natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore if the customer considers that the work carried out by IFP is defective, IFP can never be obliged to repeat the work ad infinitum.
Jos asiakas katsoo, että IFP:n tekemä työ on viallinen, IFP ei missään tapauksessa ole velvollinen tekemään työtä uudelleen rajoittamattomasti.
The relations between Axens and its suppliers and the funding terms on the financial markets
Axensin ja toimittajien väliset suhteet ja rahoitusmarkkinoilla vallitsevat rahoitusehdot
The French authorities deny any relevance to the assertion by UOP that the alleged belief in the existence of unlimited financial resources available to Axens secures it preferential terms from either its suppliers or the financial markets.
Ranskan viranomaiset kiistävät UOP Limited -yhtiön väitteen, jonka mukaan luottamus siihen, että Axensilla on käytettävissään rajoittamattomasti rahoitusvaroja, takaisi sille edulliset ehdot suhteessa toimittajiin ja rahoitusmarkkinoihin.
France says that UOP has not provided the slightest proof in support of this allegation.
Ranskan mukaan UOP Limited ei ole esittänyt minkäänlaisia todisteita väitteensä tueksi.
The French authorities consider that the rule described in recital 84, according to which the subsidiary is not to apply for any guarantee from the parent, is sufficient to invalidate the hypothesis put forward by UOP.
Ranskan viranomaiset katsovat, että edellä 84 kappaleessa kuvattu sääntö, jonka mukaan tytäryritys ei esitä minkäänlaisia takausvaatimuksia emoyhtiölle, riittää mitätöimään UOP Limited -yhtiön esittämän olettamuksen.
Furthermore, as regards Axens’s borrowing terms on the financial markets, and the terms available to Beicip-Franlab and Prosernat, the French authorities point out that they are prepared to give the Commission an undertaking that a clause would be included in writing in the financing contract for every transaction stating that ‘Pursuant to French law (in particular the need for express statutory authority for each guarantee), the present financing transaction shall not enjoy any form of direct or indirect State guarantee’ [69].
Lisäksi Ranskan viranomaiset toteavat Axensin sekä Beicip-Franlabin ja Prosernatin rahoitusmarkkinoilta saamien lainaehtojen osalta, että ne olivat valmiit antamaan komissiolle sitoumuksen siitä, että kaikissa rahoitussopimuksissa mainittaisiin kunkin rahoitusoperaation yhteydessä kirjallisesti seuraavaa: ”Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) tälle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta” [69].
7 ASSESSMENT
TUEN ARVIOINTI
EXISTENCE OF STATE AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) TFEU
SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN VALTIONTUEN OLEMASSAOLO
Article 107(1) TFEU reads: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”
To establish the existence of State aid in the present case it must first be considered whether the EPIC status granted by France to IFP on 7 July 2006 involves the use of State resources (7.1.1) to provide an unlimited public guarantee covering economic activities (7.1.2).
Nyt esillä olevassa asiassa valtiontuen olemassaolon toteamiseksi on ensin tarkasteltava, käytetäänkö toimenpiteeseen, joka koskee Ranskan julkiselle laitokselle IFP:lle 7 päivänä heinäkuuta 2006 myöntämää EPIC-asemaa, valtion varoja (7.1.1) taloudellisen toiminnan kattavan rajoittamattoman julkisen takauksen antamiseksi (7.1.2).
The extent of the cover by the State guarantee and the nature of the activities covered will allow the scope of this decision to be defined (7.1.3), and it will then have to be considered whether the measure in question confers a selective advantage on the IFP group (7.1.4) which may affect trade between Member States (7.1.5).
Sen jälkeen kun valtiontakauksen laajuuden ja takauksella katettavan toiminnan luonteen perusteella on määritelty tämän päätöksen soveltamisala (7.1.3), on tarkasteltava myös, aiheutuuko kyseisestä toimenpiteestä IFP-konsernille valikoivaa etua (7.1.4), joka voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (7.1.5).
