natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aid granted to a Danish rail undertaking is therefore likely to affect trade between those Member States which have already opened up rail passenger transport to competition or whose undertakings have a presence on national markets which are open to competition.
Siksi on vaarana, että tanskalaiselle rautatieyritykselle myönnetty tuki vaikuttaa niiden jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jotka ovat jo avanneet rautateiden henkilöliikenteen kilpailulle tai joiden yritykset ovat läsnä kilpailulle avatuilla kansallisilla markkinoilla.
Account should also be taken of competition between the different modes of transport, for example bus passenger transport.
Lisäksi on otettava huomioon kilpailu muiden kuljetusmuotojen, esimerkiksi linja-autoliikenteen, kanssa.
Consequently, the support measures concerned may affect trade between Member States.
Tämän perusteella kyseessä olevat tukitoimenpiteet saattavat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
In conclusion, the Commission considers that the public transport service compensation constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Komissio toteaa näin ollen, että julkisen liikennepalvelun korvaus on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
COMPATIBILITY WITH THE INTERNAL MARKET
SOVELTUVUUS SISÄMARKKINOILLE
LEGAL BASIS OF COMPATIBILITY
SISÄMARKKINOILLE SOVELTUVUUDEN OIKEUSPERUSTA
According to the Court of Justice, Regulation (EEC) No 1191/69, and Regulation (EEC) No 1107/70 of 4 June 1970 on the granting of aids for transport by rail, road and inland waterway [38], implement exhaustively Article 93 of the TFEU, which is why this provision of the Treaty can no longer be applied directly [39].
Tuomioistuimen mukaan SEUT-sopimuksen 93 artikla on pantu tyhjentävästi täytäntöön asetuksella (ETY) N:o 1191/69 ja tuen myöntämisestä rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen 4 päivänä kesäkuuta 1970 annetulla asetuksella (ETY) N:o 1107/70 [38], joten kyseistä sopimusmääräystä ei näin ollen enää voida soveltaa suoraan [39].
In its decision initiating the procedure, the Commission concluded that the compensation in question cannot be regarded as compatible with the internal market on the basis of Regulation (EEC) No 1107/70.
Menettelyn aloittamisesta tekemässään päätöksessä komissio teki päätelmän, että tutkittavaa korvausta ei voitu katsoa sisämarkkinoille soveltuviksi asetuksen (ETY) N:o 1107/70 nojalla.
In that decision, the Commission determined that the contracts concluded between the Danish Government and Danske Statsbaner constituted public service contracts within the meaning of Article 14 of Regulation (EEC) No 1191/69 and that the compatibility of the aid in question should be examined on the basis of that Regulation.
Samassa päätöksessään komissio totesi, että Tanskan hallituksen ja Danske Statsbanerin välillä tehdyt sopimukset olivat asetuksen (ETY) N:o 1191/69 14 artiklassa tarkoitettuja julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia ja että kyseisten tukien soveltuvuutta oli tarkasteltava tämän asetuksen perusteella.
However, the Commission notes that Regulation (EC) No 1370/2007 on public passenger transport services by rail and by road entered into force on 3 December 2009 and that it repealed Regulations (EEC) No 1191/69 and (EEC) No 1107/70 concomitantly.
Komissio huomauttaa kuitenkin, että 3 päivänä joulukuuta 2009 tuli voimaan asetus (EY) N:o 1370/2007 rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista ja että siinä kumottiin samalla asetukset (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70.
The Commission is of the opinion that the examination of compatibility should in future be based on Regulation (EC) No 1370/2007, because that is the legislation which applied at the time when the Commission adopted its decision.
Komission kanta on, että soveltuvuutta on siitä lähtien tarkasteltava asetuksen (EY) N:o 1370/2007 perusteella, koska kyse on komission päätöksen tekohetkellä sovellettavasta lainsäädännöstä.
In this regard, the Commission notes that the Danish authorities have not submitted any observations on this change of legal basis.
