natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After 23 October 2008, there was a short period (until 5 November 2008) during which the Dutch State applied EONIA + 50 basis points and EURIBOR + 50 basis points.
Lokakuun 23 päivän 2008 jälkeen oli lyhyt jakso (5 päivään marraskuuta 2008), jonka aikana Alankomaiden valtio sovelsi korkoa eonia + 50 peruspistettä ja euribor + 50 peruspistettä.
During that second period, that arrangement was still for maximum amounts of EUR 5 billion for overnight liquidity and EUR 40 billion for longer-term liquidity.
Tässä toisessa vaiheessa järjestelyn enimmäismäärät olivat vielä 5 miljardia euroa yliyön likviditeettiin ja 40 miljardia euroa pitemmän aikavälin likviditeettiin.
In the period between 5 November 2008 and 1 March 2009, the Dutch State changed the remuneration to EONIA + 25 basis points for overnight loans, EURIBOR + 25 basis points for loans with a maturity [52] of less than 3 months and EURIBOR + 50 basis points for loans with a maturity of more than 3 months [53].
Alankomaiden valtio muutti koron 5 päivästä marraskuuta 20081 päivään maaliskuuta 2009 eonia + 25 peruspisteeksi yliyön lainoilta, euribor + 25 peruspisteeksi lainoilta, joiden laina-aika [52] on alle kolme kuukautta, ja euribor + 50 peruspisteeksi lainoilta, joiden laina-aika on yli kolme kuukautta [53].
After 1 March 2009, the Dutch State developed a two-step system encouraging FBN to reduce its reliance on the State.
Maaliskuun 1 päivän 2009 jälkeen Alankomaiden valtio kehitti kaksivaiheisen järjestelmän, jolla FBN:ää kannustettiin vähentämään riippuvuuttaan valtiosta.
A first tranche of funding (irrespective of the maturity) was made available at EURIBOR + 25 basis points but once that threshold was exceeded, FBN could only get extra liquidity at EURIBOR + 50 basis points [54].
Ensimmäinen rahoitusosuus (laina-ajasta riippumatta) tarjottiin korolla euribor + 25 peruspistettä, mutta kun kynnys ylittyi, FBN sai lisälikviditeettiä korolla euribor + 50 peruspistettä [54].
The amount of the total liquidity facility and the amount of the first threshold were gradually lowered.
Rahoitusvälineen kokonaismäärää ja ensimmäisen kynnyksen määrää alennettiin asteittain.
On 9 July 2009, the Dutch State informed the Commission that FBN had repaid all its short-term loans to the State.
Alankomaiden valtio ilmoitti komissiolle 9 päivänä heinäkuuta 2009, että FBN oli maksanut takaisin valtiolle kaikki lyhytaikaiset lainansa.
The long-term loans novated to the Dutch State (Measure Y2) amounted to EUR 16,1 billion, including EUR 8,15 billion of Tier 2 capital (of which EUR 3 billion upper Tier 2) and EUR 7,95 billion of senior loans.
Pitkän aikavälin lainojen, jotka siirrettiin novaatiolla Alankomaiden valtiolle (toimenpide Y2), määrä oli 16,1 miljardia euroa. Siihen sisältyi 8,15 miljardia euroa Tier 2 -pääomaa (josta 3 miljardia euroa ylempää Tier 2 -pääomaa) ja 7,95 miljardia euroa etuoikeusasemaltaan parempia lainoja.
On 24 December 2008, the Dutch State acquired ABN AMRO N from FBN for EUR 6,5 billion (‘Measure Z’).
Alankomaiden valtio osti 24 päivänä joulukuuta 2008 ABN AMRO N:n FBN:ltä 6,5 miljardilla eurolla (toimenpide Z).
The Dutch State did not pay in cash but paid for the purchase by cancelling EUR 6,5 billion of long-term debt it had obtained in the integrated transactions of 3 October 2008 as part of Measure Y2.
Valtio ei maksanut kauppaa käteisellä vaan peruuttamalla 6,5 miljardin euron pitkäaikaisen velan, jonka se oli saanut 3 päivän lokakuuta 2008 integroiduissa toimenpiteissä osana toimenpidettä Y2.
