natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The foregoing of tax revenue mitigates the charges which are normally included in the budget of an undertaking and which thus, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in character and have the same effect.
Verotuloista luopuminen keventää menoja, jotka kuuluvat tavallisesti yrityksen talousarvioon, ja vaikka kyseessä ei ole kirjaimellisesti tuki, toimenpide on luonteeltaan sen kaltainen ja sillä on samat vaikutukset.
Likewise, a measure allowing certain undertakings to benefit from a tax reduction or to postpone payment of tax normally due amounts to State aid.
Samalla tavalla toimenpide, joka antaa tietyille yrityksille mahdollisuuden hyötyä verovähennyksestä tai lykätä maksettavan veron maksua, on valtiontukea.
From a budgetary point of view and in line with the case-law of the Court [85] and the Commission Notice [86], the measure at issue leads to a loss of tax revenue for the State, as a resulting of the reduction in the tax base, which is equivalent to the use of State resources.
Talousarvionäkökulmasta ja tuomioistuimen oikeuskäytännön [85] ja komission tiedonannon [86] mukaan kiistanalainen toimenpide aiheuttaa valtiolle verotulojen menetyksen, joka johtuu veropohjan pienentämisestä, mikä vastaa valtion varojen käyttöä.
For these reasons, the Commission considers that the measure at issue involves State resources being used.
Näistä syistä komissio katsoo, että kiistanalainen toimenpide merkitsee sitä, että valtion varoja on käytetty.
Distortion of competition and trade between Member States
Kilpailun vääristyminen ja vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
According to the case-law of the Court [87], ‘… for the purpose of categorising a national measure as prohibited State aid, it is necessary, not to establish that the aid has a real effect on trade between Member States and that competition is actually being distorted, but only to examine whether that aid is liable to affect such trade and distort competition.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan [87]”Määriteltäessä kansallista toimenpidettä valtiontueksi ei ole tarpeen osoittaa, että tuki todellisuudessa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että se tosiasiallisesti vääristää kilpailua, vaan on ainoastaan tutkittava, saattaako tämä tuki vaikuttaa tuohon kauppaan ja vääristää kilpailua.
In particular, when aid granted by a Member State strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade, the latter must be regarded as affected by that aid… In addition, it not necessary that the beneficiary undertaking itself be involved in intra-Community trade.
[…] Erityisesti kun valtion myöntämä tai sen varoista myönnetty tuki vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. […] Ei myöskään ole tarpeen, että tuensaajayritys itse osallistuu jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
Aid granted by a Member State to an undertaking may help to maintain or increase domestic activity, with the result that undertakings established in other Member States have less chance of penetrating the market of the Member State concerned’.
Kun jäsenvaltio myöntää tuen yritykselle, jäsenvaltion sisäinen liiketoiminta voi tämän johdosta pysyä ennallaan tai lisääntyä sillä seurauksella, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten mahdollisuudet päästä tuon jäsenvaltion markkinoille vähentyvät.”
Moreover, under settled case-law of the Court [88], for a measure to distort competition it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition.
Lisäksi jotta jonkin toimenpiteen voidaan päätellä vääristävän kilpailua, vakiintuneen oikeuskäytännön [88] mukaan riittää, että edunsaaja kilpailee muiden yritysten kanssa kilpailulle avoimilla markkinoilla.
The Commission considers that the conditions set out in the case-law are fulfilled for the following reasons:
Komissio katsoo, että oikeuskäytännössä määritellyt olosuhteet täyttyvät seuraavista syistä.
First, the measure at issue provides an advantage in terms of financing and, therefore, it strengthens the position of the economic unit that can be formed by the beneficiary and the target company.
Ensinnäkin kiistanalainen toimenpide tarjoaa rahoituksellista etua ja siten lujittaa sen talousyksikön asemaa, jonka edunsaaja ja kohdeyritys voivat muodostaa.
In that regard, and in line with the case-law of the Court [89], the mere fact of owning controlling shareholdings in a target company and exercising that control by involving itself directly or indirectly in the management of it, must be regarded as taking part in the economic activity carried on by the controlled undertaking.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön [89] mukaisesti määräysvallassa olevan yrityksen liiketoimintaan osallistumiseksi katsotaan pelkästään se, että omistaa määräysvallan kohdeyrityksessä ja tosiasiassa käyttää kyseistä määräysvaltaa osallistuen suoraan tai epäsuorasti sen johtamiseen.
