natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to 2002, 2004 and 2005, the Commission cannot, from the documents provided by the Portuguese authorities, conclude that the contributions from those liable for the charge were directly proportional to the quantities of waste actually delivered to the collection service and to the actual cost of destroying this waste.
Komissio ei pysty toteamaan Portugalin viranomaisten toimittamien asiakirjojen perusteella vuosien 2002, 2004 ja 2005 osalta, että maksuvelvollisten maksamat maksut olisivat vastanneet suoraan keruupalveluun tosiasiallisesti toimitetun jätteen määrää ja tämän jätteen hävittämisestä aiheutuvia todellisia kustannuksia.
With regard to 2003, the Commission concludes that there was no advantage, given that the contributions from those liable for the charge were directly proportional to the cost of the services received.
Komissio toteaa vuoden 2003 osalta, ettei etua ole aiheutunut, sillä maksuvelvollisten maksamat maksut vastasivat suoraan saatujen palvelujen kustannuksia.
However, the Commission cannot rule out the possibility that there was some advantage for slaughterhouses and cutting plants, importers of bone-in beef, veal, pigmeat and poultrymeat, and intra-Community operators, i.e. bone-in beef, veal and pigmeat operators/receivers liable for the charge, from October 2002 until 1 January 2003 and also in 2004 and 2005.
Sitä vastoin komissio ei voi sulkea pois mahdollisuutta, että maksuvelvollisille teurastamoille ja leikkaamoille; luullisen naudan-, sian- ja siipikarjanlihan tuojille ja yhteisön sisäisille toimijoille eli luullisen naudan- ja sianlihan alan toimijoille tai tällaisen lihan vastaanottajille on saattanut aiheutua etua lokakuusta 2002 1 päivään tammikuuta 2003 välisenä aikana sekä vuosina 2004 ja 2005.
Selective advantage for livestock farmers
Valikoiva etu kasvattajille
In the present case, the disposal of animal carcasses and slaughterhouse waste can be considered as an inherent cost of the activity, not only for slaughterhouses and cutting plants, but also for livestock farmers who, under market laws, should bear at least part of the cost associated with these services.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa voidaan katsoa, että eläinruhojen ja teurastamojätteiden hävittäminen on toimintaan olennaisesti kuuluva kustannus niin teurastamoille ja leikkaamoille kuin kasvattajille, joilta markkinoilla vallitsevien ehtojen mukaisesti peritään ainakin osa näihin palveluihin liittyvistä kuluista.
In accordance with the GEMO judgment, the Commission takes the view that this financing of the costs of collection, processing and destruction of mammalian meat and poultrymeat by-products through state budget appropriations prior to the entry into force of Decree-Law No 197/2002 resulted in the users of this service being exempt from a charge inherent in their activity.
Asiassa GEMO annetun tuomion mukaisesti komissio on sitä mieltä, että nisäkkäiden ja siipikarjan lihan sivutuotteiden keruu-, käsittely- ja hävittämiskustannusten rahoittaminen kuvatulla tavalla valtion varoista ennen decreto-lei-säädöksen 197/2002 voimaantuloa vapauttaa tämän palvelun käyttäjät niiden toimintaan olennaisesti kuuluvasta kulusta.
As indicated, the measures adopted by the Portuguese authorities in order to collect, transport, process and destroy mammalian meat and poultrymeat by-products could have exempted livestock farmers from costs that, under normal circumstances, they should have partly borne.
Kuten todettiin, Portugalin viranomaisten toteuttamat toimet nisäkkäiden ja siipikarjan lihan sivutuotteiden keruun, kuljetuksen, käsittelyn ja hävittämisen varmistamiseksi ovat saattaneet vapauttaa kasvattajat kuluista, jotka ne olisivat joutuneet kantamaan tavanomaisissa olosuhteissa osittain itse.
It is clear from Decree-Law No 197/2002 and from the transitional scheme introduced by Decree-Law No 244/2003 that livestock farmers are not liable for the charge in question.
Decreto-lei-säädöksen 197/2002 ja decreto-lei-säädöksellä 244/2003 käyttöönotetun siirtymäjärjestelmän mukaan kyseistä maksua ei peritty kasvattajilta.
The Portuguese authorities state that, prior to the end of 2005, the collection costs were passed on to the whole sector.
Portugalin viranomaiset ilmoittivat, että ennen vuoden 2005 loppua keruukustannukset oli peritty koko alalta.
The Commission therefore concludes that livestock farmers bore the costs corresponding to their activity and did not therefore benefit from any specific advantage.