Komissio panee merkille, ettei Tanskan hallitus ole esittänyt huomautuksia tästä oikeusperustan muutoksesta.
On the other hand, DSB and DKT have submitted arguments to the effect that the Commission should make its assessment on the basis of the rules in force at the time when the contracts were concluded.
Sitä vastoin DSB ja DKT ovat esittäneet näkemyksensä, että komission tulisi perustaa arvionsa sopimusten tekohetkellä voimassa olleisiin säännöksiin.
After examining the arguments of DSB and DKT, the Commission considers however that the arguments put forward do not alter its conclusion regarding the ratione temporis applicability of the EU rules on State aid, which leads to the view that the Commission should base its reasoning on the legislation that applies at the time when it takes its decision.
Tutkittuaan DSB:n ja DKT:n näkemykset komissio kuitenkin katsoo, etteivät esitetyt väitteet muuta sen tekemää päätelmää, että valtiontukea koskevia EU-sääntöjä sovelletaan ratione temporis. Näin ollen komissio voi perustaa päätöksensä sen tekohetkellä voimassa olevaan lainsäädäntöön.
The Commission considers that the contracts on public transport should be assessed on the basis of Regulation (EC) No 1370/2007, for the following reasons.
Komissio katsoo, että julkisia liikennepalveluja koskevia sopimuksia olisi arvioitava asetuksen (EY) N:o 1370/2007 perusteella seuraavista syistä.
First, the Commission points out that Regulation (EC) No 1370/2007 itself provides for the procedures concerning its entry into force and its ratione temporis application.
Ensinnäkin komissio panee merkille, että asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 annetaan yksityiskohtaiset säännöt sen voimaantulosta ja soveltamisesta ratione temporis.
It is consequently no longer possible for the Commission to base its approach on Regulation (EEC) No 1191/69 because it is no longer in force at the time of the Commission’s decision. Instead, the Commission must base its assessment on Regulation (EC) No 1370/2007.
Komissio ei siis voi enää pitää perustana asetusta (ETY) N:o 1191/69, joka ei ole enää voimassa komission päätöksen tekohetkellä; sitä vastoin komission on perustettava arvionsa asetukseen (EY) N:o 1370/2007.
Second, the Commission notes that there is no indication in Regulation (EC) No 1370/2007 that that Regulation was not intended to apply to public transport service contracts concluded prior to its entry into force.
Toiseksi komissio toteaa, ettei mikään asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 viittaa siihen, ettei sitä olisi tarkoitus soveltaa ennen sen voimaantuloa tehtyihin julkisia liikennepalveluja koskeviin sopimuksiin.
Indeed, Article 8(3) of Regulation (EC) No 1370/2007 contains transitional rules for contracts concluded before its entry into force.
Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 8 artiklan 3 kohtaan nimittäin sisältyy siirtymäsääntöjä, jotka koskevat ennen sen voimaantuloa tehtyjä sopimuksia.
That provision is in fact a departure from the application of Article 8(2) of the Regulation, which concerns compliance with the rules on the awarding of contracts, which are defined in Article 5.
Tämä säännös on tosiasiassa poikkeus asetuksen 8 artiklan 2 kohdan soveltamiseen. Kyseisessä säännöksessä käsitellään julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekemistä koskevien sääntöjen noudattamista.
It should be noted, that these exceptional transitional provisions concerning the awarding of contracts would not have been necessary if the public transport service contracts concluded before the entry into force of the Regulation had been excluded from its scope.
Säännöt on määritelty 5 artiklassa. On kuitenkin pantava merkille, että nämä sopimuksen tekemistä koskevat poikkeukselliset siirtymäsäännökset eivät olisi olleet tarpeellisia, jos ennen asetuksen voimaantuloa tehdyt julkisia liikennepalveluja koskevat sopimukset olisi jätetty asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
A contrario, Article 8 confirms that the other provisions of the Regulation apply to those contracts.
