natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As for transfers brought about by replacements, whether or not they are optional depends on the pre-existence of the testator’.
Korvausten yhteydessä valinnaisuus riippuu siitä, onko perittävä ollut olemassa aiemmin.
Where abolitions pure and simple are concerned, S. Carpi-Petit deduces from his exhaustive study that ‘there being no option available for the benefit of the State is a situation that also obtains in administrative law.
Carpi-Petit päättelee perinpohjaisen tutkimuksensa perusteella, että sellaisinaan tapahtuvien lakkautusten yhteydessä myös hallinto-oikeudellisesti on sovellettava periaatetta, jonka mukaan valtiolla ei ole valinnan mahdollisuutta.
This implies that, where the existence or otherwise of the right to exercise an option is concerned, the simplest scenario is doubtless that in which a national publicly owned establishment is abolished, without its task being taken over.
Tämä tarkoittaa, että valinnaisuuden olemassaoloa tai puuttumista selvitettäessä yksinkertaisin tapaus on varmasti sellainen, jossa kansallinen julkinen laitos lakkautetaan eikä sen tehtävää enää hoideta.
In that case, the successor in title is always the State.
Tässä tapauksessa saajana on aina valtio.
If the State were to refuse the assets left by the abolished publicly owned establishment, the assets would then necessarily have no one in charge of them — a state of affairs that is not permitted.
Jos se kieltäytyy lakkautetun julkisen laitoksen jälkeensä jättämästä omaisuudesta, omaisuus jää pakostakin vaille haltijaa, mikä on estetty.
Moreover, it is not possible to impute the burden of the succession to another property.
Perinnöstä huolehtimista ei myöskään voida määrätä johonkin toiseen omaisuuteen liittyväksi tehtäväksi.
Thus, there is no ability to exercise an option in the case of the abolition pure and simple of a national publicly owned establishment’.
Valintamahdollisuutta ei siis ole, jos kansallinen julkinen laitos lakkautetaan sellaisenaan.
With regard to possible ways of finding a replacement body to carry out an establishment’s task, ‘there are two types of replacement in administrative law in relation to successions.
Kun tehtävä korvataan, hallinto-oikeudellisissa seuraajia koskevissa asioissa erotetaan kahdenlaisia korvaamistapauksia.
In the first scenario, a legal entity to replace the natural person/testator is created for this function.
Ensimmäisessä tapauksessa oikeushenkilö, joka korvaa luonnollisen henkilön eli perittävän, perustetaan tätä tehtävää varten.
This legal entity then constitutes the universal successor in title.
Oikeushenkilö on tällöin perinnön yleisjälkisäädöksen saaja.
It therefore seems only right to refuse it the right to exercise an option’.
Tämän perusteella vaikuttaa luonnolliselta, että valinnanmahdollisuus on estetty.
The Commission’s expert points out that, when it comes to the abolition pure and simple of publicly owned establishments through the abolition of their tasks, the objection could be made to this reasoning that the fact that the State is in no position to refuse the assets does not necessarily imply that it is also unable to refuse the debts.
Komission asiantuntija huomauttaa, että tähän päättelyyn voidaan esittää tehtävän lakkauttamisen myötä sellaisenaan lakkautettavien julkisten laitosten yhteydessä vastaväite siitä, että vaikka valtio ei voi kieltäytyä omaisuudesta, se ei välttämättä tarkoita, että se ei voi kieltäytyä veloista.
It nonetheless seems that, where publicly owned entities are concerned, inability to refuse a succession is based mainly on the public law status of publicly owned establishments rather than on its not being possible to leave assets with no one in charge of them.
Näyttää kuitenkin siltä, että julkisoikeudellisten henkilöiden yhteydessä perinnöstä kieltäytymisen mahdollisuus perustuu pääasiassa julkisten laitosten julkisoikeudelliseen asemaan eikä siihen, ettei omaisuutta voida jättää vaille haltijaa.
Guided by its expert, the Commission concludes that the debts of publicly owned establishments are in practice always transferred to another legal entity governed by public law in the event of the closing down of the publicly owned establishment that carried out the task concerned.
