natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the Danish authorities did not adduce any sufficient and convincing evidence to support their assertion that lowering the tax rate for a particular segment (online operators) of a wider category (gambling operators) as a means to ensure that the former would apply for a license derives from the principles and the logic underpinning their tax system.
Tanskan viranomaiset eivät kuitenkaan esittäneet riittäviä ja vakuuttavia todisteita siitä, että laajan ryhmän (rahapelitoiminnan harjoittajat) tietyn segmentin (sähköisen toiminnan harjoittajien) verokannan alentaminen keinona varmistaa, että jälkimmäinen joukko hakee toimilupaa, perustuisi verojärjestelmän periaatteisiin ja rakenteeseen.
In particular, the objective of attracting foreign online gambling service providers in Denmark and making them subject to the Danish rules should be regarded as a public policy objective that falls outside the logic of the tax system.
Varsinkin tavoitetta, joka koskee ulkomaisten sähköisten rahapelipalvelujen tarjoajien houkuttelemista Tanskaan Tanskan sääntöjen piiriin, olisi pidettävä yleisenä poliittisena tavoitteena, joka ei kuulu verojärjestelmän rakenteeseen.
Likewise, with regard to online gambling operators’ alleged lower capacity to pay, the Danish authorities failed to establish that there is a difference in profitability between online and land-based casino activities that would justify the differential tax treatment.
Myöskään sähköisen rahapelitoiminnan harjoittajien heikompaa maksukykyä koskevan väitteen osalta Tanskan viranomaiset eivät osoittaneet, että sähköisen ja fyysisen kasinotoiminnan kannattavuudessa olisi ero, joka olisi peruste eriävälle verotukselle.
Nor have the Danish authorities demonstrated that the financial capacity to pay is a principle embedded in their system of direct business taxation that could be relied upon in the present case as a justification for the differential tax treatment of online and land-based casinos.
Tanskan viranomaiset eivät myöskään osoittaneet taloudellisen maksukyvyn olevan niiden yritysten välittömään verotusjärjestelmään kuuluva periaate, jolla voitaisiin perustella tässä tapauksessa sähköisten ja fyysisten kasinojen eriävä verokohtelu.
It follows from the foregoing that the Commission does not consider that the selectivity of the notified Act is justified in the light of the logic of the tax system.
Edellä esitetystä seuraa, ettei komissio katso ilmoitetun lain valikoivuuden olevan perusteltu verojärjestelmän rakenteen nojalla.
In the light of the foregoing, the Commission considers that the criteria set out in Article 107(1) TFEU are fulfilled and that the measure imposing a lower tax rate on online gambling constitutes State aid for the providers of online gambling services established in Denmark.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut kriteerit täyttyvät ja että toimenpide, jolla sähköisen rahapelitoiminnan harjoittajille asetetaan alhaisempi verokanta, on valtiontukea Tanskaan sijoittautuneille sähköisten rahapelipalvelujen tarjoajille.
Compatibility of the measure on the basis of Article 107(3)(c) TFEU
Toimenpiteen soveltuvuus sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla
Article 107(2) and (3) of the Treaty on the Functioning of the European Union lay down rules stipulating when certain aid measures are compatible with the internal market and what types of aid may be considered to be compatible with the internal market.
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätään, milloin tietyt tukitoimenpiteet soveltuvat sisämarkkinoille ja millaista tukea voidaan pitää sisämarkkinoille soveltuvana.
The Commission considers that the measure at issue can be declared compatible with the internal market under the derogation provided for in Article 107(3)(c) TFEU, which allows ‘… aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.’
Komissio katsoo, että tarkasteltavana oleva toimenpide voidaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen poikkeuksen nojalla, jonka mukaan sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää ”tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”.
The Commission notes that the measure does not fall within the scope of existing guidelines for the application of Article 107(3)(c) of the TFEU.
Komissio huomauttaa, ettei toimenpide kuulu voimassa olevien SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamista koskevien suuntaviivojen soveltamisalaan.
It therefore has to be assessed directly under this Treaty provision.
Siksi sitä on arvioitava suoraan tämän sopimuskohdan valossa.
To be compatible under Article 107(3)(c) TFEU, an aid measure must pursue an objective of common interest in a necessary and proportionate way.
Jotta tukitoimenpide soveltuisi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille, sillä on pyrittävä yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen tarpeellisella ja oikeasuhteisella tavalla.
When assessing a measure’s compatibility with the internal market, the Commission balances its positive impact in terms of attaining an objective of common interest against its potentially negative side effects, such as distortion of trade and competition.
