natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It claimed that the counter-indemnity could not be used by the bank for development of new business and would therefore not give rise to any distortion of competition.
Se väitti, että ABN AMRO II ei voinut käyttää vastatakausta uuden liiketoiminnan kehittämiseen, joten toimenpide ei johtanut kilpailun vääristymiseen.
The Dutch State considered the counter-indemnity to be in line with the Commission’s Recapitalisation Communication.
Alankomaiden valtion mielestä vastatakaus oli pääomapohjan vahvistamista koskevan komission tiedonannon mukainen.
The Dutch State underlined that it had based its pricing on the ECB Recapitalisation Recommendation.
Alankomaiden valtio korosti, että sen hinnoittelu perustui EKP:n pääomankorotusta koskevaan suositukseen.
The Dutch State also commented on the Commission’s suspicion that the preferred shareholders of FBN [90] had not sufficiently contributed in terms of burden-sharing.
Alankomaiden valtio kommentoi lisäksi komission epäilyjä siitä, että FBN:n etuoikeutetut osakkaat eivät olleet osallistuneet taakan jakoon riittävästi [90].
The Dutch State explained that the investors in preferred shares had not received dividends in 2008 (neither in cash nor in accrual) and that preferred shares were trading below par. The Dutch State added that FBN’s ability to pay or reserve fixed dividends in the future depended on FBN having sufficient IFRS profits.
Se selitti, että etuoikeutettuihin osakkeisiin sijoittaneet eivät olleet saaneet osinkoa vuonna 2008 (ei käteisenä eikä suoriteperusteisesti kertyneenä osinkona) ja että etuoikeutetuilla osakkeilla käytiin kauppaa alle nimellisarvon. Lisäksi FBN:n kyky maksaa tai varata kiinteitä osinkoja tulevaisuudessa riippui sen mukaan siitä, tuottaako FBN riittävästi IFRS:n mukaista voittoa.
The Dutch State noted that the dividend clause governing the FBN preferred shares included so-called dividend stopper/pusher language [91] and that the uncertainty around the dividend policy of the ABN AMRO Group reduced the comfort that the investors in preferred shares could derive from the dividend stopper/pusher language.
Alankomaiden valtio totesi, että FBN:n etuoikeutettuihin osakkeisiin sovellettava osinkolauseke sisälsi velvoitteen maksaa korkoa tai muuta tuottoa, jos osinkoja jaetaan dividend stopper/pusher [91], ja että ABN AMRO Groupin osinkopolitiikkaan liittyvä epävarmuus vähensi etuoikeutettuihin osakkeisiin sijoittaneiden varmuutta dividend stopper/pusher -lausekkeesta.
As to whether capital would be repaid once the (temporary) capital needs disappear, the Dutch State argued that it intended to use the dividend policy of ABN AMRO Group in such a way that ABN AMRO Group would not have any excess capital which could result in a distortion of competition [92].
Sen suhteen, maksetaanko pääoma takaisin heti kun (tilapäinen) pääomatarve poistuu, Alankomaiden valtio väitti, että se aikoi käyttää ABN AMRO Groupin osinkopolitiikkaa sillä tavalla, ettei ABN AMRO Groupille jää liikapääomaa, joka voisi johtaa kilpailun vääristymiseen [92].
Concerning distortions of competition, the Dutch State indicated that it did not agree with the Commission’s position that ABN AMRO N and FBN were reinforced in the Netherlands as a result of the merger nor that such a development threatened to create undue distortions of competition.
Kilpailun vääristymisen osalta Alankomaiden valtio totesi, että se ei ollut komission kanssa samaa mieltä siitä, että ABN AMRO N ja FBN vahvistuivat Alankomaissa sulautuman ansiosta, eikä siitä, että tällainen kehitys uhkasi aiheuttaa tarpeettomia kilpailun vääristymiä.
It rather believed the contrary and pointed in that regard to the fact that the separation of FBN and ABN AMRO N from their respective parent companies and the subsequent merger were very labour-intensive and implied that the management of FBN and ABN AMRO N could dedicate less time to the day-to-day commercial business and therefore it argued that the separation and the subsequent merger had a negative impact on the competitive position of FBN and ABN AMRO N (or ABN AMRO Group post-merger).
