natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See the judgments of the Court of Justice in Case 78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595 and Case 47/69 French textiles [1970] ECR 487.
Ks. yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-78/76, Steinike & Weinlig, antama tuomio, Kok. 1977, s. 595, ja asiassa C-47/69, Ranskan tekstiiliala, antama tuomio, Kok. 1970, s. 487.
Judgment of the Court of Justice in Case C-345/02 Pearle and Others [2004] ECR I-7139.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-345/02, Pearle ym., 15.7.2004 antama tuomio, Kok. 2004. s. I-7139.
Judgment of the Court of First Instance in Case T-136/05 Earl Salvat v Commission [2007] ECR II-4063, paragraphs 137–165.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-136/05, Earl Salvat v. komissio, antama tuomio, Kok. 2007, s. II-4063, 137–165 kohta.
Judgment of the Court of Justice in Case 57/86 Greece v Commission [1988] ECR 2855, paragraph 12; PreussenElektra, cited above; judgment of the Court of Justice in Case C-126/01 Gemo [2003] ECR I-13769, paragraph 23.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-57/86, Kreikka v. komissio, antama tuomio, Kok. 1988, s. I-2855, 12 kohta; PreussenElektra, ks. ed.; yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-126/01, Gemo, antama ennakkoratkaisu, Kok. 2003, s. I-13769, 23 kohta.
Judgments in Stardust Marine, cited above; Pearle, cited above; and Earl Salvat, cited above.
Tuomiot asioissa Stardust, ks. edellä, Pearle, ks. edellä, ja Earl Salvat, ks. edellä.
Judgment of the Court of Justice in Case C-206/06 Essent Netwerk Noord v Aluminium Delfzijl [2008] ECR I-5497, paragraphs 69 and 70.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-206/06, Essent Netwerk Noord v. Aluminium Delfzijl, 17.7.2008 antama tuomio, ei vielä julkaistu, 69 ja 70 kohta.
Commission Decision C(2004) 4333 of 1 December 2004, Case No N 490/2000 Italy — stranded costs of the electricity sector.
Komission päätös K(2004) 4333, tehty 1 päivänä joulukuuta 2004, asia N 490/2000 – Italia – Hukkakustannukset sähkösektorilla.
Judgment in Case T-25/07 Iride [2009] ECR II-245, paragraph 39.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-25/07, Iride, 11.2.2009 antama tuomio, Kok. 2009, s. II-00245, 39 kohta.
Iride, cited above, paragraph 28.
Ks. ed. alaviite, 28 kohta.
See the judgments of the Court of Justice in Case 303/88 Italy v Commission [1988] ECR 1433 and Case 47/69 France v Commission [1970] ECR 4393; see also the judgment of the Court of First Instance in Case T-351/02 Deutsche Bahn v Commission [2006] ECR II-1047.
Ks. yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-303/88, Italia v. komissio, antama tuomio, Kok. 1988, s. I-1433, sekä sen asiassa C-47/69, Ranska v. komissio, Kok. 1970, s. 4393 antama tuomio. Katso myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-351/02, Deutsche Bahn v. komissio, antama tuomio, Kok. 2006, s. II-1047.
Judgments of the Court of Justice in Case 102/87 France v Commission [1988] ECR 4067, paragraph 19, and Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 26.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-102/87, Ranska v. komissio, antama tuomio, Kok. 1988, s. I-4067, 19 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-305/89 Italia v. komissio, antama tuomio, Kok. 1991, s. I-1603, 26 kohta.
See, for example, the Commission decisions to open proceedings in respect of regulated electricity tariffs in France (Case C 17/07, Commission decision C/2007/2392 of 13 June 2007, OJ C 164, 18.7.2007, p. 9) and in Spain (Case C 3/07, Commission decision C/2007/123/3 of 24 January 2007, OJ C 43, 27.2.2007, p. 9).
Ks. esimerkiksi komission menettelyn aloittamista koskevat päätökset säännellyistä tariffeista Ranskassa (asia C 17/07, komission päätös K(2007) 2392, tehty 13 päivänä kesäkuuta 2007, EUVL C 164, 18.7.2007, s. 9) ja säännellyistä tariffeista Espanjassa (asia C 3/07, komission päätös K(2007) 123, tehty 24 päivänä tammikuuta 2007, EUVL C 43, 27.2.2007, s. 9).
