natgillin/translations-raw huggingface dataset:
inputting of the order;
tilauksen tallennus;
allocation of space (‘compartment’) to each customer for storage of the books ordered;
kirjojen lajittelu kullekin asiakkaalle varattuun ”lokeroon”;
According to the French authorities, CELF bore certain costs linked to the processing of ‘small orders’.
Ranskan viranomaisten mukaan CELFille aiheutui pienten tilausten käsittelystä tiettyjä kustannuksia.
The French authorities consider that, within the export agency market, some orders generate extra costs such that the service cannot be profitable.
Ranskan viranomaisten mukaan tietyt tilaukset vientiagenttien markkinoilla aiheuttavat sellaisia lisäkuluja, ettei palvelu enää ollut kannattava.
The French authorities stated that they had taken the threshold of FRF 500 (EUR 76,22) as the definition of a ‘small order’ and that this threshold had been empirically determined.
Ranskan viranomaiset ilmoittivat vahvistaneensa ”pienille tilauksille” 500 frangin (76,22 euron) ylärajan, joka oli määritetty empiirisesti.
They explained that some orders of less than FRF 500 might be profitable, whereas others, above that amount, might not.
Ranskan viranomaiset kuitenkin täsmensivät, että jotkin alle 500 frangin tilaukset voivat olla kannattavia ja jotkin tätä suuremmat tilaukset taas eivät.
The objective was to find an economically acceptable solution, so that CELF wanted to take on small orders even if they were not profitable enough.
Tavoitteena oli kehittää taloudellisesti hyväksyttävä menetelmä, jonka avulla CELF suostuisi toimittamaan myös sellaisia tilauksia, joita se ei pitänyt riittävän kannattavina.
As the Commission indicated in its decision extending the procedure, it is for the French authorities, in the context of analysing compatibility, to establish the amount and veracity of costs borne by CELF.
Kuten komissio ilmoitti menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessään, on Ranskan viranomaisten tehtävä määritellä kirjanpidon analyysin pohjalta CELFin maksamat määrät ja tosiasialliset kustannukset.
In this regard, in its decision extending the procedure, the Commission asked the French authorities to provide a certain number of elements in order to be able to draw conclusions from the judgment of the Court of First Instance and rule on the proportionality of the aid.
Tämän osalta komissio oli menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessään pyytänyt Ranskan viranomaisia toimittamaan tietoja, joiden avulla se voisi tehdä johtopäätöksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta ja päättää tuen oikeasuhteisuudesta.
The Commission asked, in particular, for the following information:
Komissio oli pyytänyt erityisesti seuraavien tietojen toimittamista:
sufficient justification of the reasons why the data relating to costs linked to small orders was not available for the different years in question and sufficient demonstration of the reasons why an extrapolation solely on the basis of 1994 was considered acceptable;
riittävä perustelu, miksi ei annettu tietoja pieniin tilauksiin liittyvistä kustannuksista kaikilta vuosista, joita asia koski, ja riittävä osoitus syistä, joiden takia ainoastaan vuoden 1994 perusteella tehty ekstrapolaatio voisi olla hyväksyttävä;
data enabling consideration of actual costs (and not mere estimates) for the processing of small orders in 1994 (at least for some cost categories) and possible sufficient justification of the reasons why an estimate of the costs on the basis of the total costs incurred by CELF was considered acceptable;
tiedot, joiden perusteella on mahdollista laskea (eikä ainoastaan arvioida) pienten tilausten tosiasialliset kustannukset vuodelta 1994 (ainakin tiettyjen kuluryhmien osalta) ja mahdollinen riittävä perustelu, miksi näiden kustannusten arvioiminen CELFin maksamien kokonaiskustannusten perusteella voisi olla hyväksyttävää;
convincing methods for apportioning costs that would enable part of the total costs to be allocated to small order processing, and which could in particular be applied to each cost category during the whole period in question;
vakuuttavat jakoperusteet, joiden perusteella on mahdollista jakaa osa kokonaiskuluista pienten tilausten käsittelyyn ja joita voi käyttää kaikkiin kuluryhmiin koko kyseisellä kaudella;
information on trends in the proportion of orders tele-transmitted over the years in question;
tiedot siitä, kuinka sähköisesti lähetettyjen tilausten osuus kehittyi kyseisinä vuosina;
the costs related to small orders in the absence of unjustified multiplying factors;
tiedot pieniin tilauksiin liittyvistä kustannuksista ilman perusteettomia kertoimia;
calculations of the costs incurred by CELF for the processing of small orders without the application of multiplying factors, or with multiplying factors applied only in the case of orders which were not tele-transmitted;
tiedot CELFin maksamista pienten tilausten käsittelykustannuksista ilman korjauskertoimia ja siten, että ainoastaan muulla tavoin kuin sähköisesti lähetettyihin tilauksiin käytetään korjauskertoimia;
the position of the French authorities on the calculation of the Court of First Instance by which, in the absence of the said multiplying factors, the costs linked to small order processing had been reduced by more than FRF 635000 (EUR 96805,13), even without taking into account cost categories other than those for which a multiplying factor of ‘three’ had been applied.