Näin ollen komissio toteaa, että kasvattajat vastasivat toimintaansa liittyvistä kustannuksista, eivätkä ne näin ollen saaneet mitään erityistä etua.
The Commission considers that livestock farmers only benefited from an advantage in the period prior to the application of the charge.
Komissio katsoo, että kasvattajille aiheutui etua vain maksun soveltamista edeltävällä ajalla.
Based on the above, the Commission concludes that there was an advantage, in respect of the collection, transportation, processing and destruction of animal by-products, in favour of slaughterhouses and importers during all the periods, except for 2003. In the case of livestock farmers, this advantage existed only during the period prior to the application of the charge.
Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että eläimistä saatavien sivutuotteiden keruusta, kuljetuksesta, käsittelystä ja hävittämisestä on aiheutunut etua teurastamoiden ja tuojien hyväksi kaikilla ajanjaksoilla vuotta 2003 lukuun ottamatta; kasvattajille aiheutui etua ainoastaan maksun soveltamista edeltävällä ajalla.
ADVANTAGES FINANCED THROUGH STATE RESOURCES
VALTION VAROISTA RAHOITETTU ETU
Article 107(1) TFEU concerns aid granted by Member States or through State resources.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohta koskee valtion myöntämää taikka valtion varoista myönnettyä tukea.
In other words, the aid measure in question must be imputable to the State and be granted through State resources.
Kyseessä olevan tukitoimenpiteen on siis johduttava valtiosta ja se on pitänyt myöntää valtion varoista.
In the present case, the cost of the collection, processing and destruction of mammalian meat and poultrymeat by-products was financed through direct State revenue between 1999 and October 2002, and by revenue from a parafiscal charge imposed on slaughterhouses, importers of bone-in beef, veal and pigmeat, and intra-Community operators, i.e. bone-in beef, veal and pigmeat operators/receivers, from October 2002.
Tarkasteltavana olevassa asiassa nisäkkäiden ja siipikarjan lihan sivutuotteiden keruusta, käsittelystä ja hävittämisestä aiheutuvat kustannukset rahoitettiin suoraan valtion varoista vuodesta 1999 lokakuuhun 2002 ja lokakuusta 2002 lähtien teurastamoilta, luullisen naudan- ja sianlihan tuojilta ja yhteisön sisäisiltä toimijoilta eli luullisen naudan- ja sianlihan alan toimijoilta tai tällaisen lihan vastaanottajilta perittävästä veroluonteisesta maksusta saatavilla tuloilla.
Payments to service-providers made from direct State revenue are advantages financed through State resources.
Palveluntuottajille suoraan valtion varoista maksetut korvaukset ovat valtion varoista rahoitettua etua.
The fact that, from 1999 until the application of the charge in 2002, this public service was financed through the State budget means that the undertakings providing the service benefited from public funds to cover the costs of this service.
Koska kyseinen julkinen palvelu rahoitettiin valtion varoista vuodesta 1999 siihen asti, kunnes maksu otettiin käyttöön vuonna 2002, palvelua tuottavat yritykset käyttivät julkisia varoja kattamaan palvelusta aiheutuvat kulut.
The charges imposed between September 2002 and November 2005 are not covered by the scope of the TFEU provisions on State aid, unless they form the method of financing an aid measure and therefore form an integral part of this aid [39].
Syyskuusta 2002 marraskuuhun 2005 käytössä olleet maksut eivät kuulu valtion tukea koskevien SEUT-sopimuksen määräysten soveltamisalaan, elleivät ne ole tuen rahoitustapa ja näin ollen olennainen osa kyseistä tukea [39].
The charges were paid to INGA using a reverse charge procedure.
Maksut maksetaan INGA:lle käännettyä verovelvollisuusmenettelyä noudattaen.
For a charge to be regarded as forming an integral part of an aid measure, it must be hypothecated to the aid measure under the relevant national rules, in the sense that the revenue from the charge is necessarily allocated for the financing of the aid [40].
Jotta maksun voidaan katsoa olevan olennainen osa tukitoimenpidettä, maksun ja tuen välillä on ehdottomasti oltava sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säädetty varojen käyttötarkoitusta koskeva sellainen sitova yhteys, jonka mukaisesti maksun tuotto käytetään väistämättä tuen rahoittamiseen [40].
Given that the charges formed INGA’s revenue and were paid directly to it, the Commission considers that they formed an integral part of the aid measure.
Koska maksut katsottiin INGA:n tuloiksi ja ne maksettiin sille suoraan, komissio pitää niitä olennaisena osana tukitoimenpidettä.
