natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case C-75/97 Belgium v Commission [1999] ECR I-3671, paragraph 32.
Asia C-75/97, Belgia v. komissio (Kok. 1999, s. I-3671), 32 kohta.
Within this sector there is a certain concentration on subsectors such as the production of wood, paper, food, glass, ceramics, metals and chemicals.
Tämän toimialan sisällä tietty keskittyminen koskee eräitä osasektoreita kuten puun, paperin, elintarvikkeiden, lasin, keramiikan, metallien ja kemikaalien tuotantoa.
Austria’s submission of 9 September 2010 (p. 17 and Table 5 on p. 17), replying to the Commission’s request for information of 19 July 2010.
Itävallan 9 päivänä syyskuuta 2010 päivätty kirje, jossa vastattiin komission 19 päivänä heinäkuuta 2010 esittämiin kysymyksiin (s. 17 ja taulukko 5 sivulla 17).
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraph 33; Case C-75/97 Belgium v Commission [1999] ECR I-3671, paragraphs 28–31; Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline [2001] ECR I 8365, paragraph 41.
Asia 173/73, Italia v. komissio (Kok. 1974, s. 709), 33 kohta; asia C-75/97, Belgia v. komissio (Kok. 1999, s. I-3671), 28–31 kohta; asia C-143/99 Adria-Wien Pipeline ym. v. Finanzlandesdirektion für Kärnten (Kok. 2001, s. I-8365), 41 kohta.
Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, paragraph 81.
Asia C-88/03, Portugali v. komissio (Kok. 2006, s. I-7115), 81 kohta.
Case C-487/06 P British Aggregates Association v Commission [2008] ECR I-10505, paragraphs 84–92.
Asia C-487/06 P, komissio v. British Aggregates Association (Kok. 2008, s. I-10505), 84–92 kohta.
Case C-88/03 Portugal v Commission (cited in footnote 31), paragraph 82, which refers to regional development and social cohesion as extrinsic political objectives.
Asia Portugali v. komissio, alaviite 31, 82 kohta, jossa viitataan ”sosiaaliseen lähentämiseen” ja ”alueelliseen kehitykseen” ulkoisina poliittisina tavoitteina.
See footnote 54.
Ks. alaviite 54.
Pending a final Commission decision, Austria has been granting the benefit of the exemption mechanism as de minimis aid.
Koska komissio ei ole vielä tehnyt lopullista päätöstä, Itävalta on myöntänyt vapautusmekanismin mukaiset edut vähämerkityksisenä tukena.
Case C-364/90 Italy v Commission [1993] ECR I-2097, paragraph 20; Joined Cases T-132/96 and T-143/96 Freistaat Sachsen and Others v Commission [1999] ECR II-3663, paragraph 140; Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 81.
Asia C-364/90, Italia v. komissio, tuomio 28.4.1993 (Kok. s. I-2097), 20 kohta; yhdistetyt asiat T-132/96 ja T-143/96, Freistaat Sachsen, Volkswagen AG ja Volkswagen Sachsen GmbH v. komissio, tuomio 15.12.1999 (Kok. s. II-3663), 140 kohta; asia C-372/97, Italia v. komissio, tuomio 29.4.2004 (Kok. s. I-3679), 81 kohta.
Case C-142/87 Belgium v Commission [1990] ECR I-959, paragraph 56; Case C-39/94 Syndicat français de l’Express international (SFEI) and Others v La Poste and Others [1996] ECR I-3547, paragraph 36.
Asia C-142/87, Belgia v. komissio, tuomio 21.3.1990 (Kok. 1990, s. I-959), 56 kohta; asia C-39/94, Syndicat français de l’Express international (SFEI) ym. v. La Poste ym., tuomio 11.7.1996 (Kok. 1996, s. I-3547), 36 kohta.
Case C-313/90 Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques (CIRFS) and Others v Commission [1993] ECR I-1125, paragraph 36; Case C-311/94 Ijssel-Vliet Combinatie BV v Minister van Economische Zaken [1996] ECR I-5023, paragraph 43; Case C-351/98 Spain v Commission [2002] ECR I-8031, paragraph 53.
Asia C-313/90, Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques v. komissio, tuomio 24.3.1993 (Kok. 1990, s. I-1125), 36 kohta; asia C-311/94, IJssel-Vliet Combinatie BV v. Minister van Economische Zaken, tuomio 15.10.1996 (Kok. 1996, s. I-5023), 43 kohta; asia C-351/98, Espanja v. komissio, tuomio 26.9.2002 (Kok. 2002, s. I-8031), 53 kohta.