Asiantuntijansa tavoin komissio päättelee, että julkisten laitosten velat siirretään käytännössä aina toiselle julkisoikeudelliselle oikeushenkilölle, jos tehtävää suorittanut julkinen laitos lakkautetaan.
The creditors of these publicly owned establishments, such as La Poste, therefore have a guarantee that their unpaid claims will not be cancelled.
Näiden julkisten laitosten, joihin La Poste kuuluu, velkojat ovat tämän seikan vuoksi varmoja siitä, etteivät niiden suorittamat jääneet saamiset lakkaa.
Conclusion regarding the existence of a state guarantee in favour of La Poste
Päätelmä La Posten valtiontakauksen olemassaolosta
On the basis of the evidence of the existence of a guarantee ensuring the payment of individual claims and the continued existence of La Poste’s obligations, the Commission concludes that:
Niiden seikkojen perusteella, jotka on esitetty La Posten yksittäisten saatavien takaisinmaksua ja velvollisuuksien olemassaolon jatkumista koskevan takauksen olemassaolon osoittamiseksi, komission päätelmä on, että
the creditors of La Poste do not encounter the usual private and public law obstacles to the payment of a claim,
La Posten velkojat eivät kohtaa niitä tavanomaisia yksityisoikeudessa ja julkisoikeudessa asetettuja esteitä, jotka voivat estää saatavan suorituksen;
in recovering the amounts owed to them, the creditors of La Poste may use specific procedures authorising the State to force the debtor body to settle the claim and, if need be, enabling the State to increase La Poste’s resources for settling it,
La Posten velkojat voivat käyttää saataviensa perimiseksi erityisiä menettelyjä, jotka antavat valtiolle luvan pakottaa velallisen yhteisön maksamaan saatavan ja tarvittaessa mahdollisuuden kasvattaa La Posten varoja saatavan maksamista varten;
nowhere does French law give the creditors of La Poste to understand that La Poste could face, for good, a situation in which it had a shortage of funds,
Ranskan lainsäädännössä ei missään vaiheessa anneta ymmärtää La Posten velkojille, että La Poste voisi joutua lopullisesti tilanteeseen, jossa sen maksuvalmius ei ole riittävä;
the budgetary documents indicate that, if there is a shortage funds, the State could give an exceptional grant to public sector bodies, of which La Poste is one,
maksuvalmiuden riittämättömyyden varalta talousarvioon liittyvissä asiakirjoissa todetaan, että valtio voisi myöntää poikkeuksellista valtiontukea julkisen sektorin yhteisöille, joihin La Poste kuuluu;
if the procedures described above do not enable the creditor to obtain satisfaction, he can hold the State liable in order to obtain the payment of his claim in full,
jos edellä kuvatut menettelyt eivät anna velkojalle mahdollisuutta saada korvaus saatavalleen, velkoja voi vedota valtion vastuuseen saadakseen täysimääräisen maksun saatavalleen;
if the actions envisaged above were to be spread out over time, the creditor can be certain that his claim will not be cancelled, even if La Poste were to be subject to organic development of the kind that, as experience shows, in fact takes place.
jos edellä käsitellyt toimet kestävät ajallisesti pitkään, velkoja voi olla varma, ettei velkojan saatava lakkaa, vaikka La Postessa tapahtuisikin organisaatiomuutoksia, kuten käytännössä on todettu.
These special factors are intrinsically linked to La Poste’s legal form as a publicly owned establishment.
Nämä erityispiirteet liittyvät luontaisesti La Posten julkisen laitoksen asemaan.
The procedures described above imply that the State performs the role of guarantor of last resort.
Edellä kuvatut menettelyt merkitsevät, että valtio toimii viime kädessä takaajana.
It may therefore be legitimately concluded that La Poste benefits from an unlimited guarantee on the part of the French State because of its legal form as a publicly owned establishment.
Voidaan siis oikeutetusti päätellä, että La Postella on Ranskan valtion rajoittamaton takaus, joka perustuu La Posten julkisen laitoksen asemaan.
The unlimited state guarantee to La Poste results in a transfer of state resources within the meaning of point 2.1 of the 2008 Communication on guarantees.