With regard to the issue of whether or not the revenue from the parafiscal charge in the present case can be regarded as State resources, it is worth noting that, in terms of State resources, there is no distinction between cases in which the aid is granted directly by the State and those in which it is granted through a public or private body designated or set up by that State.
Sen osalta, voidaanko veroluonteisista maksuista saadut tulot katsoa tässä tapauksessa valtion varoiksi, on huomautettava, että valtion varojen osalta on erotettava toisistaan tapaukset, joissa valtio myöntää tuen suoraan, ja tapaukset, joissa tuki myönnetään valtion nimeämän tai perustaman julkisen tai yksityisen elimen välityksellä.
On 15 July 2004 the Court of Justice, in its judgment in Pearle and Others [41], found that compulsory contributions collected by an intermediary body from all undertakings in a given business sector are not regarded as State resources only if the following four conditions are satisfied:
Yhteisöjen tuomioistuin totesi 15 päivänä heinäkuuta 2004 asiassa Pearle ym. antamassaan tuomiossa [41], että välikätenä olevan elimen perimät pakolliset maksut kaikilta tietyn toimialan yrityksiltä voidaan olla katsomatta valtion varoiksi ainoastaan seuraavien neljän edellytyksen täyttyessä:
the measure in question is implemented by the professional body representing undertakings and workers in a business sector and does not serve as an instrument for applying policies defined by the State;
toimenpiteestä on määrännyt tietyn toimialan yrityksiä ja työntekijöitä edustava toimialajärjestö, eikä sitä käytetä valtion määrittelemien politiikkojen toteuttamiseen;
the objectives of the measure in question are financed entirely by the contributions from undertakings in the sector;
toimenpiteen tavoitteet rahoitetaan kokonaan alan yritysten maksamilla maksuilla;
the method of financing and the percentage/amount of the contributions are decided by the representatives of employers and employees within the professional body for the sector, without interference from the State;
työnantajien ja työntekijöiden edustajat päättävät rahoitustavasta ja maksujen osuudesta tai suuruudesta alan toimialajärjestössä valtion puuttumatta asiaan;
the contributions must be used to fund the measure, without any possibility of intervention by the State.
maksut on pakko käyttää toimenpiteen rahoittamiseen ilman valtion mahdollisuutta puuttua asiaan.
The available information indicates that the first condition of the judgment in Pearle and Others is not satisfied, as the measure was laid down by a decree-law in order to apply a policy defined by the State, which aims to combat BSE.
Käytettävissä olevien tietojen perusteella ensimmäinen asiassa Pearle ym. annetussa tuomiossa asetettu edellytys ei täyty, sillä toimenpiteestä säädettiin decreto-lei-säädöksellä, ja sen tarkoituksena oli toteuttaa valtion määrittämä politiikka BSE:n torjumiseksi.
In addition, the third and fourth conditions are not satisfied, given that the method of financing is regulated by the abovementioned decree-laws.
Myöskään kolmas ja neljäs edellytys eivät täyty, sillä rahoitustavasta on säädetty mainituissa decreto-lei-säädöksissä.
As a result, the Portuguese authorities have the opportunity to intervene in determining the methods of financing the measure.
Portugalin viranomaisilla oli siis mahdollisuus osallistua toimenpiteen rahoittamistavasta päättämiseen.
As not all the conditions laid down in the judgment in Pearle and Others are satisfied and as the Portuguese State has decisive control over the methods of financing the aid measure, the Commission considers that the revenue from the parafiscal charge does in fact constitute State resources imputable to the State.
Koska kaikki asiassa Pearle ym. annetussa tuomiossa asetetut edellytykset eivät täyty ja Portugalin valtio valvoi määräävällä tavalla tukitoimenpiteen rahoitustapaa, komission mielestä veroluonteisesta maksusta saadut tulot ovat tosiasiassa valtiosta johtuvia valtion varoja.
According to the case-law of the Court of Justice, strengthening the competitive position of an undertaking through the granting of State aid generally distorts competition with other competing undertakings not having benefited from this aid [42].
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yrityksen kilpailuaseman vahvistaminen valtion tuella vääristää yleensä kilpailua suhteessa muihin kilpaileviin yrityksiin, jotka eivät saa tätä tukea [42].
The measure may have an effect on Portugal’s position in the meat sector [43].
Toimenpide voi vaikuttaa Portugalin asemaan liha-alalla [43].
As Portuguese undertakings operate in a highly competitive international market, the measure distorts or threatens to distort competition.
Koska portugalilaiset yritykset toimivat kansainvälisillä markkinoilla, joilla kilpailu on kovaa, toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua.
The measure may also affect trade between Member States.
