natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the above, it must be concluded that the aid scheme in question, to the extent that it applies to intra-Community acquisitions, is incompatible with the common market.
Ottaen huomioon kaiken edellä mainitun on pääteltävä, että kyseinen tukijärjestelmä ei yhteisön sisäisten hankintojen osalta sovellu yhteismarkkinoille.
The measure at issue has been implemented without having been notified in advance to the Commission in accordance with Article 88(3) of the Treaty.
Kiistanalaista toimenpidettä on sovellettu ilmoittamatta siitä komissiolle etukäteen, kuten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa edellytetään.
Therefore, the measure, to the extent that it applies to intra-Community acquisitions, constitutes unlawful aid.
Toimenpide on yhteisön sisäisten hankintojen osalta laitonta tukea.
Where unlawfully granted State aid is found to be incompatible with the common market, the consequence of such a finding is that the aid should be recovered from the recipients pursuant to Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [111].
Kun laittomasti myönnetty valtiontuki katsotaan soveltumattomaksi yhteismarkkinoille, päätelmästä seuraa, että tuki on perittävä edunsaajilta takaisin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [111] 14 artiklan mukaisesti.
Through recovery of the aid, the competitive position that existed before it was granted is restored as far as possible.
Tuen takaisinperimisellä pyritään mahdollisuuksien mukaan palauttamaan ennen sen myöntämistä vallinnut kilpailutilanne.
No arguments raised by the Spanish authorities or by the 30 interested parties justified a general departure from this basic principle.
Espanjan viranomaiset ja 30:n kolmannen osapuolen joukko eivät ole esittäneet perusteluja yleiselle poikkeamiselle tästä perussäännöstä.
Nevertheless, Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999 provides that ‘the Commission shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law’.
Asetuksen (EY) N:o 659/ 199914 artiklan 1 kohdassa kuitenkin säädetään, että ”komissio ei saa vaatia tuen takaisinperimistä, jos tämä olisi yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastaista”.
In its judgment in the Forum 187 case [113], the Court stated that ‘the right to rely on the principle of the protection of legitimate expectations extends to any person in a situation where a Community authority has caused him to entertain expectations which are justified.
Asiassa Forum 187 [113] antamassaan tuomiossa tuomioistuin totesi, että ”mahdollisuus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen on kaikilla henkilöillä, joille toimielimen toiminnan vuoksi on syntynyt perusteltuja odotuksia.
However, a person may not plead infringement of the principle unless he has been given precise assurances by the administration.
Tämän periaatteen loukkaamiseen ei sitä vastoin voida vedota, jollei yhteisön toimielin ole antanut asiassa täsmällisiä vakuutteluja.
Similarly, if a prudent and alert economic operator could have foreseen the adoption of a Community measure likely to affect his interests, he cannot plead that principle if the measure is adopted’.
[…] Samoin silloin, kun huolellinen ja järkevä taloudellinen toimija voi ennakoida sellaisen yhteisön toimenpiteen toteuttamisen, joka voi vaikuttaa sen etuihin, se ei voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen, kun tällainen toimenpide toteutetaan.”
The Spanish authorities and the 30 interested parties have essentially invoked the existence of legitimate expectations based, firstly, on certain Commission’s replies to written parliamentary questions and, secondly, on the alleged similarity of the aid scheme with earlier measures which have been declared compatible by the Commission.
Espanjan viranomaisten ja 30:n kolmannen osapuolen joukon keskeinen väite perustellusta luottamuksesta on se, että se on perustunut ensisijaisesti komission vastauksiin parlamentin jäsenten kirjallisiin kysymyksiin ja toiseksi tukijärjestelmän väitettyyn samankaltaisuuteen aiempien toimenpiteiden kanssa, jotka komissio on katsonut soveltuviksi.
Thirdly, the Spanish authorities and the 30 interested parties consider that the principle of legitimate expectation implies that the Commission can ask for recovery neither of the deductions already realised nor all outstanding deductions, up to the 20-year period established by the TRLIS.
Espanjan viranomaiset ja 30:n kolmannen osapuolen joukko katsoo, että perusteltu luottamus merkitsee sitä, että komissio ei voi vaatia jo suoritettuja verovähennyksiä eikä kaikkia TRLIS-säädöksellä käynnistettyjä ja vielä tekemättömiä 20 vuoden verovähennyksiä takaisin.
As regards the alleged similarity of the aid scheme to other measures, which have been considered not to constitute State aid, the Commission considers that the aid scheme is substantially different from the measures assessed by the Commission in its Decision of 1984 concerning Belgian coordination centres [114].
