natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As those materials are composed of different substances than plastics and have different physico-chemical properties specific rules for them need to apply and it should be made clear that they are not within the scope of this Regulation.
Koska kyseiset materiaalit koostuvat eri aineista kuin muovi ja niillä on erilaiset fysikaalis-kemialliset ominaisuudet, niihin on sovellettava erityissääntöjä, ja olisi tehtävä selväksi, että ne eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan.
Plastics are made of monomers and other starting substances which are chemically reacted to a macromolecular structure, the polymer, which forms the main structural component of the plastics.
Muovit on tehty monomeereista ja muista lähtöaineista, joista on kemiallisen reaktion avulla valmistettu makromolekyylirakenne, polymeeri, joka muodostaa muovien päärakenneosan.
To the polymer additives are added to achieve defined technological effects.
Polymeeriin lisätään lisäaineita tiettyjen teknologisten vaikutusten aikaansaamiseksi.
The polymer as such is an inert high molecular weight structure.
Polymeeri sellaisenaan on inertti rakenne, jonka molekyylipaino on suuri.
As substances with a molecular weight above 1000 Da usually cannot be absorbed in the body the potential health risk from the polymer itself is minimal.
Koska aineet, joiden molekyylipaino on yli 1000 Da, eivät voi yleensä imeytyä elimistöön, polymeeristä itsestään aiheutuvat potentiaaliset terveysriskit ovat erittäin vähäiset.
Potential health risk may occur from non- or incompletely reacted monomers or other starting substances or from low molecular weight additives which are transferred into food via migration from the plastic food contact material.
Potentiaalisia terveysriskejä voi aiheutua monomeereista tai muista lähtöaineista, jotka eivät ole reagoineet tai ovat reagoineet epätäydellisesti, taikka lisäaineista, joiden molekyylipaino on pieni ja jotka siirtyvät elintarvikkeeseen muovisesta elintarvikepakkausmateriaalista.
Therefore monomers, other starting substances and additives should be risk assessed and authorised before their use in the manufacture of plastic materials and articles.
Sen vuoksi monomeereille, muille lähtöaineille ja lisäaineille olisi tehtävä riskinarviointi ja ne olisi hyväksyttävä ennen kuin niitä käytetään muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistuksessa.
The risk assessment of a substance to be performed by the European Food Safety Authority (hereinafter the Authority) should cover the substance itself, relevant impurities and foreseeable reaction and degradation products in the intended use.
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ”elintarviketurvallisuusviranomainen”, suorittaman aineen riskinarvioinnin olisi katettava itse aine, siinä esiintyvät merkitykselliset epäpuhtaudet ja ennakoitavissa olevat reaktio- ja hajoamistuotteet aiotussa käyttötarkoituksessa.
The risk assessment should cover the potential migration under worst foreseeable conditions of use and the toxicity.
Riskinarvioinnin olisi katettava aineiden potentiaaliset siirtymät epäsuotuisimmissa ennakoitavissa olevissa käyttöolosuhteissa sekä aineiden toksisuus.
Based on the risk assessment the authorisation should if necessary set out specifications for the substance and restrictions of use, quantitative restrictions or migration limits to ensure the safety of the final material or article.
Riskinarvioinnin perusteella hyväksymisessä olisi tarpeen mukaan vahvistettava aineen eritelmät ja käyttörajoitukset, määrälliset rajoitukset tai siirtymien raja-arvot, jotta varmistetaan lopullisen materiaalin tai tarvikkeen turvallisuus.
No rules have yet been set out at EU level for the risk assessment and use of colorants in plastics.
EU:n tasolla ei ole vielä annettu sääntöjä väriaineiden riskinarvioinnista eikä niiden käytöstä muoveissa.
Therefore their use should remain subject to national law.
Näihin olisi sen vuoksi edelleen sovellettava kansallista lainsäädäntöä.
That situation should be reassessed at a later stage.
Tilannetta olisi arvioitava uudelleen myöhemmin.
Solvents used in the manufacture of plastics to create a suitable reaction environment are expected to be removed in the manufacturing process as they are usually volatile.
Muovien valmistuksessa käytetään liuottimia, jotta saadaan aikaan sopiva reaktioympäristö, ja niiden odotetaan poistuvan valmistusprosessissa, koska ne ovat yleensä haihtuvia.
No rules have yet been set out at EU level for the risk assessment and use of solvents in the manufacture of plastics.
EU:n tasolla ei ole vielä annettu sääntöjä liuottimien riskinarvioinnista eikä niiden käytöstä muovien valmistuksessa.
Plastics can also be made of synthetic or natural occurring macromolecular structures which are chemically reacted with other starting substances to create a modified macromolecule.