Second, the measure at issue is liable to distort competition, most clearly among European competitors, by providing a tax reduction to Spanish companies that acquire a significant shareholding in target companies.
Toiseksi kiistanalainen toimenpide saattaa vääristää kilpailua erityisesti eurooppalaisten kilpailijoiden välillä, koska siinä myönnetään verovähennys espanjalaisille yrityksille, jotka hankkivat merkittävän omistusosuuden kohdeyrityksistä.
This analysis is confirmed by the fact that several companies complained or intervened after the initiating Decision to state that the measure at issue provided a significant advantage fuelling the merger appetite of Spanish companies, in particular in the context of auctions.
Tätä päätelmää vahvistaa se, että useat yritykset ovat valittaneet tai esittäneet näkemyksiään aloittamista koskevan päätöksen julkaisemisen jälkeen tuodakseen esiin, että kiistanalainen toimenpide tarjosi merkittävää etua ja ruokki espanjalaisten yritysten intoa sulautumiin erityisesti huutokauppamenettelyissä.
These interventions confirm at least that a series of non-Spanish companies consider that their position on the market is affected by the measure at issue, irrespective of the correctness of their detailed submissions as regards the existence of aid.
Niiden huomautukset vahvistavat ainakin sen, että useat yritykset Espanjan ulkopuolella katsovat, että kiistanalainen toimenpide vaikuttaa niiden markkina-asemaan, riippumatta siitä, ovatko niiden kannanotot tarkkaan ottaen oikeassa valtiontukeen liittyviltä osin.
Therefore the Commission concludes that the measure at issue is liable to affect trade between Member States and distort competition, chiefly in the internal market, by potentially improving the operating conditions of the beneficiaries that are directly engaged in economic activities liable to tax in Spain.
Näin ollen komissio päättelee, että kiistanalainen toimenpide saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua lähinnä sisämarkkinoilla, koska se saattaa parantaa Espanjassa verotettavaan liiketoimintaan suoraan osallistuvien edunsaajiensa toimintaedellytyksiä.
The Commission’s reaction to the comments received
Komission kanta saatuihin huomautuksiin
Before concluding on the classification of the measure, the Commission considers it appropriate to analyse in more detail certain arguments raised by the Spanish authorities and by third parties which have not yet been explicitly or implicitly addressed in the sections concerning the assessment of the scheme (recitals 83 et seq).
Ennen toimenpiteen luokittelua komissio katsoo aiheelliseksi tarkastella lähemmin tiettyjä Espanjan viranomaisten ja kolmansien osapuolten esittämiä väitteitä, joita ei ole vielä suoranaisesti tai muutoin käsitelty järjestelmän arviointia koskevissa kohdissa (83 kappaleesta alkaen).
Reaction to the data extracted from the 2006 tax returns and to the comments about the judgment of the Court of Justice in Case C-501/00
Kommentti vuoden 2006 veroilmoituksista saatuihin tietoihin sekä huomautuksiin, jotka koskevat tuomioistuimen tuomiota asiassa C-501/00
As regards the data extracted by the Spanish authorities from the 2006 tax returns in order to demonstrate that the measure at issue is not selective [90], the Commission underlines the general lack of precision of the information submitted.
Espanjan viranomaiset ovat käyttäneet vuoden 2006 veroilmoituksista saatuja tietoja osoittaakseen, että kiistanalainen toimenpide ei ole valikoiva [90], mutta komissio painottaa, että esitetyt tiedot ovat yleisesti epätarkkoja.
First, the data give the distribution of beneficiaries by category (activity, turnover), but do not indicate whether the beneficiaries concerned represent a small or large part of each of the categories concerned.
Tiedoissa esitetään edunsaajien jakauma ryhmiin (toimiala, liikevaihto) mutta ei mainita, edustavatko kyseiset edunsaajat pientä vai merkittävää osaa kustakin ryhmästä.
Secondly, although statistics based on the size of the turnover of the beneficiaries could be an interesting indicator in order to demonstrate that the measure at issue applies to all companies in Spain, it must be underlined that the measure at issue is related to the acquisitions of shareholdings.
Toiseksi vaikka edunsaajien liikevaihdon suuruuteen perustuvat tilastot saattaisivat olla varteenotettava indikaattori sen osoittamiseksi, että kiistanalaista toimenpidettä sovelletaan kaikkiin yrityksiin Espanjassa, on korostettava, että kiistanalainen toimenpide koskee omistusosuuksien hankintaa.