In other words, the Dutch State waived EUR 6,5 billion of claims towards FBN to pay for ABN AMRO N [55].
Alankomaiden valtio siis mitätöi 6,5 miljardin euron saatavat FBN:ltä maksuna ABN AMRO N:stä [55].
Measures covered by the Decision of 5 February 2010
Toimenpiteet, jotka kuuluvat 5 päivänä helmikuuta 2010 tehdyn päätöksen soveltamisalaan
To bring FBN’s Tier 1 capital in line with regulatory requirements, the Dutch State also converted EUR 1,35 billion of FBN-Tier 2 capital it already owned into Tier 1 capital (‘Measure C’).
Jotta FBN:n Tier 1 -pääoma saataisiin vakavaraisuusvaatimusten tasalle, Alankomaiden valtio lisäksi muunsi 1,35 miljardia euroa FBN:n Tier 2 -pääomasta, jonka se jo omisti, Tier 1 -pääomaksi (toimenpide C).
The Dutch State also paid the other consortium members EUR 740 million in cash (‘Measure D’) as was foreseen in the CSA to settle issues that only emerged in the course of the separation process.
Alankomaiden valtio myös maksoi muille konsortion jäsenille 740 miljoonaa euroa käteistä (toimenpide D) konsortion osakkaiden sopimuksen mukaisesti eriyttämisprosessissa esille tulleiden seikkojen vuoksi.
Finally, the Dutch State also provided a guarantee on cross liabilities resulting from the sale of New HBU (‘Measure E’).
Alankomaiden valtio myös antoi takuut ristikkäisistä vastuista, jotka New HBU:n myynnistä seurasivat (toimenpide E).
Capital relief instrument (Measure A, capital equivalent of EUR 1,7 billion)
Vakavaraisuusvaatimuksen kevennys (toimenpide A, vastaa 1,7 miljardia euroa pääomaa)
To remunerate the credit protection, the Dutch State received an annual fee of 51,5 basis points (calculated as a percentage of the portfolio value in the beginning of each reference period).
Alankomaiden valtio saa myymäänsä luottosuojaa vastaan 51,5 peruspisteen vuosimaksun (joka lasketaan prosenttiosuutena salkun arvosta jokaisen viitekauden alussa).
That fee was calculated using the capital equivalent cost methodology.
Maksu laskettiin käyttäen capital equivalent cost -menetelmää.
The Dutch State determined how much capital ABN AMRO N could free up due to the capital relief instrument (namely EUR 1,7 billion, based on Basel I requirements which were still applied at the time the CRI agreement was implemented) and then it calculated a return of 10 % on that capital relief (namely 10 % on EUR 1,7 billion), which was equivalent to 51,5 basis points of the initial portfolio value of EUR 34,5 billion.
Alankomaiden valtio määritti, paljonko ABN AMRO N voi vapauttaa pääomaa kevennetyn vakavaraisuusvaatimuksen ansiosta (1,7 miljardia euroa niiden Basel I -vaatimusten perusteella, joita sovellettiin vielä silloin, kun vakavaraisuusvaatimuksen kevennystä koskeva sopimus pantiin täytäntöön), ja sitten se laski vakavaraisuusvaatimuksen kevennykselle 10 prosentin tuoton (eli 10 prosenttia 1,7 miljardista eurosta), minkä tuloksena saatiin 51,5 peruspistettä alkuperäisestä 34,5 miljardin euron arvoisesta salkusta.
Each year, ABN AMRO N kept a first loss tranche of 20 basis points (calculated as a percentage of the initial portfolio value).
ABN AMRO N säilytti joka vuosi suuririskisimmän 20 peruspisteen etuoikeusluokan (joka on laskettu prosenttiosuutena alkuperäisen salkun arvosta).
ABN AMRO N kept a vertical slice of 5 % of the remaining risk.
ABN AMRO N säilytti vertikaalisen 5 prosentin osuuden jäljelle jäävästä riskistä.
The pricing of the credit protection instrument would not be adjusted once ABN AMRO N fully adopted Basel II capital requirments, even though the capital relief effect of the CRI would then be substantially smaller.