USE OF STATE RESOURCES IN THE FORM OF AN UNLIMITED GUARANTEE
VALTION VAROJEN KÄYTTÖ RAJOITTAMATTOMAN TAKAUKSEN MUODOSSA
In view of its particular structure as an economic group for purposes of competition law, it is necessary to assess the potential impact of the unlimited State guarantee arising from the EPIC status of the publicly owned establishment IFP on the whole of the IFP group, i.e. on the publicly owned establishment itself and on its subsidiaries, by proceeding in two stages:
Ottaen huomioon kilpailuoikeudessa tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän erityinen rakenne on tarkasteltava IFP:n EPIC-asemasta johtuvan rajoittamattoman valtiontakauksen mahdollisia vaikutuksia IFP-konsernin kaikkiin yksikköihin, toisin sanoen itse julkiseen laitokseen ja sen tytäryrityksiin, kahdelta näkökannalta:
As regards the publicly owned establishment IFP, the impact of the unlimited guarantee arises directly from its EPIC status: as a legal person governed by public law, IFP is not subject to the ordinary law governing the administration and winding up of firms in difficulty.
Rajoittamattoman takauksen vaikutukset johtuvat suoraan IFP:n EPIC-asemasta: koska IFP on julkisoikeudellinen oikeushenkilö, siihen ei sovelleta yleisen lainsäädännön mukaisia vaikeuksiin joutuneiden yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä.
In the light of this particularity, the parent of the IFP group may carry on economic activities itself, under more advantageous conditions than other market participants not benefiting from comparable protection (7.1.1.1).
Tämän erityispiirteen ansiosta emoyhtiö IFP voisi harjoittaa suoraan taloudellista toimintaansa edullisemmin ehdoin kuin markkinoiden muut toimijat, jotka eivät saa vastaavaa suojaa (7.1.1.1).
As regards the activities carried out directly by the IFP subsidiaries governed by private law, which, for their part, are entirely subject to the ordinary law of bankruptcy, any direct liability of the publicly owned establishment, and therefore of the State, seems impossible.
Kun on kyse IFP-konsernin yksityisoikeudellisista tytäryrityksistä, joihin sovelletaan täysimääräisesti yleistä konkurssilainsäädäntöä, ja niiden suoraan harjoittamasta toiminnasta, näyttää siltä, että julkista laitosta ja siten valtiota ei voida saattaa suoraan vastuuseen.
If a subsidiary’s assets are insufficient, therefore, it has to be considered whether the creditors of Axens, Prosernat and Beicip-Franlab could benefit from an indirect mechanism whereby the parent would be liable for its subsidiaries, equivalent to a guarantee mechanism (7.1.1.2).
Jos oletetaan, että tytäryrityksellä ei ole riittävästi varoja, on tutkittava, voisivatko Axensin, Prosernatin ja Beicip-Franlabin velkojat hyötyä välillisestä mekanismista, joka perustuisi emoyhtiön mahdolliseen vastuuseen tytäryrityksistään ja vastaisi takausmekanismia (7.1.1.2).
Unlimited State guarantee to IFP conferred by its EPIC status
IFP:lle sen EPIC-aseman perusteella myönnetyn rajoittamattoman valtiontakauksen kattavuus
In decision C 56/2007, the Commission concluded [70] that the special factors intrinsically linked to the legal form of La Poste as a publicly owned establishment [71], and in particular the existence of a guarantee ensuring the payment of individual claims and the continued existence of La Poste or its obligations or both, implied that the State performed the role of guarantor of last resort in respect of the economic activities of the publicly owned establishment.
Komissio päätteli edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007 [70], että La Posten julkisen laitoksen asemaan luontaisesti liittyvät erityispiirteet [71] ja erityisesti yksittäisten saatavien takaisinmaksulle ja La Posten ja/tai sen velvollisuuksien olemassaolon jatkumiselle myönnetty takaus merkitsevät, että valtio toimii viime kädessä julkisen laitoksen taloudellisen toiminnan takaajana.
In the present case, the Commission considers that the arguments set out in decision C 56/2007 can essentially be transposed to the EPIC status of the publicly owned establishment IFP, and that IFP also enjoys a special legal position with regard to the payment of its creditors and its continuation in business in the event of insolvency.
Nyt esillä olevassa asiassa komissio katsoo, että edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007 esitetyt väitteet voidaan olennaisilta osiltaan siirtää IFP:n EPIC-asemaan ja että kyseinen laitos hyötyy myös erityisestä oikeudellisesta tilanteesta, kun on kyse takaisinmaksusta velkojille sekä sen olemassaolon jatkumisesta maksukyvyttömyystilanteessa.
For the purposes of the present analysis, therefore, the Commission will refer to the arguments set out in section 4.1, ‘Classification as aid’, of decision C 56/2007.
Tätä analyysia varten komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1 jaksossa (”Tueksi luokittelu”) esitettyihin perusteluihin.
