natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hungary cites the Ryanair judgment as an analogy and insists that this particular activity of the State is comparable to that of a market operator, even if the State acts in the role of a public authority [31].
Unkari viittaa analogian perusteella ns. Ryanair-tuomioon ja tähdentää, että tämä valtion erityinen toiminta on verrattavissa markkinatoimijan toimintaan, vaikka valtio toimiikin tässä julkisviranomaisen roolissa [31].
Hungary denies that the mining fee is a kind of tax, defining it as the price paid for the extraction of the minerals, or the State’s share.
Unkari kiistää, että kaivosmaksu olisi veroluonteinen maksu, ja määrittelee sen hinnaksi, joka mineraalien hyödyntämisestä on maksettava, tai valtion osuudeksi.
Hungary stresses that the fact that the fee is set by law is not decisive grounds for concluding that it is a type of tax.
Unkari korostaa, ettei se, että maksu on määritelty laissa, ole ratkaiseva peruste päätelmälle, että kyseessä on veroluonteinen maksu.
Moreover, Hungary also explains that the three different payment obligations under the extension agreement (i.e. the extension fee, the increased mining fee extended to all fields and the one-off payment) which stem from the relevant provisions of the Mining Act should not be viewed as compensation for the State’s renouncing income to which it is entitled in any event.
Unkari selvittää niin ikään, ettei kolmea pidennyssopimukseen sisältyvää, kaivoslain säännöksiin perustuvaa erilaista maksuvelvollisuutta (eli pidennysmaksua, kaikkiin kaivoskenttiin sovellettavaa korotettua kaivosmaksua ja kertamaksua) pidä katsoa valtiolle maksettavaksi korvaukseksi sellaisesta tulosta luopumisesta, johon sillä joka tapauksessa olisi ollut oikeus.
According to Hungary, from the point of view of the State these payments may be regarded as additional income, in exchange for which the State renounces its right to put the fields up for tender under the concessionary regime, bearing in mind the associated risks and potential revenue.
Unkarin mukaan näitä maksuja voidaan valtion kannalta pitää lisätuloina, joista vastineeksi valtio luopuu oikeudestaan järjestää kaivoskentistä toimilupajärjestelmän mukainen tarjouskilpailu, ottaen huomioon asiaan liittyvät riskit ja mahdolliset tulot.
Hungary emphasises that following the disputed amendment of the Mining Act no other market participant has actually had to pay a higher mining fee than MOL, since there were no competitors falling into the categories with higher mining fees in the relevant period.
Unkari tähdentää, että riidanalaisen lainmuutoksen jälkeen mikään muu markkinatoimija ei ole tosiasiassa joutunut maksamaan suurempaa kaivosmaksua kuin MOL, koska kyseisellä jaksolla ei ole ollut suurempaan kaivosmaksuluokkaan kuuluvia kilpailijoita.
MOL’s yearly mining fee payments (actual and hypothetical)
MOL:n vuotuiset kaivosmaksut (todelliset ja hypoteettiset)
The figures are based on data provided by the Hungarian authorities.
Luvut perustuvat Unkarin viranomaisten toimittamiin tietoihin.
(in HUF millions)
miljoonaa Unkarin forinttia
Payment item
Maksun erittely
Actual: under the extension agreement
Todellinen: pidennyssopimuksen mukainen
Hypothetical: under the Mining Act in force
Hypoteettinen: voimassa olevan kaivoslain mukainen
Net present value of the difference in 2009
Erotuksen nettonykyarvo v. 2009
One-off payment [32]
Kertamaksu [32]
Extension fee [33]
Pidennysmaksu [33]
Mining fee [34]
Kaivosmaksu [34]
Extension fee
Pidennysmaksu
Mining fee
Kaivosmaksu
Furthermore, Hungary argues that as a result of the extension agreement, over the years and taking into account all the components in the agreement, including the extension fee and the one-off payment, MOL actually paid more in absolute terms to the State than it would have paid without the extension agreement, i.e. under the Mining Act.