Arvioidessaan toimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille komissio vertaa sitä, miten toimenpide edistää yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamista, sen mahdollisiin kielteisiin sivuvaikutuksiin, kuten kaupan ja kilpailun vääristymiseen.
This test is based on a three-stage examination.
Tämä arviointi perustuu kolmivaiheiseen tarkasteluun.
The first two stages address the positive effects of the State aid and the third stage deals with the negative effects and the resulting balance of positive and negative effects [50].
Kahdessa ensimmäisessä vaiheessa tarkastellaan valtiontuen myönteisiä vaikutuksia ja kolmannessa vaiheessa tarkastellaan haittavaikutuksia ja verrataan hyötyjä ja haittoja [50].
The test is structured as follows:
Arvioinnin rakenne on seuraavanlainen:
Does the aid measure have a well-defined objective of common interest?
Onko tukitoimenpiteellä hyvin määritelty yhteisen edun mukainen tavoite?
Is the aid well suited to attain the objective of common interest i.e. does the proposed aid address a market failure or other objective?
Onko tuella hyvät edellytykset saavuttaa yhteisen edun mukainen tavoite, eli puututaanko sillä markkinoiden toimintapuutteeseen tai edistetäänkö sillä muuta tavoitetta?
In particular:
Erityistä huomiota kiinnitetään seuraaviin kysymyksiin:
is the aid measure an appropriate instrument, i.e. are there other, better placed instruments?
Onko tukitoimenpide tarkoituksenmukainen väline, eli onko olemassa muita, parempia välineitä?
is there an incentive effect, i.e. does the aid change the behaviour of potential beneficiaries?
Onko tuella kannustevaikutus, eli muuttaako se mahdollisten tuensaajien käyttäytymistä?
is the aid measure proportional, i.e. could the same change in behaviour be obtained with less aid?
Onko tukitoimenpide oikeasuhteinen, eli voitaisiinko sama muutos käyttäytymisessä saavuttaa pienemmällä tuella?
Are the distortions of competition and effect on trade limited, so that the overall balance is positive?
Onko tuen kilpailua vääristävä ja kauppaan kohdistuva vaikutus rajallinen, niin että sen yleisvaikutus on myönteinen?
The Danish authorities explained that they decided to proceed with a reform of the existing legislation on gambling and betting services in order to replace the existing monopoly regime with a regulated and partially liberalised regime.
Tanskan viranomaiset selittivät päättäneensä uudistaa nykyistä rahapeli- ja vedonlyöntipalveluista annettua lainsäädäntöä korvatakseen olemassa olevan monopolijärjestelmän säännellyllä ja osittain vapautetulla järjestelmällä.
Liberalisation was considered necessary, inter alia, to comply with EU law following the initiation of infringement proceedings and the issuing of a reasoned opinion on 23 March 2007 [51], and to respond to the threat posed by illegal online gambling services provided by gaming service providers located in other countries.
Vapauttamisen katsottiin olevan tarpeen, jotta Tanska muun muassa noudattaisi EU:n lainsäädäntöä komission aloitettua rikkomismenettelyn ja lähetettyä 23 päivänä maaliskuuta 2007 perustellun lausunnon [51] ja jotta se voisi vastata muihin maihin sijoittautuneiden rahapelipalvelujen tarjoajien tuottamien laittomien sähköisten rahapelipalvelujen aiheuttamaan uhkaan.
Up to now the Danish gambling sector has essentially been a State monopoly as only one licence has been issued to a state-controlled company, ‘Danske Spil A/S’.
Tähän asti Tanskan rahapelialalla on vallinnut pohjimmiltaan valtion monopoli, sillä ainoa toimilupa on myönnetty valtionyhtiö Danske Spil A/S:lle.
Despite the regulatory framework prohibiting foreign online gambling providers from marketing their services to consumers resident in Denmark, many online gambling providers established in other Member States and also in third countries have offered their services via channels not located in Denmark, such as satellite television channels broadcast from the UK.
Vaikka sääntelykehys kieltääkin ulkomaisia sähköisten rahapelipalvelujen tarjoajia markkinoimasta palvelujaan Tanskassa asuville kuluttajille, monet muihin jäsenvaltioihin ja myös unionin ulkopuolisiin maihin sijoittautuneet sähköisten rahapelipalvelujen tarjoajat ovat tarjonneet palvelujaan Tanskan ulkopuolella sijaitsevien kanavien, kuten Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulevien satelliittitelevisiolähetysten kautta.
