natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Of the countries analysed, this is the case of the Latin American countries, particularly Colombia, which prohibits all investments by foreign entities in many business sectors; Brazil, with similar total prohibitions; Chile, with significant prohibitions and restrictions affecting the telecommunications industry, concession-holders, the electricity, healthcare and energy sectors, among others; Ecuador, with relevant restrictions affecting the financial and insurance sectors; Venezuela, particularly in the telecommunications industry; Mexico; and even the United States, with certain restrictions related to national security and the financial sector.
Tutkimuksen kohteena olleista maista tämä on tilanne Latinalaisen Amerikan maissa, erityisesti Kolumbiassa, joka kieltää kaikki ulkomaisten yritysten sijoitukset useilla talouden aloilla; Brasiliassa, jossa on vastaavia täydellisiä kieltoja; Chilessä, jossa merkittävät kiellot ja rajoitukset vaikuttavat muun muassa televiestintäalaan, yrityksiin, joille on myönnetty erioikeus, sekä sähkö-, puhtaanapito- ja energia-aloihin; Ecuadorissa, jossa on merkittäviä rahoitus- ja vakuutusaloihin liittyviä rajoituksia; Venezuelassa, erityisesti televiestinnän alalla; Meksikossa ja Amerikan Yhdysvalloissa, joissa on joitakin kansalliseen turvallisuuteen ja rahoitusalaan liittyviä rajoituksia.
Tax aspects
Verotukseen liittyvät kysymykset
Moreover, in the majority of countries analysed there are relevant tax barriers to cross-border mergers.
Tutkinnan kohteena olevista maista suurimmassa osassa on merkittäviä verotuksellisia esteitä rajat ylittävien sulautumien toteuttamiselle.
In this sense, if it were possible (quod non) to implement a cross-border merger, in the majority of the countries analysed unrealised capital gains would be taxed immediately at target-company and/or shareholder level, and indirect taxes would also be applicable as in any other completed transfer.
Jos rajat ylittävä sulautuma voitaisiin toteuttaa – mikä ei siis ole mahdollista – tutkinnan kohteena olevista maista suurimmassa osassa, realisoitumattomia arvonnousuja verotettaisiin heti kohdeyrityksessä ja/tai osakkeenomistajien tasolla, minkä lisäksi sovellettaisiin välillisiä veroja niin kuin mihin tahansa toteutettuun siirtoon.
The accompanying reports reflect this situation in detail in the following countries:
Liitteenä olevissa selvityksissä esitetään tämä tilanne yksityiskohtaisesti seuraavissa maissa:
In Argentina, the Law on Income Tax does not allow a cross-border merger to be treated as a ‘tax-free reorganisation’, as specifically confirmed by the AFIP (Argentina’s national tax authority) in a number of rulings, meaning that the target company would be liable for income tax (and its shareholders, regardless of the provisions of the Spain-Argentina Double Taxation Treaty, as will be detailed below) on the unrealised capital gains, as well as indirect taxes applicable to the transaction in Argentina: Value Added Tax, Impuesto sobre los Ingresos Brutos, Impuesto de Sellos (stamp duty), etc.,
Argentiinassa, jonka tuloverolaissa ei sallita rajat ylittävän sulautuman kohtelemista ”verovapauden uudelleenjärjestelynä”, niin kuin liittovaltion veroviranomainen (Administración Federal de Ingresos Públicos) vahvisti erityisesti useissa päätöksissä, joiden mukaan kohdeyritykseltä (ja sen osakkeenomistajilta Espanjan ja Argentiinan välisen, kaksinkertaisen verotuksen estävän sopimuksen määräyksistä riippumatta, mistä lisää jäljempänä) perittäisiin tuloveroa realisoitumattomista arvonnousuista sekä liiketoimeen Argentiinassa sovellettavia välillisiä veroja: arvonlisäveroa, bruttotuloveroa (Impuesto sobre los Ingresos Brutos), leimaveroa (Impuesto de Sellos) jne.
In Australia, all ‘amalgamation’ transactions are subject to Australian taxes for both the company transferring its assets and liabilities (the dissolved company) and for its shareholders,
Australiassa kaikkiin ”yhdistymisiin” sovelletaan australialaisia veroja niin yritykseen, joka siirtää saamisensa ja velkansa (purettava yritys), kuin sen osakkeenomistajiinkin.