As explained above, the Commission considers that the feed-in tariff is clearly not a harmonised environmental tax.
Kuten jo edellä esitettiin, komission näkemyksen mukaan syöttötariffi ei selvästikään ole yhdenmukaistettu ympäristövero.
Point 156 of the Guidelines.
Ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 156 kohta.
Point 158 of the Guidelines.
Ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 158 kohta.
Point 159 of the Guidelines.
Ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 159 kohta.
Austria did not reply to the questions on this point asked by the Commission on 21 June 2010 and 19 July 2010.
Itävalta ei vastannut komission 21 päivänä kesäkuuta ja 19 päivänä heinäkuuta 2010 asiasta esittämiin kysymyksiin.
Case 165/84 Krohn v Bundesanstalt für Landwirtschaftliche Marktordnung [1985] ECR 3997, paragraph 14; Case 6/78 Union française de Céréales v Hauptzollamt Hamburg-Jonas [1978] ECR 1675.
Asia 165/84, Krohn v. Bundesanstalt für Landwirtschaftliche Marktordnung (Kok. 1985, s. 3997), 14 kohta; asia 6/78, Union française de Céréales v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Kok. 1978, s. 1675).
Article 25(2) of the General Block Exemption Regulation states that ‘The beneficiaries of the tax reduction shall pay at least the Community minimum tax level set by Directive 2003/96/EC’ (the Energy Tax Directive).
Yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 25 artiklan 2 kohdan mukaan alennuksia saavien on maksettava veroa vähintään direktiivillä 2003/96/EY (energiaverodirektiivi) vahvistetun yhteisön verotuksen vähimmäistason mukaisesti.
Article 25(3) of the General Block Exemption Regulation states that ‘Tax reductions shall be granted for maximum periods of 10 years. After such 10-year period, Member States shall re-evaluate the appropriateness of the aid measures concerned’.
Asetuksen 25 artiklan 3 kohdan mukaan veronalennukset myönnetään enintään kymmenen vuoden ajaksi. Tämän 10-vuotisjakson jälkeen jäsenvaltioiden on arvioitava uudelleen kyseisten tukitoimenpiteiden asianmukaisuutta.
Austrian submission of 9 September 2010, p. 19, replying to the Commission’s request for information of 19 July 2001.
Itävallan 9 päivänä syyskuuta 2010 päivätty kirje, jossa vastattiin komission 19 päivänä heinäkuuta 2010 esittämiin kysymyksiin, s. 19.
See footnote 63.
Ks. alaviite 63.
Case T-162/06 Kronoply v Commission [2009] ECR II-1, especially paragraphs 65, 66, 74 and 75.
Asia T-162/06, Kronoply v. komissio, tuomio 14.1.2009 (Kok. 2009, s. II-1), erityisesti 65, 66, 74 ja 75 kohta.
Case T-187/99 Agrana Zucker und Stärke v Commission [2001] ECR II-1587, paragraph 74; Case T-126/99 Graphischer Maschinenbau v Commission [2002] ECR II-2427, paragraphs 41-43; Case C-390/06 Nuova Agricast [2008] ECR I-2577, paragraphs 68-69.
Asia T-187/99 Agrana Zucker und Stärke v. komissio, tuomio 7.6.2001 (Kok. 2001, s. II-1587), 74 kohta; asia T-126/99, Graphischer Maschinenbau GmbH v. komissio, tuomio 14.5.2002 (Kok. 2002, s. II-2427), 41–43 kohta; asia C-390/06, Nuova Agricast, tuomio 15.4.2008 (Kok. 2008, s. I-2577), 68–69 kohta.
Community framework for State aid for research and development and innovation, point 1.3 (OJ C 323, 30.12.2006, p. 1); Community guidelines on State aid for environmental protection, point 1.3 (OJ C 82, 1.4.2008, p. 1).
Yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle, 1.3 kohta (EUVL C 323, 30.12.2006, s. 1); yhteisön suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle, 1.3 kohta (EUVL C 82, 1.4.2008, s. 1).
Case T-459/93 Siemens SA v Commission [1995] ECR II-1675, paragraph 48.
Asia T-459/93, Siemens SA v. komissio (Kok. 1995, s. II-1675), 48 kohta.
