natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After considering the judgment of the Court of Justice of 12 February 2008, along with the previously mentioned judgment of the Court of First Instance of 15 April 2008, in its judgment of 19 December 2008, the Council of State annulled Articles 2, 3 and 4 of the above-stated judgment of 5 October 2004 of the Paris Administrative Court of Appeal and ruled as follows.
Korkein hallinto-oikeus otti 19 päivänä joulukuuta 2008 antamassaan tuomiossa huomioon yhteisöjen tuomioistuimen 12 päivänä helmikuuta 2008 antaman tuomion ja edellä mainitun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 15 päivänä huhtikuuta 2008 antaman tuomion ja kumosi edellä mainitun 5 päivänä lokakuuta 2004 annetun Pariisin korkeimman alueellisen hallinto-oikeuden tuomion 2, 3 ja 4 artiklat. Tuomiossa todetaan seuraavaa:
Firstly, the Minister for Culture and Communication was ordered to recover the interest relating to the State aid paid to CELF since 1980 and up to the date of the Council of State judgment, calculated in accordance with Commission Regulation (EC) No 794/2004 [16].
Ensinnäkin on kulttuuri- ja viestintäministerin velvollisuus käynnistää korkojen takaisinperintä valtiontuesta, jota CELFille maksettiin vuodesta 1980 aina korkeimman hallinto-oikeuden tuomion antamispäivään saakka, komission asetuksessa (EY) N:o 794/2004 [16] esitetyn koronlaskentatavan mukaisesti.
The Minister was then ordered to take the necessary steps to collect the interest due between the date of the Council of State’s judgment and either the date when the compatibility of the aid with the common market was definitively noted or the date when the aid was finally returned.
On niin ikään ministerin velvollisuus käynnistää myöhemmässä vaiheessa takaisinperintä sellaisten korkojen osalta, jotka ovat kertyneet korkeimman hallinto-oikeuden tuomion antamispäivästä siihen saakka, kunnes tuki on joko julistettu lopullisesti sisämarkkinoille soveltuvaksi tai se on peritty takaisin.
In addition, the Council of State decided to stay proceedings until the Court of Justice had issued an opinion on the following preliminary questions:
Lisäksi korkein hallinto-oikeus päätti lykätä asian käsittelyä siihen saakka, kunnes Euroopan unionin tuomioistuin oli ottanut kantaa seuraaviin ennakkoratkaisukysymyksiin:
May the national court stay proceedings concerning the obligation to recover State aid until the Commission of the European Communities has ruled, by way of a final decision, on the compatibility of the aid with the rules of the common market, where a first decision of the Commission declaring that aid to be compatible has been annulled by the Community judicature?
Voiko kansallinen tuomioistuin lykätä valtiontuen palautusvelvollisuutta koskevan kysymyksen käsittelyä siihen saakka, kunnes – – komissio on ottanut lopulliseksi tulleella päätöksellä kantaa siihen, onko tuki yhteensoveltuva yhteismarkkinoihin kohdistuvan sääntelyn kanssa, silloin kun yhteisöjen tuomioistuimet ovat kumonneet komission ensimmäisen päätöksen, jolla kyseinen tuki todettiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi?
Where the Commission has on three occasions declared the aid to be compatible with the common market, before those decisions were annulled by the Court of First Instance of the European Communities, is such a situation capable of being an exceptional circumstance which may lead the national court to limit the obligation to recover the aid?’
Voidaanko silloin, kun komissio on todennut tuen kolme kertaa yhteismarkkinoille soveltuvaksi ennen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kumonnut kyseiset päätökset, tällaista tilannetta pitää sellaisena poikkeuksellisena olosuhteena, jonka johdosta kansallinen tuomioistuin voi rajoittaa tuen takaisinperimistä koskevaa velvollisuutta?”