Muoveja voidaan valmistaa myös synteettisistä tai luontaisesti esiintyvistä makromolekyylirakenteista, joista kemiallisessa reaktiossa muiden lähtöaineiden kanssa saadaan aikaan muunnettuja makromolekyylejä.
Synthetic macromolecules used are often intermediate structures which are not fully polymerised.
Käytetyt synteettiset makromolekyylit ovat usein välituotteita, jotka eivät ole täysin polymerisoituneita.
Potential health risk may occur from the migration of non- or incompletely reacted other starting substances used to modify the macromolecule or an incompletely reacted macromolecule.
Potentiaalisia terveysriskejä saattaa aiheutua sellaisten muiden lähtöaineiden siirtymistä, jotka eivät ole reagoineet tai ovat reagoineet epätäydellisesti ja joita on käytetty makromolekyylin tai epätäydellisesti reagoineen makromolekyylin muuntamiseen.
Therefore the other starting substances as well as the macromolecules used in the manufacture of modified macromolecules should be risk assessed and authorised before their use in the manufacture of plastic materials and articles.
Sen vuoksi muunnettujen makromolekyylien valmistuksessa käytetyille muille lähtöaineille ja makromolekyyleille olisi tehtävä riskinarviointi ja ne olisi hyväksyttävä ennen kuin niitä käytetään muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistuksessa.
Plastics can also be made by micro-organisms that create macromolecular structures out of starting substances by fermentation processes.
Muoveja voidaan valmistaa myös mikro-organismien avulla. Ne tuottavat makromolekyylirakenteita lähtöaineista käymisprosesseissa.
The macromolecule is then either released to a medium or extracted.
Tällöin makromolekyyli joko vapautuu väliaineeseen tai uutetaan.
Potential health risk may occur from the migration of non- or incompletely reacted starting substances, intermediates or by-products of the fermentation process.
Potentiaalisia terveysriskejä saattaa aiheutua reagoimattomien tai epätäydellisesti reagoineiden lähtöaineiden tai käymisprosessin väli- tai sivutuotteiden siirtymistä.
In this case the final product should be risk assessed and authorised before its use in the manufacture of plastic materials and articles.
Tässä tapauksessa lopputuotteelle olisi tehtävä riskinarviointi ja se olisi hyväksyttävä ennen kuin sitä käytetään muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistuksessa.
Directive 2002/72/EC contains different lists for monomers or other starting substances and for additives authorised for the manufacture of plastic materials and articles.
Direktiivissä 2002/72/EY vahvistetaan erilliset luettelot monomeereista tai muista lähtöaineista ja lisäaineista, jotka on hyväksytty käytettäväksi muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistuksessa.
For monomers, other starting substances and additives the Union list is now complete, this means that only substances authorised at EU level may be used.
Monomeerien, muiden lähtöaineiden ja lisäaineiden unionin luettelo on nyt täydellinen, mikä merkitsee sitä, että vain EU:n tasolla hyväksyttyjä aineita saa käyttää.
Therefore a separation of monomers or other starting substances and of additives in separate lists due to their authorisation status is no longer necessary.
Sen vuoksi monomeerien tai muiden lähtöaineiden ja lisäaineiden erottaminen eri luetteloihin niiden hyväksymisstatuksen perusteella ei ole enää tarpeellista.
As certain substances can be used both as monomer or other starting substances and as additive for reasons of clarity they should be published in one list of authorised substances indicating the authorised function.
Koska joitakin aineita voidaan käyttää sekä monomeerina tai muuna lähtöaineena että lisäaineena, ne olisi selvyyden vuoksi julkaistava yhdessä hyväksyttyjen aineiden luettelossa, jossa ilmoitetaan niiden hyväksytty käyttötapa.
Polymers can not only be used as main structural component of plastics but also as additives achieving defined technological effects in the plastic.
Sen lisäksi, että polymeerejä voidaan käyttää muovien päärakenneosana, niitä voidaan käyttää myös lisäaineina, joilla saavutetaan tietyt tekniset vaikutukset muovissa.
If such a polymeric additive is identical to a polymer that can form the main structural component of a plastic material the risk from polymeric additive can be regarded as evaluated if the monomers have already been evaluated and authorised.
Jos tällainen polymeerilisäaine on täysin sama kuin polymeeri, joka voi muodostaa muovimateriaalin päärakenneosan, polymeerilisäaineesta aiheutuvaa riskiä voidaan pitää arvioituna, jos monomeerit on jo arvioitu ja hyväksytty.
