natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany observes that whereas to define SMEs the former SME recommendation of 1996 [20] refers to thresholds as well as a so-called independency criterion, the actual SME definition solely differentiates between autonomous, partner and linked enterprises.
Saksa esittää, että aikaisemmassa, pk-yritysten määritelmää koskevassa vuoden 1996 suosituksessa [20] esitetty pk-yrityksen määritelmä sisälsi sekä kynnysarvoja että niin kutsutun riippumattomuuskriteerin. Pk-yritysten nykyisen määritelmän mukaan toisistaan erotetaan kuitenkin ainoastaan riippumattomat yritykset, omistusyhteysyritykset ja sidosyritykset.
Germany argues that the actual SME block-exemption Regulation, in conjunction with the SME definition, is binding for the Commission, and can certainly not be narrowed by adding unwritten criteria.
Saksa toteaa, että voimassa oleva pk-yrityksiä koskeva ryhmäpoikkeusasetus yhdessä pk-yritysten määritelmän kanssa sitoo komissiota eikä sitä varmastikaan saa rajoittaa kirjoittamattomilla lisäarviointiperusteilla.
Neither the Court of Justice nor the Court of First Instance has in its judgements considered such unwritten criteria in cases based on the new SME definition.
Yhteisöjen tuomioistuin sen paremmin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinkaan eivät olleet tuomioissaan, jotka koskivat uuteen pk-yrityksen määritelmään perustuvia tukiasioita, asettaneet perustaksi tällaisia kriteerejä.
Germany contests that the independence criteria set out by the Court of Justice in its judgment on case C 91/01 Italy v Commission [21] (hereinafter: the Solar Tech case), based on the former SME recommendation of 1996, remain also valid for cases to be assessed on the basis of the new SME definition.
Saksa kiistää, että riippumattomuusedellytykset, jotka yhteisöjen tuomioistuin esitti asiassa C 91/01 antamassaan tuomiossa Italian tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio [21], jäljempänä ’Solar Tech -asia’, aikaisemman pk-yritysten määritelmää koskevan suosituksen perusteella, pätisivät myös asioissa, joita on tutkittava pk-yrityksen uuden määritelmän perusteella.
According to Germany, to base an assessment on such unwritten criteria would be incompatible with the objective of revising the SME definition stated in recital 8 of the SME block-exemption Regulation: ‘In order to eliminate differences that might give rise to distortions of competitions, in order to facilitate coordination between different Community and national initiatives concerning small and medium-sized enterprises, and for reasons of administrative clarity and legal certainty, …’.
Saksan mukaan tällaisten kirjoittamattomien arviointiperusteiden käyttäminen arvioinnissa ei sovi yhteen pk-yrityksen määritelmän uudistamisen tavoitteen kanssa, johon pk-yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen johdanto-osan 8 kappaleen mukaan pyritään ”kilpailun vääristymistä mahdollisesti aiheuttavien erojen poistamiseksi, pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevien yhteisön ja kansallisten aloitteiden yhteensovittamisen helpottamiseksi ja hallinnollisen selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi (…)”.
Germany argues that for the sake of legal certainty and equal treatment, the Commission should first publish possible changes (incorporation of new additional criteria) to the SME definition, before applying such changes to individual cases.
Saksa esittää, että komission olisi oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun nimissä julkistettava mahdolliset pk-yrityksen määritelmän mukautukset (uusien lisäarviointiperusteiden käyttöönotto), ennen kuin se soveltaa niitä yksittäistapauksiin.
Moreover, if the European legislator had wished to consider the criterion of ‘suffering the typical handicaps of an SME’, it would have taken up this criterion in its new SME definition.
Sitä paitsi jos EU:n lainsäätäjä olisi halunnut käyttää ”pk-yrityksille tyypillisten vaikeuksien” arviointiperustetta, se olisi sisällyttänyt kriteerin myös pk-yritysten uuteen määritelmään.
Whether a company suffers the typical handicaps of an SME should therefore only be verified using the formal SME criteria.
Sitä, onko yrityksellä pk-yritykselle tyypillisiä vaikeuksia, saa sen vuoksi tarkastella ainoastaan muodollisten pk-yrityksiä koskevien arviointiperusteiden pohjalta.
