natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its judgment of 24 July 2003 [20], the Court of Justice specified the conditions under which a grant to a company responsible for managing services of general economic interest does not constitute State aid: ‘First, the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and those obligations have been clearly defined; second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated have been established beforehand in an objective and transparent manner; third, the compensation does not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations; fourth, where the undertaking which is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.’
Yhteisöjen tuomioistuin on täsmentänyt kyseisessä 24 päivänä heinäkuuta 2003 antamassaan tuomiossa [20] edellytykset, joiden täyttyessä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää tehtävää hoitavalle yritykselle myönnettyä tukea ei voida luokitella valtiontueksi: ”ensinnäkin edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi; toiseksi ne parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi; kolmanneksi korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto; neljänneksi silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei valita julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuu kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto”.
In this particular case, and without it being necessary to consider each of the conditions individually since they are cumulative, the Commission notes that the choice of CELF was not made in the context of a public procurement procedure and that the level of compensation was not determined on the basis of an analysis of the costs incurred by a typical undertaking, well run and adequately provided with production resources.
Koska ehdot ovat kumulatiivisia, niiden kaikkien täyttymistä ei ole tarpeen tarkastella jäljempänä. Komissio totesi, että CELFiä ei valittu julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä eikä korvauksen tasoa määritetty tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle, riittävillä tuotantovälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuu.
In these circumstances, the aid granted to CELF constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, since all the constituent elements of the concept of State aid are present.
Näissä olosuhteissa CELFille myönnettyä tukea voidaan pitää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena, koska se täyttää kaikki artiklassa mainitut ehdot.
And yet the French authorities did not notify the Commission of the measure in question.
Ranskan viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle kyseisestä toimenpiteestä.
The aid was therefore granted in violation of Article 108(3) TFEU, which stipulates that the Commission must be informed of projects aimed at instituting or amending aid in sufficient time to be able to submit its comments.
Tuki on siis myönnetty SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Kohdassa määrätään, että komissiolle on annettava tieto tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa.
The aid was therefore granted unlawfully.
Näin ollen tuki myönnettiin laittomasti.
As the measure in question thus constitutes State aid, it is necessary to assess its compatibility with the internal market.
Koska kyseinen toimenpide on valtiontukea, on syytä tarkastella sen soveltuvuutta sisämarkkinoille.
Assessment of the measure pursuant to Article 107(2) and (3) TFEU
Toimenpiteen arviointi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdan kannalta
The Commission considers that the exemptions listed in Article 107(2) TFEU are not applicable in this case, since the measures in question were clearly not intended to achieve the objectives defined therein.
Komissio katsoo, että tässä tapauksessa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia ei voida soveltaa, koska kyseessä olevan tuen avulla ei ole tarkoitus saavuttaa mainitussa kohdassa määritettyjä tavoitteita.
Nor does the aid satisfy the conditions for the exemption established in Article 107(3)(a) TFEU, since it was not intended to promote the development of the areas that were eligible for this provision.
Tuki ei myöskään täytä edellytyksiä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamiselle, sillä tuella ei ole tarkoitus kehittää niitä alueita, jotka mainitusta säännöksestä voisivat hyötyä.
The exemption provided for in Article 107(3)(b) concerning the promotion of the execution of an important project of common European interest cannot be applied in this case either, since the aid in question was not intended to promote this kind of project.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettua poikkeusta, joka koskee Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämistä, ei voida soveltaa CELFille myönnettyyn tukeen, sillä kyseisellä tuella ei ollut tarkoitus edistää mainitun kaltaista hanketta.
Since the aid was also not intended to remedy a serious disturbance in the French economy, the exemption in the second part of Article 107(3)(b) is not applicable in the case in point.
Tässä tapauksessa ei voida myöskään soveltaa 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan jälkimmäisessä osassa tarkoitettua poikkeusta, koska tuen tarkoituksena ei ole Ranskan taloudessa olevan vakavan häiriön poistaminen.
The Commission must therefore look into the applicability of Article 107(3)(c) and (d) TFEU (former Article 87(3)(c) and (d) EC).