Luottosuojavälineen hinnoittelua ei mukauteta, kunhan ABN AMRO N on mukautunut täysin Basel II -pääomavaatimuksiin, vaikka vakavaraisuusvaatimuksen kevennyksen vaikutus pääomaan onkin silloin huomattavasti pienempi.
In principle, the CDS-contract had a maturity of 7 years, but ABN AMRO N had call options enabling it to terminate the contract on a number of pre-determined reference dates (for example October 2010, January 2011 and January 2012) [57].
Luottoriskinvaihtoa koskeva sopimus on periaatteessa voimassa seitsemän vuotta, mutta ABN AMRO N:llä oli osto-optioita sopimuksen päättämiseen tiettyinä ennalta määriteltyinä päivinä (esimerkiksi lokakuussa 2010, tammikuussa 2011 ja tammikuussa 2012) [57].
Under the CSA, the three consortium partners had to ensure that ABN AMRO Z remained sufficiently capitalised.
Konsortion kolme jäsentä varmistivat konsortion osakkaiden sopimuksella, että ABN AMRO Z:lla oli jatkuvasti riittävästi pääomaa.
The Dutch State preferred the unconventional CRI-solution over a traditional capital increase since, prior to the separation, it could not ring-fence capital contributions in ABN AMRO Bank.
Alankomaiden valtio valitsi mielummin epätavallisen vakavaraisuusvaatimuksen kevennyksen perinteisen pääomalisäyksen sijasta, koska se ei voinut ennen eriyttämistä erottaa pääomaosuuksia ABN AMRO Bankissa.
In other words, since ABN AMRO N was not a separate legal entity, a capital injection in ABN AMRO Bank could also have benefited the other two consortium members.
Toisien sanoen koska ABN AMRO N ei ollut erillinen oikeushenkilö, pääoman lisäys ABN AMRO Bankiin olisi hyödyttänyt myös kahta muuta konsortion jäsentä.
That course of action could have had severe implications especially in scenarios of increased distress.
Tällä vaihtoehdolla olisi voinut olla vakavia vaikutuksia etenkin rahoituspaineiden kasvaessa.
When the separation took place, ABN AMRO N became a separate legal entity (the new ABN AMRO Bank).
Eriyttämisen tapahduttua ABN AMRO N:stä tuli erillinen oikeushenkilö (uusi ABN AMRO Bank).
The Dutch State continued to bear the responsibility under the CSA to fill the EUR 2,2 billion capital shortage of ABN AMRO Z. The Dutch State decided that ABN AMRO N should use cash from MCS-instruments (namely Measure B3 insofar as it related to the prudential margin of EUR 500 million and EUR 1,2 billion of Measure B5) to inject EUR 1,7 billion in ABN AMRO Z, while it kept the CRI in place in the new ABN AMRO Bank to cover the prudential margin of EUR 500 million and the integration costs of EUR 1,2 billion.
Alankomaiden valtio kantoi edelleen konsortion osakkaiden sopimuksen mukaisen vastuun ABN AMRO Z:n 2,2 miljardin euron pääomavajeen täyttämisestä. Se päätti, että ABN AMRO N:n olisi käytettävä käteistä vaihtoon velvoittavista vaihtovelkakirjoista (eli toimenpiteestä B3 siltä osin kuin se koskee 500 miljoonan euron turvamarginaalia ja 1,2 miljardia euroa toimenpiteestä B5), jotta se voisi rahoittaa ABN AMRO Z:aa 1,7 miljardilla eurolla. Samalla oli tarkoitus säilyttää kevennetty vakavaraisuusvaatimus uuden ABN AMRO Bankin osalta 500 miljoonan euron turvamarginaalin ja 1,2 miljardin euron integrointikulujen kattamiseksi.
Mandatory Convertible Security to cover part of the of ABN AMRO Z capital shortfall (Measure B1, EUR 500 million)
Vaihtoon velvoittava vaihtovelkakirja, jolla katettiin osa ABN AMRO Z:n pääomavajeesta (toimenpide B1, 500 miljoonaa euroa)
Since the CRI did not suffice to cover the entire EUR 2,2 billion capital shortfall of ABN AMRO Z, the Dutch State provided extra capital to ABN AMRO Bank via an MCS.