The Danish authorities stated in their notification that they could not in practice enforce the prohibition against other gaming service providers marketing their services in Denmark because of Danish court proceedings in which it was claimed that the current Danish gambling monopoly constituted a restriction of the free movement of services.
Tanskan viranomaiset totesivat ilmoituksessaan, etteivät ne voisi käytännössä valvoa, että muut rahapelipalvelujen tarjoajat noudattavat Tanskassa voimassa olevaa palvelujen markkinointikieltoa, koska tanskalaisessa tuomioistuinmenettelyssä oli todettu Tanskan rahapelimonopolin rajoittavan nykyisellään palvelujen vapaata liikkuvuutta.
As a result, an unsatisfactory situation persisted whereby the legality of the existing monopoly was challenged not only in administrative and judicial proceedings but also through the direct supply of online gambling services by unlicensed operators established in other jurisdictions.
Näin syntyi epätyydyttävä tilanne, jossa olemassa olevan monopolin laillisuus paitsi kyseenalaistettiin hallinnollisissa menettelyissä ja oikeudenkäynneissä myös haastettiin siten, että muille lainkäyttöalueille sijoittautuneet toimiluvattomat toiminnanharjoittajat tarjosivat sähköisiä rahapelipalvelujaan kuluttajille suoraan.
According to explanatory memorandum accompanying the Gaming Act, the liberalisation process was justified by reference to the latest technological developments, which meant that Denmark was now part of a global communication society where consumers have access to a wide range of services from providers of various jurisdictions.
Rahapelilain liitteenä olevissa perusteluissa vapauttamista perusteltiin teknologian viimeisimmällä kehityksellä, jonka vuoksi Tanska kuuluu nyt maailmanlaajuiseen viestintäyhteisöön, jossa kuluttajilla on saatavanaan monenlaisia, monille eri lainkäyttöalueille sijoittautuneiden palveluntarjoajien tarjoamia palveluja.
Over the past 10 years, gaming has developed into a major sales product on the Internet, especially after the introduction of online poker.
Rahapeleistä on tullut kymmenen viime vuoden aikana merkittävä myyntituote Internetissä varsinkin nettipokerin myötä.
The Internet has provided Danish citizens with the opportunity to compare Danske Spil’s products and product range with the products offered by online gambling providers established in the UK, Malta, Gibraltar and other countries.
Internet on tarjonnut Tanskan kansalaisille tilaisuuden verrata Danske Spilin tuotteita Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Maltaan, Gibraltarille ja muihin maihin sijoittautuneiden sähköisen rahapelitoiminnan harjoittajien tarjoamiin tuotteisiin.
In recent years a rapidly growing number of Danes have begun to gamble with the international gaming providers.
Kansainvälisten rahapelipalvelujen tarjoajien palveluja käyttävien tanskalaisten määrä on kasvanut viime vuosina nopeasti.
As explained by the Danish authorities, the government’s fear was that the provision of gaming, if not regulated and controlled effectively, could be linked with negative effects on society in the form of crime and a breakdown of public order, and could cause vulnerable individuals to become addicted to gambling.
Kuten Tanskan viranomaiset kertoivat, maan hallitus pelkäsi, että ellei rahapelipalvelujen tarjontaa säännellä ja valvota tehokkaasti, se voi tuoda mukanaan yhteiskunnallisia haittavaikutuksia rikollisuuden ja yleisten järjestyshäiriöiden muodossa ja johtaa heikossa asemassa olevien yksilöiden peliriippuvuuteen.
At the same time, the profits of Danske Spil have been steadily declining.
Samaan aikaan Danske Spilin voitot ovat pienentyneet tasaisesti.
The Danish authorities therefore needed to be able to regulate and control the gaming offered to Danish citizens in order to channel gaming into a controlled framework and so prevent negative consequences for society.
Siksi Tanskan viranomaisilla oli tarve säännellä ja valvoa Tanskan kansalaisille tarjottavia rahapelejä voidakseen kanavoida pelaamista säänneltyyn ympäristöön ja ehkäistä yhteiskunnallisia haittavaikutuksia.
In this connection, the Commission recalls that the gambling sector has never been subject to any harmonisation within the European Union.
Komissio muistuttaa tältä osin, ettei rahapelialaa ole koskaan yhdenmukaistettu Euroopan unionissa.
Under Article 2 of the Services Directive, gambling is even explicitly excluded from the Directive’s scope [52].
Palveludirektiivin 2 artiklassa jopa säädetään, että rahapelaaminen jätetään nimenomaisesti direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.