On 11 March 2010 [17], the Court of Justice deferred judgment on the said preliminary questions and ruled:
Unionin tuomioistuin vastasi kyseisiin ennakkoratkaisukysymyksiin 11 päivänä maaliskuuta 2008 antamassaan tuomiossa [17] ja totesi seuraavaa:
A national court before which an application has been brought, on the basis of Article 88(3) EC, for repayment of unlawful State aid may not stay the adoption of its decision on that application until the Commission of the European Communities has ruled on the compatibility of the aid with the common market following the annulment of a previous positive decision;
Kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on EY 88 artiklan 3 kohdan perusteella saatettu vaatimus, joka koskee sääntöjenvastaisen valtiontuen palauttamista, ei voi lykätä päätöksensä tekemistä kyseisestä vaatimuksesta siihen saakka, kunnes Euroopan yhteisöjen komissio on ottanut kantaa tuen soveltuvuuteen yhteismarkkinoille edellisen myönteisen päätöksen kumoamisen jälkeen.
The adoption by the Commission of the European Communities of three successive decisions declaring aid to be compatible with the common market, which were subsequently annulled by the Community judicature, is not, in itself, capable of constituting an exceptional circumstance such as to justify a limitation of the recipient’s obligation to repay that aid, in the case where that aid was implemented contrary to Article 88(3) EC.’
Sitä, että komissio on tehnyt kolme peräkkäistä päätöstä, joilla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja jotka yhteisöjen tuomioistuimet ovat tämän jälkeen kumonneet, ei sinällään voida pitää sellaisena poikkeuksellisena olosuhteena, joka voi oikeuttaa rajoittamaan tuensaajan velvollisuutta palauttaa tuki, kun kyseinen tuki on toteutettu EY 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti.”
DESCRIPTION OF THE DISPUTED MEASURE
TUTKITUN TOIMENPITEEN KUVAUS
The French authorities informed the Commission that, in 1980, the Ministry of Culture had decided, in line with the French Government’s general policy guidelines on promoting French-language books and French literature, to grant aid to export agents accepting any kind of order, irrespective of its amount and profitability.
Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että kulttuuriministeriö päätti vuonna 1980 Ranskan hallituksen yleisen poliittisen linjan mukaisesti edistää ranskankielisen kirjallisuuden levittämistä myöntämällä tukea vientiagenteille, jotka ottaisivat vastaan kaikenlaisia tilauksia, olipa niiden arvo ja kannattavuus mikä tahansa.
These measures were presumably introduced to alleviate the effects of market failure and to foster the continuation of activity relating to ‘small non-profitable orders’ in the export agency market.
Tuen tarkoituksena olisi korjata markkinoiden puutteellista toimintaa ja edistää kannattamattomina pidettyjen pienten tilausten toimittamista vientiagenttien markkinoilla.
According to the French authorities, small bookshops, established in essentially non-French-speaking areas, sometimes with difficult access and/or remote, were experiencing serious supply difficulties, since their orders could not be met by the traditional distribution channels when the quantities of books ordered were insufficient or when the unit price of the books ordered was not high enough to make the service profitable.
Ranskan viranomaisten mukaan pienillä kirjakaupoilla, jotka sijaitsevat pääasiassa muissa kuin ranskankielisissä maissa ja toisinaan hyvinkin syrjäisillä ja kaukaisilla alueilla, on usein vakavia hankintavaikeuksia, koska niiden tilauksia ei voida toimittaa perinteisten jakelukanavien kautta, jos tilausmäärä ei ole riittävä tai jos kirjan yksikköhinta ei ole tarpeeksi suuri tehdäkseen palvelusta kannattavan.
According to the French authorities, the aid at issue was therefore designed to allow export agencies to meet all orders from booksellers established abroad in essentially non-French-speaking areas, irrespective of amount, profitability or destination.