In Brazil, these transactions would be subject to the general tax regime for transfers, with respect to all Brazilian taxes, for both the target company and its shareholders.
Brasiliassa tällaiset liiketoimet ovat siirtoihin sovellettavan yleisen verojärjestelmän alaisia eli kaikkia brasilialaisia veroja sovelletaan niin kohdeyritykseen kuin sen osakkeenomistajiinkin.
The special regime provided by Article 21 of Law 9.249/95 is applicable only to mergers of Brazilian companies,
Lain 9249/95 21 §:ssä vahvistettua erityisjärjestelmää sovelletaan vain brasilialaisten yritysten sulautumiin.
In Canada, the only similar operations to cross-border mergers requires the target company to be liquidated and is therefore subject to all applicable Canadian taxes,
Kanadassa ainoat operaatiot, jotka vastaavat rajat ylittäviä sulautumia, edellyttävät, että kohdeyritys puretaan, ja sen vuoksi se on kaikkien sovellettavien kanadalaisten verojen alainen.
In Chile, cross-border mergers would be taxed under the general tax rules for mergers.
Chilessä rajat ylittäviä sulautumia verotettaisiin sulautumiin sovellettavien yleisten verosääntöjen mukaisesti.
Under the Law on Income Taxes, all the profits of the dissolved company would be taxed at 35 % and its shareholders would pay 17 % or 35 % tax on the realised gain, provided they obtained an increase in value for tax purposes.
Tuloverolain nojalla purettavan yrityksen koko voitosta perittäisiin 35 prosenttia veroa ja sen osakkeenomistajien olisi maksettava 17 prosentin tai 35 prosentin vero realisoituneesta voitosta, jos verotettava arvo nousee.
The dissolution of the target company would also be previously inspected by the Chilean tax authorities, which is an additional obstacle that discourages and could significantly delay the completion of such transactions,
Chilen veroviranomaiset myös tutkivat ennalta kohdeyrityksen purkamista, mikä on yksi lisäeste, joka ehkäisee ja voi viivästyttää merkittävästi tällaisten liitetoimien toteuttamista.
In Colombia, no merger transaction gives rise to income tax (Article 14.1 of the Estatuto Tributario) or value added tax (Article 428.2 of the Estatuto Tributario) for the dissolved company.
Kolumbiassa minkäänlainen sulautuma ei johda siihen, että purettu yritys maksaisi tuloveroa (verolain 14.1 §) tai arvonlisäveroa.
However, in view of the absence of legal provisions governing the tax treatment of shareholders, the Directorate of National Taxes and Customs (Ruling number 053516, 6 July 2009) has stipulated that shareholders obtain a taxable capital gain if the market value of the shares, cash or other assets received is higher than the acquisition cost of the shares received as a result of the merger,
Vaikka osakkeenomistajien verokohtelusta ei ole annettu minkäänlaista säädöstä, kansallinen vero- ja tullihallinto (6.7.2009 annettu säädös nro 053516) on kuitenkin määrännyt, että osakkeenomistajat voivat saada verotettavaa pääomatuloa, jos osakkeiden markkina-arvo, käteisvarat tai muut varat ovat suuremmat kuin sulautuman tuloksena olevien osakkeiden hankintakustannus.
In the United States, there are certain material adverse US federal income tax consequences for a US corporation (USCo) and its US shareholders, as detailed in the US report, that could result from a merger of a USCo with and into a foreign corporation (ForCo) with the ForCo surviving.
Yhdysvalloissa: yhdysvaltalaisen yrityksen, jäljempänä ’USCo’, ja ulkomaisen yrityksen, jäljempänä ’ForCo’, sulautuma, josta jää jäljelle ForCo, voi johtaa siihen, että liittovaltion tulovero aiheuttaa joitakin kielteisiä aineellisia vaikutuksia USCo:lle ja sen yhdysvaltalaisille osakkeenomistajille, todetaan Yhdysvaltoja koskevassa selvityksessä.
