natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fifthly, if hypothetically the Mining Authority had not agreed to the extension for the twelve fields, all other MOL fields under authorisation would have become subject to the considerably higher mining fee as well, which might have meant higher revenues for the State [49].
Viidenneksi, siinä tapauksessa ettei kaivosviranomainen olisi suostunut 12:ta kenttää koskevaan pidennykseen, kaikki muut MOL:n luvanvaraiset kentät olisivat tulleet huomattavasti korkeamman kaivosmaksun soveltamisalan piiriin, ja tämä olisi saattanut tuoda valtiolle enemmän tuloja.
Moreover, as mentioned in recital 73, the State could have put out a tender for the concession for the twelve fields not granted extension, and could thereby potentially have obtained a higher bid from a competitor.
Kuten 73 kappaleessa todetaan, valtio olisi lisäksi voinut järjestää tarjouskilpailun näistä 12 kentästä, joille ei olisi myönnetty pidennystä, ja olisi voinut saada korkeamman tarjouksen joltain kilpailijalta.
Regarding Hungary’s argument that MOL paid a higher mining fee, namely 12,24 %, in 2006 and 2007, the Commission notes that this is irrelevant.
Komissio katsoo niin ikään, että Unkarin väite, jonka mukaan MOL maksoi vuosina 2006 ja 2007 suurempaa kaivosmaksua (12,2 4 prosenttia), on merkityksetön.
First of all, this was due to the fact that MOL had to pay the stipulated increase in the mining fee (from 12 % to 12,24 %) just as any other company wishing to extend its mining authorisation would have had to.
Tämä johtui ensinnäkin siitä, että MOL:n oli maksettava säädetty kaivosmaksun korotus (12 prosentista 12,24 prosenttiin) muiden kaivoslupansa pidentämistä hakevien yhtiöiden tavoin.
In this respect, MOL received the standard treatment and was not put at a disadvantage.
Tältä osin MOL:ää kohdeltiin tavanomaisesti, eikä se joutunut muita heikompaan asemaan.
Neither had the advantage to MOL materialised yet: this ultimately occurred at the time of the first amendment to the Mining Act, i.e. as of 8 January 2008.
Toisaalta MOL:n etukaan ei ollut vielä konkretisoitunut: tämä tapahtui vasta lain ensimmäisessä muutoksessa eli 8 päivästä tammikuuta 2008 alkaen.
Furthermore, in 2008 MOL paid HUF 28,4 billion and in 2009 HUF 1,9 billion less in mining fees for its producing fields than it would have paid if it had been subject to the Mining Act in force at that time.
Lisäksi MOL maksoi vuonna 2008 peräti 28,4 miljardia Unkarin forinttia ja vuonna 2009 yhteensä 1,9 miljardia Unkarin forinttia vähemmän kaivosmaksuja tuotannossa olevista kentistään kuin se olisi maksanut tuolloin voimassa olleen kaivoslain nojalla.
As regards the other payment components under Section 26/A(5) of the Mining Act (i.e. the extension fee and the one-off payment), these were paid in exchange for the extension and not for the right to have fees lower than those applicable to its competitors.
Kaivoslain 26/A §:n 5 momentissa tarkoitettujen muiden maksuosuuksien (eli pidennysmaksun ja kertamaksun) osalta on todettava, että ne maksettiin vastineeksi pidennyksestä eikä oikeudesta maksaa kilpailijoita pienempiä kaivosmaksuja.
Nor can these payment components be regarded as ‘advance payment’ of mining fees due in later periods.
Näitä maksuosuuksia ei myöskään voida katsoa ”etumaksuksi” myöhemmin erääntyvistä kaivosmaksuista.
The wording of Section 26/A(5) of the Mining Act is clear in this regard.
Kaivoslain 26/A §:n 5 momentin sanamuoto on tältä osin selvä.
In particular, it states that ‘the company shall pay a charge if an extension is granted’.
Siinä nimittäin todetaan, että ”kaivosyhtiön on suoritettava maksu hyväksytystä pidentämisestä”.
The two other elements are linked to the number of fields granted extension.
Kaksi muuta seikkaa on kytketty pidennyksen kohteena olevien kenttien määrään.
Thus Section 26/A(5) of the Mining Act clearly establishes a link between the extension and the payment obligation.
Näin ollen kaivoslain 26/A §:n 5 momentissa muodostetaan selvä yhteys pidennyksen ja maksuvelvollisuuden välille.