In such a case it should not be necessary to authorise the polymeric additive but it could be used on the basis of the authorisation of its monomers and other starting substances.
Tällöin ei ole tarpeen hyväksyä polymeerilisäainetta, vaan sitä voitaisiin käyttää sen monomeerien ja muiden lähtöaineiden hyväksymisen perusteella.
If such a polymeric additive is not identical to a polymer that can form the main structural component of a plastic material then the risk of the polymeric additive can not be regarded as evaluated by evaluation of the monomers.
Jos tällainen polymeerilisäaine ei ole täysin sama kuin polymeeri, joka voi muodostaa muovimateriaalin päärakenneosan, polymeerilisäaineesta aiheutuvaa riskiä ei voida pitää arvioituna, jos monomeerit on arvioitu.
In such a case the polymeric additive should be risk assessed as regards its low molecular weight fraction below 1000 Da and authorised before its use in the manufacture of plastic materials and articles.
Tällöin polymeerilisäaineen fraktiolle, jonka molekyylipaino on alhainen (alle 1000), on tehtävä riskinarviointi, ja polymeerilisäaine on hyväksyttävä ennen kuin sitä käytetään muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistukseen.
In the past no clear differentiation has been made between additives that have a function in the final polymer and polymer production aids (PPA) that only exhibit a function in the manufacturing process and are not intended to be present in the final article.
Aiemmin ei ole selvästi erotettu toisistaan lisäaineita, joilla on tehtävä lopullisessa polymeerissä, ja polymeerituotannon apuaineita, joilla on tehtävä vain valmistusprosessissa ja joita ei ole tarkoitus esiintyä valmiissa tarvikkeessa.
Some substances acting as PPA had already been included in the incomplete list of additives in the past.
Joitakin polymeerituotannon apuaineita sisältyi jo aiempaan epätäydelliseen lisäaineiden luetteloon.
These PPA should remain in the Union list of authorised substances.
Nämä polymeerituotannon lisäaineet olisi säilytettävä hyväksyttyjä aineita koskevassa unionin luettelossa.
However, it should be made clear that the use of other PPA will remain possible, subject to national law.
Olisi kuitenkin tuotava selvästi esiin, että muidenkin polymeerituotannon lisäaineiden käyttö on edelleen mahdollista kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
The Union list contains substances authorised to be used in the manufacture of plastics.
Unionin luettelo sisältää aineita, jotka on hyväksytty käytettäväksi muovin valmistuksessa.
Substances such as acids, alcohols and phenols can also occur in form of salts.
Happojen, alkoholien ja fenolien kaltaiset aineet voivat esiintyä myös suoloina.
As the salts usually are transformed in the stomach to acid, alcohol or phenol the use of salts with cations that have undergone a safety evaluation should in principle be authorised together with the acid, alcohol or phenol.
Koska suolat muuttuvat yleensä vatsassa hapoksi, alkoholiksi tai fenoliksi, turvallisuusarvioitujen kationien kanssa muodostuneiden suolojen käyttö olisi periaatteessa hyväksyttävä yhdessä hapon, alkoholin tai fenolin kanssa.
In certain cases, where the safety assessment indicates concerns on the use of the free acids, only the salts should be authorised by indicating in the list the name as ‘… acid(s), salts’.
Joissakin tapauksissa, joissa turvallisuusarvioinnissa tuodaan esiin vapaiden happojen käyttöä koskevia huolenaiheita, olisi hyväksyttävä vain suolat ilmoittamalla luettelossa nimi muodossa ”…hapon suolat”.
Substances used in the manufacture of plastic materials or articles may contain impurities originating from their manufacturing or extraction process.
Muovisten materiaalien tai tarvikkeiden valmistuksessa käytetyt aineet voivat sisältää epäpuhtauksia, jotka ovat peräisin valmistus- tai uuttoprosessista.
These impurities are non-intentionally added together with the substance in the manufacture of the plastic material (non-intentionally added substance – NIAS).
Nämä epäpuhtaudet lisätään tahattomasti yhdessä aineen kanssa muovimateriaalin valmistusprosessiin (tahattomasti lisätyt aineet).
As far as they are relevant for the risk assessment the main impurities of a substance should be considered and if necessary be included in the specifications of a substance.
Jos aineen tärkeimmät epäpuhtaudet ovat relevantteja riskinarvioinnin kannalta, niitä olisi tarkasteltava ja tarvittaessa ne olisi sisällytettävä aineen eritelmiin.
However it is not possible to list and consider all impurities in the authorisation.
Hyväksymisessä ei ole kuitenkaan mahdollista luetella ja tarkastella kaikkia epäpuhtauksia.