See also Case T-396/08 Freistaat Sachsen and Land Sachsen-Anhalt v Commission, 8 July 2010, not yet reported, paragraphs 46-48; Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 30, with further references.
Ks. myös asia T-396/08, Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt v. komissio, tuomio 8.7.2010, 46–48 kohta; asia C-156/98, Saksa v. komissio (Kok. 2000, s. I-6857), 30 kohta, sekä mainittu oikeuskäytäntö.
As already explained, the Commission considers that the feed-in tariff is clearly not a harmonised environmental tax.
Kuten jo edellä esitettiin, komission näkemyksen mukaan syöttötariffi ei selvästikään ole yhdenmukaistettu ympäristövero.
See footnote 73.
Ks. alaviite 73.
See footnote 74.
Ks. alaviite 74.
See footnote 75.
Ks. alaviite 75.
After a reminder had been sent, Austria submitted additional information by letter dated 22 December 2008.
Muistutuskirjeen jälkeen Itävalta toimitti lisätietoja 22 päivänä joulukuuta 2008 päivätyllä kirjeellä.
By letter of 19 August 2009 Austria requested an extension of the deadline for a reply, which the Commission accepted by letter of 9 September 2009.
Itävalta pyysi 19 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä määräajan pidentämistä, ja komissio myönsi pidennyksen 9 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Itävalta toimitti huomautuksensa 8 päivänä lokakuuta 2009.
By letters dated 21 June 2010 and 19 July 2010 the Commission requested additional information from Austria, which was provided on 13 September 2010.
Komissio pyysi 21 päivänä kesäkuuta 2010 ja 19 päivänä heinäkuuta 2010 lisätietoja Itävallalta, ja ne toimitettiin sille 13 päivänä syyskuuta 2010.
At Austria’s request, a meeting between the Commission and Austrian representatives took place on 9 July 2010.
Itävallan toivomuksesta 9 päivänä heinäkuuta 2010 järjestettiin tapaaminen komission ja Itävallan edustajien välillä.
The Commission replied to that letter on 7 December 2010.
Komissio vastasi kirjeeseen 7 päivänä joulukuuta 2010.
A further meeting with Austrian representatives took place on 9 December 2010.
Itävallan edustajien kanssa järjestettiin toinen tapaaminen 9 päivänä joulukuuta 2010.
Austria refers here to the Joint paper on the revision of the Community guidelines on State aid for environmental protection and Energy Tax Directive of 7 July 2006 [25].
Tässä yhteydessä Itävalta muistuttaa siitä, että ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 4 lukua laadittaessa jäsenvaltiot esittivät kriittisiä huomautuksia.
The joint paper made it clear that Member States needed flexibility in order to be in a position to differentiate reasonably.
Lisäksi Itävalta viittaa 7 päivänä joulukuuta 2006 esitettyyn asiakirjaan Joint paper on the revision of the Community guidelines on State aid for environmental protection and Energy Tax Directive [25].
The Commission points out, first of all, that the notified legislation contains two separate measures, both of which were considered under State aid law in the Commission’s opening decision of 22 July 2009 [28].
Komissio huomauttaa aluksi, että ilmoituksen kohteena oleva laki käsittää kaksi erillistä toimenpidettä, jotka molemmat arvioitiin komission 22 päivänä heinäkuuta 2009 tekemän päätöksen [28] yhteydessä valtiontukien näkökulmasta. ÖSG:ssä säädetään ensinnäkin tuesta ekosähkön tuottajille syöttötariffin muodossa.
The Act provides for aid in the form of a feed-in tariff for the benefit of producers of green electricity.
Lisäksi ÖSG:hen sisältyy lauseke, jonka mukaan energiaintensiiviset yritykset voidaan tiettyjen edellytysten täyttyessä vapauttaa (osittain) velvoitteesta maksaa syöttötariffi.
According to the settled case-law of the Court of Justice, a rule of Union law can be applied by analogy if the following two conditions are met. First, the rules applicable to the case must be very similar to the ones which it is sought to have applied by analogy.
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EU-lainsäädännön säännöstä voidaan soveltaa analogisesti, jos kumpikin seuraavista edellytyksistä täyttyy: ensinnäkin asiaan sovellettavien sääntöjen on oltava hyvin samankaltaiset kuin säännöt, joiden analogiseen soveltamiseen pyritään.