Se uskoi pikemminkin päinvastaista ja toi esiin, että FBN:n ja ABN AMRO N:n ero emoyhtiöistään ja niiden sulautuminen teetti paljon työtä ja jätti FBN:n ja ABN AMRO N:n johdolle vähemmän aikaa liiketoiminnan päivittäiseen johtamiseen, jolloin irtaantumisella ja sitä seuranneella sulautumisella oli kielteinen vaikutus FBN:n ja ABN AMRO N:n (tai sulautuman jälkeen ABN AMRO Groupin) kilpailuasemaan.
Comments from the Dutch State on the comments of interested parties
Alankomaiden valtion huomautukset asianomaisten osapuolten huomautuksiin
Comments from the Dutch State on the complainant’s letter of 6 May 2009
Alankomaiden valtion huomautukset 6 päivänä toukokuuta 2009 päivättyyn valituksen tekijän kirjeeseen
In general, the Dutch State underlined that in its view the measures in favour of FBN and ABN AMRO N did not meet the Union definition of State aid and therefore did not have distortive effects.
Alankomaiden valtio korosti yleisesti sitä, että sen mielestä FBN:n ja ABN AMRO N:n hyväksi toteutetut toimenpiteet eivät vastanneet unionin määritelmää valtiontuesta eikä niillä sen vuoksi voinut olla vääristävää vaikutusta.
It considered the market behaviour of FBN and ABN AMRO N on the savings and deposit market to be in line with that of a rational market player protecting its commercial interests.
Sen mielestä FBN:n ja ABN AMRO N:n toiminta säästö- ja talletusmarkkinoilla oli sellaista kuin omia kaupallisia etujaan suojelevan ja järkevän markkinoilla toimijan toiminta on.
The Dutch State believed that the interest rates offered by FBN and ABN AMRO N were not distortive.
Alankomaiden valtio uskoi, että FBN:n ja ABN AMRO N:n tarjoamat korot eivät aiheuttaneet vääristymiä.
As a result, it argued that there was no infringement of Union competition law.
Näin ollen sen mukaan unionin kilpailuoikeutta ei oltu rikottu.
The Dutch State presented a number of comparative tables with interest rates offered on specific deposit and savings products.
Alankomaiden valtio esitti useita vertailutaulukoita koroista, joita tarjottiin tietynlaisissa talletus- ja säästötuotteissa.
The Dutch State denied that FBN and ABN AMRO N were consistently offering the highest interest rates, especially when compared to smaller Dutch banks like SNS, NIBC and DSB.
Se kiisti, että FBN ja ABN AMRO N olisivat jatkuvasti tarjonneet korkeimpia korkoja varsinkaan verrattuina pienempiin alankomaalaispankkeihin, joita ovat esimerkiksi SNS, NIBC ja DSB.
The Dutch State also pointed out that interest rates on savings accounts were already high in the Netherlands before the financial crisis, partly due to the behaviour of smaller banks with an aggressive pricing policy.
Alankomaiden valtio huomautti myös, että säästötilien korot olivat Alankomaissa korkeita jo ennen finanssikriisiä, mikä johtui osittain pienempien pankkien aggressiivisesta hinnoittelupolitiikasta.
The Dutch State believed that during the financial crisis banks tried to protect their savings franchises by offering relatively high interest rates on savings products for customers.
Alankomaiden valtio uskoi, että pankit yrittivät finanssikriisin aikaan suojella säästösektoriaan tarjoamalla asiakkaille suhteellisen korkeita korkoja säästötuotteista.
The Dutch State indicated that MoneYou had to build up brand recognition in the first 6 months of its existence and therefore had to offer interest rates which were mostly slightly lower or equal than those offered by similar Internet-banking marketplayers [93].
Sen mukaan MoneYou oli tehnyt brändiään tunnetuksi olemassaolonsa kuuden ensimmäisen kuukauden aikana ja sen vuoksi joutunut tarjoamaan korkoja, jotka olivat enimmäkseen hieman alempia tai samansuuruisia kuin samanlaisten Internetpankkimarkkinoiden toimijoiden tarjoamat korot [93].
From the second quarter of 2009 onwards, the interest rates offered by MoneYou were lowered and MoneYou positioned itself within the so-called mid-tier segment [94].
Vuoden 2009 toisesta neljänneksestä alkaen MoneYoun tarjoamia korkoja alennettiin ja MoneYou sijoittautui ns. keskisegmenttiin [94].
