natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EU Ecolabel may also not be awarded to goods containing substances referred to in Article 57 of Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals (REACH), establishing a European Chemicals Agency, amending Directive 1999/45/EC and repealing Council Regulation (EEC) No 793/93 and Commission Regulation (EC) No 1488/94 as well as Council Directive 76/769/EEC and Commission Directives 91/155/EEC, 93/67/EEC, 93/105/EC and 2000/21/EC [3].
EU-ympäristömerkkiä ei saa myöntää myöskään tavaroille, jotka sisältävät aineita, jotka mainitaan kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 [3] 57 artiklassa.
According to Article 6(7) of Regulation (EC) No 66/2010, where it is not technically feasible to substitute those goods as such or via the use of alternative materials or designs, or in the case of products which have a significantly higher overall environmental performance compared with other goods of the same category, the Commission may adopt measures to grant derogations from Article 6(6) of that Regulation.
Asetuksen (EY) N:o 66/2010 6 artiklan 7 kohdassa säädetään, että silloin, kun näiden tavaroiden korvaaminen joko sellaisenaan tai käyttämällä vaihtoehtoisia materiaaleja tai suunnittelua ei ole teknisesti mahdollista, tai kun on kyse tuotteista, joiden kokonaisvaltainen ympäristönsuojelullinen taso on huomattavasti korkeampi verrattuna muihin samaan ryhmään kuuluviin tavaroihin, komissio voi hyväksyä toimenpiteitä poikkeusten myöntämiseksi kyseisen asetuksen 6 artiklan 6 kohdasta.
The Commission has adopted Decision 2011/263/EU of 28 April 2011 on establishing the ecological criteria for the award of the EU Ecolabel to detergents for dishwashers [4] and Decision 2011/264/EU of 28 April 2011 on establishing the ecological criteria for the award of the EU Ecolabel for laundry detergents [5].
Komissio antoi 28 päivänä huhtikuuta 2011 päätöksen 2011/263/EU ekologisista arviointiperusteista EU-ympäristömerkin myöntämiseksi konetiskiaineille [4] ja päätöksen 2011/264/EU ekologisista arviointiperusteista EU-ympäristömerkin myöntämiseksi pyykinpesuaineille [5].
After the adoption of those Decisions the important enzyme subtilisin, which is used in laundry detergents and detergents for dishwashers, was classified as R50 (Very toxic to aquatic life) in accordance with Annex I to Council Directive 67/548/EEC of 27 June 1967 on the approximation of laws, regulations and administrative provisions relating to the classification, packaging and labelling of dangerous substances [6] and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008, which prevents those laundry detergents and detergents for dishwashers from obtaining the EU Ecolabel.
Kun nämä päätökset oli jo annettu, subtilisiini, joka on tärkeä pyykinpesuaineissa ja konetiskiaineissa käytetty entsyymi, luokiteltiin lausekkeella R50 (erittäin myrkyllistä vesieliöille) vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY [6] liitteen I sekä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteen VI mukaisesti, mistä syystä näille pyykinpesuaineille ja konetiskiaineille ei voida myöntää EU-ympäristömerkkiä.
This is new information that was not considered during the review of the EU Ecolabel criteria for laundry detergents and detergents for dishwashers and the considerations of derogations for enzymes.
Tämä on uutta tietoa, jota ei voitu ottaa huomioon silloin, kun pyykinpesuaineiden ja konetiskiaineiden EU-ympäristömerkkiperusteita sekä entsyymeihin sovellettavia poikkeuksien ehtoja tarkistettiin.
Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU should therefore be amended in order to take account of developments in enzymes classification in accordance with Annex I to Directive 67/548/EEC and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008.
Päätöksiä 2011/263/EU ja 2011/264/EU olisi siksi muutettava, jotta voidaan ottaa huomioon direktiivin 67/548/ETY liitteen I sekä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteen VI mukaisessa entsyymien luokittelussa tapahtunut kehitys.
A transitional period should be provided for in order to give producers whose products have been awarded the Ecolabel for laundry detergents and detergents for dishwashers on the basis of the criteria set out in Commission Decisions 2003/31/EC [7] and 2003/200/EC [8] sufficient time to adapt their products to comply with the revised criteria and requirements and in order to compensate for suspension caused by this amendment.
Olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta tuottajilla, joiden tuotteille on myönnetty pyykinpesuaineiden ja konetiskiaineiden EU-ympäristömerkki komission päätöksissä 2003/31/EY [7] ja 2003/200/EY [8] vahvistettujen perusteiden nojalla, olisi riittävästi aikaa mukauttaa tuotteitaan niin, että ne täyttäisivät tarkistetut perusteet ja vaatimukset, ja jotta tästä muutoksesta johtuvat lykkäykset voidaan korvata.
Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU should therefore be amended accordingly,
Päätöksiä 2011/263/EU ja 2011/264/EU olisi siksi muutettava,
The Annex to Decision 2011/263/EU is amended as set out in the Annex to this Decision.
Muutetaan komission päätöksen 2011/263/EU liite tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
The Annex to Decision 2011/264/EU is amended as set out in the Annex to this Decision.
Muutetaan komission päätöksen 2011/264/EU liite tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
Where the Ecolabel is awarded on the basis of an application evaluated according to the criteria set out in Decisions 2003/31/EC and 2003/200/EC, that Ecolabel may be used until 28 September 2012.
EU-ympäristömerkkiä, joka on myönnetty sellaisen hakemuksen perusteella, jota on arvioitu päätöksissä 2003/31/EY ja 2003/200/EY vahvistettujen perusteiden mukaisesti, voidaan käyttää 28 päivään syyskuuta 2012 saakka.
In the Annex to Decision 2011/263/EU, in criterion 2, point (b), fifth paragraph, the following substance is added to the table of derogations:
Päätöksen 2011/263/EU liitteessä olevan perusteessa 2 olevan b alakohdan viidennessä kohdassa olevaan poikkeuksia koskevaan taulukkoon lisätään seuraava aine:
'Subtilisin
”Subtilisiini
In the Annex to Decision 2011/264/EU, in criterion 4, point (b), fifth paragraph, the following substance is added to the table of derogations:
Päätöksen 2011/264/EU liitteessä olevan perusteessa 4 olevan b alakohdan viidennessä kohdassa olevaan poikkeuksia koskevaan taulukkoon lisätään seuraava aine:
Council Decision 2012/50/CFSP
Neuvoston päätös 2012/50/YUTP,
of 27 January 2012
annettu 27 päivänä tammikuuta 2012,
amending Decision 2011/72/CFSP concerning restrictive measures directed against certain persons and entities in view of the situation in Tunisia
Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP muuttamisesta
On 31 January 2011, the Council adopted Decision 2011/72/CFSP [1].
Neuvosto hyväksyi 31 päivänä tammikuuta 2011 päätöksen 2011/72/YUTP [1].
On the basis of a review of Decision 2011/72/CFSP, the restrictive measures should be extended until 31 January 2013.
Päätöksen 2011/72/YUTP uudelleentarkastelun perusteella rajoittavia toimenpiteitä olisi jatkettava 31 päivään tammikuuta 2013.
Decision 2011/72/CFSP should be amended accordingly,
Päätös 2011/72/YUTP olisi muutettava vastaavasti,
Article 5 of Decision 2011/72/CFSP is replaced by the following:
Korvataan päätöksen 2911/72/YUTP 5 artikla seuraavasti
It may be renewed or amended, as appropriate, if the Council deems that its objectives have not been met.’.
Sen voimassaoloa voidaan jatkaa tai sitä voidaan muuttaa tarpeen mukaan, jos neuvosto katsoo, ettei sen tavoitteita ole saavutettu.”.
Done at Brussels, 27 January 2012.
Tehty Brysselissä 27 päivänä tammikuuta 2012.
This Decision shall apply until 31 January 2013.
Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2013.
on State aid C 39/07 implemented by Italy for Legler SpA
valtiontuesta C 39/07, jonka Italia on myöntänyt Legler S.p.A:lle
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter ‘the Treaty’), and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof,
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
Having regard to the Commission decision to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty [1],
ottaa huomioon komission päätöksen aloittaa sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetty menettely [1],
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above, and having regard to their comments,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa, ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
On 5 April 2007, six months after the granting of rescue aid approved as compatible with the internal market by the Commission [2], Italy notified a restructuring plan for Legler SpA.