Germany adds that the determination of a 25 % threshold for partner enterprises would be obsolete when in practice this threshold would not be applied.
Lisäksi Saksan mukaan on tarpeetonta asettaa 25 prosentin kynnysarvo omistusyhteysyrityksille, jos tätä kynnystä ei käytännössä käytetä arviointiperusteena.
Germany states that the aim of the new SME definition was to allow for a consistent promotion of SMEs and their control by national administrations and courts on the basis of clear and unequivocal definitions.
Saksa esittää, että pk-yritysten uudella määritelmällä pyrittiin yhtenäiseen pk-yritysten tukemiseen sekä sen viranomaisten ja oikeuslaitoksen suorittamaan valvontaan selkeiden, yksiselitteisten määritelmien pohjalta.
It deduces that the new SME definition therefore leaves no scope for judgment evaluation or for unwritten conditional elements.
Tästä Saksa tekee sen päätelmän, että pk-yritysten uusi määritelmä ei jätä pelivaraa vapaalle harkinnalle tai kirjoittamattomille ehdoille.
Solar Tech and Pollmeier cases are not comparable to Sovello
Asiat Solar Tech ja Pollmeier eivät vertailukelpoisia Sovello-asian kanssa
Germany furthermore brings forward that neither the holding structure nor the economic conditions of the companies referred to in the Solar Tech and the Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG v Commission [22] cases, which are judgments based on the former SME recommendation of 1996, are comparable to the situation of Sovello.
Saksa toteaa lisäksi, etteivät asioissa Solar Tech ja Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG v. komissio [22] (tuomiot annettiin aikaisemman, pk-yritysten määritelmää koskevan vuoden 1996 suosituksen perusteella) kyseessä olleiden yritysten omistajarakenne eivätkä taloudelliset edellytykset olleet vertailukelpoisia Sovellon vastaavien edellytysten kanssa.
In the Solar Tech case, the beneficiary Solar Tech was owned for only 24 % by the Permasteelisa concern (a large company), but the founder and majority shareholder of this concern, being also the manager of Solar Tech, owned 46 % of the capital, and the president of the concern as well as a member of the board of Permasteelisa both owned 15 % of the capital.
Asiassa Solar Tech tuensaajan osakkeista vain 24 prosenttia oli Permasteelisa-konsernin (suuryritys) omistuksessa, mutta konsernin perustaja ja enemmistöosakas, joka samalla oli Solar Techin johtaja, omisti 46 prosenttia pääomasta, ja konsernin johtaja sekä eräs Permasteelisan hallintoneuvoston jäsen omistivat kumpikin 15 prosenttia pääomasta.
On the basis of this financial interdependence, the possible influence of Permasteelisa shareholders, and the economic and organisational ties with Permasteelisa, the Commission concluded that Solar Tech did not suffer the typical handicaps of an SME and hence did not fulfil the independence criterion.
Ottaen huomioon nämä taloudelliset riippuvuussuhteet, Permasteelisan omistajien mahdollisen vaikutusvallan sekä taloudelliset ja rakenteelliset suhteet Permasteelisaan komission johtopäätöksenä oli, että Solar Techillä ei ollut pk-yrityksille tyypillisiä vaikeuksia eikä se näin ollen täyttänyt riippumattomuusedellytystä.
Germany notes that in the Sovello joint venture however, both shareholders Evergreen and Q-Cells were independent from each other, and the minority shareholder Q-Cells did not have more influence in Sovello than that of a shareholder owning 24,9 % (see also point 5.3 below).
Saksa huomauttaa, että sen sijaan Sovello-yhteisyrityksen molemmat osakkeenomistajat olivat toisistaan riippumattomia eikä vähemmistöosakas Q-Cellsillä ollut suurempaa vaikutusvaltaa Sovelloon kuin osakkaalla, joka omistaa 24,9 prosenttia osakkeista (vrt. 5.3. jakso).
In the Pollmeier case, the beneficiary Pollmeier was fully owned by a natural person through an intermediary company.
Asiassa Pollmeier tuensaaja Pollmeier oli välittäjäyhtiön kautta 100-prosenttisesti luonnollisen henkilön omistuksessa.