Koska vakavaraisuusvaatimuksen kevennys ei kattanut ABN AMRO Z:n koko 2,2 miljardin euron pääomavajetta, Alankomaiden valtio tarjosi ABN AMRO Bankille lisäpääomaa vaihtoon velvoittavan vaihtovelkakirjan avulla.
The conversion took place at nominal value [59].
Muuntaminen tapahtui nimellisarvolla [59].
The measure allowed ABN AMRO II (renamed ABN AMRO Bank) to contribute EUR 500 million to ABN AMRO Z.
Toimenpiteen ansiosta ABN AMRO II (uudelta nimeltään ABN AMRO Bank) pystyi rahoittamaan ABN AMRO Z:aa 500 miljoonalla eurolla.
Mandatory Convertible Security to cover separation costs (Measures B2 and B3, EUR 1,08 billion in total)
Vaihtoon velvoittava vaihtovelkakirja eriyttämiskulujen kattamiseen (toimenpiteet B2 ja B3, yhteensä 1,08 miljardia euroa)
In order to cover costs related to the separation of ABN AMRO N from ABN AMRO Bank, the Dutch State subscribed to additional MCS.
Kattaakseen kulut, joita syntyi ABN AMRO N:n eriyttämisestä ABN AMRO Bankista, Alankomaiden valtio laski liikkeeseen uuden vaihtoon velvoittavan vaihtovelkakirjan.
A first tranche of roughly EUR 300 million (Measure B2) was notified in July 2009, with the remainder (namely EUR 780 million) notified in January 2010 (Measure B3).
Ensimmäisestä noin 300 miljoonan euron osasta (toimenpide B2) ilmoitettiin heinäkuussa 2009 ja lopuista 780 miljoonasta eurosta tammikuussa 2010 (toimenpide B3).
The full amount of EUR 1,08 billion (namely Measures B2 and B3 together) was needed to cover the following costs:
Koko 1,08 miljardin euron määrä (eli toimenpiteet B2 ja B3 yhdessä) oli tarpeen seuraavien kulujen kattamiseksi:
EUR 480 million of well-defined separation costs;
480 miljoonaa euroa tarkasti määriteltyjä eriyttämiskuluja
EUR 90 million to set up a money market desk; and
90 miljoonaa euroa rahamarkkinayksikön (”money market desk”) perustamiseen sekä
EUR 500 million to provide for a prudential margin.
500 miljoonaa euroa turvamarginaalia varten.
The Dutch State provided a further breakdown of the separation costs of EUR 480 million. They related to cross liabilities exposure (EUR [0 - 200] million), unwinding of risk allocation letters (EUR [0 - 200] million), repurchase of securitisation notes (EUR [0 - 200] million), the transfer from ABN AMRO R of trading-related market risk of ABN AMRO N customers (EUR [0 - 200] million), discontinuation of capital relief instruments (EUR [0 - 200] million) and sundry separation and unwinding costs (EUR [0 - 300] million).
Alankomaiden valtio toimitti tarkemman laskelman 480 miljoonan euron eriyttämiskuluista: ristikkäiset vastuut [0 – 200] miljoonaa euroa, arvopaperistamiseen liittyvien velkakirjojen takaisinosto [0 – 200] miljoonaa euroa, riskien kohdentamiseksi annettujen takausten purkaminen [0 – 200] miljoonaa euroa, ABN AMRO N:n asiakkaiden kaupankäyntiin liittyvän markkinariskin siirto ABN AMRO R:ltä [0 – 200] miljoonaa euroa, vakavaraisuusvaatimuksen kevennyksen lopettaminen [0 – 200] miljoonaa euroa ja sekalaiset eriyttämiseen ja lakkauttamiseen liittyvät kulut [0 – 300] miljoonaa euroa.
After the separation from its parent company ABN AMRO Bank, ABN AMRO II needed to set up a money market desk on its own, which cost EUR 90 million.