Therefore they may be present in the material or article but not included in the Union list.
Sen vuoksi niitä voi esiintyä materiaalissa tai tarvikkeessa mutta ne eivät sisälly unionin luetteloon.
In the manufacture of polymers substances are used to initiate the polymerisation reaction such as catalysts and to control the polymerisation reaction such as chain transfer, chain extending or chain stop reagents.
Polymeerien valmistuksessa käytetään erilaisia aineita polymerisaatioreaktion käynnistämisessä (esim. katalyytit) ja polymerisaatioreaktion ohjaamisessa (esim. ketjunsiirto-, ketjunjatkaja- tai ketjunpäättämisaineet).
These aids to polymerisation are used in minute amounts and are not intended to remain in the final polymer.
Näitä polymerisaation apuaineita käytetään erittäin vähäisiä määriä, eikä niiden ole tarkoitus jäädä lopulliseen polymeeriin.
Therefore they should at this point of time not be subject to the authorisation procedure at EU level.
Sen vuoksi niihin ei pitäisi tässä vaiheessa soveltaa EU:n tason hyväksymismenettelyä.
Any potential health risk in the final material or article arising from their use should be assessed by the manufacturer in accordance with internationally recognised scientific principles on risk assessment.
Valmistajan olisi arvioitava niiden käytöstä johtuvat mahdolliset terveysriskit lopullisessa materiaalissa tai tarvikkeessa kansainvälisesti tunnustettujen riskinarviointia koskevien tieteellisten periaatteiden mukaisesti.
During the manufacture and use of plastic materials and articles reaction and degradation products can be formed.
Muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistuksen ja käytön aikana voi muodostua reaktio- ja hajoamistuotteita.
These reaction and degradation products are non-intentionally present in the plastic material (NIAS).
Näitä reaktio- ja hajoamistuotteita esiintyy tahattomasti muovimateriaalissa (tahattomasti lisätyt aineet).
As far as they are relevant for the risk assessment the main reaction and degradation products of the intended application of a substance should be considered and included in the restrictions of the substance.
Jos tarkoituksellisesti lisätyn aineen tärkeimmät reaktio- ja hajoamistuotteet ovat relevantteja riskinarvioinnin kannalta, niitä olisi tarkasteltava ja ne olisi sisällytettävä ainetta koskeviin rajoituksiin.
However it is not possible to list and consider all reaction and degradation products in the authorisation.
Hyväksymisessä ei ole kuitenkaan mahdollista luetella ja tarkastella kaikkia reaktio- ja hajoamistuotteita.
Therefore they should not be listed as single entries in the Union list.
Sen vuoksi niitä ei pitäisi sisällyttää yksittäisinä kohtina unionin luetteloon.
Any potential health risk in the final material or article arising from reaction and degradation products should be assessed by the manufacturer in accordance with internationally recognised scientific principles on risk assessment.
Valmistajan olisi arvioitava reaktio- ja hajoamistuotteista johtuvat mahdolliset terveysriskit lopullisessa materiaalissa tai tarvikkeessa kansainvälisesti tunnustettujen riskinarviointia koskevien tieteellisten periaatteiden mukaisesti.
Prior to the establishment of the Union list of additives, other additives than those authorised at EU level could be used in the manufacture of plastics.
Ennen lisäaineita koskevan unionin luettelon laatimista muovien valmistuksessa voidaan käyttää muita kuin EU:n tasolla hyväksyttyjä lisäaineita.
For certain additives on the provisional list a decision on their authorisation at EU level has not yet been taken.
Joidenkin väliaikaisessa luettelossa olevien lisäaineiden osalta ei ole vielä tehty päätöstä niiden hyväksymisestä EU:n tasolla.
For those additives, it should be possible to continue to be used in accordance with national law until their evaluation is completed and a decision is taken on their inclusion in the Union list.
Näitä lisäaineita pitäisi voida käyttää edelleen kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kunnes niiden arviointi on saatettu päätökseen ja niiden sisällyttämisestä unionin luetteloon on tehty päätös.
When an additive included in the provisional list is inserted in the Union list or when it is decided not to include it in the Union list, that additive should be removed from the provisional list of additives.
Kun väliaikaiseen luetteloon sisältyvä lisäaine lisätään unionin luetteloon tai kun päätetään, ettei sitä lisätä unionin luetteloon, kyseinen lisäaine olisi poistettava väliaikaisesta lisäaineluettelosta.
New technologies engineer substances in particle size that exhibit chemical and physical properties that significantly differ from those at a larger scale, for example, nanoparticles.