This type of investment does not necessarily generate significant turnover, which implies, for example, that holding companies may be included as SMEs in the data in question.
Sentyyppinen investointi ei välttämättä tuota suurta liikevaihtoa, minkä vuoksi esimerkiksi holdingyhtiöt saattavat esiintyä kyseisissä tiedoissa pk-yrityksinä.
Therefore, for the data to be considered relevant, it would be necessary to take into account additional indicators, such as the total balance sheet figures, as well as whether the beneficiaries can consolidate their tax base with other Spanish taxpayers.
Näin ollen jotta tietoja voitaisiin pitää relevantteina, olisi otettava huomioon muitakin indikaattoreita, kuten kaikki tilinpäätösluvut sekä se, voivatko edunsaajat konsolidoida veropohjansa muiden espanjalaisten verovelvollisten kanssa.
Thirdly, the data also appear unrepresentative because they contain no indication of the level of shareholdings acquired (majority or only minority shareholdings) by the beneficiaries.
Luvut eivät vaikuta edustavilta myöskään siksi, että niissä ei mainita edunsaajien hankkimien omistusosuuksien suuruutta (enemmistö-/vähemmistöosakkuus).
Finally, the data received do not provide any indication making it possible to determine whether the conditions of the 2003 Commission Recommendation on SMEs are fulfilled [91].
Saatujen tietojen perusteella ei myöskään voida määrittää, täyttyvätkö komission vuonna 2003 pk-yrityksistä antaman suosituksen [91] edellytykset.
Therefore the Commission considers that its conclusion that the contested aid measure is selective due to the very characteristics of the legislation in question has not been challenged by the partial and unrepresentative data provided by the Spanish authorities.
Tämän vuoksi komissio katsoo, että sen päätelmät siitä, että kiistanalainen toimenpide on valikoiva johtuen kyseisen lainsäädännön luonteesta, eivät kumoudu Espanjan viranomaisten esittämien puutteellisten ja epäedustavien tietojen perusteella.
None the less, even if the arguments presented by the Spanish authorities had been complemented by additional evidence, this would not remove the selective nature of the measure at issue as only certain undertakings do benefit from the measure, also in line with the Court of Justice’s judgment in case C-501/00 Spain v Commission [92].
Vaikka Espanjan viranomaisten esittämiä väitteitä olisi täydennetty lisänäytöllä, sekään ei olisi kumonnut kiistanalaisen toimenpiteen valikoivuutta, koska ainoastaan tietyt yritykset hyötyivät siitä, mikä vastaa myös tuomioistuimen asiassa C-501/00 (Espanja vastaan komissio) [92] antamassaan tuomiossa esittämää näkemystä.
Indeed, as regards the Spanish authorities’ classification of the measure as a general measure [93] because it is open to any undertaking resident in Spain, it is worth recalling this judgment of the Court.
Siltä osin kuin Espanjan viranomaiset luonnehtivat toimenpidettä yleiseksi [93], koska se on tarkoitettu kaikille Espanjassa sijaitseville yrityksille, on syytä muistaa edellä mainittu tuomioistuimen tuomio.
That case also concerned an exception to Spanish corporate tax, more specifically a measure entitled ‘deduction for export activities’.
Myös siinä asiassa oli kyse Espanjan yhtiöverotuksen poikkeuksesta, vientitoiminnan verovähennyksestä.
The Spanish authorities contended before the Court that the scheme was open to any undertaking with its tax domicile in Spain.
Espanjan viranomaiset esittivät puolustuksenaan tuomioistuimessa, että kyseinen järjestely oli tarkoitettu kaikille yrityksille, joiden verotuksellinen kotipaikka oli Espanjassa.
However, the Court considered that the tax deduction could ‘benefit only one category of undertaking, namely undertakings which have export activities and make certain investments referred to by the measure at issue’ [94].
Tästä huolimatta tuomioistuin katsoi, että ”verovähennyksestä voivat hyötyä vain yhdentyyppiset yritykset eli ne, jotka harjoittavat vientitoimintaa ja toteuttavat määrättyjä riidanalaisissa toimenpiteissä tarkoitettuja investointeja” [94].
The Commission considers that also in the case at hand, the contested measure aims at favouring the export of capital out of Spain, in order to strengthen the position of Spanish companies abroad, thereby improving the competitiveness of the beneficiaries of the scheme.