According to the case-law, aid given to a company cannot be offset by a charge imposed on the same company which represents a specific and distinct charge without a link with the measure constituting aid [50].
Oikeuskäytännön mukaan yritykselle annettua tukea ei voida korvata perimällä samalta yritykseltä erillistä erityismaksua muulla, tukitoimenpiteeseen liittymättömällä nimikkeellä.
In the case at issue, as described in recital 85, the other payment components under Section 26/A(5) of the Mining Act represent a charge for the extension which can be regarded as a specific and distinct charge without a link to the subsequent amendment of the statutory fees under the authorisation regime.
Käsiteltävänä olevassa asiassa muut kaivoslain 26/A §:n 5 momentissa tarkoitetut maksuosuudet ovat tämän päätöksen 85 kappaleessa kuvatun mukaisesti pidennyksestä maksettavaa korvausta, joka voidaan katsoa erilliseksi erityismaksuksi vailla yhteyttä lupajärjestelmän lakisääteisten maksujen muutokseen.
Finally, the Commission points out that the conclusion of the extension agreement and the subsequent increase in the fees for MOL led to the paradoxical situation that MOL, having failed to start production on time, will be paying lower mining fees for almost all of its fields under authorisation until 2020, whereas its competitors, who have not concluded an extension agreement because they started production on time and are equally subject to the authorisation regime, have to pay higher statutory fees.
Komissio huomauttaa lopuksi, että pidennyssopimuksen tekeminen ja sen jälkeinen MOL:n maksujen korotus ovat johtaneet siihen paradoksaaliseen tilanteeseen, että MOL, joka ei aloittanut tuotantoa ajoissa, hyötyy edullisemmista kaivosmaksuista vuoteen 2020 saakka lähes kaikilla luvanvaraisilla kentillään, mutta sen kilpailijat, jotka kuuluvat yhtä lailla lupajärjestelmän piiriin ja käynnistivät tuotannon ajoissa eivätkä tämän vuoksi tehneet pidennyssopimusta, joutuvat maksamaan korkeampia lakisääteisiä maksuja.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the measure conferred an advantage on MOL.
Edellä mainitun perusteella komissio katsoo, että toimenpiteestä koituu MOL:lle etua.
It shields MOL from bearing costs which it otherwise would have to bear.
Se suojaa MOL:n sellaisilta kustannuksilta, jotka yritys muutoin joutuisi maksamaan.
The combined effect of the extension agreement and the subsequent modification of the Mining Act result in an advantage being conferred on the company.
Pidennyssopimuksen ja sen jälkeisen kaivoslain muutoksen yhteisvaikutuksena yritykselle koituu etua.
The measure involves forgone revenues to which the State would be entitled and is therefore granted from state resources.
Toimenpiteeseen liittyy menetettyjä tuloja, joihin valtiolla olisi ollut oikeus, joten komissio katsoo, että toimenpide myönnetään valtion varoista.
Distortion of competition and affect on trade
Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan
MOL is an integrated oil and gas company and qualifies as an undertaking.
MOL on yritykseksi luokiteltu yhdistetty öljy- ja kaasuyhtiö.
It competes with other undertakings which do not benefit from the same advantage.
Se kilpailee muiden, samaan etuun oikeuttamattomien yritysten kanssa.
Hence, the measure distorts competition.
Tämän vuoksi toimenpide vääristää kilpailua.
Furthermore, MOL is active in a sector in which trade exists between Member States; the criterion of affecting trade within the Union is also fulfilled.
Lisäksi MOL toimii alalla, jolla jäsenvaltioiden kesken käydään kauppaa. Yhteisön sisäiseen kauppaan kohdistuva peruste siis täyttyy myös.
Conclusions on the presence of aid
Päätelmät valtiontuesta
On the basis of the arguments set out above, the Commission takes the view that the measure fulfils the criteria laid down in Article 107(1) TFEU.
Edellä esitettyjen perusteiden mukaisesti komissio katsoo, että toimenpide täyttää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa säädetyt kriteerit.
Under those circumstances, the measure at stake has to be considered state aid in the meaning of Article 107(1) TFEU.
Näin ollen toimenpide on katsottava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi.
COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE INTERNAL MARKET
VIII TUEN SOVELTUVUUS SISÄMARKKINOILLE
Articles 107(2) and 107(3) TFEU provide for exemptions to the general rule that state aid is incompatible with the internal market as stated in Article 107(1).