Sitä vastoin 8 artiklassa vahvistetaan, että näihin sopimuksiin on sovellettava muita asetuksen säännöksiä.
Third, the Commission makes clear that its notice on the determination of the rules for the assessment of unlawful State aid [40] is not applicable in this case.
Kolmanneksi komissio täsmentää, että sen ilmoitusta valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä [40] ei sovelleta tähän tapaukseen.
That notice indicates explicitly that it does not affect the interpretation of the Council and Commission Regulations in the area of State aid.
Ilmoituksessa nimittäin todetaan nimenomaisesti, ettei se vaikuta neuvoston ja komission valtiontuen alalla annettujen asetusten tulkintaan.
Regulation (EC) No 1370/2007 specifically lays down rules relating to its provisional application.
Asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 nimenomaisesti säädetään sen tilapäistä soveltamista koskevista säännöistä.
Fourth, the Commission points out that the Court of Justice has also confirmed the principle that a new rule applies immediately to the future effects of a situation which arose under the old rule.
Neljänneksi komissio toteaa, että myös tuomioistuin on vahvistanut periaatteen, jonka mukaan uutta sääntöä sovelletaan välittömästi vanhan säännön voimassa ollessa syntyneen tilanteen tuleviin vaikutuksiin.
The Court has also held that the principle of legitimate expectations cannot be extended to the point of generally preventing a new rule from applying to the future effects of situations which arose under the earlier rule [41].
Tuomioistuin on niin ikään todennut, ettei luottamuksensuojan periaatetta voida laajentaa siinä määrin, että se estäisi yleisesti uuden säännön soveltamisen vanhan säännön voimassa ollessa syntyneen tilanteen tuleviin vaikutuksiin [41].
Fifth, the Court has held that the substantive rules of EU law must be interpreted as applying to situations existing before their entry into force only in so far as it clearly follows from their terms, their objectives or their general scheme that such effect must be given to them [42].
Viidenneksi tuomioistuin on todennut, että aineellisoikeudellisia EU-sääntöjä on tulkittava siten, että niitä on sovellettava ennen niiden voimaantuloa syntyneisiin tilanteisiin vain, jos niiden sanamuodosta, tarkoituksesta tai systematiikasta käy selvästi ilmi, että niille on annettava tällainen vaikutus [42].
The latter condition is clearly fulfilled in the case of Regulation (EC) No 1370/2007, as indicated above.
Tämä viimeksi mainittu ehto täyttyy selvästi asetuksen (EY) N:o 1370/2007 yhteydessä, kuten edeltä käy ilmi.
Sixth, the Commission also notes that in the aforementioned judgment the Court concluded as a consequence that, where the legal rules under which a Member State notified proposed aid have changed before the Commission takes its decision, the Commission must give its decision on the basis of the new rules [43].
Kuudenneksi komissio panee vielä merkille, että kyseisessä tuomiossa tuomioistuin katsoo tästä seuraavan, että jos oikeudellinen järjestelmä, jonka voimassa ollessa jäsenvaltio on ilmoittanut suunnitellusta tuesta, muuttuu ennen kuin komissio antaa päätöksensä, päätös on tehtävä uusien sääntöjen mukaisesti [43].
The Court also stated that the notification by a Member State of a proposed aid scheme does not give rise to a definitively-established legal situation and does not confer any legitimate expectation which requires the Commission to rule on the aid’s or the scheme’s compatibility with the internal market by applying the rules in force at the date on which that notification took place.
Tuomioistuin tarkentaa lisäksi, että jäsenvaltion ilmoitus suunnitellusta tuesta ei luo lopullisesti vahvistettua oikeudellista tilannetta eikä johda luottamuksensuojaan, joka edellyttäisi komission ratkaisevan tuen soveltuvuuden sisämarkkinoille soveltamalla ilmoitushetkellä voimassa olleita sääntöjä.