Judgment of the Court of Justice in Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, paragraphs 32 and 33; judgments of the Court of First Instance in Case T-214/95 Vlaams Gewest v Commission [1998] ECR II-717, paragraph 67; and Joined Cases T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 to 607/97, T-1/98, T-3/98 to T-6/98 and T-23/98 Alzetta and Others v Commission [2000] ECR II-2319, paragraph 79.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-301/87, Ranska v. komissio, antama tuomio, Kok. 1990, s. I-307, 32 ja 33 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-214/95, Vlaamse Gewest v. komissio, antama tuomio, Kok. 1998, s. II-717, 67 kohta, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Alzetta v. komissio antama tuomio, Kok. 2000, s. II-2319, 79 kohta.
See, for example, the judgments of the Court of Justice in Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 11, and in Joined Cases C-393/04 and C-41/05 Air Liquide Industries v Ville de Seraing and Province de Liège [2006] ECR I-5293.
Ks. esimerkiksi yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 730/79, Philip Morris v. komissio, antama tuomio, Kok. 1980, s. 2671, 11 kohta, ja yhdistetyissä asioissa C-393/04 ja C-41/05, Air Liquide Industries v. Ville de Seraing ja Province de Liége, antamat tuomiot, Kok. 2006, s. I-5293.
The second sentence of Article 1(b)(v) of the Regulation reads: ‘Where certain measures become aid following the liberalisation of an activity by Community law, such measures shall not be considered as existing aid after the date fixed for liberalisation’.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan v alakohdan toisessa virkkeessä todetaan: ”Jos tietyt toimenpiteet muuttuvat tuiksi sen jälkeen, kun tietty toiminta on vapautettu kilpailulle yhteisön lainsäädännössä, näitä toimenpiteitä ei kilpailun vapauttamiselle vahvistetun ajankohdan jälkeen pidetä voimassa olevana tukena.”
ECR I-3891; see also Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, paragraph 50.
Kok. 1990, s. I-3891; asia C-301/87, Ranska v. komissio, Kok. 1990, s. I-307, 50 kohta.
OJ C 37, 3.2.2001, p. 3 and OJ C 82, 1.4.2008, p. 1.
EYVL C 37, 3.2.2001, s. 3, ja EUVL C 82, 1.4.2008, s. 1.
Source: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale, May 2005.
Lähde: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale, toukokuu 2005.
Sardinia was connected to mainland Italy via an obsolete 270 MWh interconnector known as SACOI.
Sardinian yhdisti Italian mannermaahan vanhentunut 270 MWh:n liittymä (SACOI).
In 2009 the first section of a new interconnection cable, SAPEI, became operational.
Uuden yhteyskaapelin (SAPEI) ensimmäinen osuus otettiin käyttöön vuonna 2009.
Communication from the Commission — Inquiry pursuant to Article 17 of Regulation (EC) No 1/2003 into the European gas and electricity sectors (Final Report), SEC(2006) 1724, COM(2006) 851 final.
Energia-alan tutkinta – komission tiedonanto ”Asetuksen (EY) N:o 1/2003 17 artiklaan perustuva Euroopan kaasu- ja sähköalan tutkinta (Loppuraportti)”, SEC(2006) 1724 / KOM(2006) 851 lopullinen.
The HHI index in Sardinia varies between 3000 and 3500.
HHI-indeksi on Sardiniassa 3000–3500.
In the South zone, however, the HHI is higher.
Italian eteläosassa HHI on kuitenkin vielä korkeampi.
In Sardinia, E.ON can set the price for 67 % of the hours, and ENEL for 29 % of the hours.
Sardiniassa E.ON voi määrätä hinnan 67 prosentille tunneista, ENEL 29 prosentille tunneista.
In the MacroSud region, ENEL is price-setting for 100 % of the hours.
Kuitenkin MacroSudin alueella ENEL määrittää hinnan kaikille tunneille.
For example, in 2007 the average wholesale price in Italy (for baseload power on the day-ahead market) on IPEX (Italy’s electricity exchange) was EUR 70,99 per MWh, compared with EUR 37,97 on Germany’s EEX exchange and EUR 40,78 on France’s Powernext exchange.