Guarantee of payment of individual claims
Takaus yksittäisten saatavien korvaamiselle
It is first necessary to consider the argument of the French authorities that the existence of a State guarantee in favour of EPICs is ruled out by the legislation or the case-law, before showing that in the event that IFP were in default its creditors would benefit from a more favourable procedure than the creditors of undertakings governed by ordinary law.
Aluksi on todennettava Ranskan viranomaisten väite, jonka mukaan valtiontakaus EPIC-yhtiöille on suljettu pois lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä (a), ennen kuin osoitetaan, että sellaisessa oletetussa tapauksessa, jossa julkinen laitos IFP olisi maksujen lakkautustilassa, sen velkojat saisivat edullisemman kohtelun kuin yleisen lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien yritysten velkojat.
Rejection of the arguments of the French authorities
Ranskan viranomaisten esittämien väitteiden hylkääminen
Contrary to the French authorities’ affirmation, the Commission is able to conclude that French law does acknowledge the existence of implied guarantees, and in particular the existence of a State guarantee deriving from the status of publicly owned establishment.
Toisin kuin Ranskan viranomaiset, komissio päättelee, että Ranskan lainsäädännössä sallitaan implisiittiset takaukset ja erityisesti valtiontakaus, joka perustuu julkisen laitoksen asemaan.
The Commission rejects the arguments of the French authorities for the following reasons.
Komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteet seuraavin perustein.
Firstly, where the French authorities assert that there is no legislation or decision laying down the principle that the State is to guarantee the debts of EPICs, the Commission refers to recitals 120 and 121 of decision C 56/2007, mutatis mutandis.
Ensiksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 120 ja 121 kappaleeseen, kun Ranskan viranomaiset väittävät, ettei ainoassakaan säädöksessä tai päätöksessä vahvisteta periaatetta, jonka mukaan valtio takaisi EPIC-yhtiöiden velat.
The Commission considers, on the contrary, that although it is true that there is no legislation or decision confirming or excluding the existence of an express State guarantee in favour of EPICs, this absence does not mean that there can be no implied guarantee.
Komissio katsoo päinvastoin, että vaikka ei ole olemassa säädöstä tai päätöstä, jossa vahvistettaisiin tai suljettaisiin pois valtion nimenomainen takaus EPIC-yhtiöille, tämä ei sulje pois implisiittisen takauksen olemassaoloa.
Secondly, where the French authorities consider that the courts have held that there is no such guarantee, notably in the judgments in Société de l’hôtel d’Albe [72] and Campoloro [73], the Commission refers to recitals 122 to 124 of decision C 56/2007, mutatis mutandis.
Toiseksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 122–124 kappaleeseen, kun Ranskan viranomaiset katsovat, että takauksen puuttuminen on todettu oikeuskäytännössä, erityisesti asiassa Société de l'hôtel d'Albe [72] annetussa tuomiossa ja asiassa Campoloro [73] annetuissa tuomioissa.
In Société de l’hôtel d’Albe, as the Commission expert pointed out in the postal case, the judgment did not refer to the precise situation in which the guarantee would come into play [74].
Kuten komission asiantuntija on korostanut La Poste -asiassa, asiassa Société de l'hôtel d'Albe annettu tuomio ei koske tarkalleen ottaen sitä tilannetta, jossa takausta on tarkoitus käyttää [74].
In Campoloro [75], the Commission considers, on the contrary, that the judgments establish a scheme of State liability in proceedings for the recovery of the debts of publicly owned establishments which displays all the characteristics of a guarantee mechanism.
Jälkimmäisen asian osalta [75] komissio katsoo päinvastoin sen osoittavan, että valtion vastuujärjestely, jota käytetään julkisten laitosten velkojen perintämenettelyssä, sisältää kaikki takausmekanismin piirteet.
Thirdly, in the postal case the French authorities argued that the debts contracted by EPICs since the entry into force of the Organic Law governing the Finance Act on 1 January 2005 did not qualify for an implied guarantee: the Commission considers that this argument cannot hold:
Kolmanneksi komissio katsoo, että Ranskan viranomaisten La Poste -asiassa esittämä väite, jonka mukaan velat, joita EPIC-yhtiöt ovat ottaneet LOLF:n voimaantulon eli tammikuun 1 päivän 2005 jälkeen, eivät voi kuulua implisiittisen takauksen piiriin, on perusteeton:
The Commission emphasises that the change of legal form of the publicly owned establishment IFP occurred on 7 July 2006, i.e. after the entry into force of the Organic Law governing the Finance Act.