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään poikkeuksista 107 artiklan 1 kohdassa määriteltyyn pääsääntöön, jonka mukaan valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille.
Below the Commission assesses the compatibility of the measure under those exceptions.
Seuraavassa komissio arvioi toimenpiteen soveltuvuutta näiden poikkeuksien nojalla.
It should be noted that Hungary did not put forward any arguments as regards compatibility with the internal market.
On huomattava, ettei Unkari ole esittänyt mitään perusteita tuen soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
Moreover, it should also be noted that the measure results in a reduction of costs which should normally be borne by MOL and must therefore be considered to be operating aid.
On niin ikään huomattava, että toimenpiteellä alennetaan kustannuksia, jotka MOL:n olisi muutoin maksettava, joten toimenpide on katsottava toimintatueksi.
The exemptions in Article 107(2) TFEU do not apply in the present case because this measure does not have a social character, has not been awarded to individual consumers, is not designed to make good damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and has not been awarded to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of that country.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdan poikkeukset eivät sovellu tässä käsiteltävään tapaukseen, koska toimenpide ei ole sosiaalista tukea, sitä ei ole myönnetty yksittäisille kuluttajille, sen tarkoituksena ei ole luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaaminen eikä sitä ole myönnetty taloudellisen haitan korvaamiseksi sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut.
Further exemptions are laid down in Article 107(3) TFEU.
Lisää poikkeuksia mainitaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa.
Article 107(3)(a) states that ‘aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment’ may be declared compatible with the internal market.
Sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää ”tukea taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma”.
Hungary’s entire territory was regarded as such an area at the time of accession and most of its regions are still eligible for such aid [51].
Unkarin koko alue katsottiin valtion liittymishetkellä tällaiseksi alueeksi, ja useimmat sen alueista ovat edelleen tukikelpoisia [51].
Compatibility of state aid to assisted areas is governed by the Commission guidelines on national regional aid for 2007-2013 [52].
Tukialueille myönnettävän valtiontuen soveltuvuutta säännellään alueellisia valtiontukia koskevissa komission suuntaviivoissa vuosille 2007–2013 [52] (jäljempänä ’alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat’).
(hereinafter ‘Regional Aid Guidelines’) Under the Regional Aid Guidelines, state aid can in principle be authorised only for investment costs [53].
Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaan valtiontuki voidaan periaatteessa hyväksyä vain, jos se on investointitukea [53].
As already mentioned above, the aid at issue cannot be regarded as investment aid.
Kuten edellä jo todettiin, tässä käsiteltävää tukea ei voida katsoa investointitueksi.
As far as operating aid is concerned, the measure does not facilitate the development of any activities or economic areas and it is not limited in time, degressive or proportionate to what is necessary to remedy specific economic handicaps [54].
Toimintatukena arvioiden tämä toimenpide ei auta kehittämään mitään toimintoja tai toimialoja eikä sitä ole rajoitettu ajallisesti eikä se ole alenevaa eikä oikeasuhtaista verrattuna niihin erityisiin taloudellisiin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään [54].
In view of the above, the Commission concludes that the aid is not eligible for the derogation provided for in Article 107(3)(a) TFEU.
Edellä olevan perusteella komissio katsoo, ettei tukeen voida soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta.
Article 107(3)(b) TFEU states that ‘aid to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State’ may be declared compatible with the internal market.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää ”tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen”.
The Commission notes that the aid in question is not designed to promote the execution of an important project of common European interest nor has the Commission found any evidence that it is designed to remedy a serious disturbance in the Hungarian economy.
Komissio huomauttaa, ettei käsiteltävänä olevalla tuella ole tarkoitus edistää Euroopan yhteistä etua koskevaa tärkeää hanketta, eikä komissio ole havainnut näyttöä siitä, että tarkoituksena olisi poistaa Unkarin taloudessa oleva vakava häiriö.
In view of the above, the Commission concludes that the aid does not qualify for the derogation laid down in Article 107(3)(b) TFEU.
Edellä olevan perusteella komissio katsoo, ettei tukeen voida soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädettyä poikkeusta.
Article 107(3)(d) TFEU states that aid to promote culture and heritage conservation may be declared compatible with the TFEU where such aid does not affect trading conditions and competition in the EU to an extent that is contrary to the common interest.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaan tuki kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen voidaan julistaa SEUT-sopimuksen mukaiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä unionissa yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
This obviously does not apply to the current case.