Komission on siis pohdittava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c ja d alakohdan (ent. perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c ja d alakohdat) soveltamisedellytyksiä.
Given the judgment of the Court of First Instance of 15 April 2008, a distinction must be made between the aid granted after the entry into force of the Treaty on European Union (1 November 1993) and that granted before its entry into force, to which the substantive rules in effect during the period in question must be applied.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 15 päivänä huhtikuuta 2008 antama tuomio huomioon ottaen on erotettava sellaisten tukien arviointi, jotka ovat tulleet voimaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulon (1 päivänä marraskuuta 1993) jälkeen, sellaisten tukien arvioinnista, jotka on maksettu ennen sopimuksen voimaantuloa ja joihin olisi pitänyt soveltaa kyseisenä aikana voimassa olleita aineellisia sääntöjä.
To this end, the Commission takes note of the fact that the grant awarded the previous year was paid to CELF at the start of the year, the balance being awarded in the following autumn, after the authorities had examined the provisional budget of the recipient firm and the flows recorded in the first part of the financial year.
Komissio panee merkille, että neljännes edellisenä vuonna myönnetystä tuesta maksettiin seuraavan vuoden alussa ja loput saman vuoden syksynä sen jälkeen, kun viranomaiset olivat tutkineet tuensaajayrityksen alustavan talousarvion sekä varainhoitovuoden alkupuoliskon suhdannemuutokset.
If the amount of aid was not fully utilised, the balance would be deducted from the planned grants for the following year.
Jos tukea ei käytetä kokonaan, käyttämättä jääneet tukivarat vähennetään seuraavan vuoden tuista.
The Commission therefore considers that the aid paid in 1993 should be assessed according to the legal rules applicable prior to the entry into force of the Treaty on European Union.
Näin ollen komissio katsoo, että vuodelle 1993 maksettua tukea on arvioitava niiden oikeussääntöjen mukaan, jotka olivat voimassa ennen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantuloa.
Assessment of the aid pursuant to Article 107(3)(d) TFEU
Arvio tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla
Article 107(3)(d) TFEU (former Article 87(3)(d) EC) states that ‘Aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Union to an extent that is contrary to the common interest may be considered to be compatible with the internal market’.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdassa (ent. perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohta) täsmennetään, että ”sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää […] tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä unionissa yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”.
It is therefore necessary to verify whether the aid paid to CELF between 1994 and the end of 2001 did indeed have a cultural purpose and whether it affected trading conditions and competition in the European Union to an extent that was contrary to the common interest or not.
On siis syytä tarkistaa, oliko tuilla, jotka CELFille maksettiin vuoden 1994 ja vuoden 2001 lopun välisenä aikana, kulttuurinen tavoite, ja muuttivatko kyseiset tuet kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä unionissa yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
Cultural purpose
Kulttuurinen tavoite
In that connection, the Court finds also that the information available to the Commission when it adopted its decision, including the facts contained in the letter from the applicant’s legal adviser of 7 September 1992, was capable of supporting its assessment that that aim was a real and proper one.
Tämän osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa myös, että komission tiedossa päätöksen tekoajankohtana olleet seikat, joihin kuuluivat myös kantajan edustajan 7 päivänä syyskuuta 1992 päivätyssä kirjeessä esittämät tiedot, tukivat komission arviota siitä, pyrittiinkö tuilla todella kyseiseen tavoitteeseen ja oliko tavoite hyväksyttävä.
Accordingly, the Court must conclude that determining the aim of the aids at issue did not pose any particular difficulties for the Commission and that it was not necessary for it to obtain further information in order to accept that their purpose was cultural.’
Sen vuoksi oli todettava, ettei komissiolla ollut erityisiä vaikeuksia arvioida riidanalaisten tukien tavoitteita ja ettei komissio tarvinnut muita tietoja todetakseen, että tavoitteet liittyivät kulttuuriin”.
The French authorities stated that the aid at issue had a cultural purpose consisting of encouraging the distribution of French-language books in non-French-speaking countries.
Ranskan viranomaisten mukaan kyseisillä tuilla oli kulttuurinen tavoite eli sen edistäminen, että ranskankielisiä kirjoja levitetään muihin kuin ranskankielisiin maihin.
