natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 209 and 212 thereof,
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 ja 212 artiklan,
In addition to its core mission of financing investment in the European Union, the European Investment Bank (EIB) has since 1963 undertaken financing operations outside the Union in support of the Union’s external policies.
Euroopan investointipankin (EIP) päätehtävä on rahoittaa investointeja Euroopan unionissa, minkä lisäksi se on vuodesta 1963 alkaen toteuttanut rahoitustoimia unionin ulkopuolella sen ulkosuhdepolitiikan tukemiseksi.
This allows the budget funds of the Union available to the external regions to be complemented by the financial strength of the EIB for the benefit of recipient countries.
Näin unionin ulkopuolisten alueiden käytettäväksi tarkoitettuja unionin talousarviovaroja voidaan vastaanottajamaiden hyödyksi täydentää EIP:n taloudellisilla valmiuksilla.
In undertaking such financing operations, the EIB contributes to the general guiding principles and policy objectives of the Union, including the development of third countries and the prosperity of the Union in the changed global economic circumstances.
Toteuttamalla tällaisia rahoitustoimia EIP myötävaikuttaa unionin yleisten pääperiaatteiden ja poliittisten tavoitteiden täytäntöönpanoon, mukaan lukien kolmansien maiden kehitys ja unionin vauraus maailmantalouden uudessa tilanteessa.
The EIB financing operations in support of Union external policies should continue to be conducted in accordance with the principles of sound banking practice.
Unionin ulkosuhdepolitiikkaa tukevat EIP:n rahoitustoimet olisi jatkossakin toteutettava hyvän pankkitavan mukaisia periaatteita noudattaen.
Article 209(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), in conjunction with Article 208 thereof, provides that the EIB is to contribute, under the terms laid down in its Statute, to the implementation of the measures necessary to further the objectives of Union development cooperation policy.
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 209 artiklan 3 kohdassa, luettuna yhdessä mainitun sopimuksen 208 artiklan kanssa, määrätään, että EIP myötävaikuttaa perussäännössään määrätyin ehdoin niiden toimenpiteiden täytäntöönpanoon, jotka ovat tarpeen unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteiden toteuttamiseksi.
In accordance with Article 19 of the Statute of the EIB, applications made directly to the EIB for EIB financing operations to be carried out under this Decision are to be submitted to the Commission for an opinion (‘EIB financing application’).
EIP:n perussäännön 19 artiklan mukaisesti suoraan EIP:lle jätettävistä hakemuksista, jotka koskevat tämän päätöksen mukaisesti toteutettavia EIP:n rahoitustoimia, on pyydettävä komission lausunto, jäljempänä ’EIP:n rahoitushakemus’.
With a view to supporting Union external action, and in order to enable the EIB to finance investments outside the Union without affecting the credit standing of the EIB, the majority of its operations in external regions have benefited from an EU budgetary guarantee (‘EU guarantee’) administered by the Commission.
Unionin ulkoisen toiminnan tukemiseksi ja sen mahdollistamiseksi, että EIP rahoittaa investointeja unionin ulkopuolella ilman, että EIP:n luottokelpoisuus kärsii, suurimmalle osalle unionin ulkopuolisilla alueilla toteutetuista EIP:n toimista on myönnetty komission hallinnoima EU:n talousarviotakuu, jäljempänä ’EU:n takuu’.
The EU guarantee was established for the period 2007-2011 by Decision No 633/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 granting a Community Guarantee to the European Investment Bank against losses under loans and loan guarantees for projects outside the Community [2].
EU:n takuu vahvistettiin vuosiksi 2007–2011 yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta 13 päivänä heinäkuuta 2009 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 633/2009/EY [2].
The Guarantee Fund for external actions (‘Guarantee Fund’), established by Council Regulation (EC, Euratom) No 480/2009 of 25 May 2009 establishing a Guarantee Fund for external actions [3], provides a liquidity cushion for the Union budget against losses incurred on EIB financing operations and other Union external action.
Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettu takuurahasto, jäljempänä ’takuurahasto’, joka perustettiin takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille 25 päivänä toukokuuta 2009 annetulla neuvoston päätöksellä (EY, Euratom) N:o 480/2009 [3], toimii likviditeettipuskurina, joka suojaa unionin talousarviota EIP:n rahoitustoimista ja unionin muusta ulkoisesta toiminnasta aiheutuvilta tappioilta.