Komissio katsoo, että myös kiistanalainen toimenpide pyrkii edistämään pääoman vientiä Espanjasta espanjalaisten yritysten aseman lujittamiseksi ulkomailla parantaen näin järjestelmän edunsaajien kilpailukykyä.
In this respect it is noteworthy that, according to the Court of Justice, ‘in order to justify the contested measures with respect to the nature or the structure of the tax system of which those measures form part, it is not sufficient to state that they are intended to promote international trade.
On aiheellista huomauttaa, että tuomioistuimen mukaan ”jotta sen verojärjestelmän, johon riidanalaiset toimenpiteet kuuluvat, luonteella ja systematiikalla voitaisiin [nyt esillä olevassa asiassa] oikeuttaa mainitut toimenpiteet, ei riitä, että toimenpiteillä väitetään pyrittävän edistämään kansainvälistä kauppaa.
It is true that such a purpose is an economic objective but it has not been shown that that purpose corresponds to the overall logic of the tax system.
Pitää paikkansa, että tällainen päämäärä muodostaa taloudellisen tavoitteen, mutta asiassa ei ole osoitettu, että mainittu päämäärä vastaa Espanjassa voimassa olevan verojärjestelmän […] yleistä systematiikkaa.
The fact that the contested measures pursue a commercial or industry policy objective, such as the promotion of international trade by supporting foreign investment, is thus not sufficient to take them outside the classification of “aid” within the meaning of Article 4(c) CS’ [95].
[…] Täten se seikka, että riidanalaisilla toimenpiteillä pyritään toteuttamaan kauppa- tai teollisuuspolitiikan tavoitteita, kuten kansainvälisen kaupan edistämistä tukemalla investointeja ulkomaille, ei riitä siihen, että mainitut toimenpiteet jäisivät välittömästi HT 4 artiklan c alakohdan mukaisen ’tuen’ määritelmän ulkopuolelle.”
In the present case, the Spanish authorities have simply declared that the measure at issue intends to promote international trade and the consolidation of companies, without proving that such a measure is justified by the logic of the systemIn the light of the above, the Commission confirms its analysis that the measure at issue is selective.
Tässä tapauksessa Espanjan viranomaiset ovat ainoastaan ilmoittaneet, että kiistanalaisen toimenpiteen tavoitteena on edistää kansainvälistä kauppaa ja yritysten lujittumista osoittamatta, että kyseinen toimenpide on järjestelmän logiikan kannalta perusteltu. Edellä esitetty huomioon ottaen komissio vahvistaa päätelmänsä siitä, että kiistanalainen toimenpide on valikoiva.
Reaction to the comments on Commission practice
Kommentti huomautuksiin komission käytännöstä
As regards the reference made to alleged innovative interpretation of the concept of selectivity in the present case, it should first be underlined that this approach is fully in line with the Commission’s decision-making practice and the case-law of the Court as described in recital 92.
Väitteeseen valikoivuuden käsitteen uudenlaisesta tulkinnasta tässä asiassa on ensinnäkin huomautettava, että kyseinen lähestymistapa on täysin linjassa komission päätöksentekokäytännön ja 92 kappaleessa mainitun yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa.
Nor does the approach in this particular case depart from Commission Decision N 480/2007 [96] to which the Spanish authorities refer.
Tässä asiassa käytetty lähestymistapa ei myöskään eroa komission päätöksestä N 480/2007 [96], johon Espanjan viranomaiset viittaavat.
Indeed, this Decision took into account the specific nature of the objective pursued by referring [97] to the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament and the European Economic and Social Committee — Towards a more effective use of tax incentives in favour of R & D [98].
Kyseisessä päätöksessä otettiin huomioon halutun tavoitteen erityisluonne viitaten [97] komission tiedonantoon neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ”Verokannustimien tehokkaampi käyttö tutkimus- ja kehitystoiminnan edistämiseksi” [98].
In the case at hand, the contested measure does not pursue a similar objective.
Kiistanalaisen toimenpiteen tapauksessa tavoite ei ole samanlainen.
Moreover, unlike the present case, the Spanish measure at stake in this previous Decision did not make any distinction between national and international transactions.
Lisäksi nyt käsiteltävänä oleva asia eroaa siitä siten, että aiemmassa päätöksessä oli kyse espanjalaisesta toimenpiteestä, joka ei erotellut kotimaisia ja kansainvälisiä toimia.
Finally, as regards the derogation from the corporate tax system resulting from the implementation of Directives [99] such as the Parents-Subsidiary Directive or the Cross-border Interest and Royalty Payments Directive, the Commission considers that the situation resulting from the implementation of these Directives is entirely consistent with the reasoning developed in this Decision.