With respect to MoneYou, the Dutch State added that it only raised limited volumes of funds (namely EUR [0 - 5] billion), representing roughly [0 - 5] % of total volume on the Dutch savings market.
Alankomaiden valtio lisäsi, että MoneYou ei saanut kerättyä kovin paljoa rahoitusta (vain [0 – 5] miljardia euroa), mikä vastaa määrältään noin [0 – 5] prosenttia Alankomaiden koko säästömarkkinoista.
The Dutch State added that ex-Van Lanschot customers only represented a small part of MoneYou’s business (namely [0 - 5000] accounts or [0 - 5] % of MoneYou’s accounts).
Alankomaiden valtio lisäsi, että Van Lanschotin entiset asiakkaat muodostivat vain pienen osan MoneYoun asiakaskunnasta (nimittäin [0 – 5000] tiliä tai [0 – 5] prosenttia MoneYoun tileistä).
The Dutch State also denied that ABN AMRO N and FBN were solely relying on the Dutch savings market to fund themselves.
Alankomaiden valtio kielsi myös, että ABN AMRO N:n ja FBN:n rahoitus olisi riippunut yksinomaan Alankomaiden säästömarkkinoista.
It indicated that FBN just needed some time to set up treasury operations and issue State-guaranteed debt instruments.
Se totesi, että FBN tarvitsi vain vähän aikaa rahamarkkinasijoitustoiminnan aloittamiseen ja valtion takaamien velkasitoumusten liikkeeseen laskemiseen.
The Dutch State also indicated that deposits and saving products are also important to establish a customer relationship and have a different and broader purpose than that of other funding instruments.
Alankomaiden valtio totesi lisäksi, että talletus- ja säästötuotteet ovat myös tärkeitä asiakassuhteiden rakentamiseksi ja että niillä on toisenlainen ja laajempi tarkoitus kuin muilla rahoitusvälineillä.
In that regard, the Dutch State pointed out that a loss in a bank’s savings and deposits market share could lead to market share losses in other banking products.
Alankomaiden valtio huomautti tässä yhteydessä, että säästö- ja talletusmarkkinaosuuden menetys saattaa johtaa pankin muidenkin tuotteiden markkinaosuuden menetykseen.
The Dutch State also denied that the consumers and market participants perceived ABN AMRO N and FBN as safer banks than competitors.
Alankomaiden valtio kiisti myös, että asiakkaat ja markkinoilla toimijat olisivat pitäneet ABN AMRO N:ää ja FBN:ää kilpailijoitaan turvallisempina pankkeina.
It referred to the ratings of FBN and ABN AMRO N at rating agencies, which were below the AAA-rating of Rabobank for example.
Se viittasi FBN:n ja ABN AMRO N:n luottokelpoisuusluokituksiin, jotka olivat alemmat kuin esimerkiksi Rabobankin AAA-luokitus.
Its relative CDS-spreads told a similar story.
Samaan suuntaan viittasivat niiden suhteelliset luottoriskinvaihtosopimusten hinnat.
The Dutch State also believed that the State-ownership did not make ABN AMRO N or FBN more secure in the eyes of consumers and market participants.
Alankomaiden valtio uskoi myös, ettei valtio-omistajuus tehnyt ABN AMRO N:stä eikä FBN:stä turvallisempaa asiakkaiden ja markkinoiden silmissä.
In that regard, it pointed out that the many ad-hoc State interventions had shown that the Dutch State would, if possible, intervene with respect to any privately-owned bank.
Se huomautti näiden valtion monien tilapäistoimien osoittaneen, että Alankomaiden valtio tulisi mahdollisuuksien mukaan minkä tahansa yksityisomisteisen pankin apuun.
Consequently, it believed that de facto there was no perceived difference between the security offered by Dutch privately-owned banks compared with that of Dutch State-owned banks.
Tämän vuoksi se uskoi, että todellisuudessa ei nähty mitään eroa yksityisomisteisten ja Alankomaiden valtion omistamien pankkien tarjoamassa turvassa.
To calculate whether interest rates offered on savings products were loss-making, the Dutch State argued that they should not be compared with EURIBOR rates but rather with rates resulting from the so-called ‘replicating portfolio methodology’ [95].
Sen laskemiseksi, olivatko tarjotut säästötuotteiden korot tappiollisia, niitä ei olisi Alankomaiden valtion mielestä pitänyt verrata Euribor-korkoihin vaan korkoihin, jotka perustuivat ns. toistosalkkumenetelmään [95].