In accordance with Decision No 633/2009/EC, the Commission and the EIB have prepared a mid-term review of EIB external financing, based on an independent external evaluation supervised by a steering committee of ‘wise persons’, a review by an external consultancy, and specific evaluations produced by the EIB.
Päätöksen N:o 633/2009/EY mukaisesti komissio ja EIP ovat laatineet EIP:n ulkoista rahoitusta koskevan väliarvioinnin, joka perustuu ”viisaista henkilöistä” kootun valmistelukomitean valvonnassa suoritettuun riippumattomaan ulkopuoliseen arvioon, ulkopuolisen konsultin arviointiin ja EIP:n tekemiin erityisarvioihin.
On 12 February 2010, the steering committee submitted a report to the European Parliament, the Council, the Commission and the EIB containing its conclusions and recommendations.
Valmistelukomitea antoi 12 päivänä helmikuuta 2010 Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EIP:lle kertomuksen, joka sisältää sen päätelmät ja suositukset.
In its report the steering committee concluded that the EU guarantee is an efficient and powerful policy instrument with high financial and political leverage and that it should be maintained in order to cover risks of a political or sovereign nature.
Valmistelukomitea katsoi kertomuksessaan, että EU:n takuu on toimiva ja tehokas väline, jolla on merkittävä rahoituksellinen ja poliittinen painoarvo, ja se olisi säilytettävä poliittisten ja valtiollisten riskien kattamiseksi.
Some amendments to Decision No 633/2009/EC were proposed in order to ensure maximum added value and efficiency of the EIB’s external operations.
Päätökseen N:o 633/2009/EY ehdotettiin eräitä muutoksia mahdollisimman suuren lisäarvon ja EIP:n ulkoisten toimien tuloksellisuuden varmistamiseksi.
It is essential to establish a list of countries potentially eligible for EIB financing under the EU guarantee.
On olennaisen tärkeää laatia luettelo maista, jotka mahdollisesti voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta.
It is also appropriate to extend the list of countries eligible for EIB financing under the EU guarantee, as currently set out in Annex I to Decision No 633/2009/EC.
On myös asianmukaista laajentaa luetteloa maista, jotka voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta, sellaisena kuin kyseinen luettelo on tällä hetkellä päätöksen N:o 633/2009/EY liitteessä I.
In order to reflect significant policy developments, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of amending Annex III to this Decision.
Merkittäviin poliittisiin tapahtumiin vastaamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tämän päätöksen liitettä III.
The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
The amounts covered by the EU guarantee in each region should continue to represent ceilings for the EIB financing under the EU guarantee and not targets that the EIB is required to meet.
Niiden määrien, jotka katetaan EU:n takuulla kullakin alueella, olisi edelleen oltava enimmäismääriä, jotka EIP rahoittaa EU:n takuulla, eikä tavoitteita, jotka EIP:n on saavutettava.
In the framework of Union support to third countries to cope with the global economic and financial crisis, the EIB frontloaded its external lending activity in 2009 and 2010 mainly in the pre-accession and the neighbourhood and partnership countries under its current mandate.
Unionin tukiessa kolmansia maita, jotta ne voivat vastata maailmanlaajuiseen talous- ja rahoituskriisiin, EIP aikaisti ulkoista lainanantoaan vuosina 2009 ja 2010 pääosin liittymistä valmistelevissa maissa sekä naapuruus- ja kumppanuusmaissa nykyisen valtuutensa mukaisesti.
Moreover, the unrest in the southern Mediterranean in early 2011 calls for Union assistance in providing the affected countries with the means to rebuild and modernise their economies.
Lisäksi Välimeren eteläpuolisella alueella vuoden 2011 alussa ilmenneiden levottomuuksien vuoksi unionin olisi autettava niitä maita, joihin levottomuudet vaikuttivat, löytämään keinot talouksiensa uudistamiseksi ja nykyaikaistamiseksi.
Therefore, for the remaining period of the mandate, the General Mandate ceiling should be reviewed and increased by EUR 1684000000 to better deal with these temporary and exceptional circumstances without prejudging the ceilings under the next multiannual financial framework.
Näin ollen yleisen valtuuden enimmäismäärää olisi tarkistettava valtuuden jäljellä olevaksi kaudeksi ja sitä olisi nostettava 1684000000 eurolla, jotta näihin väliaikaisiin ja poikkeuksellisiin olosuhteisiin voitaisiin vastata paremmin, vaikuttamatta kuitenkaan seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen mukaisiin enimmäismääriin.