Tämä ei selvästikään koske nyt käsiteltävänä olevaa tapausta.
Article 107(3)(c) TFEU provides for the authorisation of state aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa sallitaan tuki tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
The Commission has produced a number of guidelines and communications that explain how it will apply the derogation contained in Article 107(3) TFEU.
Komissio on antanut lukuisia suuntaviivoja ja tiedonantoja, joissa selitetään, millä tavoin se soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan sisältyvää poikkeusta.
However, the Commission considers that because of the nature and characteristics of the aid, the exceptions under these guidelines and communications are not applicable to the present case.
Komissio katsoo kuitenkin, että tuen luonteen ja ominaispiirteiden vuoksi tähän asiaan ei voida isoveltaa suuntaviivoissa ja tiedonannoissa tarkoitettuja poikkeuksia.
Moreover, Hungary has not claimed that the aid could be compatible under those rules.
Unkari ei myöskään ole esittänyt, että tuki voisi olla soveltuvaa näiden sääntöjen perusteella.
The aid under assessment thus constitutes incompatible state aid.
Näin ollen nyt arvioitavana oleva tuki ei sovellu sisämarkkinoille.
LEGITIMATE EXPECTATIONS, ACQUIRED RIGHTS AND DISCRIMINATION
IX PERUSTELTU LUOTTAMUS, SAADUT OIKEUDET JA SYRJINTÄ
Although the Commission does not dispute the argument that predictability is generally an incentive for investments, it must be noted that, in view of the mandatory nature of the supervision of state aid by the Commission under Article 108 TFEU, undertakings to which aid has been granted may not, in principle, entertain a legitimate expectation that the aid is lawful unless it has been granted in compliance with the state aid procedure [55].
Vaikka komissio ei kiistäkään väitettä, että ennustettavuus toimii yleensä investointien kannustimena, on huomattava, että kun otetaan huomioon SEUT-sopimuksen 108 artiklassa säädetyn komission suorittaman valtiontukivalvonnan pakottava luonne, periaatteessa tuensaajayritys voi perustellusti luottaa tuen sääntöjenmukaisuuteen ainoastaan, jos tuki on myönnetty valtiontukimenettelyä noudattaen [55].
In this regard, no beneficiary can cite good faith in order to defend acquired rights and avoid recovery [56].
Tältä osin mikään edunsaaja ei voi vedota vilpittömän mielen suojaan puolustaessaan saavutettuja oikeuksia ja välttyäkseen takaisinperinnältä [56].
It is true that the Court has repeatedly held that the right to rely on the principle of the protection of legitimate expectations extends to any person in a situation where an authority of the European Union has caused him or her to have justified expectations.
On totta, että tuomioistuin on toistuvasti katsonut, että mahdollisuus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen on kaikilla henkilöillä, joille toimielimen toiminnan vuoksi on syntynyt perusteltuja odotuksia.
However, a person may not plead infringement of the principle unless he or she has been given precise assurances by the administrative body [57].
Periaatteen loukkaamiseen ei sitä vastoin voida vedota, jollei yhteisön toimielin ole antanut asiassa täsmällisiä vakuutteluja [57].
In the present case, MOL has not been given any assurance by an authority of the EU which could justify a legitimate expectation.
Tässä nimenomaisessa tapauksessa MOL ei saanut EU:n viranomaisilta minkäänlaista vakuuttelua, jonka perusteella voisi muodostua perusteltu luottamus.
It is also true that a recipient of unlawfully granted aid is not precluded from citing exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus declining to refund that aid.
On niin ikään totta, että sääntöjenvastaisen tuen saajaa ei ole kielletty vetoamasta poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joiden nojalla se oli perustellusti olettanut tuen lailliseksi ja kieltäytyy näin ollen tuen maksamisesta takaisin.
However, no exceptional circumstances obtain in the present case.
Tässä nimenomaisessa tapauksessa ei kuitenkaan ole poikkeuksellisia olosuhteita.
On the contrary, the 2008 amendment to the Mining Act demonstrates that mining companies can in principle not count on there being no changes whatsoever in the law.
Sitä vastoin kaivoslain vuoden 2008 muutos osoittaa, etteivät kaivosyhtiöt periaatteessa voi luottaa siihen, ettei lakia millään tavoin muuteta.
This proves that authorisation holders have no legitimate expectation or acquired right that the royalty level imposed would remain unaltered throughout the whole duration of their authorisation.
