natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Portovesme claimed that ENEL and Endesa (whose power generation assets in Sardinia were subsequently sold to E.ON) formed a duopoly, and artificially kept electricity prices in Sardinia in line with average Italian prices, whereas in fact Sardinian prices should be much lower, especially for large electricity consumers, given the overcapacity in electricity generation, which ought to encourage generators to sell at competitive prices.
Portovesmen mukaan ENEL ja Endesa (jonka sähköntuotantolaitokset myytiin sittemmin E.ON:lle) muodostavat duopolin ja pitävät sähkön hinnat Sardiniassa keinotekoisesti Italian keskihintoja vastaavina. Se katsoi, että hintojen, erityisesti suurten sähkönkäyttäjien maksamien hintojen, pitäisi olla Sardiniassa selkeästi alhaisemmat, kun otetaan huomioon sähköntuotannon ylikapasiteetti, jonka pitäisi saada tuottajat myymään sähköä kilpailukykyisin hinnoin.
Portovesme contended that the preferential price enjoyed corresponded to the price the company would have obtained under normal market conditions, i.e. if the electricity market functioned correctly.
Portovesme on sitä mieltä, että suosituimmuushinta vastaa hintaa, jonka yritys olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, eli tilanteessa, jossa sähkömarkkinat olisivat toimineet moitteettomasti.
According to Portovesme, the compensatory payments received from the Equalisation Fund (amounting to EUR 37 per MWh) brought the price paid by Portovesme into line with power prices paid by its competitors, and did not distort competition, since all EU zinc producers paid equivalent prices, and the measure merely offset the competitive disadvantage suffered by the company as a result of Sardinia’s structural problems (which included the absence of natural gas).
Portovesmen mukaan Cassa Conguagliolta saaduilla korvauksilla (37 euroa/MWh) mukautettiin Portovesmen maksamaa hintaa sen pääkilpailijoiden maksamien hintojen mukaisiksi. Hinnat eivät vääristäneet kilpailua, sillä kaikki EU:n sinkintuottajat maksavat vastaavia hintoja, ja toimenpiteellä ainoastaan kompensoidaan yrityksen epäedullista kilpailuasemaa, joka johtuu Sardinian rakenteellisista ongelmista (esimerkiksi maakaasun puutteesta).
Metals like zinc, aluminium and lead were commodities for which there was one world price, arrived at on the London Metal Exchange.
Portovesmen mukaan sinkin, alumiinin ja lyijyn kaltaisten metallien tuotannossa maailmanviitehinta määritetään Lontoon metallipörssissä.
Variations in local production costs did not translate into differences in world prices.
Vaihtelut paikallisissa tuotantokustannuksissa eivät näy hintojen vaihteluna maailmanhinnoissa.
In particular, Portovesme’s zinc production was so small (at less than 1 % of world production) that it could not affect the world price.
Erityisesti Portovesmen sinkintuotanto oli niin vähäistä (alle prosentti koko maailman tuotannosta), ettei se voi vaikuttaa maailmanhintoihin.
Without the tariff Portovesme would have to close its plant, but the closure would not benefit other EU zinc producers, who would not be in a position to increase output, and the gap would be filled by imports from third countries.
Ilman suosituimmuustariffia Portovesmen olisi suljettava oma tuotantolaitoksensa, mutta sulkeminen ei hyödyttäisi EU:n muita sinkintuottajia, sillä ne eivät pystyisi lisäämään omaa tuotantoaan, ja kysyntä tyydytettäisiin tuonnilla EU:n ulkopuolisista maista.
Portovesme concluded that the preferential tariff did not affect competition or trade in the EU.
Portovesme on sitä mieltä, ettei suosituimmuustariffilla ole vaikutusta EU:n sisäiseen kauppaan.
Moreover, according to Portovesme, the compensatory payments from the Equalisation Fund did not involve State resources, since the Equalisation Fund merely redistributed private funds which came from electricity end-users.
Lisäksi Portovesmen mukaan Cassa Conguaglion suorittamia korvauksia ei maksettu valtion varoista, koska Cassa Conguaglio ainoastaan jakoi loppukäyttäjiltä saatuja yksityisiä varoja uudelleen.