Väitteeseen tukijärjestelmän samankaltaisuudesta muiden toimenpiteiden kanssa, joita ei ole katsottu valtiontueksi, komissio toteaa, että tämä tukijärjestelmä on olennaisesti erilainen kuin toimenpiteet, joita komissio arvioi Belgiaan sijoittautuneita koordinointikeskuksia koskevassa päätöksessään vuonna 1984 [114].
The measure at issue has a different scope since it does not concern intra-group activities, as in the case of the Belgian coordination centres.
Kiistanalaisen toimenpiteen soveltamisala on erilainen, koska se ei koske ryhmän sisäisiä toimia, kuten belgialaisia koordinointikeskuksia koskevassa asiassa.
Moreover, the measure at issue has a different structure, which renders it selective, most notably because it only applies to transactions linked to foreign countries.
Lisäksi kiistanalainen toimenpide on rakenteeltaan erilainen, mikä tekee siitä valikoivan lähinnä siksi, että sitä sovelletaan ainoastaan liiketoimiin, jotka ovat kytköksissä ulkomaihin.
As regards the impact of the Commission’s declarations on legitimate expectations of the beneficiaries, the Commission considers that a distinction should be drawn between two periods: (a) the period starting from the entry into force of the measure on 1 January 2002 until the date of publication of the initiating Decision in the Official Journal on 21 December 2007; and (b) the period following the publication of the initiating Decision in the Official Journal.
Komission lausuntojen vaikutuksesta edunsaajien perusteltuun luottamukseen komissio katsoo, on syytä erottaa kaksi ajanjaksoa: a) toimenpiteen voimaantulosta 1 päivästä tammikuuta 2002 aloittamista koskevan päätöksen julkaisemiseen EUVL:ssä 21 päivänä joulukuuta 2007 ja b) ajanjakso aloittamista koskevan päätöksen EUVL:ssä julkaisemisen jälkeen.
With reference to the first period, the Commission acknowledges its replies to the parliamentary questions by Mr Erik Mejier and Ms Sharon Bowles regarding the possible State aid nature of the measure at issue.
Ensimmäiseltä ajanjaksolta komissio myöntää vastanneensa parlamentin jäsenten Erik Mejierin ja Sharon Bowlesin kysymyksiin kiistanalaisen toimenpiteen mahdollisesta valtiontukiluonteesta.
More precisely, in reply to the parliamentary question by Mr Erik Meijer MEP, on 19 January 2006 a Commissioner answered on behalf of the Commission as follows: ‘The Commission cannot confirm whether the high bids by Spanish companies are due to Spain’s tax legislation enabling undertakings to write off goodwill more quickly than their French or Italian counterparts.
Komission 19 päivänä tammikuuta 2006 antama vastaus Euroopan parlamentin jäsenelle Erik Meijerille kuuluu seuraavasti: ”Komissio ei voi vahvistaa, johtuvatko espanjalaisten yritysten korkeat tarjoukset Espanjan verolainsäädännöstä, joka sallii yritysten kirjata liikearvon kuluksi nopeammin kuin Ranskan tai Italian lainsäädäntö.
The Commission can confirm, however, that such national legislations do not fall within the scope of application of State aid rules, because they rather constitute general depreciation rules applicable to all undertakings in Spain’ [115].
Komissio voi kuitenkin vahvistaa, että tällainen kansallinen lainsäädäntö ei kuulu valtiontukisääntöjen soveltamisalaan vaan kyseessä ovat pikemminkin kaikkiin espanjalaisiin yrityksiin sovellettavat yleiset säännöt arvon alenemisesta.”
On 17 February 2006, in reply to the parliamentary question by Ms Sharon Bowles MEP, a Commissioner answered, on behalf of the Commission, as follows: ‘According to the information currently in its possession, it would however appear to the Commission that the Spanish (tax) rules related to the write off of “goodwill” are applicable to all undertakings in Spain independently from their sizes, sectors, legal forms or if they are privately or publicly owned because they constitute general depreciation rules.
Euroopan parlamentin jäsenen Sharon Bowlesin kysymykseen komission jäsen vastasi komission nimissä 17 päivänä helmikuuta 2006 seuraavasti: ”Komission tämänhetkisten tietojen mukaan vaikuttaa siltä, että Espanjan verosääntöjä liikearvon kirjaamisesta kuluksi sovelletaan kaikkiin espanjalaisiin yrityksiin riippumatta niiden koosta, toimialasta, oikeudellisesta muodosta tai siitä, ovatko ne yksityisiä vai julkisia, koska kyseessä ovat yleiset säännöt. Ne eivät näin ollen vaikuta kuuluvan valtiontukisääntöjen soveltamisalaan.”
