natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 5 of the Gaming Act defines online gambling as ‘gambling entered into between a player and a gambling provider using remote communication’.
Rahapelilain 5 §:ssä sähköisen pelaamisen määritellään tarkoittavan ”pelaajan ja rahapelipalvelujen tarjoajan välistä pelaamista etäyhteyttä käyttäen”.
The same provision defines land-based gambling as ‘gambling that is entered into by a player and a gambling supplier, or the suppliers’ agent, meeting physically’.
Samassa säännöksessä fyysisen rahapelin määritellään tarkoittavan ”pelaajan ja rahapelipalvelujen tarjoajan tai sen edustajan välistä peliä, jossa osapuolet kohtaavat fyysisesti”.
Betting services are defined as ‘activities where a participant has a chance of winning a prize and where a bet is placed on the result of a future event or the occurrence of a future event’.
Vedonlyöntipalvelujen määritellään tarkoittavan ”toimintaa, jossa osallistujalla on mahdollisuus voittaa palkinto ja jossa lyödään vetoa tulevan tapahtuman tuloksesta tai tulevan tapahtuman tapahtumisesta”.
Under the terms of Articles 2-17 of the Gaming Duties Act, the games subject to duty are (i) lotteries, including class lotteries and non-profit lotteries, (ii) betting, including local pool betting, (iii) land-based casinos, (iv) online casinos, (v) gaming machines offering cash winnings in amusement arcades or restaurants, and (vi) games without stakes.
Rahapeliverolain 2–17 §:n mukaan veronalaisia pelejä ovat i) arpajaiset, mukaan luettuna klasselotteriet-pelit ja yleishyödylliset arpajaiset, ii) vedonlyönti, mukaan luettuna paikallinen ryhmävedonlyönti, iii) fyysiset kasinot, iv) sähköiset kasinot, v) käteisvoittoja maksavat pelikoneet pelisaleissa tai anniskeluravintoloissa, baareissa jne. sekä vi) panoksettomat pelit.
The Gaming Duties Act sets different tax rates, depending on whether the games are provided in online casinos or in land-based casinos.
Rahapeliverolaissa vahvistetaan erilaisia verokantoja sen mukaan, tarjotaanko pelipalveluja sähköisissä kasinoissa vai fyysisissä kasinoissa.
Under Article 10 of the Gaming Duties Act, holders of a licence to provide games in land-based casinos are subject to a basic charge of 45 per cent of their gross gaming revenues (‘GGR’ — stakes minus winnings), less the value of the tokens in the tronc, and an additional charge of 30 per cent for GGR (less the value of the tokens in the tronc) which exceeds DKK 4 million (calculated on a monthly basis) [8].
Rahapeliverolain 10 §:n mukaan toimijoilta, joilla on lupa tarjota pelipalveluja fyysisissä kasinoissa, veloitetaan perusmaksuna 45 prosenttia niiden bruttopelituloista (jäljempänä ’bruttopelitulot’, joilla tarkoitetaan panoksia, joista on vähennetty voitot), joista vähennetään pelipöydän hoitajien juomarahalaatikossa olevien rahakkeiden arvo, ja lisämaksuna 30 prosenttia neljän miljoonan Tanskan kruunun rajan ylittävistä (kuukausittain lasketuista) bruttopelituloista (joista on vähennetty pelipöydän hoitajien juomarahalaatikossa olevien rahakkeiden arvo) [8].
Under Article 11 of the Gaming Duties Act, holders of a licence to provide games in an online casino are subject to a charge of 20 per cent of their GGR.
Rahapeliverolain 11 §:n mukaan toimijoilta, joilla on lupa tarjota rahapelipalveluja sähköisessä kasinossa, peritään maksu, joka on 20 prosenttia niiden bruttopelituloista.
Holders of a licence to provide gaming machines offering cash winnings (slot machines) in amusement arcades and restaurants are subject to a charge of 41 per cent of their GGR.
Toimijoilta, joilla on lupa tarjota käyttöön käteisvoittoja maksavia pelikoneita (kolikoilla toimivia peliautomaatteja) pelihalleissa, anniskeluravintoloissa, baareissa jne., peritään maksu, joka on 41 prosenttia niiden bruttopelituloista.