Following a meeting with Austrian representatives on 11 February 2009, the Commission requested further information by letter dated 19 February 2009.
Itävallan edustajien kanssa 11 päivänä helmikuuta 2009 pidetyn tapaamisen jälkeen komissio pyysi 19 päivänä helmikuuta päivätyllä kirjeellä lisätietoja, jotka Itävalta toimitti 17 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä.
Austria provided that information in a letter dated 17 March 2009. By letter of 8 May 2009 the Commission requested further information, which Austria supplied by letters dated 9 and 19 June 2009.
Komissio pyysi lisätietoja 8 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, ja Itävalta toimitti niitä 9 ja 19 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyillä kirjeillä.
Austria ultimately submitted its comments on 8 October 2009. (8) In the meanwhile, by letter dated 7 October 2009, the Austrian Chamber of Employees had submitted observations on the measure for the benefit of energy-intensive businesses.
Tällä välin Itävallan työkamari esitti 7 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa energiaintensiivisiin yrityksiin kohdistuvasta toimenpiteestä.
Oesterreichische Kontrollbank AG is owned by Austrian banks. Investkredit Bank AG is owned mainly by the Volksbanken. Smart Technologies is owned by Siemens.
Oesterreichische Kontrollbank AG (OeKB) puolestaan on itävaltalaisten pankkien omistama, Investkredit Bank AG pääasiassa Volksbank-pankkien omistuksessa ja Smart Technologies Siemensin omistuksessa.
In the decision of 22 July 2009 the Commission approved the support for producers of green electricity as compatible State aid, but it did not take a final position on the question whether the exemption of energy-intensive businesses from the purchase obligation constituted State aid, and if so whether this exemption mechanism was compatible with the State aid rules. These questions have been considered in the formal investigation that has led up to the present Decision. As explained below, however, the finding in the decision of 22 July 2009 that the funds channelled through OeMAG to green electricity producers are State resources is important for the determination of the presence of State resources in the mechanism that exempts energy-intensive businesses from contributing to these funds.
Kuten jäljempänä selostetaan, 22 päivänä heinäkuuta 2009 tehdyssä päätöksessä tehty OeMAGin kautta ekosähkön tuottajille jaettujen varojen luokittelu valtion varoiksi on kuitenkin tärkeää sen määrittelemisen kannalta, onko valtion varoja mukana mekanismissa, joka vapauttaa energiaintensiiviset yritykset osallistumisesta näihin varoihin.
on measure C 37/04 (ex NN 51/04), implemented by Finland for Componenta Oyj
toimenpiteestä C 37/04 (ex NN 51/04), jonka Suomi on toteuttanut Componenta Oyj:n hyväksi
(Only the Finnish and Swedish texts are authentic)
(Ainoastaan suomen- ja ruotsinkieliset toisinnot ovat todistusvoimaiset)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above [1],
on mainittujen artiklojen mukaisesti pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa [1],
On 10 March 2004, the Commission received a complaint from Metalls Verkstadsklubb vid Componenta Alvesta AB in which the complainant informed the Commission of an alleged aid measure implemented by the city of Karkkila (hereinafter ‘Karkkila’) for Componenta Corporation Oyj (hereinafter ‘Componenta’).
Metalls Verkstadsklubb vid Componenta Alvesta AB esitti komissiolle 10 päivänä maaliskuuta 2004 kantelun, jossa se ilmoitti epäilevänsä, että Karkkilan kaupunki, jäljempänä ’Karkkila’, on myöntänyt tukea yrityksen Componenta Oyj, jäljempänä ’Componenta’, hyväksi.
By letter dated 19 November 2004, the Commission informed Finland that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty (now Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union) in respect of the aid.
Komissio ilmoitti 19 päivänä marraskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä Suomelle päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa (nykyisin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohta) tarkoitettu menettely.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure but did not receive any such comments.
Komissio pyysi asianomaisia osapuolia toimittamaan toimenpidettä koskevat huomatuksensa, mutta se ei saanut tällaisia huomautuksia.
On 20 October 2005, the Commission adopted a final negative decision and ordered Finland to recover the aid from Componenta (‘the 2005 Decision’).
Komissio teki 20 päivänä lokakuuta 2005 lopullisen kielteisen päätöksen, jäljempänä ’vuoden 2005 päätös’, ja määräsi Suomen perimään tuen takaisin Componentalta.
The 2005 Decision closing the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union [3].