Lisäksi Unkari esittää, että kun otetaan huomioon kuluneet vuodet ja sopimuksen kaikki osatekijät (myös pidennysmaksu ja kertamaksu), MOL on itse asiassa maksanut valtiolle pidennyssopimuksen seurauksena absoluuttisesti arvioiden enemmän kuin se olisi maksanut ilman pidennyssopimusta eli kaivoslain nojalla.
The actual payments made by MOL compared to the hypothetical ones are shown in Table 3 above.
Edellä olevassa taulukossa 3 on kuvattu MOL:n suorittamat todelliset maksut suhteessa hypoteettisiin maksuihin.
The figures were provided by the Hungarian authorities.
Luvut perustuvat Unkarin viranomaisten toimittamiin tietoihin.
In Hungary’s view, mining companies have a legitimate expectation as regards the predictability of the mining fee, which therefore should be stable over time.
Unkarin mielestä kaivosyhtiöillä on perusteltu luottamus kaivosmaksun ennustettavuuteen, minkä vuoksi maksun tulisi pysyä vakaana ajan myötä.
This was the thinking behind the amendment to the Mining Act, since, although the mining fee changed, there was not actually any mining company whose mining fee changed as a result of the amendment.
Tämä oli kaivoslain muutoksen taustalla vaikuttanut ajatus, sillä kaivosmaksun muuttumisesta huolimatta minkään kaivosyhtiön tosiasiallinen kaivosmaksu ei muuttunut lainmuutoksen seurauksena.
According to Hungary, the amendments to the Mining Act might suggest that the State could change the mining fee in respect of fields already in operation.
Unkarin mukaan kaivoslakiin tehdyt muutokset olisi voitu tulkita siten, että valtio saattaa muuttaa käytössä jo olevista kentistä perittävää kaivosmaksua.
The 2008 amendment, however, was the result of a compromise in the course of the negotiations preceding the adoption of the Mining Act.
Vuoden 2008 muutos perustui kuitenkin lain hyväksymistä edeltävien neuvottelujen aikana saavutettuun kompromissiin.
Thus, it was implicitly accepted that there were legitimate expectations.
Siksi epäsuorasti hyväksyttiin luottamuksensuojan periaate.
Consequently, a mining company can legitimately expect that the State will not increase any of these fees unilaterally.
Näin ollen kaivosyhtiö voi perustellusti odottaa, ettei valtio korota mitään näistä maksuista yksipuolisesti.
Hungary concludes that the system of the Mining Act and its specific provisions entail that mining fees remain unchanged during the whole duration of the contract.
Unkarin viimeisenä huomautuksena on, että kaivoslain ja sen säännösten muodostama järjestelmä tekee välttämättömäksi kaivosmaksun muuttumattomuuden sopimuksen koko voimassaoloajaksi.
Finally, the Hungarian authorities explain that the ‘termination clause’ is based on reasons of national security.
Lopuksi Unkarin viranomaiset toteavat, että ”irtisanomislauseke” perustuu kansalliseen turvallisuuteen liittyviin syihin.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
VI ASIANOMAISTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
The Commission received comments from the following interested parties: MOL (the beneficiary of the alleged aid measure) and the Hungarian Mining Association, of which MOL is a member.
Komissio vastaanotti huomautuksia MOL:ltä eli väitetyn tukitoimenpiteen edunsaajalta sekä Unkarin kaivosteollisuusjärjestöltä, jonka jäsen MOL on.
Both interested parties commented along the same lines as Hungary and their observations overlapped to a large extent with those of Hungary.
Kummankin asianomaisen huomautukset noudattelivat Unkarin kanssa samoja linjoja, ja ne limittyivät suurelta osin Unkarin huomautusten kanssa.
MOL, the alleged beneficiary of the measure in question, states that, contrary to what the Commission maintains in the opening decision, it did not enjoy any preferential treatment on the Hungarian hydrocarbon extraction market.
Kyseisen toimenpiteen väitetty edunsaaja MOL toteaa, että toisin kuin komissio esittää menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, se ei ole saanut etuuskohtelua Unkarin hiilivetytuotannon markkinoilla.