An additional 30 per cent is paid on gaming machines in public houses, bars, etc. for GGR exceeding DKK 30000, and on gaming machines in amusement arcades for GGR exceeding DKK 250000 [9].
Anniskeluravintoloissa, baareissa jne. olevien pelikoneiden kohdalla peritään 30000 Tanskan kruunua ylittävistä bruttopelituloista ja pelihallien pelikoneiden kohdalla 250000 Tanskan kruunua ylittävistä bruttopelituloista lisämaksu, jonka suuruus on 30 prosenttia [9].
With regard to the licence fees, the Gaming Act provides that anyone applying for a licence to offer betting or online casino games is liable to a fee of DKK 250000 (DKK 350000 if they apply for both betting and online casino games) and a yearly licence fee ranging from DKK 50000 up to DKK 1500000 depending on the gaming revenues.
Lupamaksuista rahapelilaissa säädetään, että jokainen, joka hakee toimilupaa vedonlyöntipalvelujen tai sähköisten kasinopelipalvelujen tarjoamiseen, on velvollinen maksamaan maksun, joka on 250000 Tanskan kruunua (350000 Tanskan kruunua, jos toimija hakee toimilupaa sekä vedonlyöntipalvelujen että sähköisten kasinopelipalvelujen tarjoamiseen), sekä vuotuisen lupamaksun, joka vaihtelee 50000:sta Tanskan kruunusta jopa 1500000:een Tanskan kruunuun pelitulojen mukaan.
The Gaming Act requires online gambling providers either to be established in Denmark, or if they are residents of another EU or EEA Member State, to nominate an approved representative (Article 27).
Rahapelilaissa vaaditaan, että sähköisten rahapelipalvelujen tarjoajan kotipaikan on oltava Tanskassa tai, jos sen kotipaikka on muussa EU:n tai ETA:n jäsenvaltiossa, sen on nimitettävä valtuutettu edustaja (27 §).
The Commission opened the formal investigation procedure laid down in Article 108(2) of the TFEU in respect of the measure at issue on the grounds that it might entail State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komissio käynnisti SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa vahvistetun muodollisen tutkintamenettelyn nyt tarkasteltavasta toimenpiteestä sillä perusteella, että siihen voisi liittyä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
In particular, the Commission considered that the measure could be regarded as selective in the light of case law.
Komissio katsoi erityisesti, että oikeuskäytännön valossa kyseistä toimenpidettä voitaisiin pitää valikoivana.
Given the nature of the games offered online and in land-based establishments, the social experience provided by gaming of both types, and the socioeconomic profiles of the consumers, the Commission had doubts as to whether the differences between online and land-based gambling were substantial enough to consider them not to be comparable in law and in fact for the purposes of their tax treatment under the Gaming Duties Act.
Komissio suhtautui sähköisten rahapelien ja fyysisten rahapelien luonteen, kumpaankin pelityyppiin liittyvän sosiaalisen kokemuksen ja kuluttajien sosioekonomisten profiilien perusteella epäilevästi siihen, ovatko sähköisten ja fyysisten rahapelien väliset erot riittävän suuria, jotta niiden pitäisi katsoa olevan rahapeliverolain mukaisen verokohtelun kannalta erilaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa.
Furthermore, at that stage of the procedure, the Commission took the view that should the measure be considered prima facie to be selective, the Danish authorities had failed to establish that the measure could be justified by the logic of the tax system.
Lisäksi komissio katsoi menettelyn tuossa vaiheessa, että jos toimenpidettä pitäisi pitää lähtökohtaisesti valikoivana, Tanskan viranomaiset eivät olleet osoittaneet toimenpiteen olevan verojärjestelmän rakenteen nojalla perusteltu.
In this regard, the Danish authorities argued that the tax rate for online gambling reflected the necessary balance between meeting the aims of the Danish gambling legislation in order to protect players on the one hand, and being able to face the competition from online operators established in other countries with lower tax rates on the other.