Komissio korostaa, että IFP:n asema muutettiin 7 päivänä heinäkuuta 2006, toisin sanoen LOLF:n voimaantulon jälkeen.
Under such circumstances, it is not necessary to examine the arguments put forward by the French authorities’ expert in the postal case regarding debts contracted before 1 January 2005, despite the fact that the French authorities refer to this mutatis mutandis in their comments.
Näin ollen ei ole välttämätöntä tarkastella Ranskan viranomaisten asiantuntijan La Poste -asiassa esittämiä väitteitä, jotka koskevat ennen tammikuun 1 päivää 2005 mahdollisesti sovittuja lainoja, siitäkin huolimatta, että Ranskan viranomaiset viittaavat huomautuksissaan niihin soveltuvin osin.
Debts contracted by IFP before 1 January 2005 were contracted by a trade body within the meaning of Law No 43-612 of 17 November 1943 on the management of trade interests, and therefore by a legal person governed by private law, and consequently could not be covered, at the time they were entered into [76], by the unlimited guarantee conferred by the EPIC status.
IFP:n ennen tammikuun 1 päivää 2005 sopimat lainat on ottanut ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43-612 (loi sur la gestion des intérêts professionnels) tarkoitettu toimialajärjestö (toisin sanoen yksityisoikeudellinen oikeushenkilö), joten EPIC-asemaan perustuva rajoittamaton takaus ei ole voinut kattaa niitä velkojen tekohetkellä [76].
Fourthly, the Commission rejects the argument of the French authorities that, if a State guarantee does exist in favour of EPICs, any establishment of a new EPIC (including by change of legal form) would necessitate measures to preserve the rights of creditors arising before the change, and that conversely (modus tollens), since no such mechanism has ever been set up [79], no guarantee exists in favour of the publicly owned establishment IFP:
Neljänneksi komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteen, jonka mukaan jos EPIC-yhtiöille on myönnetty valtiontakaus, uuden EPIC-yhtiön perustaminen (mukaan lukien aseman muuttaminen) edellyttäisi sellaisten takausmenettelyjen toteuttamista, joilla säilytettäisiin ennen muutosta syntyneet velkojien oikeudet. Komission mukaan toisaalta se, ettei tällaista mekanismia ole koskaan perustettu [79], osoittaa, ettei IFP:lle ole koskaan myönnetty takausta:
As pointed out by the Commission’s expert in the postal case, and as recalled in recital 133 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission considers that this assertion is based on too broad an interpretation of the constitutional protection of the right of property.
Kuten komission asiantuntija on todennut La Poste -asiassa ja kuten todetaan edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 133 kappaleessa, johon komissio viittaa soveltuvin osin, komissio katsoo, että tällainen väite edellyttäisi erittäin väljää tulkintaa perustuslakiin perustuvasta omistusoikeuden suojasta.
The Commission takes the view, as it did in recital 134 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that in the same way, when an EPIC is converted into a company that can be made the subject of court proceedings for administration or winding up, the right of property does not require that a specific measure be taken to preserve the entitlements of creditors, and that the fact that no such measure has been taken does not constitute evidence that there is no implied guarantee.
Komissio haluaa täsmentää, kuten se on jo tehnyt edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 134 kappaleessa, johon se viittaa soveltuvin osin, ettei omistusoikeus edellytä mitään erityistä toimenpidettä velkojien oikeuksien takaamiseksi, kun EPIC muutetaan yhtiöksi, johon sovelletaan saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eikä tällaisten toimenpiteiden puuttuminen tämän vuoksi ole osoitus implisiittisen takauksen puuttumisesta.
The Commission adds that, as explained in recitals 135 and 136 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the fact that the French authorities decided to give an express guarantee to La Poste when it obtained a legal form equivalent to that of an EPIC in 1990 [80] does not mean that there was no implied guarantee before that date.
Komissio lisää, kuten todetaan edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 135 ja 136 kappaleessa, joihin komissio viittaa soveltuvin osin, ettei se, että Ranskan viranomaiset päättivät myöntää La Postelle nimenomaisen takauksen [80], kun se sai EPIC-asemaan rinnastettavissa olevan aseman vuonna 1990, todista, ette implisiittistä takausta ollut olemassa.
Finally, as regards the article by Mr Labetoulle cited by the French authorities [81], and its analysis of the Campoloro case-law [82], the Commission refers to the part of the present decision relating to the liability of the State and to section 4.1.1 A(b)(3) of decision C 56/2007
Lopuksi komissio viittaa tämän päätöksen jaksoon, joka koskee valtion vastuuta, sekä edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1.1 A b) 3) kohtaan Ranskan viranomaisten lainaaman Labetoullen artikkelin osalta [81] ja asiassa Campoloro noudatetusta oikeuskäytännöstä tekemäänsä analyysiin [82].