Vuoden 2005 päätös muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä [3].
Componenta launched an appeal against the Decision, which was annulled by judgment of 18 December 2008 (‘the judgment’) for failure to provide adequate grounds [4].
Componenta valitti päätöksestä, ja päätös kumottiin 18 päivänä joulukuuta 2008 annetulla tuomiolla, jäljempänä ’tuomio’, koska päätöksen perustelut katsottiin puutteellisiksi [4].
Finland submitted observations by letters dated 5 January and 10 January 2010, which also included two studies on the valuation of the real estate concerned.
Suomi toimitti huomautuksia 5 ja 10 päivänä tammikuuta 2010 päivätyillä kirjeillä, jotka sisälsivät myös kaksi selvitystä kyseessä olevan kiinteistöomaisuuden arvon määrittämisestä.
Transaction
Kauppa
Componenta is a metal manufacturing company based in Karkkila, Finland.
Componenta on metalliteollisuusyritys, jonka päätoimipaikka on Karkkilassa.
It has production plants in Finland, the Netherlands and Sweden.
Sillä on tuotantolaitokset Suomessa, Alankomaissa ja Ruotsissa.
Most of the company’s EUR 316 million turnover in 2004 was generated in the Nordic countries and central Europe.
Valtaosa yrityksen 316 miljoonan euron liikevaihdosta vuonna 2004 oli peräisin Pohjoismaista ja Keski-Euroopasta.
The group employed some 2200 people in 2004.
Konsernilla oli vuonna 2004 palveluksessaan noin 2200 työntekijää.
The transaction under assessment concerns the real estate company, Karkkilan Keskustakiinteistöt Oy (hereinafter ‘KK’), which owned real estate in Karkkila, located some 65 km north west of Helsinki.
Tarkasteltava kauppa koskee kiinteistösijoitusyhtiötä Karkkilan Keskustakiinteistöt Oy, jäljempänä ’KK’. Se omisti maa-alueita Karkkilassa, joka sijaitsee noin 65 km Helsingistä luoteeseen.
KK was jointly owned (50/50) by Componenta and Karkkila.
Componenta ja Karkkila omistivat yhdessä KK:n osakekannan, kumpikin 50 prosentin omistusosuuksin.
In 1996 each joint venture partner had granted KK an interest-free shareholder loan of EUR 1670184.
Kumpikin yhteisyrityksen osapuoli myönsi vuonna 1996 KK:lle 1670184 euron korottoman osakaslainan.
Componenta received EUR 713092,50 as payment for the 50 % of shares sold to Karkkila,
Componenta sai 713092,50 euroa maksuksi 50 prosentin omistusosuudesta, joka myytiin Karkkilalle.
This resulted in a change of creditor from Componenta to the city of Karkkila.
Tästä seurasi, että velkoja muuttui Componentasta Karkkilan kaupungiksi.
Karkkila therefore mobilised the sum of EUR 2383276,50 for the above transaction: EUR 713092,50 as payment for KK’s shares and EUR 1670184 as an interest-free loan granted to KK.
Karkkila käytti siis edellä mainittuun kauppaan 2383276,50 euroa: 713092,50 euron osuus käsitti maksun KK:n osakkeista ja 1670184 euron osuus KK:lle myönnetyn korottoman lainan.
The purchase price for the shares was calculated by reference to the standard prices at which Karkkila sold real estate in 2003.
Osakkeiden ostohinta laskettiin käyttämällä viitearvoina yleisiä hinnoitteluperusteita, joita Karkkila sovelsi myydessään kiinteistöjä vuonna 2003.
Sales prices per m2 for the plots sold by KK
KK:n tonteista perimät myyntihinnat neliömetriä kohden
Zone 1
vyöhyke
Detached houses
Omakotitontit
Terraced houses
Rivitalotontit
Tower blocks
Kerrostalotontit
Zone 2
vyöhyke
Raw land outside town planning
Asemakaavoittamaton raakamaa
Land earmarked for public parks
Asemakaavoihin merkitty puistoalue
These standard prices were applied to the real estate in KK’s land portfolio at the time of the transaction and divided by two, which resulted in the share purchase price of EUR 713092,50.
Näitä yleisiä hinnoitteluperusteita sovellettiin KK:n maaomaisuussalkkuun sisältyviin kiinteistöihin kaupan toteutushetkellä, ja saatu summa jaettiin kahdella. Näin osakkeiden ostohinnaksi saatiin 713092,50 euroa.