Because of concerns that the US tax authorities have about US corporations moving offshore to minimise their US federal income tax liability, the rules that allow a merger of two USCos to be tax-free are often rendered inapplicable in the case of a merger of a USCo into a ForCo.
Koska Yhdysvaltain veroviranomaiset pelkäävät, että yhdysvaltalaiset yritykset siirtyvät ulkomaille, jotta niiden tarvitsisi maksaa vähemmän tuloveroja Yhdysvalloissa, säännöissä sallittua kahden USCo:n sulautumalle myönnettävää verovapautta ei usein sovelleta USCo:n ja ForCo:n sulautumaan.
Although good business reasons may exist to undertake a cross-border merger, shareholders of US corporations often oppose such mergers because of the punitive US tax regimes that could result from the merger,
Vaikka rajat ylittävälle sulautumalle olisi hyviä liiketaloudellisia perusteita, yhdysvaltalaisten yritysten osakkeenomistajat vastustavat sitä usein, koska se voisi johtaa epäedullisten verojärjestelmien soveltamiseen.
In Morocco, a cross-border merger gives rise to tax for the company dissolved and its shareholders, in respect of all applicable Moroccan taxes, since the special regime provided by Article 162 of the General Tax Code (Code Général des Impôts) is applicable only to Moroccan companies subject to income tax, as specified in the Code.
Marokossa rajat ylittävä sulautuma johtaa siihen, että purettava yritys ja sen osakkeenomistajat maksavat kaikki Marokossa sovellettavat verot, koska yleisen verolain (Code Général des Impôts) 162 §:ssä vahvistettua erityisjärjestelmää sovelletaan ainoastaan tuloveron alaisiin marokkolaisiin yrityksiin, niin kuin kyseisessä laissa säädetään.
Moreover, as in the case of Chile, the winding up of a Moroccan company always requires an audit to be carried out beforehand, entailing an additional obstacle to such merger that could also significantly delay execution,
Lisäksi kuten Chilessä marokkolaisen yrityksen purkaminen edellyttää aina ennakkotarkastusta, mikä on ylimääräinen este rajat ylittäville sulautumille ja saattaa myös viivästyttää tällaisten sulautumien toteutumista. Meksikossa meksikolaisen yrityksen ja ulkomaisen yrityksen sulautuma johtaisi siihen, sulautuva yhtiö maksaa meksikolaisen tuloveron (on myös otettava huomioon Espanjan ja Meksikon välisen, kaksinkertaisen verotuksen estävän sopimuksen vaikutukset nykymuodossaan, niin kuin myöhemmin selitetään) ja kaikkiin omaisuuden ja oikeuksien siirtoihin sovellettavat muut verot: kiinteä yritysvero (Impuesto Empresarial a Tasa Única, IETU), arvonlisävero, kiinteän omaisuuden siirrosta perittävä vero (Impuesto Sobre Adquisición de Inmuebles, ISAI) jne.
In Mexico, the merger of a Mexican company with a foreign company will give rise to Mexican income tax for the merging company (the wording of the Mexico-Spain Double Taxation Treaty must also be considered for these purposes, as will be explained below) and to other taxes applicable to all transfers of goods or rights: flat-rate business tax (Impuesto Empresarial a Tasa Única — IETU), value added tax (IVA), local taxes on property transfers (ISAI), etc. Article 14-b of the Federal Tax Code allows the application of a tax neutrality regime only to mergers involving companies resident in Mexico.
Meksikon verolain 14 b §:ssä sallitaan neutraalin verojärjestelmän soveltaminen sulautumiin, joihin osallistuvat Meksikossa verovelvolliset yritykset.
As regards the target company’s shareholders, Articles 1 and 179 of the Law on Income Tax stipulate that non-residents are also required to pay this tax on assets acquired by the merging company as a consequence of the merger,
Kohdeyrityksen osakkeenomistajien osalta tuloverolain 1 ja 179 §:ssä vahvistetaan, että muualla verovelvolliset ovat myös velvollisia maksamaan tämän veron omaisuudesta, jonka sulautuva yritys saa sulautuman johdosta.
In Peru, if a cross-border merger could be completed, this would be treated as a sale for tax purposes and any gain would be taxed at 30 % in the dissolved company.