All the other companies controlled by this natural person were active in the same or parallel economic sectors.
Kaikki muut, kyseisen luonnollisen henkilön määräysvallassa olleet yritykset toimivat samalla tai rinnakkaisilla talouden aloilla.
The Commission considered the enterprises owned by this natural person as one economic entity and cumulated the financial data and staff headcounts, which exceeded the SME thresholds.
Komission lähtökohtana oli, että kyseisen luonnollisen henkilön omistuksessa olleet yritykset muodostivat taloudellisen kokonaisuuden, ja se laski taloutta koskevat tiedot ja henkilöstömäärät yhteen, jolloin nämä ylittivät pk-yrityksiä koskeneet kynnysarvot.
Germany notes that at the time of the creation of Sovello however, both shareholders were independent from each other and had different purposes (research and development in the field of solar technology, for Evergreen, and the production of solar cells, for Q-Cells).
Saksa huomauttaa, että omistajat olivat Sovellon perustamisen aikaan toisistaan riippumattomia ja niiden kaupalliset päämäärät olivat erilaiset (Evergreenin kohdalla aurinkoenergiateknologian alan tutkimus- ja kehitystoiminta ja Q-Cellsin kohdalla aurinkokennojen tuotanto).
The typical SME handicaps of Sovello could hence not be compensated by the integration in a group of large companies.
Sovellon kohtaamia pk-yrityksille tyypillisiä vaikeuksia ei näin ollen pystytty torjumaan sillä, että se kuului suurten yritysten muodostamaan konserniin.
No exception for joint ventures
Ei yhteisyrityksiä koskevaa poikkeusta
Germany claims that the Commission in its opening decision of 17 June 2008 (see recital 5) goes beyond its authority in that it seems to assume that a beneficiary is automatically to be treated as one economic entity together with its joint venture partners, and that therefore the financial data and staff headcounts of all the joint venture partners should always be cumulated for the calculation of the SME thresholds.
Saksan mielestä komissio on 17 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyssä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä (ks. 5 kohta) ylittänyt valtuutensa siltä osin, että se on ilmeisesti ottanut lähtökohdaksi, että tuensaajaa ja sen yhteisyrityskumppaneita on automaattisesti pidettävä yhtenä taloudellisena kokonaisuutena ja sen vuoksi kaikkien yhteisyrityskumppaneiden taloutta koskevat tiedot ja henkilöstömäärät on aina laskettava yhteen pk-yrityksiä koskevien kynnysarvojen laskennassa.
Germany states that thus the Commission claims the authority to take out a whole group of undertakings (namely joint ventures) from the application of the legally binding SME definition and to develop and apply particular SME criteria for this group of undertakings.
Saksa selittää, että komissio ottaa tällä tavoin itselleen oikeuden sulkea kokonainen yritysten luokka (yhteisyritykset) pk-yritysten oikeudellisesti sitovan määritelmän käytön ulkopuolelle ja soveltaa tähän yritysluokkaan erityisiä pk-yrityksiä koskevia arviointiperusteita.
Germany contests that such right could be derived from the case law of the European Courts on the former SME recommendation of 1996 or from any past Commission practice.
Saksa kiistää sen, että tällaiset valtuudet olisivat johdettavissa Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännöstä, joka perustuu pk-yritysten määritelmää koskevaan vuoden 1996 suositukseen, tai komission tähänastisesta päätöksentekokäytännöstä.
Typical SME handicaps of Sovello
Sovellon pk-yrityksille tyypilliset vaikeudet
Germany asserts that at the time of notification, with its limited number of employees and limited financial resources, Sovello did suffer from typical SME handicaps related to financing of the investment project, commercialization of the output, as well as business and operational organisation.
Saksa vahvistaa, että Sovellolla oli ilmoituksen tekoaikaan pk-yrityksille tyypillisiä vaikeuksia, jotka liittyivät rajalliseen henkilöstömäärään ja rajoitettuihin taloudellisiin varoihin suhteessa investointihankkeen rahoitukseen, tuotannon markkinointiin sekä liiketoiminnan ja yrityksen organisointiin.
Germany recognizes the synergy effects of the cooperation with Evergreen and Q-Cells, but contests that these could compensate the typical SME handicaps of Sovello.