Tanskan viranomaiset katsoivat tältä osin, että sähköisten rahapelien verokannalla pyritään saavuttamaan tasapaino kahden tavoitteen välillä, joista ensimmäinen koskee Tanskan rahapelilainsäädännön tavoitteiden saavuttamista pelaajien suojelemiseksi ja toinen puolestaan kykyä kilpailla sellaisten sähköisen toiminnan harjoittajien kanssa, joiden kotipaikka on muissa, alhaisemman verotuksen maissa.
In addition, regarding the reference made by the Danish authorities to the overall objectives pursued by the Gaming Act (see paragraph 8), the Commission took the view that these objectives appeared to be of a general nature and external to the tax system.
Lisäksi komissio katsoi, että Tanskan viranomaisten esiin tuomat rahapelilain yleiset tavoitteet (katso johdanto-osan 8 kappale) olivat yleisluonteisia ja verojärjestelmästä erillisiä tekijöitä.
Since it is established case-law that only intrinsic objectives of the tax system are pertinent, the Commission considered that the Danish authorities had not sufficiently substantiated their claim that the selectivity of the tax measure at issue was required by the logic of the tax system.
Koska vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan olennaisina pidetään vain verojärjestelmän omia tavoitteita, komissio katsoi, etteivät Tanskan viranomaiset olleet todistaneet riittävän hyvin väitettään siitä, että verojärjestelmän rakenne edellytti verotoimenpiteen valikoivuutta.
Moreover, the Commission took the view that the notified Act involved a tax advantage conferred through the use of State resources since foregoing tax revenue gave online gambling operators an advantage in the form of a substantially lower rate of duty.
Lisäksi komissio katsoi, että ilmoitettuun lakiin liittyi valtion varoista myönnetty veroetu, koska verotuloista luopuminen antoi sähköisen rahapelitoiminnan harjoittajille etua huomattavasti alhaisemman verokannan muodossa.
In addition, to the extent that the measure provides a selective economic advantage to online operators operating in Denmark, it could affect trade in the internal market and distort competition.
Lisäksi toimenpide voisi vaikuttaa sisämarkkinoilla käytävään kauppaan ja vääristää kilpailua, koska Tanskassa toimivat sähköisen toiminnan harjoittajat saisivat siitä valikoivaa taloudellista etua.
Finally, the Commission expressed its doubts as to whether the notified measure could fall within the scope of any of the derogations laid down in Article 107(2) and 107(3) TFEU.
Lopuksi komissio totesi suhtautuvansa epäilevästi siihen, voisiko ilmoitettu toimenpide kuulua minkään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistetun poikkeuksen soveltamisalaan.
COMMENTS FROM THE DANISH AUTHORITIES
TANSKAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
By letter dated 14 January 2011, the Danish authorities submitted their comments on Commission’s decision to initiate proceedings.
Tanskan viranomaiset toimittivat 14 päivänä tammikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa komission päätöksestä aloittaa menettely.
Comments regarding the comparability of online and land-based casinos
Huomautukset sähköisten ja fyysisten kasinoiden vertailukelpoisuudesta
The Danish authorities, relying on a list of factual and economic differences between online and land-based gambling set out in their notification, reiterated the view that online gambling should be regarded as an activity that is different from land-based gambling.
Tanskan viranomaiset toistivat katsovansa, että sähköistä rahapelaamista olisi pidettävä fyysisestä pelaamisesta poikkeavana toimintana, vedoten ilmoituksessaan esitettyyn luetteloon sähköisen ja fyysisen rahapelaamisen tosiasiallisista ja taloudellisista eroista.
According to the Danish authorities, the software used in certain electronic games offered in land-based casinos and those used in online casinos is not identical.
Tanskan viranomaisten mukaan tietyissä fyysisten kasinojen sähköisissä rahapeleissä käytetyt ohjelmistot poikkeavat sähköisten kasinojen rahapeleissä käytetyistä ohjelmistoista.
Besides the fact that the platforms and suppliers are not the same, it was argued that there are major differences between these electronic games since the physical presence of gamblers is required in order to play them in land-based casinos.