Perussa rajat ylittävää sulautumaa – jos se voitaisiin toteuttaa – kohdeltaisiin verotuksessa samalla tavalla kuin myyntiä, ja purettavan yrityksen saamasta kaikesta voitosta perittäisiin 30 prosentin vero.
The shareholders would pay tax on the profits on liquidation, on the portion that exceeded the par value of the shares plus the additional capital premium.
Osakkeenomistajien olisi maksettava veroa yrityksen purkamisesta saatavan voiton siitä osuudesta, joka ylittää osakkeiden nimellisarvon lisättynä preemiolla.
The merger would also be subject to indirect taxes (basically the General Sales Tax (IGV)) at the rate of 19 % of the transfer value.
Sulautumasta perittäisiin myös välillisiä veroja (lähinnä yleistä myyntiveroa) noin 19 prosenttia myynnin arvosta.
This regime has been specifically confirmed by the Peruvian Tax Administration, on a binding basis, in its Report of 229-2005-SUNAT/2B0000 (28 September 2005),
Tällainen järjestelmä on vahvistettu Perun veroviranomaisen 28.9.2005 antamassa lausunnossa nro 229–2005-SUNAT/2B0000.
Finally, in Venezuela, if the merger could be completed from a commercial viewpoint, it would give rise to applicable Venezuelan taxes for the target company and its shareholders, as reported by the Venezuelan law firm in its report.
Venezuelassa sulautuma – jos se voitaisiin toteuttaa kaupallisesta näkökulmasta – johtaisi venezuelalaisen asianajotoimiston selvityksen mukaan siihen, että niin kohdeyritys kuin sen osakkeenomistajat joutuisivat maksamaan Venezuelassa sovellettavia veroja.
It should also be noted that none of the Double Taxation Treaties signed by Spain include additional specific advantages for cross-border mergers, as compared to other countries’ Double Taxation Treaties based on the OECD Model Convention.
On myös otettava huomioon, että missään Espanjan allekirjoittamassa kaksinkertaista verotusta koskevassa sopimuksessa ei ole erityisiä lisäetuja rajat ylittäville sulautumille, toisin kuin muiden maiden sopimuksissa, joita ne ovat tehneet kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi OECD:n mallisopimuksen perusteella.
However, in addition to further explanations below regarding the Double Taxation Treaties signed between Spain and Argentina and Mexico, some treaties provide for the possibility of charging tax in the State of origin of the transfer (including, for the purposes of this analysis, a transfer that is the consequence of the amortisation of shares in a merger) of significant shareholdings in companies domiciled in that State.
Toisaalta sen lisäksi, mitä selitetään jäljempänä kaksinkertaista verotusta koskevista sopimuksista, jotka Espanja on tehnyt Argentiinan ja Meksikon kanssa, eräissä sopimuksissa annetaan mahdollisuus soveltaa sen valtion veroa, josta siirto tehdään (myös tässä analyysissä silloin kun siirto johtuu sulautuman omistusosuuksien kirjaamisesta kuluksi). Toisin sanoen sen yhtiön, josta merkittävä omistusosuus siirretään, kotipaikka on kyseisessä valtiossa.
In this regard, Spain has departed from the OECD’s general approach to the taxation of capital gains from the sale by a resident of one Contracting State of stocks and shares in companies of another Contracting State (whether or not the sale takes place in the context of a merger).
Tässä suhteessa Espanja on etääntynyt OECD:n yleisestä ehdotuksesta, joka koskee sellaisen voiton verotusta, jonka yhdessä sopimusmaassa verovelvollinen on saanut myytyään omaisuuseriä ja osakkeita toisessa sopimusmaassa olevissa yrityksissä (siitä riippumatta, tapahtuuko myynti sulautuman yhteydessä).
The OECD’s general approach is to assign this tax authority exclusively to the transferor’s State of residence (in this case Spain).
OECD:n yleisen esityksen mukaan vastuu tällaisesta verotuksesta kuuluu ainoastaan myyjän kotivaltiolle (tässä tapauksessa Espanjalle).