A major share of MOL’s mining fees paid to the Hungarian State comes from the mining fields subject to J % (i.e. put into operation before 1 January 1998), which in practice means that MOL pays 64-75 %, whereas its competitors (who started production at a later stage and operate small fields) are subject merely to the 12 % fee.
Suuri osa MOL:n Unkarin valtiolle maksamista kaivosmaksuista on peräisin kaivoskentiltä, joihin sovellettava kaivosmaksu on J prosenttia (eli jotka on otettu käyttöön ennen 1 päivää tammikuuta 1998). Käytännössä tämä tarkoittaa, että MOL maksaa 64–75 prosenttia, kun sen kilpailijat (jotka ovat aloittaneet tuotantonsa myöhemmin ja toimivat pienillä kentillä) joutuvat maksamaan vain 12 prosentin maksun.
Furthermore, the conclusion of the extension agreement meant that MOL paid more to the State (taking into account all components in the extension agreement) than it would have paid without the agreement, merely on the basis of the original Mining Act.
Lisäksi pidennyssopimuksen johdosta (sen kaikki osat huomioon ottaen) MOL on maksanut valtiolle enemmän kuin se olisi joutunut maksamaan ilman sopimusta eli pelkän alkuperäisen kaivoslain perusteella.
As regards the Commission’s argument that the extension agreement cannot be considered analogous to a concession, because it was subject to the authorisation regime, MOL notes that the extension of the mining right is not a right subject to authorisation on the basis of a unilateral decision by the State, but only following an agreement with the mining company.
Komission väitteestä, jonka mukaan pidennyssopimusta ei voi rinnastaa toimilupaan, koska se kuuluu lupajärjestelmän piiriin, MOL toteaa, että kaivosoikeuden pidentäminen ei ole luvanvarainen oikeus, joka perustuu valtion yksipuoliseen päätökseen, vaan seurausta kaivosyhtiön kanssa tehdystä sopimuksesta.
If the purpose of the legislation had been to make this a matter for the State’s discretion, the relevant provision would have been drafted differently.
Jos lainsäädännön tarkoituksena olisi ollut jättää asia valtion päätäntävaltaan, asiaa koskeva säännös olisi laadittu sanamuodoltaan erilaiseksi.
The wording of the Mining Act suggests that the legislative intention was to treat the extension agreement in a way analogous to concessions.
Lain sanamuoto viittaa siihen, että lainsäädännön intentiona on ollut käsitellä pidennyssopimusta toimilupien tavoin.
In the opening decision the Commission argues that there is a contradiction between the Hungarian authorities’ claim that the amendment of the Mining Act was necessary to raise more revenue and the fact that MOL was in practice exempted from the increased fees.
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio katsoo, että Unkarin viranomaisten väite siitä, että lainmuutos oli tarpeen tulojen lisäämiseksi, on ristiriidassa sen seikan kanssa, että MOL on käytännössä vapautettu korotetuista maksuista.
In the view of MOL, this statement is not contradictory.
MOL:n mukaan tämä väite ei ole ristiriitainen.
For one thing, the company paid more to the State under the extension agreement, than it would have paid under the Mining Act.
Yhtiö nimittäin maksoi valtiolle pidennyssopimuksen nojalla enemmän maksua kuin se olisi maksanut kaivoslain nojalla.
MOL also pays very high mining fees on the fields subject to J. In addition, the amendment to the Mining Act could have an effect on fields put into operation in the future.
MOL maksaa niin ikään erittäin korkeita kaivosmaksuja niistä kentistään, joihin sovelletaan J-maksua. Lisäksi lainmuutos olisi voinut vaikuttaa tulevaisuudessa käyttöön otettaviin kenttiin.
MOL maintains that the extension payment components are not in any way a fine, as the Commission suggests.
MOL väittää edelleen, etteivät pidennyssopimuksen osat ole millään tavoin rangaistus, toisin kuin komissio katsoo.
The Mining Act also lays down penalties/fines for where mining activity is carried out in breach of the Mining Act.
Kaivoslaissa säädetään lainvastaisesta kaivostoiminnasta määrättävistä rangaistuksista/sakoista.