The EIB financing operations ensuing from the abovementioned increase in the General Mandate ceiling should respond to the political reforms undertaken by individual partner countries as assessed by the Commission with the involvement of the European External Action Service (EEAS) taking into account European Parliament resolutions and Council decisions and conclusions.
Edellä mainitusta yleisen valtuuden enimmäismäärän nostosta johtuvilla EIP:n rahoitustoimilla olisi vastattava komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon arvioimiin yksittäisten kumppanuusmaiden toteuttamiin poliittisiin uudistuksiin ottaen huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat sekä neuvoston päätökset ja päätelmät.
The review of the European Neighbourhood Policy and the renewed emphasis on differentiation should also be reflected in that assessment.
Tässä arvioinnissa olisi otettava huomioon myös Euroopan naapuruuspolitiikan uudelleentarkastelu ja eriyttämisen uusi korostaminen.
In pre-accession countries, the EIB financing will continue to complement Union assistance.
Liittymistä valmistelevissa maissa EIP:n rahoituksella täydennetään edelleen unionin tukea.
In addition to the regional ceilings, the optional mandate of EUR 2000000000 should be activated and allocated as an envelope to support EIB financing operations in the field of climate change mitigation and adaptation across the regions covered by the mandate.
Alueellisten enimmäismäärien lisäksi olisi otettava käyttöön 2000000000 euron suuruinen valinnainen valtuus, joka olisi kohdennettava EIP:n rahoitustoimien tukemiseen ilmastonmuutoksen lieventämisen ja ilmastonmuutokseen sopeutumisen aloilla kaikilla valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla.
The EIB could contribute its expertise and resources, in close cooperation with the Commission, to support public authorities as well as the private sector in order to address the challenge of climate change and to make the best possible use of available financing.
EIP voisi tiiviissä yhteistyössä komission kanssa tukea asiantuntemuksellaan ja voimavaroillaan sekä viranomaisia että yksityissektoria ilmastonmuutoksen tuomiin haasteisiin vastaamiseksi ja käytettävissä olevan rahoituksen hyödyntämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla.
For mitigation and adaptation projects, the resources of the EIB should, where possible and appropriate, be complemented with concessional funds available under the Union budget through the efficient and consistent blending of grants and loans for climate change financing in the context of Union external assistance.
Lieventämis- ja sopeutumishankkeissa EIP:n varoja olisi mahdollisuuksien ja tarpeen mukaan täydennettävä unionin talousarviosta saatavilla pehmeäehtoisilla varoilla yhdistämällä tehokkaasti ja johdonmukaisesti avustuksia ja lainoja ilmastonmuutokseen liittyvään rahoitukseen unionin ulkoisen avun yhteydessä.
In this regard, it is appropriate that the Commission’s annual report to the European Parliament and the Council should contain a detailed report on the financial instruments used for financing these projects, identifying the amounts of EIB financing under the optional mandate and the corresponding amounts of grants.
Tältä osin on asianmukaista sisällyttää komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle antamaan vuotuiseen kertomukseen yksityiskohtainen selvitys näiden hankkeiden rahoitukseen käytetyistä rahoitusvälineistä, ja siinä olisi yksilöitävä valinnaisen valtuuden piiriin kuuluva EIP:n rahoitus sekä avustusten vastaavat määrät.
Eligibility to receive EIB financing for climate-change mitigation under the EU guarantee could be restricted under the Climate Change Mandate for countries that are deemed not to have committed themselves to meeting appropriate climate change-related targets.
Kelpoisuutta saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta ilmastonmuutoksen lieventämiseen voitaisiin rajoittaa ilmastonmuutosvaltuuden nojalla sellaisten maiden osalta, joiden ei katsota sitoutuneen asianmukaisten ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden saavuttamiseen.
Any such restriction of eligibility should be based on complex and comprehensive political assessments.
Tällaisten kelpoisuutta koskevien rajoitusten olisi perustuttava monipuolisiin ja kattaviin poliittisiin arviointeihin.
Therefore, the Council should have the power to decide, on a proposal from the Commission with the involvement of the EEAS, to restrict the eligibility of a country to receive EIB financing for climate-change mitigation under the EU guarantee.
Sen vuoksi neuvostolla olisi oltava valta päättää komission ehdotuksesta, jonka laatimiseen Euroopan ulkosuhdehallinto osallistuu, että jonkin maan kelpoisuutta saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta ilmastonmuutoksen lieventämiseen rajoitetaan.