Sen lisäksi, että pelien alustat ja toimittajat poikkeavat toisistaan, näiden sähköisten pelien välillä väitettiin olevan suuria eroja siksi, että fyysisissä kasinoissa pelaaminen edellyttää pelaajien fyysistä läsnäoloa.
Physical presence entails various costs (e.g. for transportation, entrance fees, cloakroom fees, food or drink) which are not incurred in online gambling.
Fyysisestä läsnäolosta aiheutuu monia kuluja (esimerkiksi matkat, pääsymaksut, vaatesäilömaksut, ruoka tai juoma), joita ei synny pelattaessa sähköisesti.
For the Danish authorities, the fact that a number of Member States prohibit online gambling while allowing land-based gambling services reflected the differences involved in providing the two types of gaming.
Tanskan viranomaiset katsoivat, että se, että monissa jäsenvaltioissa sähköinen rahapelaaminen on kielletty mutta fyysinen rahapelaaminen on sallittu, kertoo näiden pelien tarjoamiseen liittyvistä eroista.
Furthermore, the Danish authorities contended that the Commission had not taken account of the conclusions of its 2006 ‘Study of Gambling Services in the Internal Market of the European Union’ [11], according to which online and land-based casinos should be considered as being distinct markets.
Lisäksi Tanskan viranomaiset väittivät, ettei komissio ollut ottanut huomioon vuonna 2006 tekemänsä tutkimuksen ”Study of Gambling Services in the Internal Market of the European Union” [11] päätelmiä, joiden mukaan sähköisten ja fyysisten kasinoiden olisi katsottava toimivan eri markkinoilla.
The Danish authorities also stressed that the Commission’s assessment focused only on land-based casinos and did not take account of gambling machines (i.e. slot machines, but not roulette, blackjack, poker, etc.) located in land-based restaurants or amusement arcades and gaming halls.
Tanskan viranomaiset korostivat myös, että komission arvioinnissa keskityttiin vain fyysisiin kasinoihin eikä otettu huomioon muun muassa fyysisissä anniskeluravintoloissa ja baareissa sekä pelihalleissa olevia rahapelikoneita (eli kolikoilla toimivia peliautomaatteja, ei kuitenkaan rulettia, blackjackia, pokeria jne.).
Comments regarding prima facie selectivity being justified by the logic of the tax system
Huomautukset siitä, että toimenpiteen lähtökohtainen valikoivuus on verojärjestelmän rakenteen nojalla perusteltu
With regard to the justification for the measures by virtue of the logic of the tax system, the Danish authorities claim that the Commission might have misinterpreted the objective of the notified measure.
Siltä osin kuin kyse on siitä, onko toimenpide perusteltu verojärjestelmän rakenteen nojalla, Tanskan viranomaiset toteavat komission saattaneen tulkita ilmoitetun toimenpiteen tavoitteen väärin.
This measure is not aimed at preserving the international competitiveness of the Danish gaming industry, but rather at pursuing the four objectives set out in the legislation (maintaining gambling at a moderate level; protecting young people or other vulnerable persons from being exploited through games or from developing an addiction of gambling; protecting players by ensuring that games are offered in a fair, responsible, and transparent manner; ensuring public order and preventing gaming being used for criminal purposes).
Toimenpiteen tarkoituksena ei ole suojella Tanskan rahapelialan kansainvälistä kilpailukykyä vaan pyrkiä saavuttamaan neljä lainsäädännössä vahvistettua tavoitetta (rahapelaamisen pitäminen kohtuullisena; nuorten tai muiden heikossa asemassa olevien suojeleminen pelaamiseen liittyvältä hyväksikäytöltä tai peliriippuvuudelta; pelaajien suojeleminen varmistamalla, että rahapelipalvelujen tarjonta on kohtuullista, vastuullista ja avointa; yleisen järjestyksen turvaaminen sekä sen ehkäiseminen, että rahapelejä käytetään rikollisiin tarkoituksiin).
With regard to the different tax rates for online and land-based gambling, the Danish authorities explained that they are confronted with a legislative and regulatory dilemma.
