natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002, concerning Ireland's request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [17]; Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
Tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY [17] mukaisesti; Irlanti ei siten osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, se ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.
As regards Cyprus, this Regulation constitutes an act building upon the Schengen acquis or otherwise related to it within the meaning of Article 3(2) of the 2003 Act of Accession.
Kyproksen osalta tämä asetus on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös.
This Regulation constitutes an act building upon the Schengen acquis or otherwise related to it within the meaning of Article 4(2) of the 2005 Act of Accession,
Tämä asetus on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös,
The Schengen Convention is amended as follows:
Muutetaan Schengenin yleissopimus seuraavasti:
Visas for stays exceeding three months (long-stay visas) shall be national visas issued by one of the Member States in accordance with its national law or Union law.
Viisumi pidempää kuin kolmen kuukauden oleskelua varten, jäljempänä ’pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettu viisumi’, on kansallinen viisumi, jonka jokin jäsenvaltioista myöntää oman lainsäädäntönsä tai unionin lainsäädännön mukaisesti.
Long-stay visas shall have a period of validity of no more than one year.
Pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitetun viisumin voimassaoloaika on korkeintaan yksi vuosi.
If a Member State allows an alien to stay for more than one year, the long-stay visa shall be replaced before the expiry of its period of validity by a residence permit.
Jos jäsenvaltio sallii ulkomaalaisen oleskelevan yli vuoden, pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettu viisumi on korvattava oleskeluluvalla ennen sen voimassaolon päättymistä.
Aliens who hold valid residence permits issued by one of the Member States may, on the basis of that permit and a valid travel document, move freely for up to three months in any six-month period within the territories of the other Member States, provided that they fulfil the entry conditions referred to in Article 5(1)(a), (c) and (e) of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) and are not on the national list of alerts of the Member State concerned.
Ulkomaalainen voi sen perusteella, että hänellä on jonkin jäsenvaltion myöntämä oleskelulupa ja voimassa oleva matkustusasiakirja, liikkua vapaasti enintään kolmen kuukauden ajan minkä tahansa kuuden kuukauden jakson aikana muiden jäsenvaltioiden alueella, jos hän täyttää henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 5 artiklan 1 kohdan a, c ja e alakohdassa tarkoitetut maahantuloedellytykset eikä ole kyseisen jäsenvaltion kansallisessa maahantulokieltoluettelossa.
the following paragraph is inserted after paragraph 2:
Lisätään 2 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:
The right of free movement laid down in paragraph 1 shall also apply to aliens who hold a valid long-stay visa issued by one of the Member States as provided for in Article 18.’.
Edellä 1 kohdassa säädettyä oikeutta vapaaseen liikkumiseen sovelletaan myös ulkomaalaiseen, jolla on voimassa oleva jonkin jäsenvaltion myöntämä pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettu 18 artiklan mukainen viisumi.”.
Where a Member State considers issuing a residence permit, it shall systematically carry out a search in the Schengen Information System.
Kun jäsenvaltio aikoo myöntää oleskeluluvan, se tekee järjestelmällisesti haun Schengenin tietojärjestelmästä.
Where a Member State considers issuing a residence permit to an alien for whom an alert has been issued for the purposes of refusing entry, it shall first consult the Member State issuing the alert and shall take account of its interests; the residence permit shall be issued for substantive reasons only, notably on humanitarian grounds or by reason of international commitments.
Kun jäsenvaltio aikoo myöntää oleskeluluvan ulkomaalaiselle, joka on määrätty maahantulokieltoon, sen on ensin neuvoteltava määräyksen antaneen jäsenvaltion kanssa ja otettava huomioon sen edut; oleskelulupa voidaan myöntää ainoastaan painavista syistä, erityisesti humanitaarisista syistä tai kansainvälisten velvoitteiden takia.