Contrary to the argument put forward by the French authorities, who contend that such a guarantee is excluded by the legislation, the Commission notes that the existence of implied guarantees arising out of the legal form of publicly owned establishments is confirmed by a memorandum of the Council of State drawn up in 1995 in the Crédit Lyonnais case, which took the view that the organisation concerned enjoyed an implied guarantee given by the State by reason merely of its character as a publicly owned establishment [83].
Toisin kuin Ranskan viranomaiset esittävät – niiden mukaan tällainen takaus on poissuljettu säädöksillä – komissio huomauttaa, että julkisen laitoksen asemaan liittyvien implisiittisten takausten olemassaolo on vahvistettu korkeimman hallinto-oikeuden asiassa Crédit Lyonnais vuonna 1995 antamassa muistiossa, jossa implisiittisen takauksen olemassaoloa perustellaan yksinomaan organisaation julkisen laitoksen luonteella [83].
As explained in recitals 142 to 145 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission does not share the interpretation put forward by the French authorities that this opinion of the Council of State cannot be transposed to the case of IFP.
Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 142–145 kappaleeseen, joissa todetaan, että komissio ei hyväksy Ranskan viranomaisten tulkintaa, jonka mukaan tätä korkeimman hallinto-oikeuden lausuntoa ei voitaisi soveltaa IFP:hen. Komissio korostaa erityisesti, ettei tässä lausunnossa mitenkään viitata julkisen laitoksen käyttämän julkisen kirjanpitäjän tehtäviin tai julkisen kirjanpitäjän käyttöön.
The opinion makes no reference to the aims of the establishment or to whether or not a public accountant is present within it.
Lisäksi Ranskan viranomaiset eivät selvennä, miksi niiden mukaan tätä lausuntoa voidaan soveltaa ainoastaan julkista kirjanpitäjää käyttäviin julkisiin laitoksiin.
Moreover, the French authorities do not explain why, in their view, this opinion should apply to publicly owned establishments only if they have a public accountant.
Komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteet, joiden mukaan lausuntoa ei voida soveltaa, koska se on annettu ennen LOLF:n voimaantuloa ja korkeimman hallinto-oikeuden aiemman oikeuskäytännön vastaisesti.
The Commission rejects the arguments put forward by the French authorities to the effect that the opinion is not applicable because it predates the Organic Law governing the Finance Act and is contrary to the subsequent case-law of the Council of State: in recital 104 above, and in decision C 56/2007, the Commission concluded that the Organic Law governing the Finance Act did not stand in the way of an implied guarantee given by the State to IFP.
Komissio on muistuttanut edellä 104 kappaleessa ja edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007, ettei LOLF estä valtion IFP:lle myöntämää implisiittistä takausta.
Finally, as indicated in recitals 146 and 147 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission notes the memorandum from the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry dated 22 July 2003, concerning a ‘Census of implied and express guarantee arrangements granted by the State’, which confirms that there are implied State guarantees that derive from an administrative or legislative act which ‘produces and entails financial consequences for the State’.
Lopuksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 146 ja 147 kappaleeseen, joissa todetaan komission ottavan huomioon 22 päivänä heinäkuuta 2003 annetun talous-, valtiovarain- ja teollisuusministerin muistion, jonka aiheena on valtion implisiittisesti tai nimenomaisesti myöntämien takausjärjestelmien luettelointi ja jossa vahvistetaan hallinnollisesta määräyksestä tai säädöksestä johtuvien implisiittisten takausten olemassaolo ja se, että nämä aiheuttavat ja sisältävät rahoituksellisia seurauksia valtiolle.
That memorandum shows that a State guarantee can derive from legal acts of very different kinds [84] and indicates that the setting up of a publicly owned establishment may entail an implied guarantee given by the State to the establishment’s creditors [85].
Tämä muistio osoittaa, että valtion takaus voi johtua hyvin eriluonteisista säädöksistä [84], ja siinä muistutetaan, että julkisen laitoksen perustaminen voi edellyttää valtion implisiittistä takausta kyseisen laitoksen velkojien hyväksi [85].
A creditor of IFP can be sure that his claim will be repaid.
IFP:n velkojan saatavan takaisinmaksu on varmistettu