natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, and despite the current legal situation in Greece, the Greek authorities have recognised themselves that Internet gambling has in fact grown ‘to uncontrollable proportions’ [69].
Huolimatta Kreikan nykyisestä oikeudellisesta tilanteesta, maan viranomaiset ovat itse tunnustaneet, että Internet-pelaaminen on lisääntynyt ”hallitsemattomiin mittasuhteisiin” [69].
In this context reference should also be made to the judgement of the Court of Justice in Case C-65/05 Commission v Greece [70] in which the Court held that Law 3037/2002 which aimed at banning Internet gambling in Greece amounted to an unjustified barrier to the freedom of establishment and the freedom to provide services.
Tässä yhteydessä voitaisiin viitata myös asiassa C-65/05, komissio vastaan Kreikka, annettuun tuomioon jossa unionin tuomioistuin katsoi, että lailla nro 3037/2002, jonka tarkoituksena oli kieltää uhkapeli Kreikassa, rajoitettiin perusteettomasti sijoittautumisen vapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta [70].
Furthermore, the overall economic crisis affects consumer habits and disposable income for entertainment purposes such as using casino services.
Lisäksi yleinen taloudellinen kriisi vaikuttaa kuluttajien käyttäytymiseen ja heidän käytössään vapaa-aikaa varten, kuten kasinopalvelujen käyttämiseen, oleviin tuloihin.
In this particular context a differentiation in prices of admission tickets has an even more significant distortive impact on the choices made by consumers and thus is liable even more so to distort competition on the casino market.
Tässä erityisessä yhteydessä pääsymaksujen väliset erot vääristävät entisestään kuluttajien valintamahdollisuuksia ja näin ollen kilpailua kasinomarkkinoilla.
Furthermore, the Commission notes that although the Law 2687/1953 could have been invoked by other casinos, if they had brought in capital from abroad and had submitted the application in good time, its application is subject to certain specific arbitrary rules that make it a selective measure.
Komissio huomauttaa lisäksi, että vaikka muut kasinot olisivat voineet vedota asetukseen nro 2687/1953, jos ne olisivat tuoneet pääomia ulkomailta ja jos ne olisivat esittäneet asiaa koskevan hakemuksen hyvissä ajoin, asetuksen soveltamista säännellään erityisen mielivaltaisilla säännöillä, jotka tekevät siitä valikoivan toimenpiteen.
In fact, the only one other example of potential application of this Law that has been brought to the attention of the Commission – namely concerning the casino on Syros, who submitted an application under this law – was refused because the application was submitted after the importing of the foreign capital (and not ahead of this).
Ainoa toinen esimerkki lain mahdollisesta soveltamisesta, joka komissiolle on esitetty, koskee Syroksen kasinoa, joka jätti hakemuksen. Tämä hakemus kuitenkin evättiin, koska sitä ei ollut jätetty ennalta, vaan vasta sen jälkeen, kun ulkomainen pääoma oli jo tuotu maahan.
The Commission notes, further, that when the casino of Mont Parnès was privatised, the possibility of a licence for a second casino with the same region was specifically provided for in the sale.
Lisäksi, kun Mont Parnèsin kasino yksityistettiin, myyntisopimuksessa määrättiin erityisesti mahdollisuudesta hankkia toimilupa toiselle kasinolle samalla alueella.
Clearly the likelihood of investment in such an operation would depend on the conditions of competition with the existing operator.
Investoinnin todennäköisyys tällaiseen operaatioon perustuu selvästi nykyisen toimijan kilpailuasemaan.
Since it can not be ruled out that casinos are competing with similar companies in another Member State, this requirement pursuant to Article 107(1) of the TFEU must be regarded as fulfilled.
Koska ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kasinot voivat kilpailla vastaavien yhtiöiden kanssa toisissa jäsenvaltioissa, on katsottava, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan vaatimus on täytetty.
Therefore the Commission concludes that the contested measure is liable to distort competition and affect trade between Member States by potentially improving the operating conditions of the beneficiaries being directly engaged in economic activities, which are liable to pay this tax on admissions in casinos in Greece.
Komissio päättelee, että kiistanalainen toimenpide voi vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska se voi parantaa merkittävästi tuensaajien toimintaedellytyksiä. Tuensaajat ovat suoraan sitoutuneet taloudelliseen toimintaan ja ovat velvollisia maksamaan kyseisen veron kasinoiden pääsymaksuista Kreikassa.