The fees under the extension agreement are a result of the negotiation process between the mining company and the State.
Pidennyssopimuksen mukaiset maksut ovat tulosta kaivosyhtiön ja valtion välisestä neuvotteluprosessista.
It was not compulsory to conclude the contract: the mining company could also have chosen not to conclude one, lose its mining right and then bid under the open tender procedure, whereby it might have ultimately obtained the mining right more cheaply.
Sopimuksen tekeminen ei ollut pakollista: kaivosyhtiö olisi voinut päättää, ettei se tee sopimusta, jolloin sen kaivosoikeus raukeaa, ja antaa tarjouksensa avoimessa tarjousmenettelyssä, jolloin se olisi voinut saada kaivosoikeuden loppujen lopuksi edullisemmin.
It is misleading to compare MOL, who concluded such an extension agreement, with competitors operating under the authorisation regime.
On harhaanjohtavaa verrata MOL:ää, joka teki pidennyssopimuksen, luvanvaraisesti toimiviin kilpailijoihin.
Moreover, MOL emphasises that it fulfilled all its obligations and the provisions of the legislation.
Lisäksi MOL tähdentää, että se on täyttänyt kaikki velvoitteensa ja lainsäädännön säännökset.
MOL also takes issue with the Commission’s view that the multiplier ‘c’ is too low (as it is less than the legal ceiling of 1,2 times).
MOL esittää niin ikään, että komissio pitää kerrointa ”c” pienenä (koska se on pienempi kuin lakisääteinen yläraja eli 1,2-kertainen).
What also has to be taken into account is that the application of the increased mining fee concerned almost 150 fields, so the increased fee yielded a substantial increase in mining revenue for the State.
Lisäksi on otettava huomioon, että korotettua kaivosmaksua on sovellettava lähes 150 kaivoskenttään, joten korotettu maksu on lisännyt olennaisesti valtion kaivostuloja.
Finally, as regards the Commission’s argument that MOL is being treated preferentially by not being subject to the Brent Clause, the company notes that J is also price-sensitive.
Lopuksi MOL muistuttaa, että myös J on hintariippuvainen, vaikka komissio oli väittänyt MOL:n saaneen etuuskohtelua sillä perusteella, ettei siihen sovelleta Brent-lisämaksua.
The Hungarian Mining Association
Unkarin kaivosteollisuusjärjestö
The Hungarian Mining Association (hereinafter ‘Mining Association’) represents companies engaged in mining activities or activities related to mining.
Unkarin kaivosteollisuusjärjestö, jäljempänä ’kaivosteollisuusjärjestö’, edustaa kaivostoimintaa ja sen liitännäistoimintoja harjoittavia yhtiöitä.
Its main objective is to improve the overall operational framework for carrying out mining activities in Hungary, monitor legislative procedures and act in its members’ interests.
Sen päätarkoituksena on parantaa kaivostoiminnan harjoittamista Unkarissa koskevia yleisiä toiminnallisia puitteita, seurata lainsäädäntömenettelyä ja ajaa jäsentensä etuja.
Currently, it has 66 members, including MOL.
Nykyään järjestöllä on 66 jäsentä MOL mukaan luettuna.
The Chairman of the Mining Association’s board is a senior manager of MOL [36].
Kaivosteollisuusjärjestön johtokunnan puheenjohtaja kuuluu MOL:n ylimpään johtoon [36].
According to the Mining Association, mining companies have a legitimate expectation that the mining fee will remain unchanged for mining fields already in operation.
Kaivosteollisuusjärjestön mukaan kaivosyhtiöillä on perusteltu luottamus siihen, että kaivosmaksu säilyy muuttumattomana jo käytössä olevien kaivoskenttien osalta.
Thus the State cannot unilaterally raise fees ‘retroactively’ (i.e. for fields which are already operating).
Valtio ei siten voi yksipuolisesti korottaa maksuja ”taannehtivasti” (eli jo toiminnassa olevien kenttien osalta).