It was thus a proactive policy aimed at safeguarding and encouraging cultural diversity at the international level.
Kyse siis oli tietoisesta politiikasta kulttuurisen moninaisuuden säilyttämiseksi ja edistämiseksi kansainvälisesti.
The Commission considers, therefore, that the aid granted to CELF by the French authorities for marketing French-language works did indeed pursue a cultural purpose.
Komissio katsoo, että tuilla, joita Ranskan viranomaiset ovat CELFille maksaneet varmistaakseen ranskankielisten kirjojen levittämisen, on todellakin tällainen kulttuurinen tavoite.
The criterion of affecting trading conditions and competition in the Union to an extent that is contrary to the common interest
Kaupankäynnin ja kilpailun edellytysten muuttaminen unionissa yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla
The Commission must verify whether the measures in question were really necessary and proportional in relation to the cultural policy objective pursued by the French authorities.
Komission on arvioitava, olivatko kyseiset toimenpiteet tarpeellisia ja oikeasuhteisia Ranskan viranomaisten kulttuuripoliittiseen tavoitteeseen nähden.
By way of introduction, it should be recalled that, in line with the above-cited judgment of the Court of First Instance of 28 February 2002, the measures at issue must be considered within the context of the export agency market for French-language books.
On muistettava, että edellä mainitun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn päätöksen mukaisesti kyseisiä toimenpiteitä on arvioitava ranskankielisten kirjojen vientiagenttien markkinoilla.
Firstly, the need for the aid must be questioned.
Ensinnäkin on syytä pohtia tuen tarpeellisuutta.
According to the French authorities, the measures were designed in 1980, by the Ministry of Culture, at a time when certain actors in the industry (Groupe Hachette and Messageries du livre) wanted to quit the export agency market.
Ranskan viranomaisten mukaan kulttuuriministeriö käynnisti toimenpiteen vuonna 1980 siinä vaiheessa, kun tietyt alan toimijat (Hachette-konserni ja Messageries du livre) olivat aikeissa vetäytyä vientiagenttien markkinoilta.
According to the French authorities, the disputed mechanism was introduced to encourage operators to become involved in the market, so that all orders for French-language books from bookshops in non French-speaking areas could be met.
Ranskan viranomaisten mukaan riidanalainen tukijärjestelmä perustettiin kannustamaan kyseisiä toimijoita palaamaan markkinoille, jotta kaikki muilla kuin ranskankielisillä alueilla sijaitsevista kirjakaupoista tulevat ranskankielisten kirjojen tilaukset voitaisiin toteuttaa.
This ensured that French-language books could reach all bookshops, including the very smallest in far distant countries, even if they only needed a few books, and often, moreover, published by different publishers.
Tämä takasi ranskankielisten kirjojen levityksen kaikkialle maailmaan, myös pienimpiin syrjäisissä maissa sijaitseviin kirjakauppoihin, vaikka kirjoja tilattaisiin vain muutamia kappaleita, ja vieläpä eri kustantajilta.
For its part, SIDE indicated that, particularly in the context of the comments it sent following the decision extending the procedure, the aid in question was not necessary.
SIDE puolestaan on ilmoittanut menettelyn laajentamista koskevan päätöksen jälkeen toimittamissaan havainnoissa, että kyseinen tuki ei ollut tarpeellista.
Whilst it is true that some actors had withdrawn from the export agency business in 1980, SIDE recalls that it was precisely at this time that it was itself created to intervene on the market.
Vaikka tietyt vientiagentit lopettivatkin toimintansa vuonna 1980, SIDE muistuttaa, että juuri silloin SIDE itse aloitti toimintansa markkinoilla.
Moreover, SIDE contests the fact that CELF had the specific activity of processing small orders.
Lisäksi SIDE kiistää, että CELFillä olisi erityistehtävä pienten tilausten käsittelyssä.
In particular, SIDE questions the figures provided by the French authorities and considers that data for CELF and SIDE with regard to proportion, each company’s respective turnover, number of invoices and number of order lines were, in fact, quite similar.