However, despite the lack of any kind of secondary legislation in this field, cross-border gambling activities may fall within the scope of the fundamental freedoms of the Treaty, namely the freedom of establishment (Article 49 TFEU) and the freedom to provide services (Article 56 TFEU).
Vaikka alalla ei olekaan johdettua lainsäädäntöä, rajat ylittävä rahapelitoiminta voi kuulua SEUT-sopimuksessa vahvistettujen perusvapauksien eli sijoittautumisoikeuden (SEUT-sopimuksen 49 artikla) ja palvelujen tarjoamisen vapauden (SEUT-sopimuksen 56 artikla) piiriin.
In principle, Article 56 TFEU requires the abolition of all restrictions on the freedom to provide services, even if those restrictions apply without distinction to national providers of services and to providers from other Member States, if the restrictions are liable to prohibit, impede, or render less advantageous the activities of service providers established in another Member State where they lawfully provide similar services [53].
Periaatteessa SEUT-sopimuksen 56 artiklassa vaaditaan poistamaan kaikki palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuvat rajoitukset, vaikka niitä sovellettaisiin erotuksetta sekä kotimaisiin palvelujen tarjoajiin että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin palvelujen tarjoajiin, jos rajoituksilla estetään toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen, siellä vastaavanlaisia palveluja lainmukaisesti tarjoavan henkilön toiminta, haitataan tätä toimintaa tai tehdään siitä vähemmän houkuttelevaa [53].
It is also settled case law that legislation by a Member State prohibiting providers established in other Member States from offering services in the territory of that first Member State via the Internet constitutes a restriction of the freedom to provide services enshrined in Article 56 TFEU [54].
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan myös jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa kielletään muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneita palveluntarjoajia tarjoamasta palveluja kyseisen ensimmäisen jäsenvaltion alueella Internetin välityksellä, rajoittaa SEUT-sopimuksen 56 artiklassa vahvistettua palvelujen tarjoamisen vapautta [54].
In the present case, although the provision of gambling services primarily falls under the scope of the fundamental freedom of Article 56 TFEU, the Danish legislation also affects the freedom of establishment.
Vaikka esillä olevassa tapauksessa rahapelipalvelujen tarjoaminen kuuluukin ensisijaisesti SEUT-sopimuksen 56 artiklassa vahvistetun perusvapauden piiriin, sijoittautumisvapauteen vaikuttaa myös Tanskan lainsäädäntö.
Under Article 27 of the Gaming Act, Denmark requires online gambling providers either to be established in Denmark or, if they are residents of another EU or EEA Member State, to appoint an approved representative.
Rahapelilain 27 §:ssä Tanska edellyttää, että sähköisten rahapelipalvelujen tarjoajan kotipaikka on Tanskassa tai, jos sen kotipaikka on muussa EU:n tai ETA:n jäsenvaltiossa, että se nimittää valtuutetun edustajan.
The justifications for the restrictions are the same for the freedom of establishment as for the freedom to provide services.
Sijoittautumisvapauteen kohdistuvia rajoituksia perustellaan samalla tavalla kuin palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuvia rajoituksia.
Restrictions on these fundamental freedoms are only acceptable as exceptional measures expressly provided for in Article 52 TFEU or justified, in line with the case law of the Court, for reasons of overriding general interest.
Näiden perusvapauksien rajoitukset ovat hyväksyttävissä vain, jos ne ovat poikkeustoimenpiteitä, joista määrätään nimenomaisesti SEUT-sopimuksen 52 artiklassa, tai jos tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti niitä perustellaan yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä.
Article 52(1) TFEU allows restrictions justified on grounds of public policy (‘ordre public’), public security, or public health.
SEUT-sopimuksen 52 artiklan 1 kohdassa sallitaan rajoitukset yleisen järjestyksen, yleisen turvallisuuden tai kansanterveyden perusteella.
Accordingly, the restrictions must in any event be justified by imperative requirements in the general interest, must be suitable for achieving the objective they pursue, and must not go beyond what is necessary in order to attain it.
Näin ollen rajoituksia on aina voitava perustella yleiseen etuun liittyvillä pakottavilla syillä, niiden on oltava omiaan takaamaan niillä tavoiteltavan päämäärän toteuttaminen, eivätkä ne saa ylittää sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi.
It should be noted, however, that loss of tax revenue is not one of the grounds listed in Article 52 TFEU nor accepted in case law [57] and cannot therefore be regarded as an overriding reason in the public interest which could be relied upon to justify a measure which is, in principle, contrary to a fundamental freedom.
