alankomaiden valtion väliintuloa.
The Dutch State also granted FBN a short-term liquidity facility of EUR 45 billion and agreed to indemnify Fortis SA/NV for costs and obligations which stemmed from the consortium shareholders agreement ( ‘CSA’). The CSA described the rights and obligations of the three financial institutions (Fortis SA/NV, Banco Santander and Royal Bank of Scotland (‘RBS’) or the three ‘consortium members’) which had jointly bid for ABN AMRO Holding via the newly created legal entity ‘RFS Holdings’.
Alankomaiden valtio myönsi FBN:lle myös 45 miljardin euron lyhytaikaisen likviditeettijärjestelyn ja lupasi korvata Fortis SA/NV:lle kulut ja velvoitteet, jotka johtuivat konsortion osakkaiden sopimuksesta.
On 7 October 2008, the Dutch State notified the Commission of its measures of 3 October 2008 (namely the acquisition of FBN for EUR 12,8 billion, the novation of long-term loans with a nominal value of EUR 16,1 billion and the short-term liquidity facility of EUR 45 billion, hereafter ‘the integrated transactions of 3 October 2008’) as measures not constituting State aid in order to get legal certainty on those measures. Since the measures had already been implemented, the Commission registered the case as an NN-case (that is, NN53b/08).
Konsortion osakkaiden sopimuksessa kuvataan kolmen rahoituslaitoksen (eli konsortion kolmen jäsenen, jotka ovat Fortis SA/NV, Banco Santander ja Royal Bank of Scotland, jäljempänä ’RBS’,) oikeudet ja velvollisuudet. Nämä kolme rahoituslaitosta olivat yhdessä tehneet tarjouksen ABN AMRO Holdingista hiljattain perustetun uuden oikeushenkilön, RFS Holdingsin, välityksellä. Alankomaiden valtio ilmoitti 7 päivänä lokakuuta 2008 komissiolle toimenpiteistä, jotka se oli toteuttanut 3 päivänä lokakuuta 2008, jotta se saisi oikeusvarmuuden siitä, että kyseiset toimenpiteet eivät ole valtiontukea. Nämä toimenpiteet olivat FBN:n osto 12,8 miljardilla eurolla, pitkäaikaisten lainojen novaatio 16,1 miljardin euron nimellisarvosta sekä 45 miljardin euron lyhytaikainen likviditeettijärjestely, ja näistä toimenpiteistä käytetään jäljempänä nimitystä ’3 päivän lokakuuta 2008 integroidut toimenpiteet’. Koska toimenpiteet oli jo toteutettu, komissio kirjasi ne NN-asiana numerolla NN53b/08.
min % of RWA max % of RWA
Riskipainot. omaisuuserät enimmäisprosentti
amending Decision 2010/221/EU as regards national measures for preventing the introduction of certain aquatic animal diseases into parts of Ireland, Finland and Sweden
päätöksen 2010/221/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse kansallisista toimenpiteistä, joilla ehkäistään vesieläinten tiettyjen tautien kulkeutuminen tiettyihin Irlannin, Suomen ja Ruotsin osiin
Commission Decision 2010/221/EU of 15 April 2010 approving national measures for limiting the impact of certain diseases in aquaculture animals and wild aquatic animals in accordance with Article 43 of Council Directive 2006/88/EC [2] allows certain Member States to apply restrictions on consignments of those animals in order to prevent the introduction of certain diseases into their territory, provided that they have either demonstrated that their territory, or certain demarcated areas of their territory, are free of such diseases or that they have established an eradication or surveillance programme to obtain such freedom.
Vesiviljelyeläinten ja luonnonvaraisten vesieläinten tiettyjen tautien vaikutuksen rajoittamiseen tähtäävien kansallisten toimenpiteiden hyväksymisestä neuvoston direktiivin 2006/88/EY 43 artiklan mukaisesti 15 päivänä huhtikuuta 2010 annetussa komission päätöksessä 2010/221/EU [2] säädetään, että ehkäistäkseen tiettyjen tautien kulkeutumisen alueelleen tietyt jäsenvaltiot voivat soveltaa rajoituksia kyseisten eläinten lähetyksiin edellyttäen, että kyseiset jäsenvaltiot ovat joko osoittaneet, että niiden alue tai sen tietyt rajatut osa-alueet ovat vapaita kyseisistä taudeista tai että ne ovat perustaneet hävittämis- tai seurantaohjelman tällaisen tautivapauden saavuttamiseksi.