Portovesme noted that power off-take by energy-intensive industries was important to ensure security and continuity of supply in Sardinia, and to avoid inefficiencies in power generation which would lead to higher electricity costs for end-users.
Portovesme toteaa, että energiaintensiivisiltä toimialoilta saatavat maksut ovat tärkeitä, sillä niiden avulla taataan sähkötoimitusten varmuus ja jatkuvuus Sardiniassa sekä vältetään sähköntuotannon tehottomuus, jonka vuoksi loppukäyttäjille saattaisi aiheutua suurempia kuluja.
Finally, the company points out that, if it was obliged to close down its plant, the consequences for Sardinia’s production base would be very serious, as 790 direct jobs and 500 indirect jobs would be lost.
Portovesme toteaa lopuksi, että jos se olisi pakotettu sulkemaan oman tuotantolaitoksensa, vaikutukset alueelliselle tuotannolle olisivat vakavia: suoraan menetettäisiin 790 työpaikkaa ja välillisesti 500.
Observations submitted by Eurallumina
Euralluminan huomautukset
Eurallumina argued that alumina production costs in Europe were higher than in other regions of the world, owing mainly to higher electricity and fuel prices and to the cost of transporting bauxite [26].
Euralluminan mukaan alumiinioksidin tuotantokustannukset Euroopassa ovat korkeammat kuin missään muualla maailmassa erityisesti sähkön ja polttoaineiden korkeampien hintojen ja bauksiitin [26] suurempien kuljetuskustannusten vuoksi.
The higher costs could not be passed on in the form of higher prices, since the price of alumina was set on the London Metal Exchange and individual producers had no influence over it.
Näitä suurempia kustannuksia ei voida siirtää korkeammiksi hinnoiksi, sillä alumiinioksidin hinta muodostuu Lontoon metallipörssissä eivätkä yksittäiset tuottajat voi määritellä sitä.
European alumina production therefore suffered from a competitive disadvantage compared with the rest of the world.
Näin ollen yrityksen mukaan Euroopan alumiinioksidintuotannolla on epäedullinen kilpailuasema muuhun maailmaan nähden.
In addition to the general problems affecting European alumina refineries, Eurallumina also pointed to specific Sardinian problems that prevented local industries from reaping the benefits of electricity market liberalisation, notably the market power of incumbent electricity operators (see Portovesme’s observations in recital 55 above).
Eurallumina toteaa, että eurooppalaisten alumiinioksidijalostamojen yleisten ongelmien lisäksi Sardiniassa vallitsee erityisongelmia, jotka estävät paikallista teollisuutta hyötymästä sähkömarkkinoiden vapautumisesta ja erityisesti vakiintuneiden toimijoiden markkinavoimasta (ks. myös Portovesmen huomautukset johdanto-osan 55 kappaleessa).
Eurallumina also contended that the absence of natural gas was a specific handicap for the production of alumina in Sardinia, as the large quantities of steam required for the process had to be obtained using more expensive heavy oil.
Eurallumina mainitsee myös maakaasun puutteen Sardinian alumiinioksidintuotannon erityisongelmana, sillä valmistukseen tarvitaan suuria määriä höyryä, jonka tuottamiseen on käytettävä kalleinta raskasta polttoöljyä.
According to Eurallumina, after liberalisation the market power of electricity generators in Sardinia led to an increase in electricity prices: without the tariff, Eurallumina would have had to pay EUR 65,95 per MWh for its electricity supplies, as against the EUR 44 per MWh it used to pay before liberalisation.
Euralluminan mukaan Sardinian sähköntuottajien markkinavoima johti vapauttamisen jälkeen sähkön hintojen nousuun: ilman suosituimmuustariffia Eurallumina olisi maksanut sähköstä 65,95 euroa/MWh, kun ennen vapauttamista se maksoi 44 euroa/MWh.
The 2004 tariff brought the price down to EUR 35 per MWh.
Vuoden 2004 tariffilla hinta alennettiin 35 euroon/MWh.
Like Portovesme, Eurallumina contended that, if it was forced to go out of business, other EU alumina producers would not be able to step in, as they already worked at maximum capacity, and the gap would be filled by imports from third countries.