Emoyhtiöstään ABN AMRO Bankista irtaantumisen jälkeen ABN AMRO II:n oli perustettava oma rahamarkkinayksikkönsä, mikä maksoi 90 miljoonaa euroa.
Finally, the Dutch State injected another EUR 500 million in capital to ensure that ABN AMRO N could operate with some margin above the minimum regulatory requirements.
Alankomaiden valtio sijoitti toiset 500 miljoonaa euroa pääomaa varmistaakseen, että ABN AMRO N voi toimia hiukan vähimmäisvaatimuksia kestävämmällä tasolla.
Mandatory Convertible Security to cover capital shortfall due to sale of New HBU (Measure B4, EUR 300 million)
Vaihtoon velvoittava vaihtovelkakirja, jolla katettiin New HBU:n myynnistä johtunut pääomavaje (toimenpide B4, 300 miljoonaa euroa)
FBN and ABN AMRO N could only merge once the concentration issues identified in the Merger Decision were resolved.
FBN ja ABN AMRO N saattoivat sulautua vasta, kun sulautumapäätöksessä todetut markkinoiden keskittymiseen liittyvät ongelmat oli ratkaistu.
Therefore, the Dutch State decided to sell New HBU and IFN to Deutsche Bank.
Tämän vuoksi Alankomaiden valtio päätti myydä New HBU:n ja IFN:n Deutsche Bankille.
That transaction resulted however in an additional capital need of EUR 470 million, which ABN AMRO N could not deal with entirely on its own.
Tästä kaupasta seurasi kuitenkin 470 euron pääoman lisätarve, josta ABN AMRO N ei kyennyt selviytymään yksinään.
The Dutch State decided to help and injected EUR 300 million in the form of MCS [60].
Alankomaiden valtio päätti auttaa sitä ja sijoitti 300 miljoonaa euroa vaihtoon velvoittavan vaihtovelkakirjan muodossa [60].
Mandatory Convertible Security to cover integration costs (Measure B5, EUR 1,2 billion)
Vaihtoon velvoittava vaihtovelkakirja ingroitumiskuluja varten (toimenpide B5, 1,2 miljardia euroa)
To implement the merger, ABN AMRO N and FBN (and after the merger ABN AMRO Group) had to pay for upfront integration costs of EUR 1,2 billion (after tax), related to redundancy costs, the integration of ICT platforms and the restructuring of the branch network.
Sulautuman toteuttamiseksi ABN AMRO N:n ja FBN:n (ja sulautuman tapahduttua ABN AMRO Groupin) oli maksettava alkuvaiheessa 1,2 miljardia euroa (verotuksen jälkeen) integrointikuluja, jotka liittyivät irtisanomiskustannuksiin, tieto- ja viestintäteknisten järjestelmäalustojen integrointiin sekä toimipisteverkon uudistamiseen.
Since ABN AMRO N and FBN were not able to finance those costs themselves, the Dutch State decided to inject capital in the form of MCS [61].
Koska ABN AMRO N ja FBN eivät kyenneet rahoittamaan näitä kuluja itse, Alankomaiden valtio päätti sijoittaa pääomaa vaihtoon velvoittavan vaihtovelkakirjan muodossa [61].
Conversion of FBN Tier 2 hybrid capital into core Tier 1 capital (Measure C, EUR 1,35 billion)
FBN:n hybridin Tier 2 -pääoman muuntaminen Tier 1 -ydinpääomaksi (toimenpide C, 1,35 miljardia euroa)
Payment obligations towards other consortium members (Measure D, EUR 740 million)
Maksuvelvollisuudet muita konsortion jäseniä kohtaan (toimenpide D, 740 miljoonaa euroa)
When the consortium members negotiated the acquisition of ABN AMRO Holding in 2007, they realised that not all facts were already known at the time.
Kun konsortion jäsenet neuvottelivat ABN AMRO Holdingin hankinnasta vuonna 2007, ne havaitsivat, että kaikki tosiseikat eivät olleet tuolloin tiedossa.
Therefore, the CSA contained a number of general principles to settle certain payment obligations, which would only become apparent during the separation process.