The continental parts of the territories of Finland and Sweden are listed in Annex II to Decision 2010/221/EU as territories with an approved eradication programme as regards bacterial kidney disease (BKD).
Suomen ja Ruotsin alueiden mannerosat on mainittu päätöksen 2010/221/EU liitteessä II olevassa luettelossa alueina, joilla on hyväksytty hävittämisohjelma bakteeriperäisen munuaistaudin (BKD) osalta.
The coastal parts of the territory of Sweden are listed in Annex II to Decision 2010/221/EU as having an approved eradication programme as regards infectious pancreatic necrosis virus (IPN).
Ruotsin alueen rannikko-osat on mainittu päätöksen 2010/221/EU liitteessä II olevassa luettelossa alueina, joilla on hyväksytty hävittämisohjelma tarttuvan haimakuoliotaudin (IPN) osalta.
Accordingly, Decision 2010/221/EU approves certain national measures by Finland and Sweden on consignments of aquaculture animals of susceptible species into those areas.
Näin ollen päätöksessä 2010/221/EU hyväksytään tietyt Suomen ja Ruotsin kansalliset toimenpiteet, jotka koskevat taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien vesiviljelyeläinten lähetyksiä kyseisille alueille.
However, to allow for a re-evaluation of the appropriateness of those national measures, the authorisation to apply those measures is limited in time until 31 December 2011.
Jotta kyseisten kansallisten toimenpiteiden asianmukaisuutta voitaisiin arvioida uudelleen, toimenpiteiden soveltamiseen on annettu lupa vain 31 päivään joulukuuta 2011 saakka.
Finland has submitted reports to the Commission on the functioning of its national eradication programme for BKD, in which it is stated that the eradication of BKD has not yet been successful.
Suomi on toimittanut komissiolle raportteja BKD:n hävittämistä koskevan kansallisen ohjelmansa toiminnasta ja todennut, että BKD:n hävittämisessä ei ole vielä onnistuttu.
While progress has been made in several areas, some areas still remain infected with BKD.
Edistystä on tapahtunut useilla alueilla, mutta joillakin alueilla esiintyy yhä BKD-tartuntoja.
Finland has therefore requested that the geographical demarcation of the programme be limited to two continuous zones covering 19 water catchment areas.
Suomi on tämän vuoksi pyytänyt, että ohjelma rajattaisiin maantieteellisesti kahteen yhtenäiseen vyöhykkeeseen, jotka kattavat 19 valuma-aluetta.
In those two zones, only four farms are under BKD-related restrictions and they are all undergoing the process of destroying infected fish, and the cleaning and disinfection of the facilities.
Näillä kahdella vyöhykkeellä BKD:hen liittyviä rajoituksia kohdistuu vain neljään tilaan, jotka kaikki parhaillaan hävittävät tartunnan saaneita kaloja ja puhdistavat ja desinfioivat tilojaan.
Sweden has submitted a report to the Commission on the functioning of its national eradication programmes for BKD and IPN.
Ruotsi on toimittanut komissiolle raportin BKD:n ja IPN:n hävittämistä koskevien kansallisten ohjelmiensa toiminnasta.
The number of reported cases has been reduced significantly and both diseases are close to being eradicated from the programme areas.
Ilmoitettujen tapausten lukumäärä on vähentynyt merkittävästi, ja molemmat taudit on lähestulkoon hävitetty ohjelma-alueilta.
The continental parts of Sweden are already free of IPN and the national eradication programme in the coastal waters therefore also functions as a buffer to protect the already declared free areas.