Kuten Portovesme, myös Eurallumina esittää, että jos se joutuisi poistumaan markkinoilta, muut eurooppalaiset alumiinioksidintuottajat eivät voisi korvata sitä, sillä niiden oma tuotantokapasiteetti on jo täysin käytössä. Tilalle tulisi tuontia Euroopan ulkopuolisista maista.
Closure would lead to the loss of 400 direct jobs and 250 indirect jobs [27].
Euralluminan sulkeminen aiheuttaisi sen, että 400 työpaikkaa menetettäisiin suoraan ja 250 välillisesti.
Given that it was the sole supplier of alumina for Alcoa’s smelter, Eurallumina considered that the closure of its alumina plant might also jeopardise Alcoa’s viability in Sardinia.
Koska ainoastaan Euralluma toimittaa alumiinioksidia Alcoan sulatolle, alumiinioksidintuotantolaitoksen sulkeminen saattaisi vaarantaa myös Alcoan taloudellisen elinkelpoisuuden Sardiniassa.
Eurallumina concluded that the tariff introduced by the 2004 Decree was necessary pending the development of the new infrastructure that would remove the main factors of competitive disadvantage affecting Sardinian industry.
Eurallumina toteaa, että vuoden 2004 asetuksella käyttöön otettu tariffi on välttämätön ennen kuin kehitetään uusi infrastruktuuri, jolla poistetaan Sardinian teollisuuteen vaikuttava kilpailuhaitta.
Observations submitted by other interested parties
Muiden kolmansien huomautukset
A competitor of Portovesme — the same company that had originally brought the case to the Commission’s attention — wrote to the Commission again after the opening of the formal investigation.
Eräs Portovesmen kilpailija (sama, joka oli tuonut asian komission tietoon) puuttui asiaan vielä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen jälkeenkin.
It submitted an analysis of the 2004 preferential tariff in which it concluded that the tariff constituted unlawful State aid.
Se esitti tariffista analyysin, jonka mukaan vuoden 2004 suosituimmuustariffi on sääntöjenvastaista valtiontukea.
Solvay Chimica Italia and Solvay Chimica Bussi, who operate in the chlorine-soda industry, sent observations on the 2004 tariffs in July 2005, after the expiry of the one-month deadline for submitting comments in response to the decision to open the formal investigation.
Kloorialkalialalla toimivat Solvay Chimica Italia ja Solvay Chimica Bussi esittivät huomautuksensa vuoden 2004 tariffista heinäkuussa 2005 sen jälkeen kun muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetettu kuukauden määräaika huomautusten esittämiseen oli umpeutunut.
Despite the delay, these companies asked to be considered interested parties.
Kyseiset yritykset pyysivät myöhästymisestä huolimatta, että ne voitaisiin ottaa huomioon asianosaisena osapuolena.
In their observations they submitted that both the 2004 and the 2005 tariffs constituted unlawful and incompatible State aid.
Niiden mukaan sekä vuoden 2004 että vuoden 2005 tariffit ovat sääntöjenvastaista valtiontukea eivätkä sovellu sisämarkkinoille.
Observations submitted by Italy
Italian huomautukset
Italy argued that that the electricity market in the EU was not yet fully competitive, as the Commission had itself acknowledged in its fourth Annual Report on the Implementation of the Gas and Electricity Internal Market [28].
Italian mukaan EU:n sähkömarkkinoilla kilpailu ei ole vielä täysin vapaata, kuten komissiokin on todennut neljännessä vuosikertomuksessaan maakaasun ja sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisesta [28].
Undertakings, in particular energy-intensive ones, were unable to choose their suppliers freely and to procure electricity on comparable terms in the various Member States.
Yritykset, erityisesti sähköä paljoa käyttävät, eivät voi valita sähköntoimittajiaan vapaasti eivätkä hankkia sähköä samanlaisin ehdoin eri jäsenvaltioissa.
These difficulties were not related to the undertakings’ own entrepreneurship, but were the result of the structural deficiencies of energy markets.