Sähköiseen ja fyysiseen rahapelaamiseen sovellettavia erilaisia verokantoja Tanskan viranomaiset selittivät sillä, että kyseessä on lainsäädäntö- ja sääntelyongelma.
On the one hand, they could no longer maintain the current monopolistic situation and delay liberalisation of the online gambling market.
Yhtäältä ne eivät voi enää säilyttää nykyistä monopolitilannetta ja lykätä sähköisten rahapelien markkinoiden vapauttamista.
On the other hand, providing for a uniform tax level for online and land-based gambling activities would undermine the policy objectives pursued by the government in this field.
Toisaalta yhtenäisen verokannan soveltaminen sähköiseen ja fyysiseen rahapelitoimintaan vaikuttaisi kielteisesti poliittisiin tavoitteisiin, joihin hallitus pyrkii tällä alalla.
In particular, the Danish authorities argued that setting a uniform tax level for all gambling activities would lead to inconsistent solutions, regardless of the tax model opted for.
Tanskan viranomaiset katsoivat erityisesti, että yhtenäisen verokannan soveltaminen kaikkeen rahapelitoimintaan johtaisi epäjohdonmukaisiin ratkaisuihin valitusta veromallista riippumatta.
Opting for a model based on a lower, uniform 20 per cent tax rate would give a strong incentive to gamble in land-based casinos, which would be contrary to the general interest of consumer protection.
Alempaan 20 prosentin yhtenäiseen verokantaan perustuvan mallin valitseminen kannustaisi pelaajia voimakkaasti pelaamaan fyysisissä kasinoissa, mikä olisi ristiriidassa kuluttajien suojelua koskevan yleisen edun kanssa.
Conversely, a model based on a higher uniform tax rate similar to that applied to land-based gambling would dissuade online operators from seeking a licence to provide services from Denmark, thus defeating the liberalisation objectives of the law.
Sen sijaan malli, joka perustuisi korkeampaan yhtenäiseen verokantaan, joka vastaisi fyysiseen rahapelaamiseen sovellettavaa verokantaa, vähentäisi sähköisen toiminnan harjoittajien halukkuutta hakea toimilupaa palvelujen tarjoamiseen Tanskasta käsin, mikä estäisi saavuttamasta lailla tavoitellut vapauttamiseen liittyvät tavoitteet.
This would also be contrary to the general interest of consumer protection since no effective control of online gambling would be possible.
Se olisi myös ristiriidassa kuluttajien suojelua koskevan yleisen edun kanssa, sillä sähköistä rahapelaamista ei voitaisi valvoa tehokkaasti.
In support of their position, the Danish authorities submitted a memorandum from the Ministry of Taxation of 6 March 2010 to the Policy Spokesmen of the political parties of the Danish Parliament concerning the level of duty to be set [12].
Tanskan viranomaiset toimittivat kantansa tueksi verotuksesta vastaavan ministeriön 6 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyn, vahvistettavaa verokantaa koskevan muistion Tanskan parlamentin poliittisten puolueiden puolueryhmien päätiedottajille [12].
The memorandum shows that the current differential tax treatment should be regarded as the result of a balancing exercise aimed, on the one hand, at ensuring that the law is upheld, while on the other hand maximising the tax revenue and keeping gambling to a moderate level.
Muistio osoittaa, että nykyisen eriävän verokohtelun olisi katsottava johtuvan pyrkimyksestä tasapainottaa yhtäältä tarve varmistaa lainsäädännön noudattaminen ja toisaalta verotulojen maksimointi ja rahapelaamisen pitäminen kohtuullisena.
In this connection, the Danish authorities considered that international competition and the global nature of the online gambling industry should also be taken into account.
Tanskan viranomaiset katsoivat tältä osin, että huomioon olisi otettava myös kansainvälinen kilpailu sekä sähköisen rahapelitoiminnan globaali luonne.
Furthermore, the Danish authorities argued that the principle laid down by the Court of Justice in the Salzgitter case, according to which the Commission should not compare the notified level of taxation with levels applicable in other Member States in order determine whether the notified measure constitutes State aid [14], does not apply to the notified Act, since the differential tax treatment between land-based and online gambling activities is based exclusively on internal tax considerations.