Toimenpide voi myös vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The Portuguese authorities have argued that, due to the ban on the dispatch, in particular, of live cattle and meat-and-bone meal, as such or incorporated in other products, there was no trade, which means that there could not have been any distortion of competition.
Portugalin viranomaiset väittivät, että eläviä nautoja sekä lihaluujauhoa joko sellaisenaan tai muiden tuotteiden osana koskevan vientikiellon vuoksi kauppaa ei käyty, joten kilpailu ei voinut vääristyä.
As a result, the Commission considers that the fact that the dispatch of the aforementioned products from Portugal to other Member States was prohibited does not alter the fact that the aid may be such as to distort competition or affect trade.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, ettei edellä mainittujen tuotteiden vientiä Portugalista muihin jäsenvaltioihin koskeva kielto vaikuta siihen, että tuki voi vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan.
With regard to livestock farmers, the Commission considers that, in the period prior to the application of the charge, the measure constitutes State aid under Article 107(1) TFEU.
Kasvattajien osalta komissio katsoo, että maksun käyttöönottoa edeltävältä ajalta toimenpide on 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa valtiontukea.
With regard to the service-providers, the Commission concludes that it cannot rule out the possibility that State aid existed in the period between the entry into force of Decree-Law No 393-B/98 and the end of the transitional scheme introduced by Decree-Law No 244/2003, which expired in 2005.
Komissio toteaa, että palvelut tuottavat yritykset ovat saattaneet saada valtiontukea ajanjaksolla, joka alkaa decreto-lei-säädöksen 393-B/98 voimaantulosta ja päättyy decreto-lei-säädöksellä 244/2003 käyttöön otetun siirtymäjärjestelmän soveltamisen päättymiseen vuonna 2005.
UNLAWFULNESS OF THE AID
TUEN SÄÄNTÖJENVASTAISUUS
The Commission notes that Portugal did not notify, as required by Article 108(3) TFEU, the aid measures granted from 1999 nor the schemes introduced by Decree-Laws No 197/2002 and No 244/2003.
Komissio toteaa, ettei Portugali ilmoittanut SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti vuodesta 1999 lähtien myönnetyistä tukitoimenpiteistä eikä decreto-lei-säädöksissä 197/2002 ja 244/2003 säädetyistä järjestelmistä.
Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 defines ‘unlawful aid’ as new aid put into effect in contravention of Article 93(3) of the Treaty.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f kohdan määritelmän mukaan ’sääntöjenvastaisella tuella’ tarkoitetaan uusia tukia, jotka on otettu käyttöön perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
As the measures implemented by Portugal contain elements of State aid, it is concluded that these are new aid, not notified to the Commission, and are therefore unlawful under the terms of the TFEU.
Koska Portugalin toteuttamiin toimenpiteisiin sisältyy valtiontuen piirteitä, kyseessä ovat uudet tuet, joista ei ole ilmoitettu komissiolle ja jotka ovat näin ollen SEUT-sopimuksen mukaisesti sääntöjenvastaisia.
The compatibility of any aid must be examined in two stages: first, the Commission must examine the compatibility of the aid granted to service-providers; second, it must examine the compatibility of any aid granted to slaughterhouses and cutting plants, importers and intra-Community operators, and also livestock farmers.
Mahdollisten tukien soveltuvuuden tutkiminen tapahtuu kahdessa vaiheessa: ensin komissio tutkii palvelut tuottaville yrityksille myönnettyjen tukien soveltumisen sisämarkkinoille ja toiseksi komissio tutkii teurastamoille ja leikkaamoille, tuojille ja alan yhteisön sisäisille toimijoille sekä kasvattajille mahdollisesti myönnettyjen tukien soveltumisen sisämarkkinoille.
This aid was financed from 2002 by a parafiscal charge and, where the financing is an integral part of the aid measure, the Commission must examine both the actions financed, i.e. the aid, and their financing.
Kyseiset tuet on rahoitettu vuodesta 2002 lähtien veroluonteisella maksulla, ja koska kyseinen rahoitus on olennainen osa tukitoimenpidettä, komission on tutkittava sekä rahoitetut toimet eli tuet että niiden rahoittaminen.
In fact, as found by the Court of Justice, where the method of financing aid through compulsory contributions in particular is an integral part of the aid measure, the Commission’s examination of the latter must necessarily take into account the method of financing the aid [45].
Kuten unionin tuomioistuin on todennut, kun pakollisiin maksuihin perustuva tuen rahoitustapa on olennainen osa tukitoimenpidettä, komission on tukitoimenpidettä arvioidessaan otettava tuen rahoitustapa välttämättä huomioon [45].