Ranskan viranomaisten mukaan tuen tarkoituksena oli, että vientiagentit voisivat toteuttaa kaikki ulkomaisten, lähinnä muilla kuin ranskankielisillä alueilla sijaitsevien kirjakauppojen tilaukset, olipa niiden arvo, kannattavuus ja määränpää mikä hyvänsä.
The aim was to ensure, as part of France’s policy of supporting cultural diversity, the optimum distribution of books in the French language, thus promoting the dissemination of French literature throughout the world.
Tavoitteena oli kulttuurin moninaisuutta tukevan Ranskan politiikan mukaisesti varmistaa ranskankielisten kirjojen mahdollisimman tehokas jakelu ja näin edistää ranskankielisen kirjallisuuden leviämistä kaikkialle maailmaan.
The aid mechanism chosen by the French authorities, the Small Orders Programme, consisted of a grant intended to offset the extra costs of handling small orders, defined by the French authorities as being orders of FRF 500 (approximately EUR 76) or less.
Ranskan viranomaisten kehittämä tukijärjestelmä, ns. pienten tilausten tukiohjelma, muodostui tuesta, jonka tavoitteena oli korvata Ranskan viranomaisten määrittelemien pienten, enintään 500 Ranskan frangin (FRF) eli noin 76 euron arvoisten tilausten käsittelystä aiheutuvat lisäkustannukset.
According to the French authorities, the company receiving the grants had to promise to provide the Ministry of Culture’s Book Directorate with all information concerning the general activity of the firm (overall turnover, financial accounts, provisional budgets, copies of the proceedings validating these figures, the auditor’s report where appropriate, and a summary salary scale), along with any documents relating to the activity to be subsidised, including in particular the grant utilisation account, substantiating that the services giving rise to the grant awarded the previous year had been carried out.
Ranskan viranomaisten mukaan tuensaajayrityksen piti sitoutua toimittamaan kulttuuriministeriön kirjallisuusosastolle kaikki yleiseen toimintaansa liittyvät tiedot (kokonaisliikevaihto, kirjanpito, alustava talousarvio, jäljennökset nämä tiedot vahvistavista päätöksistä, sekä tarvittaessa tilintarkastajan lausunto ja palkkataulukot) sekä kaikki tuettavaan liiketoimintaan liittyvät tositteet, kuten tuen käytön osoittava kirjanpitoaineisto, joka osoittaa edellisenä vuonna myönnetyillä tukivaroilla tuettujen palvelujen suorittamisen.
In practice, only one firm, CELF, had qualified under the Small Orders Programme.
Käytännössä pienten tilausten tukiohjelmasta sai tukea vain yksi yritys eli CELF.
According to the French authorities, the company had to justify the extra costs incurred each year by the small orders service in relation to its application for a grant for the following year.
Ranskan viranomaisten mukaan CELFiltä vaadittiin vuosittain pienten tilausten käsittelystä aiheutuneita lisäkustannuksia koskeva selvitys, joka liitettiin seuraavan vuoden tukihakemukseen.
Specifically, one quarter of the grant awarded the previous year was paid at the start of the year, the balance being awarded in the autumn, after the authorities had examined the provisional budget of the recipient firm and the flows recorded in the first part of the financial year.
Käytännössä neljännes edellisenä vuonna myönnetystä tuesta maksettiin seuraavan vuoden alussa ja loput saman vuoden syksynä sen jälkeen, kun viranomaiset olivat tutkineet tuensaajayrityksen alustavan talousarvion sekä varainhoitovuoden alkupuoliskon suhdannemuutokset.
In addition, the Ministry of Culture attended CELF’s board meetings and general meetings as an invited observer.
Kulttuuriministeriön edustajat oli kutsuttu osallistumaan tarkkailijoina CELFin hallintoneuvoston kokouksiin ja yhtiökokoukseen.
After steadily declining from 1997 onwards, the aid at issue was abolished in 2002.
On syytä täsmentää, että tukea vähennettiin tasaisesti vuodesta 1997 lähtien, ja vuonna 2002 se lakkautettiin kokonaan.