Where a residence permit is issued, the Member State issuing the alert shall withdraw the alert but may put the alien concerned on its national list of alerts.’;
Jos oleskelulupa myönnetään, maahantulokiellon määränneen jäsenvaltion on peruutettava kielto. Sen sijaan se voi merkitä kyseisen ulkomaalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon.”;
Prior to issuing an alert for the purposes of refusing entry within the meaning of Article 96, the Member States shall check their national records of long-stay visas or residence permits issued.’;
Ennen 96 artiklassa tarkoitetun, maahantulokiellon määräämistä koskevan ilmoituksen tekemistä jäsenvaltioiden on tarkistettava pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuja viisumeja tai oleskelulupia koskevat kansalliset rekisterinsä.”;
Paragraphs 1 and 2 shall apply also to long-stay visas.’.
Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan myös pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuihin viisumeihin.”.
Article 5 of Regulation (EC) No 562/2006 is amended as follows:
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 562/2006 5 artikla seuraavasti:
they are in possession of a valid visa, if required pursuant to Council Regulation (EC) No 539/2001 of 15 March 2001 listing the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders and those whose nationals are exempt from that requirement, except where they hold a valid residence permit or a valid long-stay visa.
hänellä on voimassa oleva viisumi, jos se vaaditaan luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 nojalla, paitsi jos hänellä on voimassa oleva oleskelulupa tai pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettu viisumi.
paragraph 4(a) is replaced by the following:
Korvataan 4 kohdan a alakohta seuraavasti:
third-country nationals who do not fulfil all the conditions laid down in paragraph 1 but who hold a residence permit, a long-stay visa or a re-entry visa issued by one of the Member States or, where required, a residence permit or a long-stay visa and a re-entry visa, shall be authorised to enter the territories of the other Member States for transit purposes so that they may reach the territory of the Member State which issued the residence permit, long-stay visa or re-entry visa, unless their names are on the national list of alerts of the Member State whose external borders they are seeking to cross and the alert is accompanied by instructions to refuse entry or transit;’.
maahantulo toisten jäsenvaltioiden alueelle kauttakulkua varten sallitaan kolmannen maan kansalaiselle, joka ei täytä 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä mutta jolla on jonkin jäsenvaltion myöntämä oleskelulupa, pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettu viisumi tai paluuviisumi tai, kun se on vaatimuksena, oleskelulupa tai pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettu viisumi ja paluuviisumi, jotta hän voi matkustaa oleskeluluvan, pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitetun viisumin tai paluuviisumin myöntäneen jäsenvaltion alueelle, paitsi jos hän on sen jäsenvaltion kansallisessa maahantulo- tai kauttakulkukieltoluettelossa, jonka ulkorajan hän pyrkii ylittämään;”.
This Regulation shall not affect the obligation for Member States to issue residence permits to third-country nationals as provided by other Union instruments.
Tämä asetus ei vaikuta muissa unionin säädöksissä vahvistettuun jäsenvaltioiden velvollisuuteen myöntää oleskelulupia kolmansien maiden kansalaisille.
The Commission and the Member States shall inform the third-country nationals concerned fully and accurately of this Regulation.
Komissio ja jäsenvaltiot ilmoittavat kyseessä oleville kolmansien maiden kansalaisille täysimääräisesti ja täsmällisesti tästä asetuksesta.
By 5 April 2012, the Commission shall submit to the European Parliament and the Council a report on the application of this Regulation.
Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 5 päivänä huhtikuuta 2012 kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta.
If appropriate, that report shall be accompanied by a proposal to amend this Regulation.
Kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotus tämän asetuksen muuttamiseksi.
This Regulation shall enter into force on 5 April 2010.
Tämä asetus tulee voimaan 5 päivänä huhtikuuta 2010.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in the Member States in accordance with the Treaties.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Position of the European Parliament of 9 March 2010 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 22 March 2010.
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 9 päivänä maaliskuuta 2010 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2010.
Council Directive 2005/71/EC of 12 October 2005 on a specific procedure for admitting third-country nationals for the purposes of scientific research (OJ L 289, 3.11.2005, p. 15).
Neuvoston direktiivi 2005/71/EY, annettu 12 päivänä lokakuuta 2005, kolmansien maiden kansalaisten erityisestä maahanpääsymenettelystä tieteellistä tutkimusta varten (EUVL L 289, 3.11.2005, s. 15).