Huhtikuun 5 päivänä 2007, kuusi kuukautta sen jälkeen kun komission sisämarkkinoille soveltuvaksi hyväksymä pelastamistuki oli myönnetty [2], Italia ilmoitti Legler S.p.A:n rakenneuudistussuunnitelmasta.
On 25 September 2007, the Commission initiated the formal investigation procedure in respect of the restructuring plan [3].
Komissio aloitti 25 päivänä syyskuuta 2007 rakenneuudistussuunnitelmaa koskevan muodollisen tutkintamenettelyn [3].
Observations from Italy were received on 30 November 2007.
Italian huomautukset vastaanotettiin 30 päivänä marraskuuta 2007.
On 10 December 2007, the Commission received comments from one interested party.
Komissio sai 10 päivänä joulukuuta 2007 yhdeltä asianomaiselta huomautuksia.
On 23 July 2008, the Italian authorities withdrew the restructuring aid notification, stating that the plan had been abandoned.
Italian viranomaiset peruivat 23 päivänä heinäkuuta 2008 rakenneuudistustukea koskevan ilmoituksensa ja totesivat, että suunnitelmasta oli luovuttu.
The Commission requested further information from the Italian authorities on 8 August 2008, 22 October 2008, 9 February 2009, 4 September 2009 and 17 March 2010, to which the Italian authorities replied by letters dated 26 September 2008, 1 December 2008, 3 June 2009, 6 October 2009, 24 February 2010 and 20 April 2010.
Komissio pyysi lisätietoja Italian viranomaisilta 8 päivänä elokuuta 2008, 22 päivänä lokakuuta 2008, 9 päivänä helmikuuta 2009, 4 päivänä syyskuuta 2009 ja 17 päivänä maaliskuuta 2010. Italian viranomaiset vastasivat kirjein, jotka oli päivätty 26 päivänä syyskuuta 2008, 1 päivänä joulukuuta 2008, 3 päivänä kesäkuuta 2009, 6 päivänä lokakuuta 2009, 24 päivänä helmikuuta 2010 ja 20 päivänä huhtikuuta 2010.
Legler SpA is the parent company of an Italian textile manufacturing group (hereinafter referred to as ‘Legler’, ‘the group’ or ‘the company’) founded in 1863 which, at the time the formal investigation procedure was initiated, comprised several legal entities, namely: Legler Ottana SpA, Legler Siniscola SpA and Legler Macomer SpA.
Legler SpA on vuonna 1863 perustetun italialaisen tekstiilinvalmistusyhtymän, jäljempänä ’Legler’, ’yhtymä’ tai ’yritys’, emoyhtiö. Muodollisen tutkintamenettelyn alkaessa yhtymä koostui useista oikeushenkilöistä, nimittäin Legler Ottana S.p.A:sta, Legler Siniscola S.p.A:sta ja Legler Macomer S.p.A:sta.
Legler SpA held a minority shareholding in Legler Maroc SA and a 40 % share in Legler Ottana SpA The majority shareholding in Legler SpA was held by the holding company Piltar Ltd (hereinafter referred to as ‘Piltar’).
Legler S.p.A:lla oli vähemmistöosakkuus Legler Maroc SA:ssa sekä 40 prosentin osakkuus Legler Ottana S.p.A:ssa. Legler S.p.A:n pääasiallinen osakkeenomistaja oli hallintayhtiö Piltar Ltd, jäljempänä ’Piltar’.
In 2007, Legler employed 1213 [4] persons and had plants in the region of Sardinia (at Macomer — province of Oristano, and at Siniscola and Ottana — province of Nuoro) and in the region of Lombardy (at Ponte San Pietro — province of Bergamo).
Vuonna 2007 Leglerillä oli 1213 työntekijää [4] ja tuotantolaitoksia Sardinian alueella (Macomerissa Oristanon maakunnassa sekä Siniscolassa ja Ottanassa Nuoron maakunnassa) ja Lombardian alueella (Ponte San Pietrossa Bergamon maakunnassa).
The group’s turnover was EUR 101 million in 2006 and EUR 30,9 million in September 2007.