The sales contract between Karkkila and Componenta furthermore stated the following:
Karkkilan ja Componentan välisessä kauppakirjassa todettiin lisäksi seuraavaa:
the seller agrees to invest in the extension of Componenta Karkkila Oy’s production facilities in the city of Karkkila as specified in Annex 1 to this contract.
”Myyjä sitoutuu toteuttamaan Karkkilan kaupungissa tarkemmin liitteessä nro 1 määritellyn laajennusinvestoinnin, joka nostaa Componenta Karkkila Oy:n tuotantoa.
It is estimated that the investment will create 50–70 new full-time jobs in Karkkila in 2004 (in 2003 the number of jobs was 130);
Investoinnin arvioidaan tuovan vuonna 2004 50–70 välitöntä ja kokopäiväistä uutta työpaikkaa Karkkilaan (v. 2003 työpaikkojen lukumäärä n. 130).
if the extension of the seller’s facilities is not commenced in 2004 as specified in the above paragraph, the buyer has the right to cancel the transaction at its own discretion.
Mikäli kauppakirjassa määritelty myyjän laajennusinvestointi ei käynnisty vuoden 2004 aikana edellisessä kohdassa tarkoitetulla tavalla, voi ostaja niin halutessaan purkaa kaupan.”
Annex 1 to the sales contract stated that Componenta would merge the operations of two of the Group’s production sites, namely the Alvesta (located in Sweden) and Karkkila foundries, and that the decision on the future location of the foundry would depend on the outcome of an analysis.
Kauppakirjan liitteessä 1 todettiin, että Componenta yhdistää konsernin kahden tuotantolaitoksen eli Ruotsissa sijaitsevan Alvestan ja Karkkilan valimon toiminnot. Lisäksi todettiin, että valimon tulevasta sijaintipaikasta päätetään tehtävän analyysin perusteella.
In 2005, the Alvesta foundry was closed and production was transferred to Karkkila.
Vuonna 2005 Alvestan valimo suljettiin ja tuotanto siirrettiin Karkkilaan.
After having taken over Componenta’s shares in KK, Karkkila decided to terminate KK’s activities and transfer the land to the city.
Ostettuaan Componentan omistamat KK:n osakkeet Karkkila päätti lopettaa KK:n toiminnan ja siirtää maa-alueet kaupungille.
KK’s assets
KK:n omaisuus
Karkkila is located some 65 kilometres north-west of Helsinki along highway No 2, in the north-eastern part of Uusimaa Province.
Karkkila sijaitsee Uudellamaalla, noin 65 kilometriä Helsingistä luoteeseen valtatien 2 varrella Uudenmaan maakunnan koillisosassa.
Karkkila had some 8500 inhabitants in 2003.
Karkkilassa oli vuonna 2003 noin 8500 asukasta.
The city developed around the Högfors blast furnace founded in the 19th century and its northern area extends along the shores of a lake.
Kaupunki kehittyi 1800-luvulla perustetun Högforsin masuunin ympärille ja on levittäytynyt sen pohjois-osassa sijaitsevan järven rantamille.
The real estate owned by KK covered 730000 m2 of land in Karkkila and its immediate surroundings, no more than 2,5 km from the town centre.
KK:n kiinteistöomaisuus käsitti 730000 m2:n maa-alueet Karkkilassa ja sen välittömässä läheisyydessä, enintään 2,5 kilometrin päässä kaupungin keskustasta.
In December 2003, the situation was as follows:
Joulukuussa 2003 tilanne oli seuraava:
the highest value land is located in the Asemanranta area (zone 1) and earmarked for tower blocks.
Arvokkaimmiksi omaisuuseriksi voidaan katsoa Asemanrannan alueella (1. vyöhyke) sijaitsevat maa-alueet, joille on kaavoitettu kerrostaloja.
This area accounts for roughly half the value of KK’s portfolio,
Alue muodostaa noin puolet KK:n salkun arvosta.
most of the land is located in the Haapala/Uusitalo area (zone 2).
Pääosa maa-alueista sijaitsee Haapalan/Uusitalon alueella (2. vyöhyke).
It is earmarked for detached family houses and represents about a quarter of the total value of the portfolio,
Kyseinen alue on kaavoitettu omakotirakentamiseen, ja se muodostaa noin neljänneksen salkun kokonaisarvosta.