Saksa myöntää Evergreenin ja Q-Cellsin yhteistyöstä syntyneet synergiaedut, mutta kiistää, että niillä olisi voitu kompensoida Sovellon pk-yrityksille tyypillisiä vaikeuksia.
SME handicaps related to financing
Rahoitukseen liittyvät pk-yrityksille tyypilliset vaikeudet
Germany claims that without public support Sovello would not have obtained external financing for its investment project in Thalheim.
Saksan mukaan Sovello ei olisi pystynyt hankkimaan ulkoista rahoitusta investointihankkeelleen Thalheimissa ilman julkista tukea.
Germany states that the ratio of external investment financing for the Sovello project (EUR 8 million, i.e. 13 % of the total investment) is typical for SMEs.
Sovellon hankkeen ulkoisten investointien osuus (8 miljoonaa euroa, mikä vastaa 13:a prosenttia investointien kokonaismäärästä) on sen mukaan pk-yritykselle tyypillinen. Lisäksi Saksa totesi, että […] pankista, joihin otettiin yhteyttä, vain […] oli kiinnostuneita hankkeen rahoittamisesta.
Germany adds that only […] of the […] solicited banks were interested in financing the project, one of which was only willing to provide EUR […] working capital and bridging finance up to 50 % of the public support.
Yksi niistä oli valmis antamaan käyttöön vain […] euroa käyttöpääomaa sekä väliaikaisrahoitusta, joka vastasi enintään 50:tä prosenttia julkisesta tuesta.
This situation would be typical for SMEs, not for large companies.
Tällainen tilanne on tyypillinen pk-yrityksille, mutta ei suurille yrityksille.
Sovello had difficulties in providing sufficient securities for the loan (as it was not yet owner of the land, machinery and installations had not yet been delivered, buildings were still being constructed and there was no stock).
Sovellolla oli vaikeuksia tarjota lainalle riittäviä vakuuksia (koska tontti ei ollut vielä yrityksen omistuksessa, koneita ja laitteita ei ollut vielä toimitettu, rakennukset olivat vielä rakenteilla eikä sillä ollut vielä tuotteita varastossa).
The shareholders could […] provide […] securities either.
Osakkeenomistajien mahdollisuudet tarjota vakuuksia olivat […].
Germany argues that the shareholders could only bring in very limited own resources.
Saksa esittää, että osakkeenomistajat pystyivät järjestämään hyvin rajallisen määrän omia varoja.
Until 2006, only Evergreen provided financing exceeding its share capital and capital reserves.
Vuoteen 2006 mennessä vain Evergreen oli antanut käyttöön osakepääomaansa ja pääomavarantoaan suuremman määrän rahoitusvaroja.
Q-Cells was not […] to bring in such extra capital, as its […] resources were […] tied in its own investment projects.
Q-Cells ei […] antamaan käyttöön tällaisia rahoitusvaroja, koska sen […] resurssit olivat […] sidottuina sen omiin investointihankkeisiin.
Germany states that the investment project could not have been carried out if no State aid including SME bonus would have been granted.
Saksan mukaan investointihanketta ei olisi voitu toteuttaa ilman valtiontukea ja pk-yrityksille myönnettävää korotusta.
SME handicaps related to commercialization
Markkinointiin liittyvät pk-yrityksille tyypilliset vaikeudet
Germany further argues that Sovello was confronted to a substantial commercial risk, as it was still to demonstrate that the String-Ribbon technology could lead to industrially marketable products.
Saksan mukaan Sovellolla oli huomattavat kaupalliset riskit, koska yrityksen oli ensin todistettava, että String Ribbon -tekniikalla voidaan valmistaa myytävissä olevia tuotteita.
The fact that Sovello had a sales agreement with Evergreen could not really reduce this risk because Evergreen was an SME itself and had no knowledge on the German market.
Sovellon Evergreenin kanssa tekemä ostosopimus ei varsinaisesti vähentänyt tätä riskiä, sillä myös Evergreen oli pk-yritys eikä se tuntenut Saksan markkinoita.
The other shareholder, Q-Cells, had no experience in selling solar modules, as it only produced solar cells.