SIDE kyseenalaistaa erityisesti Ranskan viranomaisten toimittamat luvut ja katsoo, että CELFin ja SIDEn luvut ovat oikeastaan varsin samankaltaisia mittasuhteiltaan, liikevaihdoltaan sekä tilausten määrän ja laskutuksen osalta.
More broadly, SIDE questions the notion of ‘small orders’ as defined by the French authorities.
SIDE kyseenalaistaa laajemminkin pienten tilausten käsitteen sellaisena kuin Ranskan viranomaiset ovat sen määritelleet.
According to SIDE, this notion is arbitrary as the cost of processing an order does not depend on its amount but on the number of lines.
SIDE katsoo, että käsite on mielivaltainen, koska tilauksen käsittelykustannukset eivät riipu tilauksen loppusummasta vaan siinä olevien kohtien määrästä.
The Commission considers that there is no need to draw a definitive conclusion with regard to the need for the aid since the conditions of need and proportionality are cumulative and it will be concluded in recital (123) that the condition of proportionality is not shown to be fulfilled.
Komissio katsoo, että ei ole tarpeen ratkaista lopullisesti kysymystä tuen tarpeellisuudesta, koska tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevat ehdot ovat kumulatiivisia, ja johdanto-osan 123 kappaleessa todetaan, että oikeasuhteisuutta koskevan ehdon täyttymistä ei näytetä.
Secondly, the Commission considers that the impact on trade within the European Union and distortion of competition caused by the measure are very low, given in particular the amounts in question, the very low substitutability of books in the French language and those of another language, and the considerable gap existing between the volume of French-language books exported to non-French-speaking countries from France, on the one hand, and Belgium and Luxembourg, on the other.
Toiseksi komissio katsoo, että toimenpiteen vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristymiseen on hyvin vähäinen, erityisesti kun otetaan huomioon toimenpiteessä kyseessä olevat summat, ranskankielisten ja muunkielisten kirjojen erittäin heikko keskinäinen korvattavuus sekä se, että Ranskasta muihin kuin ranskankielisiin maihin vietyjen ranskankielisten kirjojen määrä eroaa huomattavasti Belgiasta ja Luxemburgista vietyjen kirjojen määrästä.
More specifically, with regard to the export agency market for books in French, the Commission notes that, as part of their export agency activity, CELF and SIDE distribute books in non-French-speaking countries and territories.
Tarkemmin sanottuna komissio toteaa ranskankielisten kirjojen vientiagenttien markkinoiden osalta, että vientiagentteina toimivat CELF ja SIDE jakelevat kirjoja pääasiassa muualle kuin ranskankielisiin maihin ja alueille.
In French-speaking countries, the local market is covered by large publishers through their subsidiaries or representatives.
Ranskankielisissä maissa suuret kustantajat kattavat paikalliset markkinat tytäryritystensä tai edustajiensa kautta.
The export agency has only a very marginal role, therefore, in the French-speaking markets, which are, however, the main outlets for books in French.
Vientiagenteilla on näin ollen vain hyvin rajallinen asema ranskankielisillä markkinoilla, vaikka ne ovat ranskankielisten kirjojen pääasiallinen markkina-alue.
In the national export agency market for French-language books, there are general agents such as SIDE and CELF and, to a lesser extent, specialist agents who also sell, on a very small scale, directly to end users and who would therefore in some way be in competition with the two general agents, along with a certain number of bookshops servicing orders for foreign bookshops and online booksellers even on an occasional basis, whose activity was, however, relatively low at the time of the measures in question.
Ranskankielisten kirjojen vientiagenttien kansallisilla markkinoilla on yleistä toimintaa harjoittavia vientiagentteja, kuten SIDE ja CELF, ja vähemmässä määrin tietylle alalle erikoistuneita vientiagentteja, jotka myyvät pieniä määriä tuotteita suoraan loppuasiakkaille ja tarjoavat siten vähäpätöisen vastuksen kahdelle suurimmalle yleistä toimintaa harjoittavalle vientiagentille. Lisäksi on tietty määrä kirjakauppoja, jotka ainakin satunnaisesti toteuttavat ulkomaisilta kirjakaupoilta tulevia tilauksia, ja verkkokirjakauppoja, joiden toiminta oli kuitenkin kyseisten toimenpiteiden aikana suhteellisen vähäistä.