Esimerkiksi vuonna 2007 IPEX:ssä (Italian sähköpörssi) kirjattu keskimääräinen bruttohinta (voimassa peruskuorman osalta päivämarkkinoilla) oli 70,99 euroa MWh, kun se oli Saksan EEX-pörssissä 37,97 euroa ja Ranskan Powernext-pörssissä 40,78 euroa.
2008 Report of the AEEG, based on data from the exchange manager, GME.
Vuotta 2008 koskeva AEEG:n raportti, joka perustuu sähkömarkkinoiden hallinnoijan (Gestore del Mercato Elettrico, GME) toimittamiin tietoihin.
Commission Decision C(2002) 3715 of 16 October 2002, Region of Sardinia: measures to reduce the energy costs of small and medium-sized enterprises (OJ C 132, 4.6.2002, p. 6).
Komission päätös K(2002) 3715, tehty 16 päivänä lokakuuta 2002, toimenpiteet pienten ja keskisuurten yritysten energiakustannusten pienentämiseksi (EYVL L 132, 4.6.2002, s. 6).
At the time of writing (December 2010), the SAPEI cable is partly operational, whereas the GALSI pipeline is not expected to come on stream before 2014.
Tämän asiakirjan laatimisen aikaan (joulukuussa 2010) SAPEI-kaapeli on osittain käytössä, mutta GALSI-kaasuputki arvioidaan otettavan käyttöön aikaisintaan vuonna 2014.
It should be noted that variations in market prices are not correlated only with variations in fuel prices.
On huomattava, ettei markkinahintojen vaihtelu liity ainoastaan polttoaineen hintojen vaihteluun.
Other factors are liable to push up market prices: in the specific context of Sardinia, these may include the market power of incumbent operators, imbalances between supply and demand, or interconnection problems.
Myös muut tekijät saattavat nostaa hintoja markkinoilla: Sardinian tapauksessa tällaisia tekijöitä voivat olla perinteisten toimijoiden markkinavoima, tarjonnan ja kysynnän epätasapaino ja ongelmat siirtoyhteyksissä.
The Italian method does not ensure that over time the actual amount of aid will decrease, or even remain stable.
Italian menetelmällä ei taata, että tuen tosiasiallinen määrä vähenee tai edes säilyy muuttumattomana.
In particular, even in the event of an increase in average EU prices smaller than 4 %, the tariff advantage would still increase in absolute terms.
Myös silloin, kun EU:n keskihinnat nousisivat vuosittain alle 4 prosenttia, tariffeihin sisältyvä etu lisääntyisi absoluuttisesti.
The Alumina case, Decision 2006/323/CE of 7 December 2005.
Asia Allumina, päätös 2006/323/EY, 7. joulukuuta 2005.
Commission Decision of 20 November 2007 on the State aid C 36/A/06 implemented by Italy in favour of ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche, paragraphs 144 and 145.
Komission päätös, tehty 20 päivänä marraskuuta 2007, valtiontuesta C 36/A/06, jota Italia on myöntänyt yrityksille ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche, johdanto-osan 144 ja 145 kappale.
That decision was upheld by the General Court in Cases T-53/08, 62/08, 63/08 and 64/08; an appeal is pending.
Unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T 53/08, 62/08, 63/08 ja 64/08 (muutoksenhaku) 10.7.2010 antama tuomio.
Decision referenced in footnote 3, at paragraph 244.
Kohta 244 (alaviitteess 3 mainittu päätös).
See footnote 31.
Katso alaviite 31.
For example, in its Third Report, in February 2007, the High Level Group states ‘Against this background, the use of incentives, including general purpose subsidies and state aids can be justified as a policy instrument. They may promote responsible social and environmental behaviour, regional cohesion, sustainable development and cultural diversity. However, they should only be used where there is a clear market failure, where subsidies prove to be the appropriate instrument for meeting a well defined common interest objective, and when they do not distort competition or harm the environment … Action is justified when such subsidies undermine other policy objectives such as fighting climate change, the Lisbon Strategy for Jobs and Growth, proper functioning of energy markets, or access to raw materials, without meeting their initial objective’ (http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/policy-integration/high-level-group/reference-material/index_en.htm).