Given all the above considerations, the Commission concludes that the criteria for the existence of aid within the meaning of Article 107 of the TFEU are met and that the measure constitutes State aid in favour of the casinos with a lower price of admission tickets.
Komissio päättelee, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kriteerit tuen olemassaolosta täyttyvät ja että toimenpide on valtiontukea alhaisempaa pääsymaksua perivien kasinoiden hyväksi.
These casinos are Mont Parnès, Corfu, Thessaloniki and Rhodes.
Nämä kasinot ovat Mont Parnès, Korfu, Thessaloniki ja Rhodos.
As stated in the Opening Decision, the Commission considers that the measure in question does not qualify for any of the derogations laid down in Article 106 or 107 of the TFEU.
Kuten aloittamispäätöksessä on todettu, komissio katsoo, ettei toimenpiteeseen voida soveltaa yhtäkään SEUT-sopimuksen 106 ja 107 artiklassa määrättyä poikkeusta.
Greece has so far argued that there is no State aid involved and has not offered any arguments as to why any aid would be compatible.
Kreikka on toistaiseksi väittänyt, että kyseessä ei ole valtiontuki, muttei ole esittänyt yhtään väitettä osoittaakseen, miksi tuki soveltuisi sisämarkkinoille.
In any event, as noted above, the argument that the measure has the objective of discouraging gambling cannot be reconciled with the fact that the casinos which apply the price of EUR 6 include those closest to the major centres of population in Greece.
Kuten edellä on todettu, väite, jonka mukaan toimenpiteen tarkoituksena on rajoittaa uhkapelaamista, on ristiriidassa sen tosiseikan kanssa, että kuuden euron pääsymaksua perivät myös sellaiset kasinot, jotka sijaitsevat lähimpänä Kreikan suuria asutuskeskuksia.
The derogations in Article 107(2) of the TFEU, concerning aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa määrättyjä poikkeuksia, jotka koskevat yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea, tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi ja tukea tietyille Saksan liittotasavallan alueille, ei voida soveltaa tässä tapauksessa.
Nor does the derogation provided for in Article 107(3)(a) apply, which authorises aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment because the measure is not conditional on realising any type of activity in specific regions [71].
Myöskään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrättyä poikkeusta, joka koskee tukea taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, ei voida soveltaa, koska arvioitavana olevassa toimenpiteessä ei tuensaajien edellytetä harjoittavan minkäänlaista toimintaa alueilla, joilla vallitsevat erityiset olot [71].
In the same way, the contested measure cannot be regarded as promoting the execution of a project of common European interest or remedying a serious disturbance in the economy of Greece, as provided for in Article 107(3)(b).
Kiistanalaisen toimenpiteen ei myöskään voida katsoa olevan tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen, kuten SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa on määrätty.
Nor does it have as its object the promotion of culture and heritage conservation as provided for in Article 107(3)(d).
Sen tavoitteena ei myöskään ole edistää kulttuuria ja kulttuuriperintöä, mistä on määrätty SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdassa.
Finally, the contested measure shall be examined in the light of Article 107(3)(c), which provides for the authorisation of aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such an aid does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
Kiistanalaista toimenpidettä on tarkasteltava myös SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella. Kyseisen määräyksen mukaan tukea voidaan myöntää tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
In this respect, however, it is noted that the contested measure does not fall under any of the applications of this subparagraph which the Commission has promulgated, or under any of the frameworks or guidelines, which define the conditions to consider certain types of aid compatible with the internal market.
On kuitenkin korostettava, että kiistanalainen toimenpide ei vastaa yhtäkään tapausta, joissa komissio on hyväksynyt edellä mainitun määräyksen soveltamisen, eikä suuntaviivoja tai kehyksiä, joissa määritellään, missä oloissa tietyn tyyppisen tuen voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille.
The contested measure constitutes operating aid that artificially reinforces the competitive position of certain undertakings over other similar undertakings and is not conditional upon the realisation by the beneficiaries of any specific action aiming at the achievement of policy objectives of common interest.
Kiistanalainen tuki on toimintatukea, jolla tiettyjen yritysten kilpailuasemaa vahvistetaan keinotekoisesti suhteessa muihin vastaaviin yrityksiin ja jossa tuensaajilta ei edellytetä erityisten toimien suorittamista yhteistä etua koskevien poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
In particular, the Commission notes that the advantage granted under the contested measure is not related to investment, job creation or specific projects.