Ranskan viranomaisten kanta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laskelmiin, joiden mukaan ilman kyseisiä kertoimia pienten tilausten käsittelykustannukset laskisivat yli 635000 Ranskan frangilla (96805,13 euroa) siinäkin tapauksessa, että huomiotta jätetään ainoastaan kuluryhmät, joihin sovellettiin kerrointa 3.
It should be recalled that, according to the Court’s calculation, the operating results from small order processing would consequently have been positive by more than FRF 600000 (EUR 91469,41);
On syytä muistuttaa, että tuomioistuimen mukaan pienten tilausten käsittelystä saatu liikevoitto olisi ollut yli 600000 Ranskan frangia (91469,41 euroa);
the French authorities’ position on the possibility of CELF obtaining a reasonable profit.
Ranskan viranomaisten kanta CELFin mahdollisuuksiin tuottaa kohtuullista voittoa.
In particular, as already indicated in its decision extending the procedure, in the absence of additional explanations and updated data from the French authorities, the Commission is not in a position to use the grant utilisation statements for small order processing that the French authorities provided for the years 1994 to 2001 in their letter dated 17 January 2003, nor the explanations as to how the analytical compatibility analysis was conducted, provided in the letter dated 5 March 1998.
Kuten komissio jo totesikin menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessä, se tarvitsee Ranskalta lisäselvityksiä ja päivitettyjä tietoja, koska ilman niitä se ei voi käyttää Ranskan 17 päivänä tammikuuta 2003 päivätyssä kirjeessä toimittamaa selvitystä pienille tilauksille myönnetyn tuen käytöstä vuosina 1994–2001 eikä myöskään 5 päivänä maaliskuuta 1998 päivätyssä kirjeessä toimitettuja kustannuslaskentaa koskevia tietoja.
The French authorities did not, however, provide the detailed information that was requested by the Commission in its decision extending the procedure, and merely referred back, with regard to the proportionality of the aid, to elements already provided on 17 September 2002, 17 January 2003 and 11 March 2003, which the Commission could not use due to the judgment of the Court of First Instance of 15 April 2008.
Ranskan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet komission menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessä pyytämiä yksityiskohtaisia tietoja, vaan toimittivat uudelleen 17 päivänä syyskuuta 2002, 17 päivänä tammikuuta 2003 ja 11 päivänä maaliskuuta 2003 toimittamansa tuen oikeasuhteisuutta koskevat tiedot, joita komissio ei pystynyt hyödyntämään 15 päivänä huhtikuuta 2008 tehty tuomioistuimen päätös huomioon ottaen.
By letter of 8 October 2009, the Commission’s services therefore reminded the French authorities of their request for information on the specific points mentioned, indicating that if this information was not provided within a period of ten working days, the Commission would have to take a final decision on the basis of the information at its disposal, in accordance with Article 13(1) of Regulation (EC) No 659/1999, after issuing, if appropriate, an information injunction, in application of Article 10(3) of Regulation (EC) No 659/1999.
Komission yksiköt muistuttivat Ranskan viranomaisia 8 päivänä lokakuuta päivätyllä kirjeellä pyynnöstään toimittaa tietoja tietyistä mainitsemistaan seikoista ja ilmoittivat, että jollei komissio saa kyseisiä tietoja kymmenen työpäivän kuluessa, se joutuu tekemään lopullisen päätöksen saatavilla olevien tietojen perusteella menettelyasetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtyään tarvittaessa tietojen antamista koskevan välipäätöksen asetuksen (EY) N:o 659/99 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
By letter dated 21 October 2009, the French authorities indicated that they had no further information to provide and referred back to their comments sent on 9 June 2009.