La Postelle myönnetty rajoittamaton valtiontakaus aiheuttaa takauksia koskevan vuoden 2008 tiedonannon 2.1 kohdassa tarkoitetun valtion varojen siirron.
Indeed, La Poste pays no premium for this guarantee, and the State therefore waives the remuneration that normally accompanies guarantees.
La Poste ei maksa tästä takauksesta mitään takausmaksua, jolloin valtio luopuu takaukseen normaalisti liitettävästä korvauksesta.
Moreover, the guarantee creates the risk of a potential and future claim on the resources of the State, which could find itself obliged to pay La Poste’s debts.
Toisaalta takaus muodostaa valtion varoihin kohdistuvan mahdollisen tulevan sitoumuksen riskin, koska valtio voi joutua maksamaan La Posten velat.
Finally, the State’s unlimited guarantee to La Poste is imputable to the State because it derives from the combination of La Poste’s public-law legal form, principles of national law and two legislative acts, namely the Law of 25 January 1985, now the Commercial Code, and the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it.
La Postelle myönnetty rajoittamaton valtiontakaus on katsottava valtion toimenpiteeksi, koska se johtuu yhdistelmästä, johon liittyvät La Posten julkisoikeudellinen asema, jäsenvaltion lainsäädännön periaatteet ja kaksi lainsäädäntötointa eli 25 päivänä tammikuuta 1985 annettu laki, josta on tullut kauppalaki, ja 16 päivänä heinäkuuta 1980 annettu laki sekä sen soveltamissäädökset.
EXISTENCE OF A SELECTIVE ADVANTAGE
VALIKOIVAN EDUN OLEMASSAOLO
The guarantee is an essential component of state support, thanks to which La Poste enjoys more favourable borrowing terms that it would have obtained had it been judged solely on its own merits (a).
Takaus on valtion tuen olennainen tekijä, ja sen ansiosta La Poste hyötyy edullisemmista rahoitusehdoista kuin sille olisi myönnetty pelkästään sen omien ansioiden perusteella (a).
Given the unlimited nature of the guarantee, it is not possible to calculate the amount of the market premium that La Poste should pay to the State, which renders the transfer mechanism proposed by the French authorities inapplicable (b).
Takauksen rajoittamattomuuden vuoksi ei ole mahdollista laskea markkinahintaista takausmaksua, joka La Posten pitäisi maksaa valtiolle, joten Ranskan viranomaisten ehdottamaa takaisinluovutusjärjestelyä ei voida soveltaa (b).
The more favourable borrowing terms obtained by La Poste thanks to the implicit state guarantee constitute a selective advantage (c).
La Posten implisiittisen valtiontakauksen ansiosta saamat edullisemmat rahoitusehdot ovat valikoiva etu (c).
The guarantee is an essential component of state support, thanks to which La Poste enjoys more favourable borrowing terms that it would have obtained had it been judged solely on its own merits.
Takaus on valtion tuen olennainen tekijä, ja sen ansiosta La Poste hyötyy edullisemmista rahoitusehdoista kuin pelkästään sen omien ansioiden perusteella
Borrowing terms are set on the basis of the financial rating in particular
Rahoitusehdot vahvistetaan muun muassa luottoluokituksen perusteella
Borrowing terms are set on the basis of the financial rating in particular: the more an undertaking’s rating deteriorates because of an increased risk of insolvency, the higher the remuneration required by the investor.
Rahoitusehdot vahvistetaan muun muassa luottoluokituksen perusteella: Mitä alemmaksi yrityksen luokitus laskee maksukyvyttömyyden riskin kasvaessa, sitä suuremman korvauksen sijoittaja vaatii.
A contrario, an undertaking with a very low risk of insolvency will be able to borrow on very favourable terms.
Sitä vastoin yritys, jonka maksukyvyttömyysriski on hyvin pieni, saa lainaa erityisen edullisin ehdoin.