On kuitenkin huomattava, ettei verotulojen menettäminen kuulu SEUT-sopimuksen 52 artiklassa lueteltuihin syihin eikä sitä ole hyväksytty oikeuskäytännössä [57], minkä vuoksi sitä ei voida pitää yleistä etua koskevana pakottavana syynä, jolla voitaisiin perustella toimenpidettä, joka periaatteessa rikkoo perusvapautta.
As regards specifically the justification for restrictions on the provision of cross-border gambling, the Court of Justice has held as follows [58]:
Rajat ylittävien rahapelipalvelujen tarjoamiseen kohdistuvien rajoitusten perustelemisesta tuomioistuin on todennut nimenomaisesti seuraavaa [58]:
In that context (…) it also should be noted that the legislation on games of chance is one of the areas in which there are significant moral, religious and cultural differences between the Member States.
Tältä osin on huomioitava (…), että rahapelejä koskeva lainsäädäntö kuuluu alueisiin, joilla on huomattavia eroja jäsenvaltioiden välillä moraalisten, uskonnollisten ja kulttuuristen näkökohtien osalta.
In the absence of Community harmonization in this field, it is for each Member State to determine those areas, in accordance with its own scale of values, what is required in order to ensure that the interest in question are protected.
Koska alaa ei ole yhdenmukaistettu yhteisössä, jokaisen jäsenvaltion on arvioitava näillä alueilla omien arvoarvostelmiensa mukaisesti, mitä vaatimuksia on asetettava kyseisten intressien suojaamiseksi (…).
The mere fact that a Member State has opted for a system of protection which differs from that adopted by another Member State cannot affect the assessment of the need for, and proportionality of, the provisions enacted to that end.
Yksin sillä seikalla, että tietty jäsenvaltio on ottanut käyttöön erilaisen suojajärjestelmän kuin jokin toinen jäsenvaltio, ei ole merkitystä arvioitaessa kyseisten säännösten tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta.
Those provisions must be assessed solely by reference to the objectives pursued by the competent authorities of the Member State concerned and the degree of protection which they seek to ensure.
Näitä on arvioitava ottaen ainoastaan huomioon kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tavoittelemat päämäärät ja se suojan taso, jonka tämä jäsenvaltio haluaa turvata (…).
The Member States are therefore free to set the objectives of their policy on betting and gambling and, where appropriate, to define in detail the level of protection sought.
Jäsenvaltiot voivat näin ollen vahvistaa vapaasti rahapelialan politiikkansa tavoitteet ja tarvittaessa määritellä täsmällisesti tavoitellun suojan tason.
However, the restrictive measures that they impose must satisfy the conditions laid down in the case law of the Court as regards their proportionality (Placanica and Others, paragraph 48).
Niiden asettamien rajoitusten on kuitenkin täytettävä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä asetetut edellytykset niiden oikeasuhteisuuden osalta (ks. em. yhdistetyt asiat Placanica ym., tuomion 48 kohta).
In that regard, it should be noted that the sector involving games of chance offered via the Internet has not been the subject of Community harmonisation.
Tältä osin on todettava, että Internetissä tarjottujen rahapelien alaa ei ole yhdenmukaistettu yhteisössä.
A Member State is therefore entitled to take the view that the mere fact that an operator (…) lawfully offers services in that sector via the Internet in another Member State, in which it is established and where it is in principle already subject to statutory conditions and controls on the part of the competent authorities in that State, cannot be regarded as amounting to a sufficient assurance that national consumers will be protected against the risks of fraud and crime, in the light of the difficulties liable to be encountered in such a context by the authorities of the Member State of establishment in assessing the professional qualities and integrity of operators.
Jäsenvaltiolla on näin ollen oikeus katsoa, että yksinomaan sitä seikkaa, että (…) toimija tarjoaa laillisesti tämän alan palveluja Internetin välityksellä toisessa jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut ja jossa toimijaan lähtökohtaisesti jo sovelletaan laissa säädettyjä edellytyksiä ja jonka toimivaltaiset viranomaiset valvovat sitä, ei voida pitää riittävänä takeena siitä, että ensin mainitun jäsenvaltion kuluttajia suojataan vilpillisten menettelyiden ja rikosten vaaralta, kun otetaan huomioon vaikeudet, joita sijoittautumisvaltion viranomaisilla voi olla tällaisessa tilanteessa sen arvioimisessa, mitkä ovat toimijoiden ammattiin liittyvien ominaisuuksien ja rehellisyyden taso.