Erityisesti on todettava, että kiistanalaisella toimenpiteellä myönnetty hyöty ei liity investointeihin, työpaikkojen luomiseen tai erityisiin hankkeisiin.
It simply relieves the undertakings concerned of charges normally borne by similar undertakings and must therefore be considered as operating aid.
Sillä yksinkertaisesti vapautetaan kyseiset yritykset maksuista, jotka vastaavien yritysten on yleensä suoritettava, minkä vuoksi se on katsottava toimintatueksi.
As a general rule, operating aid does not fall within the scope of Article 107(3)(c) since it distorts competition in the sectors in which it is granted and is at the same time incapable, by its very nature, of achieving any of the objectives laid down in that provision [72].
Toimintatuet eivät lähtökohtaisesti kuulu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, koska ne vääristävät kilpailua aloilla, joilla niitä myönnetään, eikä niillä niiden luonteen vuoksi voida vastaavalla tavalla saavuttaa yhtään kyseisessä määräyksessä vahvistettua tavoitetta [72].
Although exceptionally such aid may be granted in regions eligible under the derogation in Article 107(3)(a) of the TFEU and although certain regions of Greece are so eligible, the Commission has severe doubts whether the conditions for compatibility of such operating aid are met in the current case.
Vaikka tällaista tukea voidaan poikkeuksellisesti myöntää alueille, jotka ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen perusteella tukikelpoisia ja vaikka tietyt Kreikan alueet ovat edellä esitetyn perusteella tukikelpoisia, komissio epäilee vakavasti, voidaanko tällaisen toimintatuen sallimiseksi asetettujen vaatimusten, jotka koskevat sisämarkkinoille soveltuvuutta, katsoa täyttyvän tässä tapauksessa.
In line with the standard practice of the Commission, such aid cannot not be considered compatible with the internal market, as it does neither facilitate the development of any activities or economic areas nor it is limited in time, digressive or proportionate to what is necessary to remedy to a specific economic handicap of the areas concerned.
Komission vakiokäytännössä tällaisen tuen ei voida katsoa soveltuvan sisämarkkinoille, koska sillä ei edistetä minkään toiminnan tai talousalueen kehittämistä, sitä ei ole ajallisesti rajoitettu, sitä ei ole suunniteltu vähennettäväksi vaiheittain eikä se ole suhteessa siihen, mikä on välttämätöntä kyseisten alueiden erityisen taloudellisen haitan korjaamiseksi.
In light of the above, it must be concluded that the measure under review is incompatible with the internal market.
On pääteltävä, että arvioitavana oleva toimenpide ei sovellu sisämarkkinoille.
As stated in the Opening Decision, in view of the fact that the first acts producing the fiscal discrimination between casinos date from 1994 and 1995, the Commission has considered whether the measure in its entirety represents existing aid in the sense of Article 108(1) of the TFEU.
Kuten aloittamispäätöksessä on todettu, ensimmäiset säännökset, jotka aiheuttivat kasinoiden verosyrjintää, annettiin vuosina 1994 ja 1995. Komissio on näin ollen tutkinut, onko toimenpide kokonaisuudessaan SEUT-sopimuksen 108 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua voimassa olevaa tukea.
As concerns the casino of Thessaloniki, it is noted that it benefits from the fiscal discrimination by assimilation with the casinos of Mont Parnès and Corfu as confirmed in the Presidential decree 290/1995, based on the Law of 1953, as described herein above.
Tämä kohtelu vahvistettiin presidentin asetuksella nro 290/1995, joka annettiin lain nro 1953 mukaisesti, kuten edellä on todettu. Thessalonikiin sovelletut järjestelyt liittyvät tiiviisti Mont Parnèsiin ja Korfuun sovellettuihin järjestelyihin.
The regime applicable to Thessaloniki is intimately linked to the regime applicable to Mont Parnès and Corfu.
Kreikan viranomaiset raportoivat, että pääsymaksu otettiin käsiteltäväksi vuoden 1995 jälkeen, ja Thessalonikin kasino toimitti hakemuksen pääsymaksun asettamiseksi samalle tasolle kuin Mont Parnèsissa, toisin sanoen kuudeksi euroksi.
As described by the Greek authorities [73], when the issue of the price of admission tickets was raised after 1995, the management of the Thessaloniki casino asked that it be set at the same level as that of the Casino Mont Parnès, i.e. at EUR 6, and this request was accepted, following an opinion from the Legal Council of State (Opinion 631/1997/EC).