Tällaiset vaikeudet eivät liity yritysten kaupalliseen toimintakykyyn, vaan johtuvat energiamarkkinoiden rakenteellisista puitteista.
The current situation in the EU energy market had negative effects on free competition in the product markets of energy-intensive users.
EU:n energiamarkkinoiden nykytilanteella on kielteisiä vaikutuksia vapaaseen kilpailuun paljon sähköä kuluttavien käyttäjien markkinoilla.
In Italy, despite the liberalisation of the sector, there were particular structural deficiencies, such as insufficient interconnection between the different parts of the national grids and a concentrated market structure.
Huolimatta alan vapautumisesta Italiassa esiintyy erityisiä rakenteellisia ongelmia, esimerkiksi riittämättömät siirtoyhteydet kansallisen verkon eri osien välillä sekä keskittynyt markkinarakenne.
In these circumstances, liberalisation had not translated into better prices for energy-intensive users.
Näissä olosuhteissa vapautuminen ei ole näkynyt paljon sähköä kuluttavien käyttäjien kannalta edullisempina hintoina.
The problems were particularly acute in Sardinia, where interconnection was limited.
Ongelmat ovat erityisen vaikeita Sardiniassa, jossa siirtoyhteydet ovat rajalliset.
Italy submitted, therefore, that a special tariff system reflecting demand profiles should be considered justified, as a regulatory measure that simulated the mechanisms that would be at play in a fully competitive market.
Tämän vuoksi Italia esittää, että kysyntäprofiilia vastaava erityistariffijärjestelmä olisi katsottava perustelluksi sääntelytoimenpiteeksi, jonka avulla voidaan simuloida kilpailultaan täysin vapailla markkinoilla toimivia mekanismeja.
The measure restored the level playing field between energy-intensive undertakings operating in different Member States, eliminating the geographical disadvantages which affect undertakings located in Sardinia.
Kyseisten toimenpiteiden väitetään palauttavan tasavertaiset toimintaedellytykset eri jäsenvaltioissa toimivien, sähköä paljon käyttävien yritysten välille ja poistavan Sardiniassa toimintaansa harjoittaviin yrityksiin kohdistuvat maantieteelliset haitat.
The scheme anticipated the expected effects of the liberalisation process.
Järjestelmässä otetaan huomioon kilpailun vapauttamisen oletetut vaikutukset.
According to Italy, similar measures were implemented in other Member States, where energy-intensive users benefited as a result of regulated electricity tariffs.
Italian mukaan vastaavia toimenpiteitä on toteutettu muissa jäsenvaltioissa, joissa paljon sähköä kuluttaviin käyttäjiin sovelletaan säänneltyjä sähkötariffeja.
According to Italy, the 2004 decree pursued two further objectives: to support employment in Sardinia, which was concentrated in the metals sector, and to maintain a sufficient level of demand for power generation in Sardinia, which suffered from overcapacity.
Italian mukaan vuoden 2004 asetuksella oli kaksi lisätavoitetta: tukea Sardinian työllisyyttä, joka oli keskittynyt metallialalle, ja pitää yllä riittävää sähkönkysyntää Sardiniassa, jossa oli ylikapasiteettia.
Italy contended that the new tariff scheme was equivalent, de facto, to the Alumix tariff, which the Commission had found did not constitute State aid.
Italian mukaan uusi tariffijärjestelmä vastaa aikaisempaa Alumix-tariffia, jota komissio ei ollut katsonut valtiontueksi.
The differences between the old and the new scheme were due solely to the new ‘tariff structure’ required by the launch of the liberalised energy market.
Erot vanhan ja uuden järjestelmän välillä liittyivät ainoastaan uuteen tariffirakenteeseen, jota energiamarkkinoiden vapauttaminen edellytti.
Italy submitted that the tariff scheme did not constitute State aid.
Italian mukaan tariffijärjestelmä ei ole valtiontukea.
As regards the use of State resources, the tariff system was comparable to the arrangement in the PreussenElektra case, which the Court of Justice had held did not involve State resources [29].
Valtion varojen käytön osalta Italia toteaa, että tariffijärjestelmä vastaa järjestelmää, johon yhteisöjen tuomioistuin ei katsonut asiassa PreussenElektra [29] liittyvän valtion varoja.