By these statements to Parliament, the Commission provided specific, unconditional and consistent assurances of a nature such that the beneficiaries of the measure at issue entertained justified hopes that the goodwill amortisation scheme was lawful, in the sense that it did not fall within the scope of State aid rules [117], and that any advantages derived from it could not, therefore, be subject to subsequent recovery proceedings.
Näillä Euroopan parlamentille antamillaan lausunnoilla komissio antoi tarkat, ehdottomat ja yhdenmukaiset takeet, joiden perusteella kiistanalaisten toimenpiteen edunsaajat saattoivat perustellusti odottaa, että liikearvon kirjaaminen kuluksi oli sikäli laillista, ettei se kuulu valtiontukisääntöjen soveltamisalaan [117], ja että mitään kyseisestä järjestelmästä saatua etua ei voitaisi myöhemmin periä takaisin.
Although these declarations did not amount to a formal Commission decision establishing that the amortisation scheme did not constitute State aid, their effect was equivalent from the point of view of the creation of a legitimate expectation, especially in view of the fact that the applicable procedures ensuring the respect of the collegiality principle had been followed in this case.
Vaikka nämä lausunnot eivät vastaa komission virallista päätöstä, jossa todettaisiin, että kuluksi kirjaaminen ei muodosta valtiontukea, niiden vaikutus on perustellun luottamuksen näkökulmasta sama erityisesti ottaen huomioon, että asiassa oli noudatettu sovellettavia menettelyjä, jotka takaavat kollegiaalisuusperiaatteen noudattamisen.
As the notion of State aid is objective [118] and the Commission does not have any discretionary power as regards its interpretation — unlike what happens when assessing compatibility — any precise and unconditional statement on the Commission’s behalf to the effect that a national measure is not to be considered State aid will naturally be understood as meaning that the measure was ‘non-aid’ from the outset (i.e. also before the statement in question).
Koska valtiontuen käsite on objektiivinen [118] eikä komissiolla ole harkintavaltaa sen tulkinnassa – toisin kuin sen soveltuvuuden analysoinnissa – mikä tahansa komission nimissä annettu yksilöity ja ehdoton ilmoitus, jonka mukaan kansallista toimenpidettä ei voida katsoa valtiontueksi, merkitsee sitä, että kyseinen toimenpide ei ole ollut alun alkaenkaan tukea (eli myöskään ennen kyseistä lausuntoa).
Any undertaking which had previously been uncertain as to whether or not it would in future be liable, under the State aid rules, to recovery of advantages it had obtained under the goodwill amortisation scheme arising from transactions entered into before the Commission statements could have concluded thereafter that such uncertainty was unfounded, as it could not be expected to demonstrate greater diligence than the Commission in this respect.
Jos jollain yrityksellä oli aiemmin ollut epävarmuutta siitä, kohdistuisiko siihen valtiontukisääntöjen perusteella tulevaisuudessa takaisinperintämääräys ennen näitä komission lausuntoja toteutetuista liiketoimista syntyneen liikearvon kirjaamisesta kuluksi, se saattoi näiden lausuntojen jälkeen päätellä epävarmuuden perusteettomaksi, koska siltä ei voida odottaa tässä asiassa suurempaa perusteellisuutta kuin komissiolta.
In these specific circumstances, and bearing in mind that Community law does not require the demonstration of a causal link between the assurances given by a Community institution and the behaviour by citizens or undertakings to which such assurances relate [119], any diligent entrepreneur could reasonably expect the Commission subsequently not to impose any recovery [120] as regards measures which it had itself previously classified, in a statement to another Community institution, as not constituting aid, irrespective of when the transaction benefiting from the aid measure was concluded.
Näistä erityisolosuhteista johtuen ja ottaen huomioon, että yhteisön oikeus ei edellytä syy-yhteyden osoittamista yhteisön toimielimen tarjoamien takeiden ja näiden takeiden kohteena olevien kansalaisten tai yritysten toiminnan välillä [119], mikä tahansa järkevä yrittäjä saattoi kohtuudella odottaa, että komissio ei määrää jälkikäteen takaisinperintää [120] toimenpiteiden osalta, joiden se itse oli sitä ennen toiselle toimielimelle antamassaan lausunnossa kieltänyt olevan valtiontukea, riippumatta siitä, milloin tukitoimenpiteestä hyötynyt liiketoimi on suoritettu.