Such restriction should apply only to EIB financing operations for which an EIB financing application is submitted after the entry into force of this Decision and which are signed after 1 January 2012.
Tällaisia rajoituksia olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin EIP:n rahoitustoimiin, joiden osalta EIP:n rahoitusta koskeva hakemus on jätetty tämän päätöksen voimaantulon jälkeen ja jotka on allekirjoitettu 1 päivän tammikuuta 2012 jälkeen.
Some flexibility on regional allocation under the Climate Change Mandate should be provided to allow for the fastest and most effective possible uptake of available financing within the three-year period 2011-2013, while striving to ensure a balanced distribution across regions over that period, based on the established priorities for external aid under the General Mandate.
Ilmastonmuutosvaltuuden alueellisessa jaossa olisi oltava jonkin verran joustoa, jotta käytettävissä oleva rahoitus otettaisiin mahdollisimman nopeasti ja tuloksellisesti käyttöön kolmivuotiskautena 2011–2013, ja samalla olisi pyrittävä varmistamaan varojen tasapuolinen jakautuminen alueiden välillä tällä kaudella yleisen valtuuden mukaisten ulkoisen avun periaatteiden mukaan.
The mid-term review of the implementation of the EIB external mandate showed that, although the EIB financing operations carried out in the period covered by the evaluation (2000-2009) were generally in line with Union external policies, the link between Union policy objectives and their operational implementation by the EIB should be strengthened and made more explicit and structured.
EIP:n ulkoisen valtuuden täytäntöönpanoa koskeva väliarviointi osoitti, että EIP:n toteuttamat rahoitustoimet arvion kattamana ajanjaksona (2000–2009) olivat yleisesti unionin ulkosuhdepolitiikan mukaisia, mutta yhteyttä, joka vallitsee unionin poliittisten tavoitteiden ja näiden tavoitteiden EIP:n toimina tapahtuvan täytäntöönpanon välillä, olisi vahvistettava, selkeytettävä ja jäsenneltävä entisestään.
In order to enhance the coherence of the mandate and strengthen the focus of the EIB external financing activity on supporting Union policies, and for the maximum benefit of beneficiaries, this Decision should set out horizontal high-level objectives in the mandate for EIB financing operations across all eligible regions and countries, building on the comparative strengths of the EIB in areas where it has a well-proven track record.
Valtuuden johdonmukaisuuden lisäämiseksi, EIP:n ulkoisen rahoitustoiminnan keskittämiseksi enemmän unionin politiikkojen tukemiseen ja edunsaajien hyödyn saattamiseksi mahdollisimman suureksi tässä päätöksessä olisi asetettava horisontaaliset korkean tason tavoitteet valtuudelle, joka koskee EIP:n rahoitustoimia kaikilla alueilla ja kaikissa maissa, jotka voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta, hyödyntäen EIP:n suhteellisia vahvuuksia aloilla, joilla se on todistettavasti toiminut hyvin.
In the regions covered by this Decision, the EIB should thus finance projects in the areas of climate change mitigation and adaptation (including via the transfer of technologies related to new energy sources), social and economic infrastructure (in particular, in transport, energy including renewable energy, energy security, energy infrastructure, environmental infrastructure including water and sanitation, as well as information and communication technology), and local private sector development, in particular in support of small and medium-sized enterprises (SMEs).
EIP:n olisi siksi rahoitettava tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla hankkeita, jotka liittyvät ilmastonmuutoksen lieventämiseen ja siihen sopeutumiseen (myös uusiin energialähteisiin liittyvän teknologian siirron avulla), sosiaaliseen ja taloudelliseen infrastruktuuriin (erityisesti liikenteeseen ja energiaan, mukaan lukien uusiutuva energia, energiavarmuus, energiainfrastruktuuri ja muun muassa vesihuollon ja puhtaanapidon kaltaiset ympäristöön liittyvät infrastruktuurit, sekä tieto- ja viestintätekniikkaan) ja paikallisen yksityissektorin kehittämiseen erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, jäljempänä ’pk-yritykset’, hyväksi.
It should be recalled that improving access to financing for SMEs can play an essential role in stimulating economic development and in combating unemployment.
Olisi muistettava, että pk-yritysten rahoituksensaannin parantamisella voi olla keskeinen merkitys taloudellisen kehityksen edistämisessä ja työttömyyden torjumisessa.
Within these areas, regional integration among partner countries, including economic integration between pre-accession countries, neighbourhood countries and the Union, should be an underlying objective for EIB financing operations.