Yhtymän liikevaihto vuonna 2006 oli 101 miljoonaa euroa ja syyskuussa 2007 30,9 miljoonaa euroa.
Legler’s core activity was the manufacturing of high-quality denim fabric, a sector in which the company had been a leading player in Italy and Germany and an important supplier to France and the Benelux.
Leglerin ydinliiketoimintaa oli laadukkaan farkkukankaan tuotanto. Tällä alalla yritys oli johtava toimija Italiassa ja Saksassa ja merkittävä toimittaja Ranskaan ja Benelux-maihin.
According to the Italian authorities, the denim market comprises two segments: prêt-à-porter for famous brands (this was Legler’s main sector) and mass-market products, where competition is mainly price-based.
Italian viranomaisten mukaan farkkukankaan markkinat jakautuvat kahteen osaan: tunnettujen merkkien valmisvaatteet (Leglerin päätoimialue) sekä massamarkkinoille tarkoitetut tuotteet, joissa kilpaillaan pääasiassa hinnalla.
Legler’s main competitors were based in Italy, Greece, France, Tunisia, Turkey and Japan.
Leglerin tärkeimmät kilpailijat olivat italialaisia, kreikkalaisia, ranskalaisia, tunisialaisia, turkkilaisia ja japanilaisia.
Legler began experiencing difficulties in 2003, when a significant part of production was relocated to Asia or the southern Mediterranean.
Legler joutui vaikeuksiin ensimmäisen kerran vuonna 2003, jolloin merkittävä osa tuotannosta siirrettiin Aasiaan tai eteläisen Välimeren maihin.
On 30 May 2007, at a board meeting of SFIRS SpA, an investment company of the region of Sardinia, it was decided that SFIRS would purchase from Intex SpA, in liquidation, for the price of EUR 450000, a debt of a nominal value of EUR 17 million owed by Legler SpA and Legler Siniscola SpA.
Sardinian alueen sijoitusyhtiön SFIRS S.p.A:n hallituksen kokouksessa päätettiin 30 päivänä toukokuuta 2007, että SFIRS ostaa selvitystilassa olevalta Intex S.p.A:lta 450000 eurolla nimellisarvoltaan 17 miljoonan euron arvoisen lainan, jossa velallisina ovat Legler S.p.A ja Legler Siniscola SpA.
At the same meeting, SFIRS also decided to convert a part of Legler’s EUR 17 million debt, in the amount of EUR 14,5 million, into participation in Legler’s equity.
Samassa kokouksessa SFIRS päätti myös muuntaa Leglerin 17 miljoonan euron lainasta 14,5 miljoonaa euroa osakkuudeksi Leglerin osakepääomasta.
On 31 May 2007, the debt-for-equity swap was carried out at a shareholders’ meeting of Legler.
Velkojen muunto osakepääomaksi tapahtui Leglerin yhtiökokouksessa 31 päivänä toukokuuta 2007.
By converting part of Legler’s debt (for a face value of EUR 14,5 million) into Legler capital, SFIRS acquired 49 % of the ordinary shares (and 100 % of the extraordinary shares [5]) in Legler SpA The remaining 51 % was retained by Piltar.
Muuntaessaan nimellisarvoltaan 14,5 miljoonan suuruisen osuuden Leglerin velasta Leglerin osakepääomaksi SFIRS sai Legler S.p.A:n kantaosakkeista 49 prosenttia (ja erikoisosakkeista [5] 100 prosenttia). Jäljelle jäävän 51 prosenttia Piltar piti itsellään.
In January 2008, SFIRS decided to divest itself of its shareholding in Legler SpA, and of the remaining Legler group debt, and launched a call for expressions of interest for the joint purchase of the Legler equity and debt.
Tammikuussa 2008 SFIRS päätti luopua omistamistaan Legler S.p.A:n osakkeista sekä jäljellä olevasta Legler-yhtymän velasta ja julkaisi kiinnostuksenilmaisupyynnön Leglerin pääoman ja velan yhteiskaupasta.
The winning offer, submitted by the company Ferratex SRL (hereinafter referred to as ‘Ferratex’) was in the total amount of EUR 2000001.