Accordingly, the Commission concludes that the beneficiaries of the contested measure had a legitimate expectation that the aid would not be recovered and hence it is not requiring recovery of the fiscal aid granted to those beneficiaries in the context of any shareholdings held by a Spanish acquiring company, directly or indirectly in a foreign company before the date of publication [121] in the Official Journal of the European Union of the Commission Decision to initiate the formal investigation procedure under Article 88(2) of the Treaty, which could have then benefited from the measure at issue.
Tämän vuoksi komissio päättelee, että kiistanalaisen toimenpiteen edunsaajilla oli perusteltu luottamus siihen, että tukea ei peritä takaisin, eikä se näin ollen vaadi perimään takaisin kyseisille, kiistanalaisesta toimenpiteestä hyötyneille edunsaajille myönnettyä verotukea, joka liittyy mihin tahansa omistusosuuteen, jonka espanjalainen ostajayritys hankki suoraan tai epäsuorasti ulkomaisesta yrityksestä ennen perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan komission päätöksen julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä [121].
Indeed, as of the date of the opening of the formal investigation and in line with its practice [122], the Commission considers that any diligent trader should have taken into account the doubts it expressed as regards the compatibility of the measure at issue.
Komissio katsoo käytäntönsä [122] mukaisesti, että muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäivän jälkeen minkä tahansa järkevän taloudellisen toimijan olisi pitänyt ottaa huomioon komission ilmaisemat epäilyt kiistanalaisen toimenpiteen soveltuvuudesta.
The Commission also considers that those beneficiaries should continue to enjoy the benefits of the measure at issue until the end of the amortisation period established by the measure.
Komissio katsoo myös, että näiden edunsaajien olisi saatava jatkaa kiistanalaisen toimenpiteen tarjoaman edun hyödyntämistä siihen saakka, kunnes kiistanalaisessa toimenpiteessä määritetty kuluksi kirjaamisen ajanjakso on päättynyt.
The Commission acknowledges that the operations were planned and investments were made in the reasonable and legitimate expectation of a certain degree of continuity in the economic conditions, including the measure at issue.
Komissio tunnustaa, että liiketoimia on suunniteltu ja investoinnit toteutettu luottaen perustellusti ja oikeutetusti siihen, että taloudelliset olosuhteet, kiistanalainen toimenpide mukaan luettuna, pysyvät jossain määrin muuttumattomina.
Therefore, in line with previous case-law of the Court of Justice and Commission practice [123], in the absence of an overriding public interest [124], the Commission considers that the beneficiaries should be allowed to continue enjoying the benefits of the measure at issue, over the entire amortisation period provided for by Article 12(5) TRLIS.
Näin ollen tuomioistuimen aiemman oikeuskäytännön ja komission käytännön mukaisesti [123] ja pakottavan yleisen edun puuttuessa [124] komissio katsoo, että edunsaajien on sallittava jatkaa kiistanalaisen toimenpiteen eduista hyötymistä koko TRLIS-säädöksen 12 §:n 5 momentissa säädetyn kuluksi kirjaamisen määräajan.
Moreover, the Commission considers that a reasonable transition period should be envisaged for companies which had already acquired, in a long-term perspective, rights in foreign companies and which had not held those rights for an uninterrupted period of at least 1 year on the date of the publication of the initiating Decision.
Komissio katsoo, että olisi säädettävä kohtuullisesta siirtymävaiheesta yrityksille, jotka jo olivat hankkineet pitkän tähtäimen omistusoikeuksia ulkomaisista yrityksistä ja joilla ei ollut ollut kyseisiä oikeuksia keskeytyksettä vähintään yhtä vuotta aloittamista koskevan ilmoituksen julkaisupäivänä.
The Commission therefore considers that companies who fulfilled all other relevant conditions of Article 12(5) TRLIS (see recital 21) by 21 December 2007, apart from the condition that they hold their shareholdings for an uninterrupted period of at least 1 year, should also benefit from legitimate expectations, if they held those rights for an uninterrupted period of at least 1 year by 21 December 2008.
Näin ollen komission mielestä olisi katsottava, että yritykset, jotka täyttivät kaikki muut TRLIS-säädöksen 12 §:n 5 momentin ehdot (ks. 21 kappale) ennen 21 päivää joulukuuta 2007 kuin sen, että niiden on täytynyt omistaa omistusosuutensa keskeytyksettä vähintään vuoden ajan, hyötyvät myös perustellusta luottamuksesta, jos niillä oli ollut nämä oikeudet keskeytyksettä vähintään vuoden ajan ennen 21 päivää joulukuuta 2008.
In the light of the above, the Commission concludes that the recovery shall take place with respect to all cases not covered by recitals 167 and 169 of this Decision.