As indicated in recital 135 of this Decision, the method of financing the aid must be regarded as an integral part of the aid measure.
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 135 kappaleessa osoitettiin, tuen rahoitustavan on katsottava olevan olennainen osa tukitoimenpidettä.
EXAMINATION OF THE COMPATIBILITY OF THE AID
TUEN SISÄMARKKINOILLE SOVELTUMISEN TUTKIMINEN
ANALYSIS IN LIGHT OF THE PROVISIONS APPLICABLE TO NON-NOTIFIED AID
ARVIOINTI ILMOITTAMATTOMIIN TUKIIN SOVELLETTAVIEN MÄÄRÄYSTEN PERUSTEELLA
Aid to service-providers
Palvelut tuottaville yrityksille myönnetty tuki
Compatibility of the aid pursuant to Article 106(2) TFEU
Tuen soveltuminen sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti
The prohibition laid down in Article 107(1) TFEU allows for exceptions.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätystä kiellosta voidaan poiketa.
It is clear from the case-law of the Court of Justice that compensation for public services does not constitute State aid, as defined in Article 107(1) TFEU, if certain conditions are satisfied (see recital 89 of this Decision).
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella julkisista palveluista maksettavat korvaukset eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jos ne täyttävät tietyt edellytykset (katso tämän päätöksen johdanto-osan 89 kappale).
However, if the compensation for public services does not satisfy these conditions and if the general criteria for applying Article 107(1) TFEU are met, such compensation constitutes State aid. However, this may be found compatible with the TFEU, pursuant to Article 106(2) of the same Treaty, if it is necessary for the operation of services of general economic interest and does not affect the development of trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Union.
Jos julkisista palveluista maksettavat korvaukset eivät kuitenkaan täytä näitä edellytyksiä ja jos SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan yleisesti sovellettavien edellytysten katsotaan täyttyvän, kyseiset korvaukset ovat valtiontukea, jonka voidaan kuitenkin todeta soveltuvan sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen nojalla SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätyn mukaisesti, jos ne ovat välttämättömiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen hoitamisen kannalta eivätkä vaikuta kaupan kehitykseen tavalla, joka olisi ristiriidassa unionin etujen kanssa.
The Commission has clarified the conditions that must be satisfied to achieve this balance.
Komissio täsmensi edellytyksiä, joiden on täytyttävä tämän tasapainon toteutumiseksi.
In its 2001 Communication on services of general interest in Europe [46], the Commission clarified that it has to be ensured that any restrictions to the rules of the EC Treaty and, in particular, restrictions of competition and limitations of the freedoms of the internal market do not exceed what is necessary to guarantee effective fulfilment of the public service mission.
Komissio täsmensi jo vuonna 2001 antamassaan ”Yleishyödylliset palvelut Euroopassa” -koskevassa tiedonannossa [46], että on varmistettava, että EY:n perustamissopimuksen määräyksiä koskevat rajoitukset ja erityisesti kilpailua ja sisämarkkinoiden vapautta koskevat rajoitukset eivät ole suuremmat kuin mitä tarvitaan yleishyödyllisen tehtävän täyttämisen varmistamiseksi.
This means, in particular, that the remuneration does not exceed the net extra costs of the particular tasks entrusted to the undertaking in question.
Tämä merkitsee erityisesti sitä, ettei korvaus saa ylittää kyseiselle yritykselle uskotusta tehtävästä aiheutuvia nettomääräisiä lisäkustannuksia.
The Commission subsequently further clarified these conditions, in the Community framework for State aid in the form of public service compensation [47] and in its Decision of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty [48].
Komissio täsmensi näitä edellytyksiä jälkikäteen myös ”julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön puitteissa” [47] ja 86 artiklan 2 kohdan soveltamisesta 28 päivänä marraskuuta 2005 tekemässään päätöksessä [48].
With regard to calculating the compensation, the Commission clarified that the amount of this may not exceed what is necessary to cover the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations.
Korvauksen laskemisen osalta komissio täsmensi, ettei korvauksen määrä saa ylittää sitä, mikä on tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi, kun otetaan huomioon tähän liittyvät tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen tuotto.
The reasonable profit may include, in particular, all or some of the productivity gains achieved by the undertakings concerned during an agreed limited period without reducing the level of quality of the services entrusted to the undertaking by the State.
Kohtuullisessa tuotossa voidaan ottaa huomioon muun muassa kokonaan tai osittain tuottavuuden kasvu, jonka asianomaiset yritykset ovat saavuttaneet sovitussa rajoitetussa ajassa heikentämättä valtion kyseisen yrityksen tehtäväksi antamien palvelujen laatutasoa.