Every year from 1980 to the end of 2001, CELF therefore received aid to reduce, according to the French authorities, the costs of processing small orders from abroad for books in French.
CELF sai vuodesta 1980 vuoden 2001 loppuun vuosittaista tukea, joka oli tarkoitettu Ranskan viranomaisten mukaan pienten, ulkomailta tulevien ranskankielisiä kirjoja koskevien tilausten käsittelykustannusten vähentämiseen.
In all, from 1980 until the end of 2001, CELF received approximately EUR 4,8 million by way of the aid at issue.
CELF sai kyseistä tukea vuodesta 1980 loppuvuoteen 2001 noin 4,8 miljoonaa euroa.
Amounts of aid allocated to CELF since 1980 for processing ‘small orders’
CELFille vuodesta 1980 pienten tilausten käsittelyyn myönnetty tuki
(amounts given in euro)
(määrät on pyöristetty euroiksi)
Amount of aid
Tuen määrät
COMMENTS FROM FRANCE AND OBSERVATIONS FROM SIDE FOLLOWING THE EXTENSION OF THE PROCEDURE
RANSKAN HUOMAUTUKSET JA SIDEN HAVAINNOT MENETTELYN LAAJENTAMISEN JÄLKEEN
In their reply of 9 June 2009 to the decision extending the procedure, the French authorities made the following comments in particular.
Ranskan viranomaiset esittivät 9 päivänä kesäkuuta 2009 antamassaan vastauksessa menettelyn laajentamista koskevaan päätökseen erityisesti seuraavat havainnot.
They first stated that they shared the Commission’s analysis that the aid to CELF represented State aid and that the exemptions laid down in Article 107(2) and Article 107(3)(a) and (b) TFEU were not applicable.
Ranskan viranomaiset ilmoittivat yhtyvänsä komission analyysiin, jonka mukaan CELFille myönnetty tuki oli valtiontukea ja jonka mukaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa ja 3 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja poikkeuksia ei voitu soveltaa.
In terms of assessing the aid under Article 107(3)(c) and (d) TFEU, the French authorities did not provide any new information with regard to the proportionality of the aid.
Ranskan viranomaiset eivät toimittaneet uusia tietoja tukien oikeasuhtaisuudesta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettujen kriteerien osalta.
The French authorities also stated that they considered that the tasks allocated to CELF formed a public service within the meaning of Article 106(2) TFEU.
Ranskan viranomaiset ilmoittivat lisäksi, että ne katsovat CELFille annetun tehtävän olevan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yleisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu.
The French authorities finally, and above all, pleaded the existence of exceptional circumstances that should lead the Commission not to recover the aid.
Viimeisenä ja tärkeänä seikkana Ranskan viranomaiset korostivat, että poikkeuksellisten olosuhteiden takia komission ei pitäisi periä tukea takaisin.
By letter dated 2 December 2009, the French authorities replied that they had no further information to give to the Commission.
Ranskan viranomaiset vastasivat 2 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, ettei niillä ollut toimittaa komissiolle lisätietoja.
In its comments of 23 July 2009, SIDE made the following observations in particular.
SIDEn 23 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyissä havainnoissa tuodaan esiin erityisesti seuraavat seikat.
SIDE recalled that only CELF had benefited from the aid when, in its opinion, this activity was not specific to CELF since the act of honouring orders of all sizes, however small, coming from geographically dispersed bookshops, in order to group them together and issue larger orders to publishers, was specifically, in SIDE’s opinion, the definition of the activity of an export agent.
SIDE muistutti, että tukea oli myönnetty ainoastaan CELFille, vaikka CELFin toiminnassa ei ollut kysymys sille myönnetystä erityistehtävästä. SIDE totesi, että kaikki tilaukset on niiden koosta riippumatta toteutettava, myös pienillä kaukaisilla paikkakunnilla sijaitsevien kirjakauppiaiden pienet tilaukset, ja vientiagenttien toimenkuvan ydintehtäviin kuuluu koota nämä tilaukset yhteen, jotta kustantajalta voidaan tehdä suurempia tilauksia.