The Mining Association expressed this opinion in connection with the bill preceding the amendment to the Mining Act and, according to the Mining Association, this principle was taken into account when the Mining Act was amended.
Kaivosteollisuusjärjestö esitti kantansa kaivoslain muuttamista edeltävän lakiehdotuksen yhteydessä, ja kaivosteollisuusjärjestön mukaan periaate otettiin huomioon kaivoslakia muutettaessa.
The final wording was not opposed, because, in terms of effect, it does not raise the mining fee for operations already commenced.
Lopullista sanamuotoa ei vastustettu, koska se ei vaikutukseltaan korottanut jo aloitetuista toiminnoista kannettavaa kaivosmaksua.
As regards the general characteristics and economic conditions of the mining market, the Mining Association explains that the time span of mining projects is relatively long.
Mitä tulee kaivannaismarkkinoiden yleisiin ominaispiirteisiin ja taloudellisiin olosuhteisiin, kaivosteollisuusjärjestö selittää, että kaivoshankkeiden aikajana on suhteellisen pitkä.
The time between the start of exploration and actual extraction can be as long as 10-15 years.
Etsinnän aloituksesta varsinaisen tuotannon alkuun voi kulua 10–15 vuotta.
During this phase the mining company has only costs; income is not made until extraction starts.
Tänä aikana kaivosyhtiöille kertyy ainoastaan kustannuksia. Tuloja ne saavat vasta tuotannon alettua.
In addition, there is an inherent geological risk, since it is not certain that the exploration will be successful.
Lisäksi toimintaan liittyy geologinen riski, sillä etsinnän ja porauksen onnistumisesta ei ole takuita.
Therefore, projects must be planned with the utmost care.
Siksi hankkeet on valmisteltava erityisen huolellisesti.
The profitability of a project depends on multiple factors.
Hankkeen kannattavuus riippuu useista eri tekijöistä.
Given the manifold risks, the industry expects that at least those which can be influenced by the State will remain stable during the lifespan of the project, i.e. the legislative framework or the mining fee.
Riskien monitahoisuuden vuoksi toimialalla odotetaan, että ainakin ne riskit, joihin valtio voi vaikuttaa – eli lainsäädännölliset puitteet ja kaivosmaksu – pysyvät vakaina hankkeen koko elinkaaren ajan.
Given the specific characteristics of the industry, the financing structures play an important role in the projects.
Toimialan erityispiirteiden vuoksi rahoitusjärjestelyillä on hankkeissa tärkeä rooli.
Creditors scrutinise the projects constantly and can even withdraw financing if the conditions change substantially.
Velkojat tarkkailevat hankkeita jatkuvasti ja voivat jopa vetäytyä rahoituksesta, jos olosuhteet muuttuvat olennaisesti.
Therefore, in countries involving a high political risk, the mining company and the State conclude a contract based on private law.
Siksi kaivosyhtiö ja valtio tekevät asiasta yksityisoikeudellisen sopimuksen maissa, joissa poliittinen riski on suuri.
In stable regions, such as Western Europe, such agreements are unnecessary, because it can be assumed that the legal framework will not be changed every now and then by the State.
Vakailla alueilla, kuten Länsi-Euroopassa, tällaiset sopimukset ovat tarpeettomia, koska siellä voidaan olettaa, ettei valtio muuta jatkuvasti lainsäädännöllisiä puitteita.
Stability as regards the State’s share is expected by both the mining company and the creditors.
Sekä kaivosyhtiö että velkojat olettavat valtion osuuden pysyvän vakaana.
Without this stability the risk of the project would be increased; a country with a stable economic policy cannot allow itself frequent policy changes, since this would scare off the mining undertakings.
Ilman vakautta hankkeen riski kasvaa. Vakaata talouspolitiikkaa harjoittava maa ei voi muuttaa politiikkaansa tuhkatiheään, koska tämä karkottaisi kaivosalan yritykset.
The Mining Association also points out that the principles of legal certainty and protection of acquired rights are enshrined in the case-law of the European courts and the Hungarian Constitution.