Tämän vuoksi konsortion osakkaiden sopimukseen sisällytettiin yleisiä periaatteita tietyistä maksuvelvoitteista, jotka tulisivat esille vasta eriyttämisprosessin yhteydessä.
The exact amounts result from a negotiating process in which the Dutch State (and Fortis SA/NV before it) participated.
Tarkat rahamäärät määräytyivät neuvotteluissa, joihin Alankomaiden valtio (ja sitä ennen Fortis SA/NV) osallistuivat.
The total amount of EUR 740 million relates to:
Yhteensä 740 miljoonan euron määrä liittyy seuraaviin:
Those cash outflows are partly compensated by the fact that the Dutch State received […] from the other consortium members related to stranded costs.
Näitä kassavirtoja korvaa osittain se, että Alankomaiden valtio sai hukkakustannuksiin liittyen […] muilta konsortion jäseniltä.
The balance of the payment obligations in respect of other consortium members (namely EUR 740 million) was paid in cash, in part directly to the other consortium members and in part to ABN AMRO Bank (now RBS NV).
Muille konsortion jäsenille kohdistuvien maksuvelvoitteiden erotus (eli 740 miljoonaa euroa) maksettiin käteisellä osittain suoraan muille konsortion jäsenille ja osittain ABN AMRO Bankille (josta oli tullut RBS NV).
Cross liabilities (Measure E, EUR 950 million)
Ristikkäiset vastuut (toimenpide E, 950 miljoonaa euroa)
Even after the divestment of New HBU, ABN AMRO Bank (now RBS NV) and ABN AMRO II (or its legal successors) will remain liable towards creditors of New HBU if New HBU is unable to meet its obligations towards its own creditors.
Vielä sen jälkeenkin, kun New HBU:sta oli luovuttu, ABN AMRO Bank (nykyinen RBS NV) ja ABN AMRO II (tai sen oikeudellinen seuraaja) ovat vastuussa New HBU:n velkojille, jos New HBU ei kykene täyttämään velvollisuuksiaan velkojiaan kohtaan.
Likewise New HBU will face cross liabilities towards creditors of ABN AMRO Bank and ABN AMRO II.
Myös New HBU:lla on ristikkäisiä vastuita ABN AMRO Bankin ja ABN AMRO II:n velkojia kohtaan.
Since the cross liabilities were rooted in the sale of New HBU which resulted from a decision of ABN AMRO II and its shareholders, it was also their responsibility to find a solution.
Koska ristikkäiset vastuut ovat peräisin New HBU:n myynnistä, joka johtui ABN AMRO II:n ja sen osakkaiden päätöksestä, ratkaisun löytäminen oli myös näiden vastuulla.
The proposed solution implied that the Dutch State and Deutsche Bank (namely the purchaser of New HBU) agreed that new HBU and ABN AMRO II would indemnify each other for those cross liabilities by providing each other collateral, so as to reduce the induced regulatory capital requirements to a desired 20 %.
Ehdotetussa ratkaisussa Alankomaiden valtio ja Deutsche Bank (eli New HBU:n ostaja) sopivat, että New HBU ja ABM AMRO II korvaisivat ristikkäiset vastuut toisilleen tarjoamalla toisilleen vakuudet, joilla pääomavaatimukset saataisiin laskettua toivotulle 20 prosentin tasolle.
As a result of that agreement, ABN AMRO II had to provide collateral to New HBU for an amount up to EUR 950 million (declining over time as underlying liabilities mature) for the liabilities of New HBU towards ABN AMRO II and towards ABN AMRO Bank (now RBS NV).
Tämän sopimuksen seurauksena ABN AMRO II:n oli tarjottava New HBU:lle 950 miljoonan euron vakuudet (joiden määrä pienenee ajan kuluessa, kun lainat erääntyvät) New HBU:n vastuille ABN AMRO II:ta ja ABN AMRO Bankia (nykyään RBS NV:tä) kohtaan.
Since ABN AMRO II did not have the means to provide the collateral needed in respect of the liability towards ABN AMRO Bank (now RBS NV), the State provided a counter-indemnity in the form of a guarantee on the debt of ABN AMRO Bank (now RBS NV).