However, in accordance with Spain’s Reservations included in the Commentary on Article 13 of the OECD’s Model Convention (point 45), and in accordance with the bilateral agreements concluded, the treaties generally stipulate shared taxation for Spain and the State of residence of the company whose shares are sold (in this case, as a consequence of the amortisation of shares in a merger), in cases in which the shareholding is ‘substantial’ (of the States analysed here, this applies to the Treaties with Argentina, Australia, Chile, India, China, United States and Morocco).
Kuitenkin ottaen huomioon Espanjan varaumat, jotka sisältyvät OECD:n mallisopimuksen 13 artiklaa koskevaan huomautukseen (45 kohta), ja tehdyt kahdenväliset sopimukset, sopimuksissa on tapana jakaa verotus Espanjan ja sen yrityksen kotivaltion, jonka omistusosuuksia myydään (mikä on tässä tapauksessa seurausta omistusosuuksien kirjaamisesta kuluksi sulautumassa), silloin kuin omistusosuus on ”merkittävä” (tutkimuksen kohteena olevista valtioista tätä sovelletaan sopimuksiin, jotka on tehty Argentiinan, Australian, Chilen, Intian, Kiinan, Marokon ja Yhdysvaltojen kanssa).
Nonetheless, in the respective Protocols to the Treaties concluded with two of these countries (specifically, the Protocols to the Treaties signed with Mexico and Argentina), one interpretation is that [1], when the transfer forms part of a cross-border merger between companies of the same group, it is permitted to apply a tax deferral scheme to the capital gains in the State of origin.
Kuitenkin pöytäkirjoja, jotka on liitetty kahden tällaisen maan (Meksikon ja Argentiinan) kanssa tehtyyn sopimukseen, voidaan tulkita niin, että kun siirto on osa rajat ylittävää sulautumaa samaan ryhmään kuuluvien yritysten välillä, pääomatuloon voidaan soveltaa laskennallista verojärjestelmää valtiossa, josta siirto tehdään [1].
In the case of the specific clause in the Protocol to the Double Taxation Treaty signed between Spain and Argentina, the interpretation by law firm of this country, in line with existing doctrine, is that this clause does not allow the application of the Argentinian tax deferral scheme to a cross-border merger of a Spanish and an Argentinian company.
Argentiinalaisen asianajotoimiston tulkinnan ja maassa voimassa olevan oikeuskirjallisuuden mukaan Espanjan ja Argentiinan välisen, kaksinkertaisen verotuksen estävän sopimuksen pöytäkirjassa oleva erityisehto ei salli argentiinalaisen laskennallisen verojärjestelmän soveltamista espanjalaisen ja argentiinalaisen yrityksen rajat ylittävään sulautumaan.
In the case of the clause in the Protocol to the Double Taxation Treaty signed between Spain and Mexico, the law firm of this country also regards as very doubtful the interpretation that the said clause is applicable to a cross-border merger of a Spanish and a Mexican company and, if it were acceptable (which seems unlikely), this circumstance could, in some cases, even result in a tax cost that is higher than the cost to be deferred, since the ‘deferred’ tax would pay the ‘frozen’ taxes irrespective of the existence of actual economic income (and even if the transfer gave rise to a definitive loss).
Myös meksikolainen asianajotoimisto pitää hyvin epäilyttävänä tulkintaa, jonka mukaan kyseistä Espanjan kuningaskunnan ja Meksikon liittovaltion välisen, kaksinkertaisen verotuksen estävän sopimuksen pöytäkirjassa olevaa erityisehtoa sovelletaan espanjalaisen ja meksikolaisen yrityksen rajat ylittävään sulautumaan. Jos sulautuma hyväksyttäisiin (mikä vaikuttaa epätodennäköiseltä), tällainen tilanne voisi joissakin tapauksissa johtaa lykättäviä kustannuksia suurempiin verokustannuksiin, koska ”lykättävällä” verolla maksettaisiin ”jäädytetyt” verot tosiasiallisesta taloudellisesta tuotosta riippumatta (eli myös silloin kun siirto johtaisi lopulta tappioon).
In any case, it must be borne in mind that the above-mentioned Protocols to the Double Taxation Treaties do not affect the indirect taxes applicable to these transactions in each jurisdiction.
Joka tapauksessa on otettava huomioon se, että kaksinkertaisen verotuksen estävien sopimusten pöytäkirjoilla ei ole vaikutusta tällaisiin siirtoihin sovellettavaiin välillisiin veroihin kaikilla oikeudenkäyttöalueilla.