Näillä aloilla EIP:n rahoitustoimien taustalla olevana tavoitteena olisi oltava kumppanuusmaiden alueellinen yhdentyminen, mukaan lukien taloudellinen yhdentyminen liittymistä valmistelevien maiden ja naapuruusmaiden sekä unionin välillä.
The EIB should be able to support Union presence in partner countries through foreign direct investment that contributes to promoting technology and knowledge transfer either under the EU guarantee for investments within the aforementioned areas or at its own risk.
EIP:n olisi voitava tukea unionin läsnäoloa kumppanuusmaissa sellaisilla suorilla ulkomaisilla investoinneilla, jotka edistävät teknologian ja tietämyksen siirtoa, joko edellä mainituilla aloilla tehtäviä investointeja koskevalla EU:n takuulla tai sen omalla riskillä.
In order to effectively reach out to SMEs, the EIB should cooperate with local financial intermediary institutions in the eligible countries, in particular to ensure that part of the financial benefits is passed on to their clients and provide added value compared to other sources of finance.
Jotta EIP kykenisi auttamaan pk-yrityksiä tehokkaasti, sen olisi maissa, jotka voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta, toimittava yhteistyössä paikallisten rahoitusvälityslaitosten kanssa erityisesti sen varmistamiseksi, että osa taloudellisesta hyödystä välitetään näiden asiakkaille ja että se tuottaa lisäarvoa muihin rahoituslähteisiin verrattuna.
Where appropriate, through its cooperation agreements with those intermediary institutions, the EIB should request that their clients’ projects be checked against agreed criteria in line with Union development goals so as to provide added value.
EIP:n olisi kyseisten välityslaitosten kanssa tekemiensä yhteistyösopimusten avulla tarvittaessa vaadittava, että lisäarvon saamiseksi niiden asiakkaiden hankkeet tarkistetaan ottaen huomioon sovitut perusteet, jotka ovat linjassa unionin kehitystavoitteiden kanssa.
The financial intermediaries’ activities in support of SMEs should be fully transparent and be reported regularly to the EIB.
Pk-yritysten tukemiseen suunnattujen rahoitusvälitystoimien olisi oltava täysin avoimia, ja niistä olisi raportoitava säännöllisesti EIP:lle.
Moreover, EIB financing operations should contribute to the general principles guiding Union external action, as referred to in Article 21 of the Treaty on European Union (TEU), of promoting and consolidating democracy and the rule of law, human rights and fundamental freedoms, and to the implementation of international environmental agreements to which the Union is a party.
EIP:n rahoitustoimien olisi lisäksi oltava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa tarkoitetun unionin ulkoisen toiminnan yleisten periaatteiden mukaisia, ja niiden olisi edistettävä demokratian ja oikeusvaltion sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kehittämistä ja lujittamista ja niiden kansainvälisten ympäristösopimusten noudattamista, joissa unioni on osapuolena.
In particular, in relation to developing countries, as defined in the list of official development assistance (ODA) recipients established by the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD), EIB financing operations should foster the following: their sustainable economic, social and environmental development, particularly in the most disadvantaged amongst them; their smooth and gradual integration into the world economy; the campaign against poverty; as well as compliance with objectives approved by the Union in the context of the United Nations and other competent international organisations.
Kehitysmaissa, sellaisina kuin ne on määritetty Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) laatimassa virallisen kehitysavun saajien luettelossa, EIP:n rahoitustoimilla olisi kehitettävä erityisesti seuraavaa: näiden maiden kestävä taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöpoliittinen kehitys, etenkin kaikista heikoimmassa asemassa olevissa maissa; niiden sopusointuinen ja vähittäinen yhdentyminen maailmantalouteen; köyhyyden vastaiset toimet ja niiden tavoitteiden noudattaminen, jotka unioni on hyväksynyt Yhdistyneissä Kansakunnissa ja muissa toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä.
When carrying out due diligence in respect of the project, the EIB should, where appropriate and in line with the Union’s social and environmental principles, require the project promoter to carry out local consultations and disclose their results to the public.
Huolehtiessaan hankkeen asianmukaisesta tarkistamisesta EIP:n olisi tarvittaessa ja unionin sosiaali- ja ympäristöpoliittisten periaatteiden mukaisesti velvoitettava hankkeen toteuttaja järjestämään paikallisia kuulemisia ja julkistamaan niiden tulokset yleisölle.