Lisäksi Tanskan viranomaiset katsoivat, että periaate, jonka unionin tuomioistuin vahvisti asiassa Salzgitter antamassaan tuomiossa ja jonka mukaan komission ei pitäisi määrittää, onko ilmoitettu toimenpide valtiontukea, vertaamalla ilmoitettua verokantaa muissa jäsenvaltioissa sovellettaviin verokantoihin [14], ei liity ilmoitettuun lakiin, koska fyysisen ja sähköisen rahapelitoiminnan eriävä verokohtelu perustuu yksinomaan maan sisäisiin verotusnäkökohtiin.
In particular, the Danish government took no account of the tax rates applicable in other Member States so as to enhance the competitiveness of the Danish gaming industry, but merely sought to strike an appropriate balance with the four aforementioned policy objectives of the notified Act.
Tanskan hallitus ei ottanut muissa jäsenvaltioissa sovellettavia verokantoja huomioon parantaakseen Tanskan rahapelialan kilpailukykyä vaan pyrki ainoastaan saavuttamaan sopivan tasapainon ilmoitetun lain neljän edellä mainitun poliittisen tavoitteen välillä.
Moreover, the Danish authorities argued that the Commission had misinterpreted the Salzgitter case, as it had relied on it not in order to assess the selective nature of the notified measure but in order to examine whether the selectivity of the notified measure could be regarded as justified.
Lisäksi Tanskan viranomaiset totesivat komission tulkinneen asiassa Salzgitter annettua tuomiota väärin, koska komissio ei arvioinut sen perusteella ilmoitetun toimenpiteen valikoivaa luonnetta vaan tutki, voitaisiinko ilmoitetun toimenpiteen valikoivuutta pitää perusteltuna.
For the above reasons, the Danish authorities consider that the notified tax measure, if it were found to be selective, should be regarded as justified by the logic of the tax system.
Edellä mainituista syistä Tanskan viranomaiset katsoivat, että jos ilmoitettu verotoimenpide katsottaisiin valikoivaksi, sitä olisi pidettävä verojärjestelmän rakenteen nojalla perusteltuna.
The Commission received comments from 17 interested third parties, including the complainants: seven of them were associations [15], seven were undertakings [16] and three were Member States [17].
Komissio sai huomautuksia 17 asianomaiselta, myös kantelijoilta: asianomaisista seitsemän oli yhdistyksiä [15], seitsemän yrityksiä [16] ja kolme jäsenvaltioita [17].
Comments from third parties supporting the Danish authorities’ position
Tanskan viranomaisten kantaa tukevat kolmansien osapuolten huomautukset
With regard to the selectivity of the measure, some of the interested parties claim that online and land-based casinos are not in a comparable legal and factual situation because these undertakings do not operate in the same market and, consequently, the tax measure does not depart from the generally applicable tax system.
Toimenpiteen valikoivuudesta jotkin asianomaiset totesivat, että sähköiset ja fyysiset kasinot eivät ole oikeudellisesti ja tosiasiallisesti rinnastettavassa tilanteessa, koska nämä yritykset eivät toimi samoilla markkinoilla, ja että sen vuoksi verotoimenpide ei poikkea yleisesti sovellettavasta verojärjestelmästä.
Hence, the tax measure should not be regarded as selective.
Siksi verotoimenpidettä ei olisi pidettävä valikoivana.
In support of this position, the interested third parties claim that the products offered by land-based and online casinos differ substantially.
Asianomaiset kolmannet osapuolet tukivat kantaansa toteamalla, että fyysisten ja sähköisten kasinojen tarjoamat tuotteet eroavat toisistaan merkittävästi.
The activities offered by land-based casinos constitute a social experience where, unlike online gambling, discussion, appearance, and physical environment are a central part of the gaming experience.
Pelaaminen fyysisessä kasinossa on sosiaalinen kokemus, jossa – toisin kuin sähköisissä rahapeleissä – keskusteleminen, ulkomuoto ja fyysinen ympäristö ovat keskeinen osa pelikokemusta.