Toisella osakkeenomistajalla Q-Cellsillä ei ollut kokemusta aurinkopaneelien myynnistä, sillä se valmisti pelkästään aurinkokennoja.
Moreover, Q-Cells was also an SME [23] and had to concentrate its efforts on the commercialisation of its own output.
Lisäksi myös Q-Cells oli pk-yritys [23], jonka oli keskityttävä oman tuotantonsa markkinoimiseen.
SME handicaps related to business and operational organisation
Liiketoiminnan ja yrityksen organisointiin liittyvät pk-yrityksille tyypilliset vaikeudet
The German authorities claim that the costs linked to business and operational organisation of Sovello were comparably higher than those of large enterprises.
Saksa esittää, että Sovellolle liiketoiminnan ja yrityksen organisoinnista aiheutuneet kustannukset olivat suuremmat kuin suurella yrityksellä.
E.g. Sovello had to […].
Sovellon oli esimerkiksi […].
Influence of Q-Cells on Sovello
Q-Cellsin vaikutus Sovelloon
Germany contests that the influence of Q-Cells on Sovello at the time of notification was higher than the normal influence of a shareholder owning 24,9 % in Sovello.
Saksa kiistää, että Q-Cellsin mahdollisuudet vaikuttaa Sovelloon ilmoituksen tekoajankohtana olisivat olleet suuremmat kuin mitä Sovellosta 24,9 prosentin osuuden omistavalla osakkeenomistajalla normaalisti olisi ollut.
It rather says that such participation percentage is not unusual for similar projects of start-ups in high technology sectors.
Lisäksi tällainen osuus on tavallinen nuorten yritysten vastaavanlaisissa hankkeissa korkean teknologian alalla.
Germany explains that Evergreen took the initiative to start the project.
Saksa selostaa, että hanketta koskeva aloite tuli Evergreeniltä.
In 10 years Evergreen had spent more than USD […] million developing the String-Ribbon technology without succeeding in making it profitable.
Evergreen oli investoinut 10 vuoden kuluessa yli […] miljoonaa Yhdysvaltain dollaria String Ribbon -tekniikan kehittämiseen saamatta siitä taloudellisesti kannattavaa.
Q-Cells was a good candidate because in addition to finance, it could also bring in its experience in building industrial plants in the photovoltaic sector and its knowledge in solar cells technology.
Q-Cells oli soveltuva ehdokas, koska se pystyi taloudellisten resurssien lisäksi tuomaan hankkeeseen aurinkosähköalan teollisuuslaitosten rakentamisen alalla hankkimansa kokemuksen sekä aurinkokennotekniikan tuntemuksensa.
Germany further reports that for these reasons Evergreen decided to choose Q-Cells as joint venture partner and not […], who was a stronger financial party but wanted more influence.
Saksan mukaan Evergreen valitsi näistä syistä yhteisyrityskumppanikseen Q-Cellsin eikä […]-yhtiötä, joka tosin olisi ollut rahoituksellisesti vahvempi kumppani, mutta halusi myös enemmän vaikutusvaltaa.
At the time of concluding the MVJA1 with Evergreen, Q-Cells had already invested in a large project for the production of conventional solar cells.
Tehdessään yhteisyrityspuitesopimus 1:n Evergreenin kanssa Q-Cells oli juuri investoinut suureen hankkeeseen, joka koski perinteisten aurinkokennojen tuotantoa.
It had only limited resources available for investment in other projects.
Sen vuoksi yrityksen mahdollisuudet investoida muihin hankkeisiin olivat rajalliset.
According to Germany, the purpose of Q-Cells’ participation in Sovello was to gain knowledge in new technologies for the production of solar wafers, cells and modules, as well as to exploit its experience in the development of solar cell plants.
Saksan mukaan Q-Cells tavoitteli osakkuudellaan Sovellosta ensinnäkin aurinkokiekkojen, -kennojen ja -paneelien tuotannossa tarvittavaa uutta tekniikkaa koskevaa taitotietoa ja toiseksi halusi hyödyntää kokemustaan aurinkokennojen tuotantolaitosten kehittämisestä.
For the above reasons, Q-Cells accepted a minority participation of 24,9 %.