It would be contrary to this reasoning to allow a Member State which, conversely, had not complied with the notification requirement, to establish a definitively-established legal situation by awarding unlawful aid.
Olisi tämän logiikan vastaista, että jäsenvaltio, joka sitä vastoin ei olisi noudattanut ilmoitusvelvollisuutta, loisi lopullisesti vahvistetun oikeudellisen tilanteen myöntämällä sääntöjenvastaista valtiontukea.
Finally, the Commission considers that the judgment in SIDE is not relevant in this case [44].
Lopuksi komissio katsoo, ettei SIDE-tuomio ole tässä tapauksessa relevantti [44].
That judgment concerns the question of the application of a provision of primary law, namely Article 87(3)(d) of the EC Treaty.
Tuomio koskee primaarilainsäädännön säännöksen eli EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan soveltamista.
As the Court of First Instance established in that case, the EC Treaty did not lay down transitional provisions for the application of that Article or give any indication of how it should be applied to situations which arose prior to the date when it entered into force [45].
Kuten tuomioistuin tässä tuomiossa totesi, EY:n perustamissopimus ei sisällä siirtymäsäännöksiä tämän artiklan soveltamista varten eikä muitakaan viittauksia siihen, että sitä olisi sovellettava ennen sen voimaantuloa syntyneisiin tilanteisiin [45].
That situation is consequently not comparable to the present case.
Tilanne ei siten ole verrattavissa tähän tapaukseen.
Indeed, Regulation (EC) No 1370/2007 provides for transitional provisions on the basis of which the Commission is able to infer that the Regulation applies to public service contracts concluded before its entry into force, with the exception of the rules on the actual conclusion of contracts.
Asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 nimittäin säädetään siirtymäsäännöksistä, joiden perusteella komissio voi päätellä, että asetusta sovelletaan ennen sen voimaantuloa tehtyihin julkisia liikennepalveluja koskeviin sopimuksiin, lukuun ottamatta sopimusten tekemistä koskevia sääntöjä.
Consequently, Regulation (EC) No 1370/2007 is applicable in the present case.
Tämän vuoksi tässä tapauksessa on sovellettava asetusta (EY) N:o 1370/2007.
COMPATIBILITY WITH THE INTERNAL MARKET ON THE BASIS OF REGULATION (EC) No 1370/2007
SOVELTUVUUS SISÄMARKKINOILLE ASETUKSEN (EY) N:o 1370/2007 PERUSTEELLA
Article 3(1) of Regulation (EC) No 1370/2007 provides that ‘where a competent authority decides to grant the operator of its choice an exclusive right and/or compensation, of whatever nature, in return for the discharge of public service obligations, it shall do so within the framework of a public service contract’.
Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”kun toimivaltainen viranomainen päättää myöntää valitsemalleen liikenteenharjoittajalle minkä tahansa luonteisen yksinoikeuden ja/tai korvauksen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä, tämän viranomaisen on myönnettävä se julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen puitteissa”.
In the present case, the public transport service missions were entrusted to DSB by means of several public service contracts as indicated in recital 247 above.
Tässä tapauksessa julkisen palvelun tehtävät on määrätty DSB:lle useiden julkisia liikennepalveluja koskevien sopimusten avulla, kuten johdanto-osan 247 kappaleessa todetaan.
Award of public service contracts
Julkisia liikennepalveluja koskevien sopimusten tekeminen
Article 4 of Regulation (EC) No 1370/2007 defines the mandatory content of public service contracts.
Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 4 artiklassa määritellään julkisia liikennepalveluja koskevien sopimusten pakollinen sisältö.
Below, the Commission will examine in turn each of the various aspects of that provision of the Regulation.
Seuraavassa komissio tarkastelee peräkkäin tässä säännöksessä kuvattuja seikkoja.
According to Article 4(1)(a), public service contracts shall ‘clearly define the public service obligations with which the public service operator is to comply, and the geographical areas concerned’.