Using that methodology, the Dutch State acknowledged that for some products, there was a temporary negative margin.
Alankomaiden valtio myönsi, että tällä menetelmällä joidenkin tuotteiden marginaali oli tilapäisesti negatiivinen.
However, it argued that it was rational market behaviour and in line with market behaviour of (privately-owned) competitors at that precise point in time.
Se kuitenkin väitti tätä järkeväksi toiminnaksi markkinoilla ja sanoi sen vastaavan (yksityisomisteisten) kilpailijoiden toimintaa kyseisenä aikana.
Comments from the Dutch State on the complainant’s arguments of 21 and 28 August 2009
Alankomaiden valtion huomautukset 21 ja 28 päivänä elokuuta 2009 esitettyihin kantelijan väitteisiin
The Dutch argued that its earlier comments summarized in recitals 206 to 211 concerning the complainant were still valid.
Alankomaiden valtio totesi, että sen aiemmat kantelijaa koskevat huomautukset, jotka on esitelty 206–211 kappaleessa, pätevät edelleen.
In addition, the Dutch State noted that the complainant’s claim that ABN AMRO N and FBN market share had increased was based on flawed statistics.
Alankomaiden valtio totesi lisäksi, että kantelijan väite, jonka mukaan ABN AMRO N:n ja FBN:n markkinaosuus kasvoi, perustui virheellisiin tilastoihin.
With respect to the alleged EUR 21 billion increase in deposits collected by ABN AMRO N, the Dutch State argued that only EUR 5,1 billion was due to Dutch retail savings with the rest mainly due to corporate customer savings and foreign deposits.
ABN AMRO N:n väitettiin keränneen 21 miljardia euroa uusia talletuksia, mutta Alankomaiden valtio väitti, että ainoastaan 5,1 miljardia euroa tuli Alankomaiden vähittäissäästömarkkinoilta ja loput pääasiassa yritysasiakkaiden säästöistä ja ulkomaisista talletuksista.
The Dutch State also provided data, showing that a large part of FBN’s volume increase of deposits and savings stemmed from corporate banking as opposed to retail and private banking.
Alankomaiden valtio esitti myös tietoja, joiden mukaan suuri osa FBN:n talletusten ja säästöjen kasvusta johtui yrityspankkitoiminnasta eikä vähittäis- ja yksityispankkitoiminnasta.
The Dutch State observed that that Dutch customers had invested more into their savings because of the uncertain macroeconomic environment.
Alankomaiden valtio havaitsi, että alankomaalaiset asiakkaat olivat panostaneet enemmän säästämiseen makrotaloudellisen epävakauden vuoksi.
It pointed to data of the Central Bureau of Statistics (‘CBS’) which indicated that savings increased by 7,7 % year-on-year in the first half of 2009.
Se viittasi Alankomaiden tilastokeskuksen tietoihin, joiden mukaan säästäminen kasvoi vuoden 2009 alkupuoliskolla 7,7 prosenttia edellisvuoteen verrattuna.
ABN AMRO N’s customer savings increased by 7,5 % year-on-year, which indicated that the ABN AMRO N’s market share rather declined.
ABN AMRO N:n asiakassäästöt kasvoivat samaan aikaan 7,5 prosenttia, mikä merkitsee sitä, että ABN AMRO N:n markkinaosuus pikemminkin supistui.
FBN also presented evidence showing that its customer savings had evoled in line with the market.
FBN esitti myös näyttöä, joka osoitti, että sen asiakkaiden säästöt kehittyivät markkinoiden mukaisesti.
Comments from the Dutch State on the comments of ABN AMRO Bank
Alankomaiden valtion huomautukset ABN AMRO Bankin huomautuksiin
The Dutch State confirmed that it had not provided a liquidity facility to ABN AMRO N, thereby broadly confirming ABN AMRO Bank’s arguments.
Alankomaiden valtio vahvisti, että se ei ollut tarjonnut likviditeettijärjestelyä ABN AMRO N:lle, vahvistaen näin yleisesti ABN AMRO Bankin esittämät väitteet.