Council Directive 2004/114/EC of 13 December 2004 on the conditions of admission of third-country nationals for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service (OJ L 375, 23.12.2004, p. 12).
Neuvoston direktiivi 2004/114/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 2004, kolmansien maiden kansalaisten opiskelua, opiskelijavaihtoa, palkatonta harjoittelua tai vapaaehtoistyötä varten tapahtuvan maahanpääsyn edellytyksistä (EUVL L 375, 23.12.2004, s. 12).
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States (OJ L 158, 30.4.2004, p. 77; corrected version in OJ L 229, 29.6.2004, p. 35).
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77, oikaisu EUVL L 229, 29.6.2004, s. 35).
Council Directive 2003/109/EC of 25 November 2003 concerning the status of third-country nationals who are long-term residents (OJ L 16, 23.1.2004, p. 44).
Neuvoston direktiivi 2003/109/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003, pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta (EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44).
Council Directive 2003/86/EC of 22 September 2003 on the right to family reunification (OJ L 251, 3.10.2003, p. 12).
Neuvoston direktiivi 2003/86/EY, annettu 22 päivänä syyskuuta 2003, oikeudesta perheenyhdistämiseen (EUVL L 251, 3.10.2003, s. 12).
OJ L 348, 24.12.2008, p. 98.
EUVL L 348, 24.12.2008, s. 98.
OJ L 243, 15.9.2009, p. 1.’.
EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1.”.
OJ L 105, 13.4.2006, p. 1.’;
EYVL L 105, 13.4.2006, s. 1.”;
OJ L 81, 21.3.2001, p. 1.’;
EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.”;
Such visas shall be issued in the uniform format for visas as set out in Council Regulation (EC) No 1683/95 with the heading specifying the type of visa with the letter “D”. They shall be filled out in accordance with the relevant provisions of Annex VII to Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 establishing a Community Code on Visas (Visa Code).
Tällaiset viisumit myönnetään käyttäen yhtenäistä viisumin kaavaa, joka on vahvistettu neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1683/95, ja viisumissa on ilmoitettava viisumin tyyppi kirjaimella D. Ne on täytettävä yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 liitteen VII asian kannalta merkityksellisten säännösten mukaisesti.
Commission Regulation (EU) No 266/2010
Komission asetus (EU) N:o 266/2010,
This Regulation shall enter into force on 27 March 2010.
Tämä asetus tulee voimaan 27 päivänä maaliskuuta 2010.
Commission Regulation (EU) No 267/2010
Komission asetus (EU) N:o 267/2010,
on the application of Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin vakuutusalalla
Having regard to Council Regulation (EEC) No 1534/91 of 31 May 1991 on the application of Article 85(3) of the Treaty to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector [1], and in particular Article 1(1)(a), (b), (c) and (e) thereof,
ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin vakuutusalalla 31 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1534/91 [1] ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan a, b, c ja e alakohdan,
Regulation (EEC) No 1534/91 empowers the Commission to apply Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union [2] by regulation to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector which have as their object cooperation with respect to:
Asetuksen (ETY) N:o 1534/91 nojalla komissiolla on toimivalta antaa asetuksia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen [2] 101 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi tiettyihin vakuutusalan sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, joiden tarkoituksena on yhteistyö seuraavissa asioissa:
the establishment of common risk premium tariffs based on collectively ascertained statistics or the number of claims,
yhteisten riskimaksuperusteiden vahvistaminen yhteisesti kerättyjen tilastojen tai korvausten yhteismäärän perusteella,
the establishment of common standard policy conditions,
yhteisten vakiovakuutusehtojen laatiminen,
the common coverage of certain types of risks,
tietyntyyppisten riskien yhteinen kattaminen,
the settlement of claims,
vahinkojen selvittely,
the testing and acceptance of security devices,
turvalaitteiden tarkastaminen ja hyväksyminen,
registers of, and information on, aggravated risks.
suurentuneita riskejä koskevat rekisterit ja tiedot.
Pursuant to Regulation (EEC) No 1534/91, the Commission adopted Regulation (EC) No 358/2003 of 27 February 2003 on the application of Article 81(3) of the Treaty to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector [3].