Uudella teknologialla valmistetaan hiukkaskooltaan sellaisia aineita, esimerkkeinä nanohiukkaset, joiden kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet poikkeavat huomattavasti hiukkaskooltaan suuremmista aineista.
These different properties may lead to different toxicological properties and therefore these substances should be assessed on a case-by-case basis by the Authority as regards their risk until more information is known about such new technology.
Erilaiset ominaisuudet saattavat johtaa erilaisiin toksikologisiin ominaisuuksiin, ja sen vuoksi elintarviketurvallisuusviranomaisen olisi arvioita tapauskohtaisesti tällaisten aineiden riskit, kunnes kyseisestä uudesta teknologiasta saadaan enemmän tietoa.
Therefore it should be made clear that authorisations which are based on the risk assessment of the conventional particle size of a substance do not cover engineered nanoparticles.
Sen vuoksi olisi tuotava selvästi esiin, että hyväksymiset, jotka perustuvat aineen perinteistä hiukkaskokoa koskevaan riskinarviointiin, eivät kata nanohiukkasia.
Based on the risk assessment the authorisation should if necessary set out specific migration limits to ensure the safety of the final material or article.
Riskinarvioinnin perusteella hyväksymisessä olisi tarpeen mukaan asetettava tietyt siirtymien raja-arvot, jotta varmistetaan lopullisen materiaalin tai tarvikkeen turvallisuus.
If an additive that is authorised for the manufacture of plastic materials and articles is at the same time authorised as food additive or flavouring substance it should be ensured that the release of the substance does not change the composition of the food in an unacceptable way.
Jos lisäaine, joka on hyväksytty muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistusta varten, on hyväksytty samalla myös elintarvikkeen lisäaineeksi tai aromiaineeksi, on varmistettava, että aineen vapautuminen ei muuta elintarvikkeen koostumusta tavalla, jota ei voida hyväksyä.
Therefore the release of such a dual use additive or flavouring should not exhibit a technological function on the food unless such a function is intended and the food contact material complies with the requirements on active food contact materials set out in Regulation (EC) No 1935/2004 and Commission Regulation (EC) No 450/2009 of 29 May 2009 on active and intelligent materials and articles intended to come into contact with food [4].
Sen vuoksi tällaisen kahdessa ei käytössä olevan lisäaineen tai aromiaineen vapautumisella ei saisi olla mitään teknisiä vaikutuksia elintarvikkeeseen, ellei tällainen vaikutus ole tarkoitettu ja elintarvikepakkausmateriaali täyttää asetuksessa (EY) N:o 1935/2004 ja elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista aktiivisista ja älykkäistä materiaaleista ja tarvikkeista 29 päivänä toukokuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 450/2009 [4] aktiivisille elintarvikkeiden pakkausmateriaaleille asetetut vaatimukset.
The requirements of Regulations (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on food additives [5] or (EC) No 1334/2008 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on flavourings and certain food ingredients with flavouring properties for use in and on foods and amending Council Regulation (EEC) No 1601/91, Regulations (EC) No 2232/96 and (EC) No 110/2008 and Directive 2000/13/EC [6] should be respected where applicable.
Tarpeen mukaan olisi noudatettava elintarvikelisäaineista 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 [5] tai elintarvikkeissa käytettävistä aromeista ja tietyistä ainesosista, joilla on aromaattisia ominaisuuksia, sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91, asetusten (EY) N:o 2232/96 ja (EY) N:o 110/2008 sekä direktiivin 2000/13/EY muuttamisesta 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1334/2008 [6] vaatimuksia.
According to Article 3(1)(b) of Regulation (EC) No 1935/2004 the release of substances from food contact materials and articles should not bring about unacceptable changes in the composition of the food.
Asetuksen (EY) N:o 1935/2004 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan elintarvikepakkausmateriaaleista ja -tarvikkeista vapautuvat aineet eivät saa aiheuttaa sopimattomia muutoksia elintarvikkeen koostumukseen.
According to good manufacturing practice it is feasible to manufacture plastic materials in such a way that they are not releasing more than 10 mg of substances per 1 dm2 of surface area of the plastic material.
Hyvän valmistustavan mukaan on mahdollista valmistaa muovimateriaalit niin, että niistä vapautuu enintään 10 mg aineita muovimateriaalin 1 dm2:n pinta-alaa kohti.
If the risk assessment of an individual substance is not indicating a lower level, this level should be set as a generic limit for the inertness of a plastic material, the overall migration limit.
Jos yksittäisen aineen riskinarvioinnissa ei ilmoiteta alempaa määrää, tätä olisi pidettävä muovimateriaalin inerttisyyden yleisenä raja-arvona eli kokonaissiirtymän raja-arvona.