Contrary to what the French authorities maintain, the rating agencies take the view that the guarantee is a determining factor of state support for La Poste, thanks to which the latter enjoys a higher rating than it would have obtained had it been judged solely on its own merits
Ranskan viranomaisten väitteiden vastaisesti luottoluokituslaitokset katsovat, että takaus on La Posten saaman valtiontuen ratkaiseva tekijä, jonka ansiosta La Posten luottoluokitus on parempi kuin pelkästään La Posten omien ansioiden perusteella
The guarantee, as an essential component of state support for La Poste, influences La Poste’s financial rating
Takaus vaikuttaa valtion La Postelle myöntämän tuen olennaisena osana La Posten luottoluokitukseen
Rating-agency analyses concerning the existence of a state guarantee in favour of La Poste
Luottoluokituslaitosten selvitykset, jotka liittyvät La Postelle myönnetyn valtiontakauksen olemassaoloon
In a study on the influence of government support on the ratings of postal operators dated 22 November 2004, Standard & Poor’s point out that ‘La Poste’s legal status, which ensures a last-recourse sovereign guarantee, confers the ultimate statutory guarantee of the Republic of France on its obligations’.
Standard and Poor’s selvittää valtiontuen vaikutusta postioperaattoreiden luottoluokituksiin 22 päivänä marraskuuta 2004 päivätyssä tutkimuksessaan. Tutkimuksen mukaan La Posten oikeudellinen asema, joka varmistaa sille viime kädessä valtion takauksen, antaa La Posten velvollisuuksille sääntömääräisen Ranskan tasavallan valtiontakauksen.
On 3 April 2007, Standard & Poor’s confirmed its conclusion that the status of publicly owned establishment confers on La Poste an ultimate state guarantee, even though the guarantee is not timely and express, as reflected by the rating differentiation between La Poste and the Republic of France.
Standard and Poor’s vahvisti 3 päivänä huhtikuuta 2007 päätelmänsä, jonka mukaan julkisen laitoksen asema antaa La Postelle viime kädessä Ranskan valtion takauksen, vaikka takaus ei olekaan välitön ja eksplisiittinen, mikä näkyy La Posten ja Ranskan tasavallan luottoluokituksen eroissa.
As for Fitch, another leading rating agency, it pointed out on 31 March 2006, when confirming the AAA rating given to La Poste,that La Poste was a public group that enjoyed a guarantee from the French State.
Toinen alan merkittävimpiin kuuluva luottoluokituslaitos, Fitch, huomautti 31 päivänä maaliskuuta 2006, kun se vahvisti La Postelle annetun luokituksen AAA, että La Poste on julkisoikeudellinen konserni, jolle on myönnetty Ranskan valtion takaus.
In this respect the Commission would point out that, from the perspective of EU law, it does not matter whether the obligation on the State to assume liability for La Poste’s commitments derives from what is termed a guarantee under national law or from a simple statutory obligation.
Tältä osin komissio muistuttaa, että unionin lainsäädännön kannalta sillä ei ole juurikaan merkitystä, perustuuko valtion velvollisuus vastata La Posten sitoumuksista kansallisessa lainsäädännössä säädetyksi takaukseksi kutsuttuun velvollisuuteen vai pelkästään sääntömääräiseen velvollisuuteen.
Under both scenarios, there is a state guarantee from the perspective of EU law (see the 2008 Guarantees Notice, which explains that public guarantees may be linked to the status of the undertaking itself and imply coverage of losses by the State.
Kummassakin tapauksessa on unionin lainsäädännön kannalta kyse valtiontakauksesta (vrt. takauksia koskeva vuoden 2008 tiedonanto, jossa todetaan, että julkisoikeudelliset takaukset voivat liittyä sellaisenaan yrityksen oikeudelliseen muotoon ja edellyttää, että valtio kattaa tappiot.
On 4 September 2009 Fitch pointed out: ‘However, as the agency had pointed out in 2008 when downgrading La Poste’s rating from AAA to AA, it does not recognise the existence of an implied state liquidity guarantee in favour of La Poste.
Fitch totesi 4 päivänä syyskuuta 2009 seuraavaa: Kuten luottoluokituslaitos ilmoitti alentaessaan LP:n luokituksen tasolta AAA tasolle AA vuonna 2008, se ei tunnusta LP:lle myönnettyä implisiittistä valtiontukea maksuvalmiuden osalta.