Näistä syistä Q-Cells ilmoitti olevansa valmis 24,9 prosentin vähemmistöosakkuuteen.
Germany mentions that in the same logic, Q-Cells had taken a similar minority participation (21,19 %) in CSG Solar AG [24], a company producing solar modules based on the thin-film technology.
Saksa selvittää, että tämä on tausta myös Q-Cellsin vastaavalle vähemmistöosakkuudelle (21,19 %) CSG Solar AG:ssä [24], joka on aurinkopaneeleja ohutkalvotekniikalla valmistava yritys.
The level of the participation is not only based on the possible financial contribution but also on the technological input.
Osakkuuden laajuus ei perustu sen mukaan pelkästään mahdolliseen rahoitusosuuteen, vaan myös teknologiseen panokseen.
Germany stresses that the participation quotes of the shareholders in Sovello fully represented the real intention and influence of both joint venture partners, and that the voting rights were shared accordingly.
Saksa korostaa, että Sovellon osakkeenomistajien osuudet sen peruspääomasta kuvastivat täysin kummankin yhteisyritykseen osallistuvan kumppanin todellisia aikomuksia ja todellista vaikutusvaltaa ja että äänioikeus oli jaettu vastaavalla tavalla.
This resulted in the factual situation that Evergreen could take important business decisions on its own, while Q-Cells did not have this possibility.
Tämä johti Saksan mukaan käytännössä siihen, että Evergreen pystyi tekemään tärkeitä liiketoimintapäätöksiä yksin, toisin kuin Q-Cells.
Germany argues that a potential future increase of Q-Cells’ participation was agreed but was subject to certain conditions and contribution of corresponding extra capital.
Saksa selostaa, että Q-Cellsin mahdollisesta tulevasta omistusosuuden lisäyksestä oli kyllä sovittu, mutta sen oli mahdollista toteutua ainoastaan siinä tapauksessa, että tietyt ehdot täyttyisivät ja että käyttöön osoitettaisiin vastaavat rahoitusvarat.
One of the conditions mentioned in the MJVA1 was that such a participation increase should not jeopardise the aid granted to Sovello.
Eräs yhteisyrityspuitesopimus 1:ssä mainittu ehto oli, että tällainen omistusosuuden kasvattaminen ei saisi vaarantaa Sovellon saamaa tukea.
Germany points out that the aid measure was the reason for the location of the investment project in Germany instead of the USA, and that this is not in contradiction with State aid rules.
Saksa viittaa siihen, että tukitoimenpide oli ratkaisevassa asemassa sen kannalta, että investointihanke päätettiin toteuttaa Saksassa eikä Yhdysvalloissa, eikä tämä ole tukisääntöjen vastaista.
Germany adds that Q-Cells had no influence on this, and that it is not illegitimate nor a circumvention of the rules if the joint venture partners aim to safeguard the total financing of Sovello.
Saksa lisää, että yhteisyritykseen osallistuneiden kumppaneiden pyrkiessä varmistamaan Sovellon rahoituksen Q-Cellsillä ei ollut vaikutusta tähän päätökseen eikä tukisäännöksiä rikota tai kierretä.
Germany is of the view that there is a distinction between influence existing at a certain moment in time and potential future influence based on a possible increase of the participation of Q-Cells.
Saksa on sitä mieltä, että on tehtävä ero tiettynä ajankohtana vallinneen vaikutusvallan ja mahdollisen tulevan, Q-Cellsin omistusosuuden mahdolliseen lisäykseen perustuvan vaikutusvallan välillä.
Germany stresses that it was totally uncertain whether this participation increase would take place, and that both parties knew it would not follow quickly and certainly not before the probation of the new technology.
Saksa korostaa sitä, ettei ollut millään tavalla varmaa, lisättäisiinkö omistusosuutta, ja että molemmat kumppanit tiesivät, ettei lisäys tapahtuisi lähiaikoina eikä varmasti ennen kuin uusi teknologia olisi osoittautunut toimivaksi.
In fact, the proposed increase up to 50 % as taken up in the MJVA1 was never realized.
Tosiasiallisesti yhteisyrityspuitesopimus 1:ssä mainittu lisäys jopa 50 prosenttiin ei koskaan toteutunut.