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että takaisinperintä on aiheellista suorittaa kokonaan kaikissa muissa kuin tämän päätöksen johdanto-osan 167–169 kappaleissa käsitellyissä tapauksissa.
The Commission also considers that the measure at issue does not constitute aid if, at the time the beneficiaries enjoyed its benefits, all the conditions laid down in legislation adopted pursuant to Article 2 of Regulation (EC) No 994/98 and applicable at the time the tax deduction was enjoyed were met.
Komissio katsoo myös, että kiistanalainen toimenpide ei ole tukea, jos sillä hetkellä, jolloin edunsaajat hyötyivät sen tarjoamista eduista, täyttyvät kaikki ne ehdot, jotka on määritelty asetuksen (EY) N:o 994/98 2 artiklan mukaisesti annetussa säädöksessä, joka oli voimassa verovähennyksestä hyötymisen aikana.
In the light of the above considerations, in a given year, for a given beneficiary, the precise amount of the aid corresponds to the net discounted value of the tax burden reduction granted by the amortisation under Article 12(5) TRLIS.
Ottaen huomioon edellä esitetyt seikat tuen tarkka määrä tietyn verovuoden ajalta ja tietyn edunsaajan osalta vastaa TRLIS-säädöksen 12 §:n 5 momentissa tarkoitetusta liikearvon kirjaamisesta kuluksi johtuvan verotaakan vähennyksen toteutunutta nettoarvoa.
It is therefore contingent on the company tax rate in the years concerned and on the discount interest rate applicable.
Näin ollen se riippuu siitä, minkälaista veroa yritykseen on kyseisinä vuosina sovellettu sekä sovellettavasta diskonttokorosta.
For a given year and a given beneficiary, the nominal value of the aid corresponds to the tax reduction granted by the application of Article 12(5) TRLIS for rights in foreign companies that do not fulfil the conditions described in recitals 167 and 169.
Tuen nimellisarvo vastaa tietyn verovuoden ja tietyn edunsaajan osalta verovähennystä, jonka se saa TRLIS-säädöksen 12 §:n 5 momentin nojalla, kun sitä sovelletaan oikeuksiin ulkomaisissa yrityksissä, jotka eivät täytä johdanto-osan 167 ja 169 kohdassa esitettyjä ehtoja.
The discounted value is calculated by applying the interest rate to the nominal value, in accordance with Chapter V of Regulation (EC) No 794/2004, as amended by Regulation (EC) No 271/2008.
Toteutunut arvo lasketaan soveltaen nimellisarvoon korkoprosenttia asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 271/2008 mukaisesti.
When calculating the tax burden of beneficiaries in the absence of the unlawful aid measure, the Spanish authorities must base themselves on the transactions that were carried out in the period prior to publication of the initiating Decision in the Official Journal, as indicated above.
Laskettaessa edunsaajien verotaakkaa siinä tapauksessa, että laittoman tuen toimenpidettä ei olisi ollut, Espanjan viranomaisten on käytettävä pohjana liiketoimia, jotka toteutettiin ennen kuin aloittamista koskeva päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä, kuten edellä on mainittu.
It is not possible to argue that, had these illegal advantages not existed, the beneficiaries would have structured their transactions differently in order to reduce their tax burden.
Ei voida väittää, että jos tätä laitonta etua ei olisi ollut, edunsaajat olisivat rakentaneet liiketoimensa eri tavalla verotaakkaansa keventääkseen.
As clearly stated by the Court in the Unicredito judgment [125], these hypothetical considerations cannot be taken into account for the purposes of calculating aid.
Kuten tuomioistuimen asiassa Unicredito [125] antamassa tuomiossa selkeästi selostetaan, tällaisia oletuksia ei voida ottaa huomioon tuen laskemisessa.
The Commission considers that, in the light of the above-mentioned case-law and the specificities of the case, Article 12(5) TRLIS constitutes a State aid scheme within the meaning of Article 87(1) of the Treaty to the extent that it applies to intra-Community acquisitions.
Komissio katsoo mainitun oikeuskäytännön ja asian ominaispiirteiden perusteella, että TRLIS-säädöksen 12 §:n 5 momentti muodostaa perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontukijärjestelmän siltä osin kuin sitä sovelletaan yhteisön sisäisiin hankintoihin.
The Commission also finds that the measure at issue, having been implemented in breach of Article 88(3) of the Treaty, constitutes an unlawful aid scheme to the extent that it applies to intra-Community acquisitions.
Komissio katsoo myös, että kiistanalainen toimenpide, jota sovellettaessa on rikottu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa, muodostaa laittoman tukijärjestelmän siltä osin kuin sitä sovelletaan yhteisön sisäisiin hankintoihin.