Finally, as evidence of the fact that the above-mentioned tax, legal and de facto obstacles are real, it should be noted that, in general, as described in the different reports on the countries analysed, there have been no cross-border mergers in those jurisdictions.
Lopuksi todisteena siitä, että edellä mainitut verotukselliset, oikeudelliset ja tosiasialliset esteet ovat todellisia, on huomattava, että yleisesti ottaen tutkimuksen kohteena olevia maita koskevien selvitysten mukaan yhtään rajat ylittävää sulautumaa ei ole tehty näillä oikeudenkäyttöalueilla. […]
This interpretation is questionable since these clauses refer rather to mergers involving companies resident in one Contracting State that own assets in the other Contracting State and which, if the clauses did not exist, would be taxed in that State, whereas, by contrast, the taxes in the State of residence would be deferred under a tax deferral regime.
Tämä tulkinta on kyseenalainen, koska näissä sopimusehdoissa viitataan pikemminkin sellaisten yritysten sulautumaan, joiden kotivaltio on yksi sopimusvaltio mutta joka omistaa osakkeita toisessa sopimusvaltiossa, jolloin jos näitä sopimusehtoja ei olisi, niitä verotettaisiin kyseisessä valtiossa, kun taas kotivaltiossa verot siirrettäisiin laskennallisen verojärjestelmän mukaisesti.
Article 12(5) TRLIS, within Article 12 TRLIS ‘Value adjustments: loss of value of assets’, entered into force on 1 January 2002.
TRLIS-säädöksen 12 §:n (”Arvon korjaus: omaisuuserien arvon menetys”) 5 momentti tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002.
It essentially provides that a company which is taxable in Spain may deduct from its taxable income the financial goodwill deriving from the acquisition of a shareholding of at least 5 % of a foreign company, in yearly instalments, over not less than the 20 years following the acquisition.
Sen keskeinen sisältö on se, että Espanjassa verovelvollinen yritys voi vähentää verotettavasta tulostaan vähintään viiden prosentin omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisessa yrityksessä johtuvan rahallisen liikearvon vuosierinä vähintään 20 vuoden kuluessa hankinnasta.
These descriptions have to be read more broadly in the context of the following statement by the Spanish authorities [28]: ‘the Spanish tax system thus provides for different tax schemes, as in the case of shareholding acquisitions in foreign companies compared with acquisitions in Spanish companies (impossible to undertake merger operations, risk assumption, etc.), in order to achieve the tax neutrality sought by the Spanish domestic legislation and EU law itself and also in order to ensure that the Spanish tax system is consistent and efficient’. According to those authorities and the 30 interested parties, the barriers described in the reports make business combinations between companies from different Member States impossible.
Tästä syystä kiistanalaisella toimenpiteellä pyritään poistamaan tällaisten Espanjasta riippumattomien esteiden kielteinen vaikutus.
There is a clear parallel between the case at hand and the circumstances which led to the Court of Justice judgment of 15 July 2004 [36].
Tässä asiassa ja olosuhteissa, joiden perusteella yhteisöjen tuomioistuin (nykyisin unionin tuomioistuin) antoi tuomion [36]15 päivänä heinäkuuta 2004, on selviä yhtäläisyyksiä.
Despite the arguments put forward by the Spanish authorities that the contested measure in the latter case is not selective because Article 37 TRLIS applies to all Spanish undertakings that invest internationally, the Court concluded that the measure constituted State aid since it was limited to one category of undertakings, namely undertakings making certain international investments.
Huolimatta Espanjan viranomaisten tässä viimeksi mainitussa asiassa esittämistä väitteistä, joiden mukaan kiistanalainen toimenpide ei ole valikoiva, koska TRLIS-säädöksen 37 §:ää sovelletaan kaikkiin espanjalaisiin yrityksiin, jotka tekevät kansainvälisiä investointeja, tuomioistuin katsoi, että toimenpide on valtiontukea, koska se koskee ainoastaan tietynlaisia yrityksiä eli tietyntyyppisiä kansainvälisiä investointeja tekeviä yrityksiä.