Esimerkiksi helmikuussa 2007 antamassaan kolmannessa raportissa korkean tason työryhmä toteaa, että tässä yhteydessä kannustimien käyttö, mukaan luettuina yleisiin tarkoituksiin tarkoitetut tuet ja valtiontuet, voi olla perusteltua tarkoituksenmukaisena välineenä. [Kyseiset kannustimet] voivat edistää sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavia käytäntöjä, alueellista koheesiota, kestävää kehitystä ja kulttuurien monimuotoisuutta. Niitä olisi kuitenkin käytettävä vain silloin, kun on selvästi kyse markkinoiden toimintapuutteesta, kun tuet ovat asianmukainen väline yhteisen tarkasti määriteltyä etua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi ja kun ne eivät vääristä kilpailua tai aiheuta vahinkoa ympäristölle […]. Toimet ovat perusteltuja silloin, kun kyseiset tuet vaarantavat muut poliittiset tavoitteet, joita ovat esimerkiksi ilmastonmuutoksen torjuminen, työllisyyttä ja kasvua koskeva Lissabonin strategia, energiamarkkinoiden moitteeton toiminta tai raaka-aineiden saatavuus, saavuttamatta alkuperäistä tavoitettaan. (http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf).
Judgments of the Court of Justice in Case C-24/95 Alcan Deutschland [1997] ECR I-1591, paragraphs 25, 30 and 31, and in Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 Demesa and Territorio Histórico de Álava v Commission [2004] ECR I-10609, paragraph 45.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-24/95, Alcan Deutschland, antama tuomio (Kok. 1997, s. I-1591, 25, 30 ja 31 kohta) ja yhdistetyissä asioissa C-183/02 P ja C-187/02, Demesa ja Territorio histórico de Álava v. komissio, antama tuomio (Kok. 2004, s. I-10609, 45 kohta).
Judgment of the Court of Justice in Case C-5/89 Germany v Commission [1990] ECR I-3437, paragraph 16.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-5/89, Saksa v. komissio, antama tuomio (Kok. 1990, s. I-3437, 16 kohta).
Whereas the original Alumix tariff was granted directly by State-owned power supplier ENEL, which was held to be acting as a rational market operator in selling electricity at the Alumix price, the 2004 tariff was subsidised by the State from the proceeds of a parafiscal levy.
Alkuperäisen Alumix-tariffin oli myöntänyt suoraan sähköntuottaja ENEL, valtionyhtiö, jonka katsottiin toimineen järkevän markkinatoimijan tavoin, kun se oli tarjonnut sähköä Alumix-hintaan, mutta vuoden 2004 tariffia tuki valtio veronluonteisella maksulla.
The Italian authorities replied by letters dated 9 February 2004 and 9 June 2004.
Italia vastasi 9 päivänä helmikuuta 2004 ja 9 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyillä kirjeillä.
By letter of 20 September 2004, Italy submitted further information.
Se toimitti lisäselvityksiä 20 päivänä syyskuuta 2004 päivätyssä kirjeessä.
Italy notified the measure to the Commission by letter dated 23 November 2005. By letter dated 28 November 2005, Italy provided additional information.
Italia ilmoitti toimenpiteestä komissiolle 23 päivänä marraskuuta 2005 päivätyllä kirjeellä ja toimitti lisätietoja 28 päivänä marraskuuta 2005 päivätyllä saatekirjeellä.
Article 1 of the 2004 Decree extended ‘the [tariff] treatment laid down in Article 2 of the Decree of the Ministry for Industry, Trade and Crafts of 19 December 1995 (“the Alcoa Decree”] to energy supplies for the production and processing of aluminium, lead, silver and zinc, but only in respect of plants already in existence at the date of entry into force of the present Decree and located on islands with insufficient or no interconnection to the national electricity and gas grids’.
Vuoden 2004 asetuksen 1 §:ssä laajennettiin 19 päivänä joulukuuta 1995 annetun teollisuus-, kauppa- ja käsiteollisuusministeriön asetuksen, jäljempänä ’Alcoa-asetus’, 2 §:ssä säädettyä tariffikohtelua alumiinin, lyijyn, hopean ja sinkin tuotantoa tai käsittelyä varten tarkoitettuihin energiatoimituksiin, kuitenkin ainoastaan laitoksiin, jotka ovat olleet toiminnassa asetuksen tullessa voimaan ja jotka sijaitsevat saarialueilla, joille on ominaista se, ettei niillä ole siirtoyhteyksiä kansallisiin sähkö- ja kaasuverkkoihin tai että nämä yhteydet ovat riittämättömät.