Ruotsin mannerosat ovat jo IPN:stä vapaita, ja kansallinen hävittämisohjelma rannikkovesillä toimii näin ollen myös puskurina jo tautivapaiksi ilmoitettujen alueiden suojelemiseksi.
On the basis of the information provided by Finland and Sweden, it is appropriate to continue those national measures.
Suomen ja Ruotsin toimittamien tietojen pohjalta on asianmukaista jatkaa kyseisiä kansallisia toimenpiteitä.
However, taking into account that eradication has not yet been achieved despite years of applying national eradication programmes, the appropriateness and necessity of the national measures needs to be re-evaluated in due time.
Kun otetaan kuitenkin huomioon, että hävittäminen ei ole vielä toteutunut huolimatta siitä, että kansallisia hävittämisohjelmia on sovellettu jo vuosia, kansallisten toimenpiteiden asianmukaisuus ja tarpeellisuus on arvioitava uudelleen aikanaan.
Therefore, the authorisation to apply those national measures should be limited to two more years until 31 December 2013.
Tämän vuoksi lupa soveltaa kyseisiä kansallisia toimenpiteitä olisi rajattava kahteen lisävuoteen eli 31 päivään joulukuuta 2013 saakka.
Annex III to Decision 2010/221/EU currently lists nine compartments in the territory of Ireland with an approved surveillance programme as regards ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar).
Päätöksen 2010/221/EU liitteessä III mainitaan tätä nykyä Irlannin alueella yhdeksän osastoa, joilla on ostereiden herpesviruksen 1 μνar (OsHV-1 μνar) osalta hyväksytty seurantaohjelma.
Ireland has notified to the Commission the detection of OsHV-1 μνar in two of those compartments, namely in Gweendore Bay within compartment 1 and Ballinakill Bay within compartment 4.
Irlanti on ilmoittanut komissiolle OsHV-1 μνarin löytymisestä kahdesta näistä osastosta eli Gweendore Baysta osastossa 1 ja Ballinakill Baysta osastossa 4.
Consequently, the geographical demarcation of those two compartments in Annex III to Decision 2010/221/EU should be amended.
Kyseisten kahden osaston maantieteellistä rajausta päätöksen 2010/221/EU liitteessä III olisi tämän vuoksi muutettava.
in Article 3(2), the date ‘31 December 2011’ is replaced by ‘31 December 2013’;
Korvataan 3 artiklan 2 kohdassa päivämäärä ”31 päivään joulukuuta 2011” päivämäärällä ”31 päivään joulukuuta 2013”.
The following water catchment areas:
Seuraavat valuma-alueet:
Compartment 1: Sheephaven Bay
Osasto 1: Sheephaven Bay
Compartment 2: Gweebara Bay
Osasto 2: Gweebara Bay
Compartment 3: Drumcliff, Killala, Broadhaven and Blacksod Bays
Osasto 3: Drumcliff Bay, Killala Bay, Broadhaven Bay ja Blacksod Bay
Compartment 4: Streamstown Bay
Osasto 4: Streamstown Bay
Compartment 5: Bertraghboy and Galway Bays
Osasto 5: Bertraghboy Bay ja Galway Bay
Compartment 6: Shannon Estuary and Poulnasharry, Askeaton and Ballylongford Bays
Osasto 6: Shannon Estuary ja Poulnasharry Bay, Askeaton Bay ja Ballylongford Bay
Compartment 7: Kenmare Bay
Osasto 7: Kenmare Bay
Compartment 8: Dunmanus Bay
Osasto 8: Dunmanus Bay
Compartment 9: Kinsale and Oysterhaven Bays
Osasto 9: Kinsale Bay ja Oysterhaven Bay
The territory of Great Britain except Whitstable Bay, Kent
Ison-Britannian koko alue, paitsi Whitstable Bay, Kent
The territory of Northern Ireland, except Killough Bay, Lough Foyle and Carlingford Lough
Pohjois-Irlannin koko alue, paitsi Killough Bay, Lough Foyle ja Carlingford Lough
The territory of Guernsey
Guernseyn alue