Ranskan viranomaiset totesivat 21 päivänä lokakuuta 2009 päivätyssä kirjeessä, ettei niillä ole toimittaa komissiolle lisätietoja, ja viittasivat 9 päivänä kesäkuuta 2009 toimittamiinsa havaintoihin.
By a decision dated 20 November 2009 (the ‘injunction decision’), the Commission therefore decided to order France to present the information requested since, despite repeated requests, this information had not been provided.
Komissio päätti 20 päivänä marraskuuta 2009 tehdyllä päätöksellä (tietojen antamista koskeva välipäätös) vaatia Ranskan viranomaisia esittämään pyydetyt tiedot, koska toistuvista pyynnöistä huolimatta niitä ei ollut toimitettu.
Article 13 of Regulation (EC) No 659/1999 states that ‘The examination of possible unlawful aid shall result in a decision … If a Member State fails to comply with an information injunction, that decision shall be taken on the basis of the information available.’
Menettelyasetuksen 13 artiklassa säädetään, että ”mahdollista sääntöjenvastaista tukea koskevan tutkinnan tuloksista on tehtävä päätös (…). Jollei jäsenvaltio noudata tietojen antamista koskevaa välipäätöstä, päätös tehdään saatavilla olevien tietojen perusteella.”
As previously indicated, the French authorities did not provide the Commission with the information that it had requested on several occasions and, most recently, in its injunction decision of 20 November 2009.
Kuten edellä todettiin, Ranskan viranomaiset eivät toimittaneet tietoja, joita komissio pyysi moneen kertaan, viimeksi 20 päivänä marraskuuta 2009 tekemässään tietojen antamista koskevassa välipäätöksessä.
In accordance with Article 13 of the procedural Regulation, the Commission is therefore taking a decision on the basis of the available information, recalling, in any case, that it is for the French authorities to demonstrate the compatibility of the aid in question with the internal market, and thus the proportionality of this aid.
Menettelysääntöjen 13 artiklan mukaisesti komissio tekee päätöksen saatavilla olevien tietojen perusteella, ja samalla se muistuttaa, että on joka tapauksessa Ranskan viranomaisten tehtävä osoittaa tarkastelun kohteena olevan tuen soveltuvuus sisämarkkinoille ja näin ollen sen oikeasuhteisuus.
In the light of the judgment of the Court of First Instance of 15 April 2008 and the elements available to the Commission, it does not seem justified to extrapolate on the basis of estimated costs for processing small orders in 1994.
Tuomioistuimen 15 päivänä huhtikuuta 2008 antama tuomio ja komission saatavilla olevat tiedot huomioon ottaen näyttää siltä, että ei ole mahdollista perustaa tarkastelua vuoden 1994 pienten tilausten arvioitujen käsittelykustannusten ekstrapolaatioon.
Nor does it appear possible to use measures for apportioning costs that are not justified and to base one’s argument on data to which unjustified multiplying factors have been applied, particularly to tele-transmitted orders.
Ei myöskään ole mahdollista käyttää sellaisia kustannusten jakoperusteita, joille ei ole oikeutusta, eikä käyttää lähtökohtana tietoja, joihin on sovellettu perusteettomia kertoimia varsinkaan sähköisesti lähetettyjen tilausten osalta.
In the light of the costs calculation linked to the processing of small orders that appears in the Court judgment, and given that the French authorities have failed to provide the Commission with information that would enable it to clarify the doubts it raised in its decision extending the procedure, with regard to the proportionality of the aid, the loss-making nature of the activity of small order processing has not been established.
Ottaen huomioon tuomioistuimen tuomiossa esitetyt laskelmat pienten tilausten käsittelykustannuksista ja koska Ranskan viranomaiset eivät toimittaneet komissiolle tietoja epäselvyyksistä, jotka komissio toi esiin menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessä, ei ole osoitettu tuen oikeasuhteisuutta eikä sitä, että pienten tilausten käsittely olisi luonteeltaan tappiollista.
The Commission therefore considers that it has not been demonstrated that the aid paid during the period 1994-2001 was in line with the criterion of proportionality.