The data provided by Italy shows that Portovesme and Eurallumina received subsidies for electricity consumed between April and October 2004, and ILA received subsidies for electricity consumed between April and September 2004.
Italian toimittamien tietojen mukaan Portovesme ja Eurallumina ovat saaneet avustusta sähkönkulutukseen huhtikuusta lokakuuhun 2004 ja ILA on saanut avustusta sähkönkulutukseen huhtikuusta syyskuuhun 2004.
The total payments made by the Equalisation Fund to these three undertakings under the scheme are set out below (in euro).
Cassa Conguaglion näille kolmelle yritykselle osana järjestelmää suorittamat maksut (euroina) ovat seuraavat:
The Commission observed that the new tariff seemed different from the Alumix tariff, as the Alumix tariff was granted directly by ENEL, the Italian monopolist electricity operator, while the new tariff involved the selective intervention of the State to compensate the difference between the market price agreed by the beneficiaries with their power suppliers and the preferential price fixed in 1996.
Komissio katsoi asiassa, että uusi tariffi näytti poikkeavan Alumix-tariffista, sillä sen oli myöntänyt suoraan Italian monopoliasemassa oleva sähköntuottaja ENEL, kun taas uuteen tariffiin sisältyi valtion valikoivaa tukea, jolla korvattiin tuensaajien omien sähköntoimittajiensa kanssa sopiman markkinahinnan ja vuonna 1996 vahvistetun suosituimmuushinnan välinen erotus.
The Commission concluded that the 2004 Decree did not merely extend to new beneficiaries the scope of an existing measure that did not constitute State aid, but rather introduced a new scheme for the benefit of the three undertakings concerned, with a financial mechanism that was very different from the Alumix tariff.
Komissio katsoi, ettei vuoden 2004 asetuksella, joka ei ollut valtiontukea, otettu voimassa olevan toimenpiteen piiriin uusia tuensaajia, vaan sillä pikemminkin otettiin käyttöön uusi järjestely kyseisten kolmen yrityksen hyväksi uudella rahoitusmekanismilla, joka oli hyvin erilainen kuin Alumix-tariffi.
In any event, Italy contended that the disputed measure should not be viewed as ordinary operating aid.
Italia on joka tapauksessa sitä mieltä, ettei kiistanalainen toimenpide ole tavanomaista toimintatukea.
No impact on trade within the Union
Ei vaikutusta EU:n sisäiseen kauppaan
In 2004, for example, on the basis of the bilateral supply contracts in force at the time and in the absence of the compensatory payments, Portovesme would have paid EUR 63 per MWh [33] and Eurallumina EUR 65,95.
Esimerkiksi vuonna 2004 Portovesme maksoi ilman korvauksia 63 euroa/MWh [33] ja Eurallumina 65,95 euroa/MWh tuolloin voimassa olleiden kahdenvälisten toimitussopimusten perusteella.
These figures were provided by Italy and the beneficiaries themselves, and are therefore not in dispute.
Italia ja kyseiset tuensaajat ovat toimittanet nämä luvut eikä niitä aseteta kyseenalaisiksi.
The Region of Sardinia was eligible for such aid until the end of 2006.
Sardinian alue on ollut tukialue vuoden 2006 loppuun asti.
The Commission has therefore examined whether, during that period, the 2004 and the 2005 tariffs could be authorised under the 1998 Regional Aid Guidelines.
Tämän vuoksi komissio on tarkastellut, voitaisiinko vuoden 2004 tariffit ja vuoden 2005 tariffit hyväksyä vuonna 1998 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen nojalla.
In 2007, the national average price (PUN) was EUR 70,99 per MWh, whereas the average Sardinian zonal price was EUR 75,00 per MWh, down from EUR 80,00 per MWh in 2006 [66].
Vuonna 2007 Italiassa keskihinta oli 70,99 euroa MWh ja Sardiniassa keskihinta oli 75 euroa MWh, kun se vuonna 2006 oli ollut 80 euroa MWh.
In 2008 and 2009, average regional prices in Sardinia continued on an upward trend.
Vuosina 2008 ja 2009 keskihinta nousi Sardiniassa uudelleen.
In the first half of 2009, prices in Sardinia remained constantly above the national average (with an average price of EUR 106,60 per MWh compared with a PUN of EUR 60,50 per MWh).