Komissio antoi asetuksen (ETY) N:o 1534/91 nojalla 27 päivänä helmikuuta 2003 asetuksen (EY) N:o 358/2003 perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vakuutusalan sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin [3].
Regulation (EC) No 358/2003 expires on 31 March 2010.
Asetuksen (EY) N:o 358/2003 voimassaolo päättyy 31 päivänä maaliskuuta 2010.
Regulation (EC) No 358/2003 does not grant an exemption to agreements concerning the settlement of claims and registers of, and information on, aggravated risks.
Asetuksella (EY) N:o 358/2003 ei myönnetä poikkeusta vahinkojen selvittelystä ja suurentuneita riskejä koskevista rekistereistä ja tiedoista tehdyille sopimuksille.
The Commission considered that it lacked sufficient experience in handling individual cases to make use of the power conferred by Regulation (EEC) No 1534/91 in those fields.
Komissio katsoi, ettei sillä ollut riittävästi kokemusta yksittäistapausten käsittelystä käyttääkseen asetuksen (ETY) N:o 1534/91 mukaista toimivaltaa kyseillä aloilla.
That situation has not changed.
Tilanne ei ole muuttunut tältä osin.
Furthermore, although Regulation (EC) No 358/2003 granted an exemption for the establishment of standard policy conditions and the testing and acceptance of security devices, this Regulation should not do so since the Commission’s review of the functioning of Regulation (EC) No 358/2003 revealed that it was no longer necessary to include such agreements in a sector specific block exemption regulation.
Vaikka asetuksella (EY) N:o 358/2003 myönnettiin poikkeus vakiovakuutusehtojen laatimiselle sekä turvalaitteiden tarkastamiselle ja hyväksymiselle, niille ei pitäisi myöntää poikkeusta tällä asetuksella, koska komission toteuttamassa tarkastelussa, joka koski asetuksen (EY) N:o 358/2003 soveltamista, kävi ilmi, ettei kyseisenkaltaisia sopimuksia ole enää tarpeen sisällyttää alakohtaisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan.
In the context where those two categories of agreements are not specific to the insurance sector and, as the review showed, can also give rise to certain competition concerns, it is more appropriate that they be subject to self-assessment.
Koska kyseiset kaksi sopimusten ryhmää eivät ole vakuutusalan erityispiirre ja, kuten tarkastelu osoitti, ne voivat myös aiheuttaa tiettyjä kilpailuongelmia, on tarkoituksenmukaisempaa, että niihin sovelletaan itsearviointia.
Following a public consultation launched on 17 April 2008, the Commission adopted a report to the European Parliament and the Council on the functioning of Regulation (EC) No 358/2003 (the Report) [4] on 24 March 2009.
Komissio antoi 17 päivänä huhtikuuta 2008 käynnistetyn julkisen kuulemisen jälkeen 24 päivänä maaliskuuta 2009 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen asetuksen (EY) N:o 358/2003 soveltamisesta, jäljempänä ’kertomus’ [4].
In the Report and its accompanying Working Document (the Working Document) preliminary amendments of Regulation (EC) No 358/2003 were proposed.
Kertomuksessa ja sen liitteenä olevassa valmisteluasiakirjassa ehdotettiin alustavia muutoksia asetukseen (EY) N:o 358/2003.
On 2 June 2009, the Commission held a public meeting with interested parties, including representatives of the insurance sector, consumer organisations and national competition authorities, on the findings and proposals in the Report and Working Document.
Komissio piti 2 päivänä kesäkuuta 2009 kertomuksessa ja valmisteluasiakirjassa esitetyistä havainnoista ja ehdotuksista julkisen kuulemistilaisuuden, johon osallistui asianomaisia osapuolia, muun muassa vakuutusalan edustajia, kuluttajajärjestöjä ja kansallisia kilpailuviranomaisia.
This Regulation should ensure effective protection of competition while providing benefits to consumers and adequate legal security for undertakings.
Tällä asetuksella olisi huolehdittava kilpailun tehokkaasta suojelemisesta sekä tuotettava hyötyä kuluttajille ja tarjottava yrityksille riittävä oikeusvarmuus.