The Equalisation Fund was a technical body that kept the accounts of the system, and could not dispose freely of the financial resources it handled.
Cassa Conguaglio, joka on järjestelmän tekninen kirjanpidollinen vastuuyksikkö, ei voi käyttää hallinnoimiaan varoja vapaasti.
The fact that the AEEG and the Ministry of Finance exercised a measure of control over the Equalisation Fund’s activities did not mean that the State could freely dispose of those resources.
Se, että AEEG ja valtiovarainministeriö voivat tietyssä määrin käyttää määräysvaltaa Cassa Conguaglion toiminnan suhteen, ei tarkoita sitä, että valtio voisi vapaasti käyttää kyseisiä varoja.
According to Italy, therefore, the resources used to finance the tariff mechanism were entirely private.
Tämän vuoksi Italia katsoo, että tariffijärjestelmän rahoittamiseen käytetyt varat ovat täysin yksityisiä.
Italy further submitted that the tariff did not have an impact on trade within the Union, and could not distort competition, for reasons linked to the existence of a world price for the products, which were commodities (see observations submitted by Portovesme, recital 55 above).
Italia toteaa lisäksi, ettei tariffilla ole minkäänlaista vaikutusta EU:n sisäiseen kauppaan eikä se voi vääristää kilpailua, koska kyseiset tuotteet ovat perustuotteita, joilla on maailmanmarkkinahinta (ks. Portovesmen huomautukset johdanto-osan 55 kappaleessa).
Moreover, both EU and Italian production had failed to keep pace with rising demand for the metals concerned.
Näiden metallien tuotanto ei myöskään ole kasvanut kysynnän mukaan niin EU:ssa kuin Italiassakaan.
In 2005 domestic production covered only 12 % of Italian demand for aluminium, 55 % of Italian demand for zinc, and 80 % of Italian demand for lead.
Esimerkiksi vuonna 2005 Italian kansallinen tuotanto kattoi vain 12 prosenttia sen omasta alumiinin kysynnästä, 55 prosenttia sinkin kysynnästä ja 80 prosenttia lyijyn kysynnästä.
There was a worsening production deficit for these metals in the EU and in Italy, and demand was increasingly being met by imports from third countries.
Näiden metallien tuotantovaje siis kasvaa EU:ssa ja Italiassa jatkuvasti, ja kysyntä tyydytetään entistä enemmän tuonnilla kolmansista maista.
If the metals industry in Italy disappeared, no new EU entrant would replace the capacity shut down in Italy, as EU plants were already working at full capacity, and no existing producer or new entrant would have an incentive to increase capacity, since the long-term prospects for the availability of affordable power were uncertain.
Jos Italian metalliteollisuus loppuisi, yksikään uusi EU:n toimija ei voisi korvata Italiasta poistunutta kapasiteettia, sillä tuotantolaitokset toimivat jo täydellä teholla, eikä yksikään uusi tai jo toiminnassa oleva tuottaja haluaisi lisätä kapasiteettiaan, koska kohtuuhintaisen sähkön saanti pitkällä aikavälillä on epävarmaa.
The maintenance in Italy of these production capabilities consequently could not damage competitors.
Tämän vuoksi tuotantokapasiteetin säilyttäminen Italiassa ei voi haitata kilpailua.
Since the preferential tariff was not lower than the electricity prices paid on average by the companies’ competitors, it did not encourage exports from Sardinia towards other Member States.
Koska suosituimmuustariffi ei ole tuensaajien kilpailijoiden sähköstä maksamia keskihintoja alhaisempi, sillä ei edistetty vientiä Sardiniasta muihin jäsenvaltioihin.
If the tariff did constitute aid, it would be regional operating aid and would be compatible
Jos tariffi katsottaisiin tueksi, se soveltuisi sisämarkkinoille alueellisena toimintatukena
Italy argued that, even if the Commission were to conclude that the measure was indeed State aid, the tariff could be considered compatible with the internal market on the ground that it was regional operating aid, which was admissible in Sardinia on the basis of the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
Italia toteaa, että vaikka komissio katsoisi toimenpiteen olevan valtiontukea, tariffi soveltuisi sisämarkkinoille alueellisena toimintatukena, jota Sardinialla on oikeus saada SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla.