Vuoden 2009 ensimmäisellä puoliskolla hinnat Sardiniassa olivat jatkuvasti kansallista keskihintaa korkeampia (keskihinta oli 106,60 euroa MWh, kun kansallinen keskihinta oli 60,50 euroa MWh).
In fact, the limited information at the Commission’s disposal suggests the opposite, i.e. that bilateral contract prices increased sharply in Sardinia (see, for example, Eurallumina’s statement that in 2005/2006 it paid a price of EUR 80 per MWh on the free market, up from EUR 65 per MWh in 2004).
Lisäksi komissiolla olevien rajallisten tietojen mukaan vaikuttaa siltä, että päin vastoin kahdenvälisiin sopimuksiin perustuvat hinnat nousivat huomattavasti Sardiniassa (vrt. esimerkiksi Euralluminan selvitys, jonka mukaan se maksoi kaudella 2005–2006 vapailla markkinoilla hinnan 80 euroa/MWh, kun se vuonna 2004 oli maksanut 65 euroa/MWh).
In these circumstances, had the tariffs been implemented, the compensatory payments would have increased over time.
Jos tariffeja olisi sovellettu tällaisissa olosuhteissa, korvaukset olisivat nousseet ajan myötä.
The Commission concludes that the tariffs at issue cannot be considered compatible as regional aid under the 1998 Regional Aid Guidelines.
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, ettei tarkasteltavana olevaa tariffia voida katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi aluetueksi vuoden 1998 suuntaviivojen perusteella.
Since Sardinia ceased to be assisted pursuant to Article 107(3)(a) after December 2006, it is not necessary to examine the compatibility of the aid in the light of the Regional Aid Guidelines for 2007–2013.
Koska Sardinia ei ole enää vuoden 2006 jälkeen ollut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen tukialue, tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille ei ole tarpeen tutkia vuosien 2007–2013 alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella.
In particular, no expectation that the tariffs would not constitute State aid could have arisen as a result of the 1996 Alumix decision.
Erityisesti vuoden 1996 Alumix-päätös ei ole voinut luoda odotuksia, joiden mukaan tariffit eivät olisi valtiontukea.
As indicated in the 2004 opening decision (see recital 37) the tariff that served as a blueprint for the disputed 2004 tariffs was not the original Alumix arrangement, which the Commission found did not constitute aid in 1996, but an entirely new measure, which had been substantially modified (in particular as regards its financing mechanism) [78] and extended in time by the Italian authorities.
Kuten vuoden 2004 menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä todettiin (ks. johdanto-osan 37 kappale), vuoden 2004 tariffin mallina ollut tariffi ei ollut alkuperäinen Alumix-järjestely, josta komissio oli vuonna 1996 todennut, ettei se ollut valtiontukea. Sen sijaan tariffi oli kokonaan uusi toimenpide, jota oli muutettu merkittävästi (erityisesti rahoitusjärjestelyn [78] osalta) ja jonka voimassaoloa Italian viranomaiset olivat tuolloin jatkaneet.
Letter from the AEEG to the Ministry for Production Activities dated 17 December 2004.
AEEG:n elinkeinoministeriölle lähettämä, 17 päivänä joulukuuta 2004 päivätty kirje.
According to the information available, however, the 2004 Decree has not been formally repealed by the Italian authorities.
Saatavilla olevien tietojen mukaan Italian viranomaiset eivät kuitenkaan ole virallisesti kumonneet vuoden 2004 asetusta.
Italy had estimated that these infrastructures would be completed in 2007.
Italia arvioi, että nämä infrastruktuurit saadaan valmiiksi vuonna 2007.
In the context of Cases C 13/2006 and C 36b/2006 Italy put back the expected date to 2010.
Se kuitenkin lykkäsi asioiden C 13/2006 ja C 36/b/2006 yhteydessä arvioitua valmistumisajankohtaa vuoteen 2010.
At the time of the adoption of this decision, the GALSI pipeline has not been built (it is expected to be commissioned in 2014), and the SAPEI cable is only partly operational.
Tämän päätöksen hyväksymisen aikaan GALSI-kaasuputkea ei vielä ollut rakennettu (arvioitu käyttöönottoajankohta on vuosi 2014) ja SAPEI-kaapeli oli vasta osittain käytössä).