Kun valtion oikeudelliselta neuvostolta oli saatu lausunto (lausunto nro 631/1997), hakemus hyväksyttiin [73].
Therefore it can be assumed that, had the treatment of Mont Parnès and Corfu changed in 2003 and had the two casinos passed to EUR 15 at that time, then the treatment of casino Thessaloniki would also have changed.
Näin ollen voidaan olettaa, että jos Mont Parnèsin ja Korfun kohtelua olisi muutettu vuonna 2003 niin, että ne olisivat joutuneet perimään 15 euron pääsymaksun, myös Thessalonikin kasinon kohtelua olisi muutettu.
However, this was not the case, and the fiscal discrimination was maintained by virtue of national provisions.
Mutta näin ei käynyt, ja verosyrjintää jatkettiin kansallisten säännösten nojalla.
None of the measures described above, benefiting the beneficiary casinos, were ever notified to nor approved by the Commission, certainly not under the EU State aid rules.
Yhtäkään edellä kuvattua erityisiä kasinoita suosivaa toimenpidettä ei ole annettu tiedoksi komissiolle, eikä komissio ole hyväksynyt niitä, varsinkaan valtiontukea koskevan EU:n säännöstön nojalla.
The Commission recalls that pursuant to Article 15 of the Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules of application of Article 93 of the EC Treaty [74], the powers of the Commission to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years.
Menettelyasetuksen 15 artiklan [74] mukaan komission toimivaltuuksiin periä tuki takaisin sovelletaan kymmenen vuoden vanhentumisaikaa.
The limitation period shall begin on the day on which the unlawful aid is awarded to the beneficiary either as individual aid or as aid under an aid scheme.
Vanhentumisaika alkaa päivästä, jona sääntöjenvastainen tuki on myönnetty tuensaajalle joko yksittäisenä tukena tai tukiohjelmaan kuuluvana tukena.
The limitation period shall be suspended for as long as the decision of the Commission is the subject of proceedings pending before the Court of Justice.
Vanhentumisaikaa laskettaessa ei oteta huomioon aikaa, jona komission päätös on Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltävänä.
Any aid with regard to which the limitation period has expired, shall be deemed to be existing aid.
Tuki, jonka osalta vanhentumisaika on kulunut umpeen, katsotaan voimassa olevaksi tueksi.
However, pursuant to Article 1(c) of the same regulation, alterations to existing aid constitute new aid.
Kyseisen asetuksen 1 artiklan c alakohdan mukaan asetuksessa tarkoitetaan uudella tuella voimassa olevan tuen muutoksia.
The Commission observes that according to the case-law of the EU Courts ‘the limitation period provided for in Article 15 of the Regulation on State aid procedure, which does not in any way express a general principle whereby new aid is transformed into existing aid but merely precludes recovery of aid established more then 10 years before the Commission first intervened’ [75].
Komissio huomauttaa, että EU:n tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan ”valtiontukimenettelyasetuksen 15 artiklassa säädettyyn vanhentumisaikaan, joka ei suinkaan ole ilmaus yleisestä periaatteesta, joka muuttaa uuden tuen voimassa olevaksi tueksi, vaan jossa vain suljetaan pois sellaisten tukien takaisinperintä, jotka on otettu käyttöön yli kymmenen vuotta ennen komission ensimmäistä puuttumista asiaan” [75].
Therefore, any aid awarded under this measure as of 21 October 1999 (10 years before the day on which the Commission forwarded the complaint to the Greek State and requested information) is new and unlawful aid, which has been put into effect without prior notification or decision of the Commission, subject to the application of Article 15 of the Procedural Regulation as regards recovery (as further described herein below).
Näin ollen tuki, jota on myönnetty tämän toimenpiteen perusteella 21 päivänä lokakuuta 1999 tai sen jälkeen (eli kymmenen vuotta ennen kuin komissio välitti kantelun Kreikan valtiolle ja pyysi siltä tietoja), on uutta ja sääntöjenvastaista tukea, joka on saatettu voimaan, ennen kuin siitä on ilmoitettu komissiolle ja ennen kuin komissio on tehnyt siitä päätöksen, ja siihen sovelletaan menettelyasetuksen 15 artiklaa takaisinperinnän suhteen, kuten jäljempänä yksityiskohtaisemmin selvitetään.
Quantification and recovery
Tuen määrän toteaminen ja takaisin periminen
The contested measure was implemented without having been notified in advance to the Commission in accordance with Article 108(3) of the TFEU.