Article 107(1) of the Treaty provides that any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
It follows that a State measure qualifies as State aid if it meets the following four (cumulative) criteria:
Tästä seuraa, että valtion toimenpide on valtiontukea, jos se täyttää seuraavat neljä (kumulatiivista) kriteeriä:
State resources;
valtion varat
selective advantage;
valikoiva etu
distortive impact on competition; and
kilpailua vääristävä vaikutus sekä
impact on trade between Member States.
vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The first criterion is met for Measures (Y1) to (E) in Table 4 in recital 128 as all those Measures are directly financed from the Dutch State’s resources.
Ensimmäinen kriteeri täyttyy 128 kappaleessa olevassa taulukossa esitettyjen toimenpiteiden Y1 ja E osalta, sillä kyseiset toimenpiteet rahoitettiin suoraan Alankomaiden valtion varoista.
Whether a measure constitutes a selective advantage to FBN, ABN AMRO N or ABN AMRO Group post-merger (the second criterion) is analysed in the recitals 220 to 278, examining each measure separately.
Sitä, tarjosiko toimenpide valikoivaa etua FBN:lle, ABN AMRO N:lle tai sulautumisen jälkeen ABN AMRO Groupille (toinen kriteeri), arvioidaan 220–278 kappaleessa kunkin toimenpiteen osalta erikseen.
If a selective advantage exists in this case, the third and fourth criteria would also be fulfilled.
Jos tässä tapauksessa havaitaan valikoivaa etua, myös kolmas ja neljäs kriteeri täyttyvät.
All the measures distort or threaten to distort competition as they place FBN, ABN AMRO N or ABN AMRO Group after the merger in a beneficial position vis-à-vis other competing banks (third criterion).
Kaikki toimenpiteet vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua, sillä ne asettavat FBN:n, ABN AMRO N:n tai sulautumisen jälkeen ABN AMRO Groupin edullisempaan asemaan kuin kilpailevat pankit (kolmas kriteeri).
Moreover, the measures also have an impact on trade between Member States.
Toimenpiteillä on lisäksi vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
FBN, ABN AMRO N and ABN AMRO Group post-merger are internationally-oriented banks with activities outside the Netherlands while also competing in their home market with subsidiaries of foreign banks (fourth criterion).
FBN, ABN AMRO N ja sulautumisen jälkeen ABN AMRO Group ovat kansainvälisiä pankkeja, joilla on toimintaa Alankomaiden ulkopuolella, ja ne kilpailevat samalla kotimarkkinoillaan ulkomaisten pankkien tytäryhtiöiden kanssa (neljäs kriteeri).
Measures Y1 and Y2 of 3 October 2008
Lokakuun 3 päivän 2008 toimenpiteet Y1 ja Y2
It is appropriate to recall that this Decision assesses only potential aid to FBN, ABN AMRO N or ABN AMRO Group post-merger.
On aiheellista muistuttaa, että tässä päätöksessä arvioidaan ainoastaan mahdollista tukea FBN:lle, ABN AMRO N:lle tai sulautumisen jälkeen ABN AMRO Groupille.
Potential aid to Fortis Bank SA/NV arising out of Measures Y1 and Y2 was assessed in the Decision of 3 December 2008.
Toimenpiteistä Y1 ja Y2 mahdollisesti Fortis Bank SA/NV:lle aiheutunutta tukea käsiteltiin 3 päivänä joulukuuta 2008 tehdyssä päätöksessä.
As indicated in recital 52 of the Decision of 3 December 2008 [96] and in the initial aid assessment of those measures in the Decision of 8 April 2009, the measures taken on 3 October 2008 (namely Measures X, Y1 and Y2) are inextricably linked.
Kuten 3 päivänä joulukuuta 2008 tehdyn päätöksen [96] johdanto-osan 52 kappaleessa sekä kyseisistä toimenpiteistä 8 päivänä huhtikuuta 2009 tehdyssä alustavassa arvioinnissa todettiin, 3 päivänä lokakuuta 2008 toteutetut toimenpiteet (eli toimenpiteet X, Y1 ja Y2) kytkeytyvät toisiinsa.
The Dutch State separated FBN and ABN AMRO N from their liquidity-constrained parent by means of the acquisition of FBN but, in order to fully insulate FBN from its parent’s liquidity problems, the Dutch State also had to assume the role of funding provider of FBN.
Alankomaiden valtio irrotti FBN:n ja ABN AMRO N:n likviditeettiongelmaisista emoyhtiöistään ostamalla FBN:n. Jotta FBN saatiin täysin eroon emoyhtiönsä likviditeettiongelmista, Alankomaiden valtion oli lisäksi otettava FBN:n rahoittajan rooli.