The pursuit of those objectives should take account of the Commission’s experience in this field, and the results of the consultations leading up to the adoption of this Regulation.
Näihin tavoitteisiin pyrittäessä olisi otettava huomioon komission kokemus alalla ja tämän asetuksen hyväksymistä edeltävän kuulemisen tulokset.
Regulation (EEC) No 1534/91 requires the exempting regulation of the Commission to define the categories of agreements, decisions and concerted practices to which it applies, to specify the restrictions or clauses which may, or may not, appear in the agreements, decisions and concerted practices, and to specify the clauses which must be contained in the agreements, decisions and concerted practices or the other conditions which must be satisfied.
Asetuksessa (ETY) N:o 1534/91 edellytetään, että komission poikkeusasetuksessa määritellään niiden sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmät, joihin sitä sovelletaan, täsmennetään ne rajoitukset tai ehdot, joita sopimuksissa, päätöksissä ja yhdenmukaistetuissa menettelytavoissa voi olla taikka ei saa olla, ja täsmennetään ne ehdot, jotka sopimuksissa, päätöksissä ja yhdenmukaistetuissa menettelytavoissa on oltava, taikka muut edellytykset, jotka on täytettävä.
Nevertheless, it is appropriate to continue the approach taken in Regulation (EC) No 358/2003 of placing the emphasis on defining categories of agreements which are exempted up to a certain level of market share and on specifying the restrictions or clauses which are not to be contained in such agreements.
On kuitenkin aiheellista jatkaa asetuksessa (EY) N:o 358/2003 omaksuttua lähestymistapaa, jonka mukaan korostetaan sellaisten sopimusten ryhmien määrittelemistä, joille myönnetään poikkeus tiettyyn markkinaosuuteen asti ja sellaisten rajoitusten tai ehtojen erittelemistä, joita tällaisiin sopimuksiin ei saa sisältyä.
The benefit of the block exemption established by this Regulation should be limited to those agreements which can be assumed with sufficient certainty to satisfy the conditions of Article 101(3) of the Treaty.
Tällä asetuksella vahvistettu ryhmäpoikkeuksesta johtuva etu olisi rajoitettava sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuudella olettaa täyttävän perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan edellytykset.
For the application of Article 101(3) of the Treaty by regulation, it is not necessary to define those agreements which are capable of falling within Article 101(1) of the Treaty.
Perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi asetuksia antamalla ei ole tarpeen määritellä sopimuksia, jotka voivat kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
At the same time, there is no presumption that agreements which do not benefit from this Regulation are either caught by Article 101(1) of the Treaty or that they fail to satisfy the conditions of Article 101(3) of the Treaty.
Toisaalta olettamuksena ei ole, että sopimukset, jotka eivät kuulu tämän asetuksen piiriin, kuuluisivat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, tai etteivät ne täyttäisi perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan edellytyksiä.
In the individual assessment of agreements under Article 101(1) of the Treaty, account must be taken of several factors, and in particular the market structure on the relevant market.
Arvioitaessa yksittäisiä sopimuksia perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan nojalla olisi otettava huomioon useita tekijöitä ja erityisesti merkityksellisten markkinoiden rakenne.
Collaboration between insurance undertakings or within associations of undertakings in the compilation of information (which may also involve some statistical calculations) allowing the calculation of the average cost of covering a specified risk in the past or, for life insurance, tables of mortality rates or of the frequency of illness, accident and invalidity, makes it possible to improve the knowledge of risks and facilitates the rating of risks for individual companies.
Vakuutusyritysten välinen tai yritysten yhteenliittymien sisäinen yhteistyö, joka koskee tietyn riskin kattamisesta menneisyydessä aiheutuneiden keskimääräisten kustannusten laskemisen mahdollistavien tietojen taikka henkivakuutustoiminnan osalta kuolevuustaulukoiden tai sairauksien, tapaturmien ja invaliditeetin esiintymistiheystaulukoiden kokoamista (mihin saattaa liittyä myös jonkin verran tilastollisia laskelmia), antaa mahdollisuuden parantaa riskien tuntemusta ja helpottaa niiden arviointia yksittäisissä yrityksissä.