In the relevant market, the complainant was therefore the main operator affected by the disputed measures.
Edellä esitetyn perusteella kantaja oli merkityksellisillä markkinoilla pääasiallinen toimija, johon kiistanalaiset toimenpiteet ovat vaikuttaneet.
On the one hand, the French authorities state that the Small Orders Programme was in principle accessible to any firm applying, provided it accepted the conditions on which the aid was granted.
Toisaalta Ranskan viranomaiset vakuuttavat, että periaatteessa pienten tilausten tukiohjelmasta olisi voinut hakea tukea mikä tahansa yritys, joka hyväksyy sen myöntämiseen liittyvät ehdot.
They state that the Ministry of Culture’s rejection of SIDE in 1991 was justified by SIDE’s refusal to submit to the required obligation of transparency in order to benefit from the said aid.
Ranskan viranomaisten mukaan Ranskan kulttuuriministeriö hylkäsi vuonna 1991 SIDEn tukihakemuksen siksi, että yritys itse kieltäytyi tuen myöntämisen edellyttämästä avoimuusvelvoitteesta.
On the other hand, SIDE indicated that the French authorities’ rejection was linked to the fact that it was a private company and not a publishing cooperative.
SIDE puolestaan katsoo, että Ranskan viranomaiset hylkäsivät hakemuksen siksi, että se on yksityinen yritys eikä kustantajien osuuskunta.
Moreover, in 1996, following the annulment of the Commission Decision of 18 May 1993, the Ministry of Culture, wishing to put an end to the proceedings, pointed out to SIDE that the aid scheme for small orders was not by nature reserved for CELF.
Sen jälkeen, kun toukokuun 18 päivänä 1993 tehty komission päätös oli kumottu vuonna 1996, kulttuuriministeriö yritti saada SIDEä vetämään kantelunsa takaisin muistuttamalla tätä siitä, ettei pienten tilausten käsittelyyn tarkoitettua tukijärjestelmää ollut varattu yksin CELFin käyttöön.
By letter dated 3 September 1996, the Ministry offered the company a meeting to examine whether it was able to provide, under the same conditions of transparency, the same services as CELF.
Se ehdotti 3 päivänä syyskuuta 1996 päivätyllä kirjeellä SIDElle neuvottelua sen selvittämiseksi, kykenisikö SIDE täyttämään samat avoimuusehdot ja tarjoamaan samoja palveluja kuin CELF.
During a meeting on 26 September 1996, SIDE executives told the Ministry of Culture that they refused to benefit from a programme whose compatibility with Community law could be called into question by the Commission.
Syyskuun 26 päivänä 1996 pidetyssä neuvottelussa SIDEn johto ilmoitti kulttuuriministeriölle, ettei se halunnut SIDEn osallistuvan ohjelmaan, jonka yhteensopivuuden yhteisön oikeuden kanssa komissio saattaisi myöhemmin kyseenalaistaa.
In any case, the elements mentioned above in recitals (103) et seq. seem to indicate that the impact on trading conditions and competition in the European Union on the part of the measures in question was relatively limited.
Edellä johdanto-osan 101 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esitetyt seikat näyttävät joka tapauksessa viittaavan siihen, että kyseiset toimenpiteet muuttivat kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä Euroopan unionissa suhteellisen vähän.
In order to establish if the measure is proportional, however, the Commission must also compare, thirdly, the amount of aid received with the costs borne by CELF in achieving the purpose pursued by the French authorities.
Sen määrittämiseksi, onko toimenpide oikeasuhteinen, komission on kolmanneksi myös verrattava maksettuja määriä niihin kustannuksiin, jotka CELFille koituivat Ranskan viranomaisten asettamien tavoitteiden saavuttamiseksi.
To this end, the different stages in the orders handling process must be recalled, and on which the different parties agree:
Tässä yhteydessä on syytä palauttaa mieliin tilausten käsittelyn eri vaiheet, joista osapuolet ovat yksimielisiä:
receipt of the bookseller’s order form;
tilauslomakkeen vastaanotto;
encoding of the order;
tilausnumeron kirjaaminen;