Kyseisen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan julkisen liikenteen sopimuksissa on ”määriteltävä selkeästi julkisen palvelun velvoitteet, jotka julkisen liikenteen harjoittajan on täytettävä, sekä maantieteelliset alueet, joita sopimus ja säännöt koskevat”.
It follows from the assessment of the contracts at issue made by the Commission in the light of the first criterion of the judgment in Altmark, both in its decision initiating the procedure and as described above (see recital 274), that this condition is fulfilled in this case.
Komissio on arvioinut kyseisiä sopimuksia Altmark-tuomion ensimmäisen kriteerin osalta sekä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä että tässä päätöksessä (ks. edellä 274 kappale) ja todennut, että ehto täyttyy tässä tapauksessa.
In its assessment of the second criterion of the judgment in Altmark (see recital 269), the Commission concluded that the contractual payments were calculated on the basis of parameters established in advance in an objective and transparent manner, which allows it to consider that Article 4(1)(b) of Regulation (EC) No 1370/2007 is also fulfilled in this case.
Altmark-tuomion toisen kriteerin arvioinnin (ks. edellä 269 kappale) osalta komissio päättelee, että sopimusmaksut on laskettu ennalta määriteltyjen puolueettomien ja avoimien parametrien perusteella, joten se katsoo, että asetuksen (EY) N:o 1370/2007 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on niin ikään noudatettu.
That provision provides that public service contracts shall ‘establish in advance, in an objective and transparent manner, i) the parameters on the basis of which the compensation payment, if any, is to be calculated, and ii) the nature and extent of any exclusive rights granted, in a way that prevent overcompensation’.
Säännöksessä nimittäin edellytetään, että julkisia liikennepalveluja koskevassa sopimuksessa on ”määritettävä etukäteen puolueettomalla ja avoimella tavalla: i) parametrit, joiden perusteella mahdollinen korvaus lasketaan, ja ii) mahdollisesti myönnettyjen yksinoikeuksien luonne ja laajuus siten, että vältetään liiallisia korvauksia”.
The question of the existence or otherwise of overcompensation in the contracts under examination will be the subject of a detailed analysis below.
Käsiteltävänä olevien sopimusten mahdollisesta liiallisesta korvauksesta esitetään jäljempänä yksityiskohtainen analyysi.
Similarly, the Commission would point out that these public transport service contracts define the arrangements for the allocation of costs relating to the provision of the services.
Komissio huomauttaa niin ikään, että näissä julkisia liikennepalveluja koskevissa sopimuksissa määritellään, miten palvelujen tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset jaetaan.
Regarding the existence of a reasonable profit, the Commission refers to the reasoning below.
Kohtuullisen voiton osalta komissio viitaa jäljempänä esitettäviin päätelmiin.
The Commission notes that the public transport service contracts at issue lay down how large a proportion of the revenues from the sale of tickets the operator of the public transport service may keep in accordance with Article 4(2).
Komissio panee merkille, että tässä käsiteltävissä julkisia liikennepalveluja koskevissa sopimuksissa määritellään, kuinka suuren osan matkalipputuloista julkisen liikenteen harjoittaja saa pitää kyseisen artiklan 2 kohdan mukaisesti.
In this case, those revenues are kept by DSB.
Nämä tulot jäävät tarkastellussa tapauksessa DSB:n haltuun.
Moreover, the public transport service contracts are limited in term to 5 and 10 years respectively, which is in accordance with the requirements in Article 4(3), which sets the maximum duration of contracts for passenger transport services by rail or other track-based modes at 15 years.
Lisäksi julkisia liikennepalveluja koskevien sopimusten kesto on viisi ja kymmenen vuotta eli 4 artiklan 3 kohdan säännösten mukainen. Kohdan mukaan rautatieliikenteen tai muiden raideliikennemuotojen sopimusten voimassaoloaika saa olla enintään 15 vuotta.