Kaivosteollisuusjärjestö huomauttaa myös, että oikeusvarmuuden ja saavutettujen oikeuksien periaatteet on vahvistettu EU:n tuomioistuinten oikeuskäytännössä ja Unkarin perustuslaissa.
Thus, the Hungarian legislature is not entitled to raise mining fees for fields already in operation, as legislation must be predictable.
Siksi Unkarin lainsäädäntöelimellä ei ole oikeutta korottaa jo käytössä olevista kentistä kannettavia kaivosmaksuja, sillä lainsäädännön on oltava ennustettavaa.
Moreover, the Mining Association also considers that the ‘stability’ of the mining fee is an acquired right.
Lisäksi kaivosteollisuusjärjestö pitää kaivosmaksun ”vakautta” saavutettuna oikeutena.
A further argument adduced by the Mining Association is the prohibition of discrimination.
Yksi kaivosteollisuusjärjestön esiin ottamista perusteista on syrjinnän kielto.
In particular, there must not be discrimination between market players operating on a concession basis and market players under the authorisation system.
Syrjintää ei saa missään nimessä esiintyä toimilupaperusteisesti toimivien markkinatoimijoiden ja lupajärjestelmän alaisten toimijoiden kesken.
Accordingly, the Hungarian legislature is not entitled to raise mining fees ‘retroactively’ for fields already in operation.
Näin ollen Unkarin lainsäädäntöelimellä ei ole oikeutta korottaa jo käytössä olevista kentistä kannettavia kaivosmaksuja ”taannehtivasti”.
The ECJ has clarified in numerous judgments that legal certainty is a fundamental element of EU law.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on selventänyt useissa tuomioissaan, että oikeusvarmuus on EU:n lainsäädännön olennainen osa.
Legislation is meant to be unambiguous, precise and predictable, especially if it has a negative impact on individuals or companies (see the case-law cited).
Lainsäädännön on tarkoitus olla yksiselitteistä, tarkkaa ja ennustettavaa, varsinkin jos sillä on kielteinen vaikutus yksilöihin tai yhtiöihin (ks. edellä mainittu oikeuskäytäntö).
The Mining Association goes on to argue that the principle of legal certainty and acquired rights are also enshrined in the Hungarian Constitution and it concludes that on the basis of EU law and constitutional principles legislation must be predictable.
Kaivosteollisuusjärjestö esittää edelleen, että oikeusvarmuuden ja saavutettujen oikeuksien periaatteet on vahvistettu myös Unkarin perustuslaissa, ja esittää päätelmänään, että lainsäädännön on oltava EU:n oikeuden ja perustuslaillisten periaatteiden nojalla ennustettavaa.
The Mining Association finally adds that the principle of the protection of acquired rights derives from the principle of legal certainty.
Lopuksi kaivosteollisuusjärjestö toteaa, että saavutettujen oikeuksien puolustamista koskeva periaate on johdettu oikeusvarmuuden periaatteesta.
This principle of the protection of acquired rights has been respected in the course of national and international legislative procedures governing mining rights.
Saavutettujen oikeuksien puolustamista koskevaa periaatetta on noudatettu kaivosoikeuksia sääntelevien kansallisten ja kansainvälisten lainsäädäntöprosessien yhteydessä.
Other EU Member States also have stable mining legislation which does not change frequently.
Muissakin EU:n jäsenvaltioissa on vakaa kaivoslainsäädäntö, joka ei muutu tiheään.
EXISTENCE OF AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) OF THE TFEU
VII SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN TUEN OLEMASSAOLO
In order to ascertain whether a measure constitutes state aid, the Commission has to assess whether the contested measure fulfils the conditions of Article 107(1) TFEU.
Selvittäessään, katsotaanko toimenpide valtiontueksi, komission on arvioitava, täyttääkö kiistanalainen toimenpide SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan ehdot.
This Article states that: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Artiklassa säädetään seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
Below, in the light of this provision, the Commission assesses whether the contested measure constitutes state aid.
Seuraavassa komissio arvioi edellä mainitun säännöksen valossa, sisältyykö kiistanalaiseen toimenpiteeseen valtiontukea.