Koska ABN AMRO II:lla ei ollut varaa vakuuksiin ABN AMRO Bankin (nyt RBS NV:n) vastuita varten, valtio tarjosi vastatakauksen ABN AMRO Bankin (nykyään RBS NV:n) velan takauksen muodossa.
The Dutch State priced that risk as if it was a State guarantee on ABN AMRO Bank (now RBS NV) subordinated debt.
Alankomaiden valtio hinnoitteli tämän riskin kuin se olisi valtion takaus ABN AMRO Bankin (nykyään RBS NV:n) etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa olevalle velalle.
The pricing – based on the European Central Bank (‘ECB’) Recapitalisation Recommendation [64]– was set at 200 basis points plus the median CDS-spread [65].
Hinnaksi, joka perustui Euroopan keskuspankin (EKP) pääomapohjan vahvistamista koskevaan suositukseen [64], vahvistettiin 200 peruspistettä plus luottoriskinvaihtosopimuksen marginaalin mediaani [65].
Table 4 summarises the measures assessed in this Decision.
Taulukossa 4 esitetään tiivistelmä tässä päätöksessä tarkastelluista toimenpiteistä.
More specifically, Measure A was used from that date on for the objectives of Measure B3 (insofar as it concerns the prudential margin) and Measure B5 and vice versa.
Tarkemmin sanoen toimenpidettä A käytettiin siitä lähtien toimenpiteiden B3 (turvamarginaalin osalta) ja B5 tavoitteiden saavuttamiseen ja päinvastoin.
State support measures
Valtion tukitoimenpiteet
Reason
Perustelu
Legal entity to which the measure is granted
Oikeushenkilö, jolle toimenpide on myönnetty
ST funding
Lyhytaik. rahoitus
LT funding
Pitkäaik. rahoitus
FBN (to allow repayment to Fortis Bank SA/NV)
FBN (jotta voi maksaa takaisin Fortis Bank SA/NV:lle)
Acquisition of ABN AMRO N
ABN AMRO N:n hankinta
FBN (purchase price paid by waiving debt)
FBN (ostohinta maksettu mitätöimällä velka)
Capital measures notified in July 2009 and implemented in July/August 2009
Heinäkuussa 2009 ilmoitetut ja heinä-/elokuussa 2009 toteutetut pääomatoimenpiteet
Measure A
Toimenpide A
Capital relief instrument
Vakavaraisuusvaatimuksen kevennys
CDS-protection on a EUR 34,5 billion portfolio (having a capital relief effect of EUR 1,7 billion)
Luottoriskinvaihto – suoja 34,5 mrd euron salkulle (keventää vakavaraisuusvaatimusta 1,7 mrd eurolla)
Filling the capital shortage of ABN AMRO Z
ABN AMRO Z:n pääomavajeen täyttäminen
ABN AMRO Bank (now RBS NV) and moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank) on separation date
ABN AMRO Bank (nyt RBS NV) ja siirretty ABN AMRO II:lle (nyt ABN AMRO Bank) eropäivänä
Measure B1
Toimenpide B1
Measure B2
Toimenpide B2
First tranche of separation costs
erä eriyttämiskuluista
ABN AMRO Bank NV (now RBS NV) and moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank on separation)
ABN AMRO Bank (nyt RBS NV) ja siirretty ABN AMRO II:lle (nyt ABN AMRO Bank) eropäivänä
Additional capital measures notified in January 2010
Tammikuussa 2010 ilmoitetut uudet pääomatoimenpiteet
Measure B3
Toimenpide B3
Second tranche of separation costs and prudential margin of EUR 0,5 billion
erä eriyttämiskuluista ja 0,5 mrd euron turvamarginaali
EUR 967 million paid to ABN AMRO Bank (now RBS NV) and then moved to ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank) on separation, the remainder directly paid to ABN AMRO II
967 milj. euroa maksettiin ABN AMRO Bankille (nyt RBS NV) ja siirrettiin eron yhteydessä ABN AMRO II:lle (nyt ABN AMRO Bank). Loput maksettiin suoraan ABN AMRO II:lle.
Measure B4
Toimenpide B4