Tämä osoittaa, ettei luvanhaltijoilla ole perusteltua luottamusta tai saatua oikeutta, jonka nojalla ne voisivat odottaa, että määritelty rojaltitaso säilyy muuttumattomana luvan koko voimassaoloajan.
Contrary to what is stated by Hungary and the other interested parties, EU case-law confirms that individuals may not count on no changes ever being made to the law [58].
Toisin kuin Unkari ja muut asianomaiset väittävät, EU:n oikeuskäytännössä vahvistetaan, etteivät yksityishenkilöt voi luottaa siihen, ettei lainsäädäntöä mitenkään muuteta [58].
Likewise, changes in the law are not precluded by the principle of legal certainty either.
Myöskään oikeusvarmuuden periaate ei edellytä sitä, että lainsäädäntöä ei muuteta.
As regards the discrimination argument, this has to be dismissed as well.
Syrjintäväitettä ei myöskään ole tutkittava.
Raising the fee is not discriminatory if applied to everyone, especially since there is no differentiation within the regime, i.e. no distinctions are drawn among the undertakings operating under authorisation.
Maksun korottaminen ei ole syrjivää, jos se koskee kaikkia, varsinkin koska järjestelmän sisällä ei tehdä eroja eli luvanvaraisten yritysten kesken ei tehdä rajauksia.
RECOVERY
X TAKAISINPERINTÄ
According to the TFEU and the Court of Justice’s established case-law, when it has found aid to be incompatible with the internal market the Commission is competent to decide that the State concerned must abolish or alter it [59].
SEUT-sopimuksen ja Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissiolla on toimivalta päättää, että jäsenvaltion on kumottava sisämarkkinoille soveltumaton valtiontuki tai muutettava sitä. [59] Tuomioistuin on niin ikään johdonmukaisesti katsonut, että valtion velvollisuudella kumota komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki on tarkoitus palauttaa aikaisempi tilanne.
The Court has also consistently held that the obligation on a State to abolish aid regarded by the Commission as being incompatible with the internal market is designed to re-establish the previously existing situation [60].
Tässä yhteydessä tuomioistuin on vahvistanut, että tavoite on saavutettu, kun tuensaaja on palauttanut sääntöjenvastaisella tuella saamansa määrät, jolloin se menettää markkinoilla kilpailijoihinsa verrattuna saamansa edun ja tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu.
Following that case-law, Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/99 [62] laid down that ‘where negative decisions are taken in respect of unlawful aid, the Commission shall decide that the Member State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary.’.
Oikeuskäytännön mukaisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [62] 14 artiklassa säädetään, että ”sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta”.
Thus, given that the measure at issue is to be considered unlawful and incompatible aid, it must be recovered in order to re-establish the situation that existed on the market before it was granted.
Koska tässä käsiteltävänä oleva toimenpide on katsottava sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi tueksi, se on perittävä takaisin markkinoilla ennen sen myöntämistä vallinneen tilanteen palauttamiseksi.
The amount to be recovered is, therefore, to be calculated from the date when the advantage accrued to the beneficiary, i.e. when the aid was made available to the beneficiary, and is to bear recovery interest until effective recovery.
Tämän vuoksi takaisinperittävä määrä on laskettava siitä päivästä lukien, jona etua alkoi kertyä tuensaajalle ja jona tuki on ollut tuensaajan käytössä, ja korkoa maksetaan varsinaiseen takaisinperintäpäivään asti.
In this case, the measure is to be regarded as a sequence of actions by the State.
Tässä tapauksessa valtion toteuttamien toimien sarja on katsottava toimenpiteeksi.
With the extension agreement, MOL was shielded from future increases in the statutory mining fee.
Pidennyssopimuksen avulla MOL suojattiin lakisääteisen kaivosmaksun tulevilta korotuksilta.
As explained in recitals 61 — 65, the applicable system of reference is that of other market participants operating under the authorisation regime.
Kuten 61–65 kappaleessa on selvitetty, sovellettava viitekehys on sama kuin muilla lupajärjestelmän puitteissa toimivilla markkinatoimijoilla.
Therefore, the advantage is the difference between the actual mining fee MOL paid after the amendment of the Mining Act for its operating fields under authorisation and the fees as stipulated in the Mining Act.
Tämän vuoksi etu on MOL:n luvanvaraisista kaivoskentistään kaivoslain muutoksen jälkeen tosiasiassa maksaman kaivosmaksun ja kaivoslaissa säädettyjen maksujen välinen erotus.