Näin ollen komissio katsoo, että ei ole osoitettu, että vuosina 1994–2001 maksetuissa tuissa olisi sovellettu suhteellisuusperiaatetta.
This aid is therefore not compatible on the basis of Article 107(3)(d) TFEU.
Kyseiset tuet eivät siis ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisia.
Assessment of the aid pursuant to Article 107(3)(c) TFEU
Arvio tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla
Article 107(3)(c) TFEU (former Article 87(3)(c) EC) states that ‘Aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Union to an extent that is contrary to the common interest may be considered to be compatible with the internal market’.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa (ent. perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohta) täsmennetään, että ”sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää […] tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”.
Such consideration should also be given to the aid paid between 1994 and the end of 2001, for which the Commission concluded in recital (124) above that the exemption stipulated in Article 107(3)(d) TFEU (former Article 87(3)(d) EC) was not applicable.
Samalla tavoin on tarkasteltava vuoden 1994 ja loppuvuoden 2001 välillä maksettuja tukia, joiden osalta komissio totesi edellä johdanto-osan 122 kappaleessa, että niihin ei voi soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdassa (ent. perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohta) tarkoitettua poikkeusta.
In order to determine whether Article 107(3)(c) TFEU could serve as a basis for compatibility, the Commission must verify whether the aid in question did indeed have a common interest purpose and whether it affected trading relations to an extent that was contrary to the common interest.
Sen määrittämiseksi, voidaanko em. tukiin soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa, komission on varmistettava, että kyseiset tuet ovat yleisen edun mukaisia ja että ne eivät muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisössä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
The Commission considers that the aid was in pursuit of a common interest, as previously identified.
Komissio katsoo, että tuet tosiaankin vastasivat edellä mainitulla tavalla yleistä etua.
It should, in this regard, be recalled that the introduction, in the Treaty on European Union, of the exemption stipulated in former Article 87(3)(d) EC (now Article 107(3)(d) TFEU) confirmed the policy followed by the Commission on the basis of former Article 92(3)(c) prior to the entry into force of the Treaty on European Union.
Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että se seikka, että Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen lisättiin entisessä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettu poikkeus (SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohta), vahvistaa komission noudattaman politiikan entisen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisessa ennen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaatuloa.
The Commission had in the past authorised aid with a cultural purpose on the basis of this Article.
Komissio on aikaisemmin hyväksynyt kyseisen artiklan perusteella tukia, joilla on kulttuurinen tavoite.
This practice was confirmed by the European Union courts, for example, in the above-cited judgment of the Court of First Instance of 18 September 1995 in which the Court concluded that the Commission was in a position to adopt, on the basis of former Article 92(3)(c) EC, a favourable decision with regard to three aid schemes managed by CELF (aid to air freight, the ‘Page à Page’ programme and ‘Programme Plus’).
Tämä näkemys on vahvistettu Euroopan unionin tuomioistuinten oikeuskäytännössä, esimerkiksi edellä mainitussa 18 päivänä syyskuuta 1995 annetussa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa, jossa tuomioistuin katsoi, että komissio oli perustellusti hyväksynyt entisen perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla myönteisen päätöksen kolmesta CELFin hallinnoimasta tukijärjestelmästä (tuet lentorahtien, Page à page -ohjelman ja Plus-ohjelman kustantamiseksi).
On the other hand, the Commission considers that it has not been demonstrated that the aid was proportional to the intended purpose.
Komissio kuitenkin katsoi, että tuet eivät olleet oikeassa suhteessa asetettuihin tavoitteisiin.
In its decision extending the procedure, and later in its injunction decision, the Commission asked the French authorities to present their comments on the proportionality of the aid pursuant to Article 107(3)(c) TFEU.
Komissio pyysi menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessä ja tietojen antamista koskevassa välipäätöksessä Ranskan viranomaisia esittämään havaintojaan tuen oikeasuhteisuudesta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan osalta.
As previously indicated, the French authorities did not provide the Commission with the information that would enable the proportionality of the aid paid since 1980 to be demonstrated, a request most recently made to them in the Commission’s injunction decision of 20 November 2009.