Voittaneen tarjouksen tehnyt yritys oli Ferratex s.r.l, jäljempänä ’Ferratex’, ja tarjouksen suuruus oli yhteensä 2000001 euroa.
According to the Italian authorities, this price reflected the market value of SFIRS’ total receivables from Legler and its subsidiaries, evaluated by an independent expert at EUR 2 million, plus the symbolic price of EUR 1 for SFIRS’s holding in Legler’s equity, also based on an independent expert’s appraisal.
Italian viranomaisten mukaan hinnassa näkyi kaikkien Legleriltä ja sen tytäryhtiöiltä peräisin olevien SFIRSin saatavien markkinahinta, jonka riippumaton asiantuntija oli arvioinut noin kahdeksi miljoonaksi euroksi, sekä SFIRS:n Leglerin osakepääomasta hallussaan pitämästä omistuksesta maksettu symbolinen yhden euron hinta, joka perustui samoin riippumattoman asiantuntijan arvioon.
The sale took place on 25 January 2008.
Kauppa tehtiin 25 päivänä tammikuuta 2008.
However, Legler ceased operations at all its plants in the period between December 2007 and August 2008 and all its plants have since remained inactive.
Legler lopetti kuitenkin kaikkien tuotantolaitostensa toiminnan joulukuun 2007 ja elokuun 2008 välisenä aikana, minkä jälkeen laitoksilla ei ole ollut toimintaa.
On 18 August 2008 the group’s parent company was declared insolvent by the competent court, and on 13 November 2008 it was admitted to the collective insolvency proceedings known as ‘amministrazione straordinaria’, together with its subsidiaries.
Toimivaltainen tuomioistuin julisti 18 päivänä elokuuta 2008 yhtymän emoyhtiön maksukyvyttömäksi, ja 13 päivänä marraskuuta 2008 se asetettiin yhdessä tytäryhtiöidensä kanssa yleistäytäntöönpanomenettelyyn (amministrazione straordinaria).
The rescue aid guarantee was called by the bank shortly after Legler’s failure to repay the rescue loan by the deadline.
Legler ei maksanut pelastamislainaa eräpäivään mennessä, ja jonkin ajan kuluttua pankki vaati pelastamistuen takausta lankeavaksi.
Consequently, the competent Ministry reimbursed the loan plus interest on 16 September 2008.
Tämän jälkeen toimivaltainen ministeriö maksoi lainan korkoineen 16 päivänä syyskuuta 2008.
On 13 November 2008 the group was subjected to collective insolvency proceedings under the national law, which ended with bankruptcy (see recitals 16 to 18).
Yhtymä asetettiin 13 päivänä marraskuuta 2008 kansallisen lainsäädännön mukaiseen yleistäytäntöönpanomenettelyyn, ja se joutui lopulta konkurssiin (katso johdanto-osan 16–18 kappale.
The restructuring measures
Rakenneuudistustoimenpiteet
The restructuring plan (piano industriale) notified by Italy (hereinafter also referred to as ‘the plan’) covered a three-year period (2007-2009) and consisted of three measures: (i) EUR 13 million in the form of a medium-term guarantee for the restructuring period, replacing the six-month guarantee authorised as rescue aid [6]; (ii) EUR 13,2 million in the form of a direct grant; and (iii) EUR 13 million in the form of a conversion of debt into equity.
Italian ilmoittama rakenneuudistussuunnitelma (piano industriale, jäljempänä myös ’suunnitelma’) kattoi kolmen vuoden mittaisen ajanjakson 2007–2009, ja siihen kuului kolme toimenpidettä: i) 13 miljoonaa euroa rakenneuudistusajan keskipitkänä takauksena, jolla korvattaisiin pelastamistueksi hyväksytty kuuden kuukauden takaus [6], ii) 13,2 miljoonaa euroa suorana tukena ja iii) 13 miljoonaa euroa velan muuntamisena osakepääomaksi.
However, on 31 May 2007 SFIRS implemented a debt-for-equity swap for a nominal amount of EUR 14,5 million.
Toukokuun 31 päivänä 2007 SFIRS kuitenkin muunsi velkaa osakepääomaksi 14,5 miljoonan euron nimellisarvosta.