Since 2006 it has been possible to activate State aid schemes only if the liquidity requirements are consistent with European competition rules; accordingly, La Poste’s status as a public operator no longer justifies automatically aligning its ratings on those of the State.
Vuodesta 2006 lähtien valtiontuen mekanismeja on nimittäin voitu käyttää ainoastaan siinä tapauksessa, että maksuvalmiustarpeet ovat EU:n kilpailusääntöjen mukaiset; tästä johtuen LP:n julkisen operaattorin asema ei ole enää peruste sille, että sen luottoluokitus on automaattisesti sama kuin valtion.
This confirms that the agency took the view that, before 2006, there was such a guarantee that could be activated.
Fitch pitää ratkaisevan tärkeänä 26 päivänä helmikuuta 2006 päivättyä komission kirjettä, jossa se ilmoitti Ranskalle rajoittamattoman valtiontakauksen olemassaoloa koskevat alustavat päätelmänsä.
Fitch attaches decisive importance to the Commission letter dated 26 February 2006 which informed France of its preliminary findings concerning the existence of an unlimited state guarantee.
Fitch ei kuitenkaan ota huomioon sitä, että tässä kirjeessään komissio katsoi takauksen voimassa olevaksi tueksi ja että 26 päivänä helmikuuta 2006 päivätty kirje sisältää ainoastaan alustavan arvion takauksen olemassaolosta eikä siten ole velvoittava, mikä ei kuitenkaan estä sen täytäntöönpanoa tarvittaessa.
However, Fitch does not take account of the fact that the Commission, in that letter, classified the guarantee as existing aid and that the letter dated 26 February 2006 contained only a preliminary, non-binding assessment as to the existence of the guarantee, which did not prevent it being called upon if necessary.
Jos takaus siis oli olemassa ennen vuotta 2006, sen olemassaolo ja käyttömahdollisuus eivät mitätöityneet 26 päivänä helmikuuta 2006 päivätyn komission kirjeen johdosta.
An examination of the analyses and methodologies of Standard & Poor’s and Fitch demonstrates that the guarantee, as a determining factor of state support, influences the financial rating.
Standard and Poor’sin ja Fitchin selvitysten ja menetelmien tarkastelu osoittaa, että takaus vaikuttaa luottoluokitukseen ratkaisevana osana valtion tukea.
Standard & Poor’s (S & P) Methodology
Standard and Poor’s (S & P) Menetelmä
In the above-mentioned study on the influence of government support on the ratings of postal operators, S & P explains that it decides on the methodology to be used to set the rating of a postal operator on the basis of the estimated degree of government support for the operator.
Edellä mainitussa tutkimuksessa, jossa selvitettiin valtiontuen vaikutusta postioperaattorien luottoluokituksiin, S & P selittää, että se määrittää postioperaattorin luottoluokituksen vahvistamiseen käytettävän menetelmän sillä perusteella, mikä on kyseiselle operaattorille myönnetyn valtiontuen taso.
S & P distinguishes postal operators that receive government support (the French and Italian Post Offices, for example) from those that do not receive any (Deutsche Post and TNT, for example).
S & P erottaa toisistaan postioperaattorit, joilla on valtion tuki (esimerkiksi Ranskan ja Italian postit), ja ne, joilla ei ole lainkaan valtion tukea (esimerkiksi Deutsche Post ja TNT).
Within the category of government-supported postal companies, S & P identifies three broad categories:
Valtiontuesta hyötyvien postioperaattorien ryhmässä S & P määrittää kolme alaluokkaa:
entities whose rating is the same as the state owner: this category includes entities that are highly integrated into the mechanisms of government and extremely unlikely to be privatised; no postal company falls into this category,
oikeushenkilöt, joiden luokitus on sama kuin osakkeenomistajavaltion luokitus: tähän luokkaan kuuluvat erittäin pitkälle valtiovallan mekanismeihin integroidut oikeushenkilöt, joita ei todennäköisesti yksityistetä; mitään postioperaattoria ei ole luokiteltu tähän luokkaan;
entities whose rating is notched down from that of the state owner (by up to two categories or 6 notches): entities that, while autonomous in their operations, are largely public-policy based institutions still in receipt of substantial direct or indirect financial backing from the state, even though there is a high level of uncertainty surrounding the level and timeliness of the state support; La Poste was classified in this category at least until the study was published,entities whose rating is based on the entities’ own merits, with notching up depending on the level of state support.