Since the other provisions are not relevant in this case, the Commission concludes that the public transport service contracts concluded between the Danish Ministry and DSB comply with Article 4 of Regulation (EC) No 1370/2007.
Koska muut säännökset eivät ole relevantteja tässä tapauksessa, komissio katsoo, että Tanskan ministeriön ja DSB:n välillä tehdyt julkisia liikennepalveluja koskevat sopimukset ovat asetuksen (EY) N:o 1370/2007 4 artiklan mukaiset.
Article 5 of Regulation (EC) No 1370/2007 lays down rules on the award of public transport service contracts.
Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklassa määritellään julkisia liikennepalveluja koskevien sopimusten tekemistä koskevat säännöt.
However, Article 8 of the Regulation lays down certain transitional rules in this respect.
Saman asetuksen 8 artiklassa säädetään tietyistä asiaa koskevista siirtymäsäännöistä.
The Commission points out that all of the public transport service contracts under consideration concern passenger transport services by rail and that they were all awarded directly to DSB by the Danish Ministry of Transport.
Komissio huomauttaa, että kaikissa tarkasteltavana olevissa julkisia liikennepalveluja koskevissa sopimuksissa kohteena ovat rautateiden matkustajaliikenteen palvelut ja että kaikki sopimukset on tehty Tanskan liikenneministeriön ja DSB:n välillä ilman tarjouskilpailua.
The Commission therefore notes that the award of the public transport service contracts is in accordance with the transitional provisions in Article 8(3) of Regulation (EC) No 1370/2007.
Komissio toteaa siis, että julkisia liikennepalveluja koskevat sopimukset ovat asetuksen (EY) N:o 1370/2007 8 artiklan 3 kohdan siirtymäsäännösten mukaisia.
That provision also states that ‘during this transitional period Member States shall take measures to gradually comply with Article 5 in order to avoid serious structural problems in particular relating to transport capacity’.
Säännöksessä todetaan lisäksi, että ”tämän siirtymäkauden aikana jäsenvaltioiden on toteutettava toimia 5 artiklan noudattamiseksi asteittain erityisesti kuljetuskapasiteettiin liittyvien vakavien rakenteellisten ongelmien välttämiseksi”.
It should be noted that Article 5(6) maintains the option for the competent authorities to make direct awards of public service contracts concerning transport by rail.
On kuitenkin todettava, että 5 artiklan 6 kohdan mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää tehdä julkisia liikennepalveluja koskevan sopimuksen ilman tarjouskilpailua, jos se koskee rautatieliikennettä.
Consequently, the Commission considers that the public transport service contracts in question are in accordance with the rules on the award of contracts laid down in Article 5 of Regulation (EC) No 1370/2007.
Tämän vuoksi komissio katsoo, että kyseiset julkisia liikennepalveluja koskevat sopimukset ovat asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklassa määriteltyjen, sopimusten tekemistä koskevien sääntöjen mukaisia.
Article 6(1) of Regulation (EC) No 1370/2007 provides that ‘all compensation connected with a general rule or a public service contract shall comply with the provisions laid down in Article 4, irrespective of how the contract was awarded.
Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 6 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Kaikkien korvausten, jotka liittyvät yleiseen sääntöön tai julkisia palveluhankintoja koskevaan sopimukseen, on oltava 4 artiklan säännösten mukaisia riippumatta siitä, kuinka sopimus on tehty.
All compensation, of whatever nature, connected with a public service contract awarded directly in accordance with Article 5(2), (4), (5) or (6) or connected with a general rule shall also comply with the provisions laid down in the Annex’.
Kaiken luonteisten korvausten, jotka liittyvät 5 artiklan 2, 4, 5 tai 6 kohdan mukaisesti ilman tarjouskilpailua tehtyyn julkisia palveluhankintoja koskevaan sopimukseen tai jotka liittyvät yleiseen sääntöön, on lisäksi oltava liitteen säännösten mukaisia.”