In this broader time-frame, the overall costs for setting up a new company from the merger of Legler SpA and its Sardinian subsidiaries amounted to EUR 106,2 million, including EUR 86,7 million for extensive group reorganisation, while the balance would go to restore capital and cover losses.
Tänä aikana Legler S.p.A:n ja sen sardinialaisten tytäryhtiöiden fuusiosta syntyneen uuden yrityksen perustamisesta aiheutuneet kulut olivat yhteensä 106,2 miljoonaa euroa. Summasta 86,7 miljoonaa euroa käytettiin yhtymän perusteelliseen uudelleenjärjestelemiseen, ja loput menivät pääoman uudelleen kokoamiseen ja tappioiden kattamiseen.
The NewCo’s activity would focus on the company’s traditional core business, i.e. high-quality denim, whereas the other two production lines (corduroy and flat cotton) would be closed down.
NewCon toiminnassa aiottiin keskittyä yrityksen perinteiseen ydinliiketoimintaan eli laadukkaan farkkukankaan tuottamiseen, ja kaksi muuta tuotantolinjaa eli vakosametin ja sileän puuvillan tuotantolinjat oli tarkoitus sulkea.
The group’s geographical location would also be concentrated in only two production plants (Siniscola and Ottana), located in the same region.
Myös maantieteellisesti yhtymän toiminta oli tarkoitus keskittää vain kahdelle paikkakunnalle eli samalla alueella sijaitseviin Siniscolan ja Ottanan tuotantolaitoksiin.
The remaining assets would be sold to enable Legler to provide its own contribution and to reduce energy, transport and personnel costs.
Muu omaisuus olisi myyty Leglerin omaa rahoitusosuutta varten sekä energia-, kuljetus- ja henkilöstökulujen pienentämiseksi.
The Macomer plant was not included in the plan [7].
Macomerin tuotantolaitos ei ollut suunnitelmassa mukana [7].
The plan also envisaged the entry of a new shareholder together with SFIRS, and indicated the need to obtain credit lines from private sources to implement the reorganisation process.
Suunnitelmassa esitettiin myös, että mukaan otettaisiin SFIRS:n lisäksi uusi osakkeenomistaja, ja mainittiin, että uudelleenjärjestelyn toteuttamiseksi olisi välttämätöntä saada puiteluottoja myös yksityisistä lähteistä.
In its decision to initiate the procedure, the Commission had doubts whether the debt-for-equity swap was free from State aid elements.
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio totesi, että se ei ollut täysin varma, oliko velkojen muunnossa osakepääomaksi mukana valtiontukea.
The Commission doubted that a private investor would have accepted swapping debt for shares in the company in the circumstances, especially as it appeared that part of the company’s activities had been suspended for several months and the Italian authorities had submitted to the Commission no counterfactual scenario supporting SFIRS’ assumption that investing in Legler and bearing its restructuring costs was more cost-effective than liquidating the group.
Komissio epäili, että yksityinen sijoittaja ei olisi hyväksynyt velkojen vaihtamista yrityksen osakkeiksi näissä olosuhteissa varsinkaan siksi, että osa yrityksen toiminnasta oli jo ollut keskeytyneenä ilmeisesti useiden kuukausien ajan. Italian viranomaiset eivät myöskään olleet toimittaneet komissiolle selvitystä vaihtoehtoisesta skenaariosta, joka olisi tukenut SFIRS:n olettamusta, jonka mukaan Legleriin sijoittaminen ja sen rakenneuudistuskustannuksista vastaaminen oli kustannustehokkaampaa kuin yhtymän likvidaatio.
As regards the compatibility of the aid with the internal market on the basis of the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [8] (hereinafter referred to as ‘the rescue and restructuring guidelines’), the Commission firstly posed the question whether Legler’s difficulties could have been dealt with by the majority shareholder Piltar and whether there had been an arbitrary allocation of costs within the group.
Käsitellessään tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen [8], jäljempänä ’pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat’, mukaan komissio kysyi ensinnäkin, olisiko enemmistöosakas Piltar voinut selvittää Leglerin vaikeudet, tai oliko kustannukset yhtymän sisällä jaettu sattumanvaraisesti.