Kiistanalaista tukea toteutettiin ilman, että siitä oli ilmoitettu ennalta komissiolle SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Therefore, the measure constitutes unlawful aid.
Tämän vuoksi toimenpide on sääntöjenvastaista tukea.
Where unlawfully granted State aid is found to be incompatible with the internal market, the consequence of such a finding is that the aid should be recovered from the recipients, unless this would be contrary to a general principle of law, pursuant to Article 14 of Regulation (EC) No 659/1999.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan mukaan jos sääntöjenvastaisesti myönnetty tuki on todettu sisämarkkinoille soveltumattomaksi, se on perittävä takaisin tuensaajalta, jollei se ole yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastaista.
Through recovery of the aid, the competitive position that existed before it was granted is restored as far as this is possible.
Tuen takaisinperinnän tarkoituksena on palauttaa ennen tuen myöntämistä vallinnut kilpailuasema, niin pitkälle kuin se on mahdollista.
No arguments raised by the Greek authorities or by Mont Parnès justified a general departure from this basic principle.
Kreikan viranomaiset tai Mont Parnès eivät ole esittäneet väitteitä, joilla voitaisiin perustella poikkeamista tästä perusperiaatteesta.
The Commission observes that Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999 provides that ‘the Commission shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of community law’.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaan ”Komissio ei saa vaatia tuen takaisinperimistä, jos tämä olisi yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastaista”.
The case-law of the Court of Justice and the Commission’s own decision-making practice have, amongst others, established that where, as a result of the Commission’s actions, legitimate expectations exist on the part of the beneficiary of a measure that the aid has been granted in accordance with EU law, then an order to recover the aid would infringe a general principle of EU law [76].
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ja komission omassa päätöksentekokäytännössä on vahvistettu erityisesti, että takaisinperintää koskeva vaatimus on yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastainen, jos komission toiminta on herättänyt tuensaajassa perustellun luottamuksen siihen, että kyseinen tuki on myönnetty EU:n lainsäädännön mukaisesti [76].
In its judgement in Forum 187 [77], the Court stated that ‘the right to rely on the principle of the protection of legitimate expectations extends to any person in a situation where a Community authority has caused him to entertain expectations which are justified. However, a person may not plead infringement of the principle unless he has been given precise assurances by the administration. Similarly, if a prudent and alert economic operator could have foreseen the adoption of a Community measure likely to affect his interests, he cannot plead that principle if the measure is adopted’.
Unionin tuomioistuin on todennut asiassa Forum 187, että ”mahdollisuus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen on kaikilla henkilöillä, joille toimielimen toiminnan vuoksi on syntynyt perusteltuja odotuksia. Tämän periaatteen loukkaamiseen ei sitä vastoin voida vedota, jollei yhteisön toimielin ole antanut asiassa täsmällisiä vakuutteluja … Samoin silloin, kun huolellinen ja åjärkevä taloudellinen toimija voi ennakoida sellaisen yhteisön toimenpiteen toteuttamisen, joka voi vaikuttaa sen etuihin, se ei voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen, kun tällainen toimenpide toteutetaan.” [77]
In this respect, as concerns arguments made by the Greek Authorities and Mont Parnès alleging that any recovery of that aid would run counter to the principle of reasonable confidence of the subject of administration, in this case, based on a ruling of the Greek Council of State under national law, the Commission observes that this is a national act taken by a national authority and not an EU authority in the sense of the above cited case-law.
Kreikan viranomaiset ja Mont Parnès ovat väittäneet, että nyt arvioitavana olevassa tapauksessa tuen takaisinperintä olisi kansalaisen perustellun luottamuksen periaatteen vastaista ottaen huomioon Kreikan valtioneuvoston kansallisen lainsäädännön nojalla antaman säännöstön. Komissio katsoo, että kyseessä on kansallisen viranomaisen toteuttama kansallinen toimi eikä EU:n viranomaisen edellä mainitun oikeuskäytännön mukaisesti toteuttama toimi.
Furthermore this act was based solely on national law and did not in any way discuss any State aid issue or qualification.
Lisäksi valtioneuvoston päätös perustui ainoastaan kansalliseen lakiin, eikä siinä yhteydessä käsitelty valtiontukea tai toimenpiteen luokittelemista valtiontueksi.
In consideration of the above, the Commission cannot waive recovery based on these arguments.
Komissio ei näin ollen voi luopua takaisinperinnästä edellä mainittujen väitteiden perusteella.