Väitteeseen poikkeuksesta yhtiöverojärjestelmään direktiivien [99], kuten emo- ja tytäryhtiödirektiivi tai rajat ylittäviä korko- ja rojaltimaksuja koskeva direktiivi, soveltamisen takia komissio toteaa, että näiden direktiivien soveltamisesta aiheutuva tilanne on täysin johdonmukainen tässä päätöksessä esitettyjen perustelujen kanssa.
Following harmonisation within the Community, cross-border operations within the Community and within each Member State should be considered to be in a comparable legal and factual situation.
Yhdenmukaistamisesta yhteisötasolla on seurannut, että rajat ylittävät liiketoimet yhteisön sisällä ja kunkin jäsenvaltion sisällä ovat oikeudellisesti ja tosiasiallisesti rinnastettavassa tilanteessa.
In addition, the Commission would like to underline that the Court of First Instance stated that [100]: ‘as Community law stands at present, direct taxation falls within the competence of the Member States, although it is settled case-law that they must exercise that competence consistently with Community law (see, in particular, Case C-391/97 Gschwind [1999] ECR I-5451, paragraph 20) and therefore avoid taking, in that context, any measures capable of constituting State aid incompatible with the common market’.
Komissio haluaa lisäksi korostaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut seuraavaa [100]: ”yhteisön oikeuden nykytilassa välitön verotus kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, vaikka vakiintuneessa oikeuskäytännössä onkin todettu, että niiden on käytettävä tätä toimivaltaansa yhteisön oikeutta noudattaen (ks. mm. asia C-391/97, Gschwind, tuomio 14.9.1999, Kok. 1999, s. I-5451,20 kohta) ja näin ollen pidättäydyttävä tähän liittyen toteuttamasta mitään toimenpiteitä, jotka saattavat muodostaa yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen.”.
Reaction to the comments on Article 58(1)(a) of the Treaty
Kommentti perustamissopimuksen 58 artiklan 1 kohdan a alakohtaa koskeviin huomautuksiin
Firstly, as already pointed out before, it must be borne in mind that, although direct taxation falls within competence of Member States, they must none the less exercise that competence consistently with Community law [101], including the provisions of the Treaty on State aid.
Kuten jo aiemmin on mainittu, on syytä muistaa, että vaikka välitön verotus kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, niiden on kuitenkin noudatettava siinä yhteisön oikeutta [101], myös valtiontukea koskevia perustamissopimuksen määräyksiä.
In other words, Article 58(1)(a) of the Treaty should be interpreted in a manner compatible with the Treaty rules on State aid including those granting control competencies to the Commission in that area.
Toisin sanoen perustamissopimuksen 58 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava tavalla, joka sopii yhteen perustamissopimuksen valtiontukia koskevien määräysten kanssa, myös niiden määräysten, jotka kuuluvat tällä soveltamisalalla komission valvontaan.
Moreover, Article 58 of the Treaty, as invoked by the Spanish authorities, must be read together with Article 56 of the EC Treaty, which prohibits restrictions on the movement of capital between Member States.
Lisäksi perustamissopimuksen 58 artiklaa, johon Espanjan viranomaiset vetoavat, on luettava yhdessä perustamissopimuksen 56 artiklan kanssa, jossa kielletään pääomien liikkuvuuden rajoittaminen jäsenvaltioiden välillä.
In fact, Article 58(1) of the Treaty provides that ‘the provisions of Article 56 shall be without prejudice to the right of Member States: (a) to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested’.
Perustamissopimuksen 58 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”mitä 56 artiklassa määrätään, ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta: a) soveltaa niitä verolainsäädäntönsä säännöksiä, joiden mukaan verovelvollisia kohdellaan eri tavoin heidän asuinpaikkansa tai heidän pääomansa sijoituspaikan perusteella”.
The possibility granted to the Member States by Article 58(1)(a) of the Treaty, of applying the relevant provisions of their tax legislation which distinguish between taxpayers according to their place of residence or the place where their capital is invested, has already been upheld by the Court.
Yhteisöjen tuomioistuin on jo vahvistanut perustamissopimuksen 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan jäsenvaltioille suoman mahdollisuuden soveltaa verolainsäädäntönsä säännöksiä, joissa verovelvolliset erotellaan toisistaan asuinpaikkansa tai pääomasijoituskohteensa sijaintipaikan mukaan.