According to Italy, the imperfections of the Sardinian electricity market (market concentration, poor interconnection, and overcapacity in electricity generation) and the lack of access to gas infrastructure constituted a regional handicap, and the tariff sought to alleviate that handicap.
Italian mukaan Sardinian sähkömarkkinoiden vaikeudet (markkinoiden keskittyneisyys, siirtoyhteyksien heikkous ja tuotannon ylikapasiteetti) ja se, ettei kaasun jakeluverkkoon ole mahdollista päästä, ovat alueellinen haitta, jota pyritään korjaamaan tariffilla.
Electricity prices in Italy were 38 % higher than the EU average for energy-intensive users.
Italia huomauttaa, että sähkön hinta Italiassa on 38 prosenttia paljon sähköä kuluttavien käyttäjien Euroopassa maksamaa keskiarvoa korkeampi.
This created a competitiveness problem which was exacerbated, in Sardinia, by the shortcomings of the local electricity market and the absence of access to the natural gas grid.
Tämä aiheuttaa kilpailuongelman, jota myöhemmin ovat Sardiniassa pahentaneet paikallisten sähkömarkkinoiden vaikeudet ja se, ettei maakaasun jakeluverkkoihin ole mahdollista päästä.
Italy contended that the measure contributed to regional development because the metals industry made a major contribution to the economy and to employment in Sardinia: the metals industry accounted for 12 % of the employed workforce and for 12,2 % of regional GNP in manufacturing.
Italian mukaan toimenpiteellä edistetään aluekehitystä, sillä metalliteollisuuden osuus Sardinian taloudesta ja työllisyydestä on merkittävä (metallialan osuus työvoimasta on 12 prosenttia ja aluekohtaisesta teollisuustuotannon BKT:sta 12,2 prosenttia).
The tariff had positive repercussions on employment and the maintenance of the social and economic fabric of the island.
Tariffilla on myönteisiä vaikutuksia työllisyyteen ja talous- ja yhteiskuntarakenteen säilyttämiseen Sardinian saarella.
According to Italy, the tariff was proportional to the disadvantages faced by the beneficiaries, because it merely aligned the electricity prices paid by Sardinian producers on the average prices paid by their EU competitors.
Italia katsoo, että tariffi on suhteutettu tuensaajiin kohdistuviin haittoihin, koska se on yksinkertaisesti tuonut Sardinian tuottajien maksaman hinnan näiden EU:ssa toimivien kilpailijoiden keskimäärin maksamien hintojen tasolle.
The tariff was also short-term and transitional, since it was expected to end upon the completion of infrastructure projects aimed at improving interconnection with the electricity and gas grids (the new SAPEI interconnection cable and the GALSI gas pipeline) [30].
Tariffi on myös lyhytkestoinen ja väliaikainen, sillä sen on tarkoitus olla voimassa ainoastaan siihen asti, kunnes saadaan valmiiksi infrastruktuurihankkeet, joilla parannetaan yhteyksiä sähkö- ja kaasuverkkoihin (uusi SAPEI-yhteyskaapeli ja GALSI-kaasuputki [30].
According to Italy, the measure was also degressive, because the preferential price was indexed on the basis of variations in fuel prices, and could only increase or remain unchanged.
Italian mukaan toimenpide on myös aleneva, sillä suosituimmuushinta on indeksoitu polttoaineiden hintojen vaihtelun perusteella ja se voi ainoastaan nousta tai pysyä ennallaan.
Portovesme considered that the 2005 tariffs did not distort competition, that they were necessary to ensure the survival of the industries concerned, and that they could be considered compatible as regional aid.
Portovesmen mielestä vuoden 2005 tariffit eivät vääristä kilpailua ja ovat välttämättömiä kyseisten toimialojen elinkelpoisuudelle, ja niiden voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille aluetukina.
The company’s arguments are similar to those put forward by Italy, to which reference may be made (see recitals 87 to 104).
Yrityksen näkökannat vastaavat Italian näkökantoja (ks. johdanto-osan 87–104 kappale).