That goal translated into Measures Y1 and Y2.
Tämä päämäärä johti toimenpiteisiin Y1 ja Y2.
In addition, on 3 October 2008 the Dutch State took over Fortis SA/NV’s CSA-obligations.
Alankomaiden valtio otti lisäksi 3 päivänä lokakuuta 2008 kantaakseen Fortis SA/NV:n velvoitteet, jotka perustuivat konsortion osakkaiden sopimukseen.
As indicated in recital 50 of the Decision of 3 December 2008, the Commission cannot accept that the MEIP is satisfied for the integrated transactions of 3 October 2008 by which the Dutch State acquired FBN (including ABN AMRO N) for EUR 12,8 billion and also provided FBN with a very large amount of funding.
Kuten 3 päivänä joulukuuta 2008 tehdyn päätöksen johdanto-osan 50 kappaleessa todetaan, komissio ei hyväksy sitä, että markkinataloussijoittajaperiaate täyttyisi 3 päivän lokakuuta 2008 integroiduissa toimenpiteissä, joilla Alankomaiden valtio osti FBN:n (ABN AMRO N mukaan lukien) 12,8 miljardilla eurolla ja vielä rahoitti FBN:ää erittäin suurella summalla.
Given the then prevailing market circumstances, no buyer would have been able and willing to offer as much to save FBN [97].
Mikään ostaja ei olisi vallinneessa markkinatilanteessa kyennyt tai halunnut tarjota yhtä paljon FBN:n pelastamiseksi [97].
Moreover, additional information submitted by the Dutch State confirmed that, on 3 October 2008, the Dutch State also agreed to indemnify Fortis SA/NV for its CSA-obligations.
Alankomaiden valtion toimittamat lisätiedot lisäksi vahvistivat, että Alankomaiden valtio lupautui 3 päivänä lokakuuta 2008 lisäksi korvaamaan Fortis SA/NV:lle sen konsortion osakkaiden sopimuksesta johtuvat velvoitteet.
That CSA-agreement would have rendered the integrated transactions of 3 October 2008 even less acceptable to a market economy investor.
Konsortion osakkeiden sopimus olisi tehnyt 3 päivän lokakuuta 2008 integroiduista toimenpiteistä vieläkin vähemmän hyväksyttäviä markkinataloussijoittajalle.
Without appropriate due diligence, no investor would have taken over the obligations of Fortis SA/NV under the CSA, which resulted in major liabilities at a later stage (of which the Dutch State was already partially aware on 3 October 2008).
Mikään sijoittaja ei olisi ilman asianmukaista yritystarkastusta (due diligence) ottanut kantaakseen Fortis SA/NV:n konsortion osakkaiden sopimuksesta johtuvia velvoitteita, jotka johtivat myöhemmässä vaiheessa merkittäviin vastuisiin (joista Alankomaiden valtio oli jo osittain selvillä 3 päivänä lokakuuta 2008).
For the Dutch State, the integrated transactions of 3 October 2008 were necessary to avoid large negative spill-over effects into the Dutch banking system and economy [98].
Lokakuun 3 päivän 2008 integroidut toimenpiteet olivat välttämättömiä Alankomaiden valtiolle, jotta vältettiin mittavat Alankomaiden pankkijärjestelmään ja talouteen kohdistuvat negatiiviset sivuvaikutukset [98].
A market economy investor typically does not take such spill-over effects into account.
Sijoittaja ei tavallisesti markkinataloudessa ota huomioon tällaisia sivuvaikutuksia.
The willingness to avoid a serious disruption of the Dutch banking system and economy also explains why the Dutch State took its decisions so rapidly.
Halu ehkäistä Alankomaiden pankkimarkkinoiden ja talouden vakava häiriintyminen selittää myös sen, miksi Alankomaiden valtio teki päätökset niin nopeasti.
A market economy investor would have taken much more time to evaluate the potential need for additional capital injections and would also have investigated the financials of the companies in more detail.
Markkinataloussijoittaja olisi käyttänyt enemmän aikaa arvioidakseen, tarvitaanko pääomaa myöhemmin mahdollisesti lisää, sekä tutkinut kyseisten yritysten tilinpäätöstietoja ja taloudellista asemaa tarkemmin.