oikeushenkilöt, joiden luokitus perustuu osakkeenomistajavaltion luokitukseen alenevasti (enintään kaksi luokkaa eli 6 porrasta): nämä oikeushenkilöt ovat itsenäisiä toiminnassaan mutta perustuvat julkiseen politiikkaan ja hyötyvät merkittävästä taloudellisesta tuesta suoraan tai välillisesti, vaikka tuen määrästä ja käyttöönsaantinopeudesta vallitseekin suuri epävarmuus; La Poste oli luokiteltu tähän luokkaan ainakin tutkimuksen julkaisuhetkeen asti;oikeushenkilöt, joiden luokitus perustuu niiden omiin ansioihin mutta joiden luokitus on korkeampi valtiontuen vuoksi.
Classification in the third category assumes that the postal operator receives state support but in the form of policy, regulation or the potential for emergency support rather than regular direct financial subsidy.
Luokittelu tähän kolmanteen luokkaan edellyttää, että postioperaattori hyötyy valtiontuesta pääasiassa politiikan, sääntelyn tai mahdollisen väliintulon muodossa hätätilanteissa eikä niinkään suoran säännöllisen taloudellisen tuen kautta.
In the same study, S & P explains that it assesses state support to the postal operator (and hence the methodology to use to determine the rating of the operator and in fine the rating) on the basis of the four following factors: the operator’s status, the likelihood of privatisation, governance and the regulatory regime.
S & P toteaa samaisessa tutkimuksessa, että se arvioi valtion postioperaattorille myöntämää tukea (ts. mainitun operaattorin luokan ja sen luottoluokituksen määrittämiseen käytettävää menetelmää) neljän, seuraavassa järjestyksessä mainitun tekijän perusteella: operaattorin asema, yksityistämisen todennäköisyys, hallintotapa ja sääntelyjärjestelmä.
With regard to the operator’s status, S & P correctly cites the case of the French Post Office by highlighting the ‘extremely strong’ state support and by adding immediately thereafter that La Poste enjoys the ultimate statutory guarantee of the Republic of France.
Aseman osalta S & P mainitsee juuri Ranskan postin ja korostaa valtion ”erittäin vahvaa” tukea. Välittömästi tämän jälkeen se lisää, että La Poste hyötyy viime kädessä Ranskan tasavallan sääntömääräisestä takauksesta.
S & P therefore illustrates the influence of the ‘extremely strong’ support from the French State for La Poste by the existence of an ultimate statutory guarantee.
S & P kuvaa siis Ranskan valtion La Postelle myöntämän tuen ”erittäin vahvaksi” viime kädessä myönnetyn sääntömääräisen takauksen perusteella.
S & P concludes from this extremely strong support that La Poste’s rating may be determined on the basis of that of the French Republic, notching down by up to three categories or six notches.
Tästä erittäin vahvasta tuesta S & P päättelee, että La Posten luokka voidaan määrittää Ranskan tasavallan luokasta alentamalla sitä enintään kolme luokkaa eli 6 porrasta.
Although the rating given to La Poste by S & P was gradually downgraded, it was never more than 4 notches below the rating of the French Republic (AAA).
S & P:n La Postelle antama luokitus, jos kohta se on asteittain laskenutkin, ei ole koskaan yli 4 porrasta alempi kuin Ranskan tasavallan luokitus (AAA).
The Commission infers from the above that the state guarantee enjoyed by La Poste is a fundamental factor in S & P’s analysis that La Poste receives ‘extremely strong’ state support.
Edellä mainitun perusteella komissio päättelee, että valtiontakaus, josta La Poste hyötyy, on perustava tekijä S & P:n arvioinnissa, jonka mukaan La Poste hyötyy valtion ”erittäin vahvasta tuesta”.