Kuten edellä todettiin, Ranskan viranomaiset eivät toimittaneet komission pyytämiä tietoja, joiden perusteella voitaisiin määritellä vuodesta 1980 lähtien maksetun tuen oikeasuhteisuus. Komissio pyysi kyseisiä tietoja viimeksi 20 päivänä marraskuuta 2009 tekemässään tietojen antamista koskevassa välipäätöksessä.
In accordance with Article 13 of Regulation (EC) No 659/1999, the Commission is therefore taking a decision on the basis of the available information, recalling, in any case, that it is for the French authorities to demonstrate the compatibility of the aid in question with the internal market, and thus the proportionality of this aid.
Menettelysääntöjen 13 artiklan mukaisesti komissio tekee päätöksen saatavilla olevien tietojen perusteella ja muistuttaa samalla, että on joka tapauksessa Ranskan viranomaisten tehtävä osoittaa tarkastelun kohteena olevan tuen soveltuvuus sisämarkkinoille ja näin ollen sen oikeasuhteisuus.
Mutatis mutandis, the reasoning stated previously with regard to the proportionality of the aid in the context of Article 107(3)(d) TFEU, is transposable here.
Edellä esitettyjä perusteluja tuen oikeasuhtaisuudesta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla voidaan käyttää tässä soveltuvin osin.
The Commission therefore considers that it has not been demonstrated that the aid paid was in line with the criterion of proportionality.
Komissio katsoo näin ollen, että ei ole osoitettu, että tuissa olisi sovellettu suhteellisuusperiaatetta.
In conclusion, the Commission considers that the measure in question is not compatible with the internal market on the basis of Article 107(3)(c) TFEU.
Johtopäätöksenään komissio katsoo, että kyseinen toimenpide ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuva.
Assessment of the measure pursuant to Article 106(2) TFEU
Toimenpiteen arviointi SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan kannalta
The French authorities have argued on many occasions that CELF was entrusted with a public service task and that, consequently, the disputed measures had to be assessed pursuant to Article 106(2) TFEU (former Article 86(2) EC).
Ranskan viranomaiset ovat moneen kertaan tuoneet esiin, että CELFille oli uskottu julkisen palvelun tehtävä ja että riitautettujen toimenpiteiden arvioinnissa on käytettävä perusteena SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaa (ent. perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohta).
This Article states that ‘undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly shall be subject to the rules contained in the Treaties, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Kyseisessä artiklassa määrätään, että ”yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sekä fiskaalisiin monopoleihin sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä.
The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Union.’
Kaupan kehitykseen ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa unionin etujen kanssa”.
Firstly, in this particular case, the question must be asked as to whether there was a service of general economic interest.
Ensinnäkin on syytä pohtia, onko tässä tapauksessa kyse yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta.
It emerges from the Court of Justice’s case law that, with the exception of sectors for which this issue already forms the object of EU regulations, the Member States have a wide margin of discretion regarding the nature of services that would be classified as being services of general economic interest.
Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella on ilmeistä, että jäsenvaltioilla on huomattava harkintavalta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittelyssä muilla kuin sellaisilla aloilla, joilla on jo annettu asiaan liittyvää unionin lainsäädäntöä.
Consequently, it is the Commission’s task to ensure that this margin of discretion is used without manifest error when it comes to defining services of general economic interest.
Komission tehtävänä on varmistaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittelyssä käytetään kyseistä harkintavaltaa ilman ilmeisiä virheitä.
In this particular case, the French authorities indicated on several occasions that CELF had been given a specific public service task of a cultural nature, consisting of honouring all orders for French-language books coming from bookshops abroad, whatever the volume and nature of the order.
Ranskan viranomaiset ovat moneen kertaan tuoneet esiin, että CELFille oli uskottu kulttuuriin liittyvä julkisen palvelun erityistehtävä, jossa on kyse kaikkien ulkomaisilta kirjakaupoilta tulevien ranskankielisten kirjojen tilausten toimittamisesta niiden määrästä ja luonteesta riippumatta.
The Commission considers that this task could, in fact, form a service of general economic interest.
Komissio katsoo, että tämä tehtävä saattaisi todellakin kuulua yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen alaan.
Secondly, it should be verified whether CELF had actually been given responsibility for this service of general economic interest.
Toiseksi on tutkittava, onko tällainen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu todella annettu CELFin tehtäväksi.