SIDE also stated that it was not due to an alleged lack of transparency that it had been refused the aid but because it was a private company and not a publishing cooperative.
SIDE totesi lisäksi, että kun sille ei myönnetty tukia, syynä ei ollut väitetty avoimuuden puute, vaan se, että SIDE on yksityinen yritys eikä kustantajien osuuskunta.
Moreover, SIDE contested in detail the fact that the aid was necessary.
Lisäksi SIDE kiisti seikkaperäisesti sen, että tuet olisivat olleet tarpeellisia.
In this context, it considered, in particular, that the notion of ‘small orders’ was arbitrary and rejected the figures presented by the French authorities.
Tässä yhteydessä se totesi erityisesti, että pienten tilausten käsite on mielivaltainen, ja se myös kiisti Ranskan viranomaisten esittämät luvut.
In addition, SIDE considered that the aid could not be justified on the basis of Article 106(2) TFEU and based its opinion particularly on national rulings with regard to CELF’s activity.
Lisäksi SIDE arvioi erityisesti, että tuki ei voinut olla kansallisten tuomioistuinten CELFin toimintaa koskevien tuomioiden nojalla perusteltavissa SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla.
Finally, SIDE indicated that it considered that, in this particular case, there were no exceptional circumstances that would enable the obligation to recover the aid to be limited.
Lopuksi SIDE totesi, ettei se katsonut olevan olemassa sellaista poikkeuksellista olosuhdetta, joka voisi rajoittaa tuen takaisinperimistä koskevaa velvollisuutta.
It must be established whether the measure at issue constitutes State aid and whether it can, if appropriate, be considered compatible with the internal market.
On määriteltävä, onko kyseisessä toimenpiteessä kyse valtiontuesta ja jos on, voidaanko kyseinen tuki katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi.
In the context of its assessment, the Commission must, in particular, take note of the judgment of the Court of First Instance of 15 April 2008.
Komission on arvioinnissaan otettava erityisesti huomioon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 15 päivänä huhtikuuta 2008 antama tuomio.
Assessment of the measure pursuant to Article 107(1) TFEU
Toimenpiteen arviointi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan kannalta
Article 107(1) TFEU provides that ‘Save as otherwise provided by the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
By way of introduction, as already stated in the decision extending the procedure, the Commission recalls that the Commission’s conclusion that the measure at issue constitutes State aid within the meaning of the Treaty has never been challenged, either at the different stages of the procedure before the Commission or before the courts of the European Union [18], nor even, moreover, before the national courts [19].
Ensinnäkin komissio muistuttaa, että kuten menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessä jo todettiinkin, komission päätelmää, jonka mukaan kyseinen toimenpide on perussopimuksessa tarkoitettua valtiontukea, ei ole kyseenalaistettu missään menettelyn vaiheessa komissiossa eikä liioin EU:n tuomioistuimissa [18] sen paremmin kuin kansallisissakaan tuomioistuimissa [19].
Thus in their reply of 9 June 2009 to the decision extending the procedure, the French authorities indicated that they shared the Commission’s analysis that the aid to CELF was State aid.
Ranskan viranomaiset ovat menettelyn laajentamisesta tehtyyn päätökseen 9 päivänä kesäkuuta 2009 antamassaan vastauksessa ilmoittaneet olevansa samaa mieltä komission analyysista, jonka mukaan CELFille myönnetty tuki oli valtiontukea.
The Commission considers that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU (former Article 87(1) EC), for the following reasons.
Komissio katsoo, että kyseinen toimenpide on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa (ent. perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohta) tarkoitettua valtiontukea, seuraavista syistä.
Firstly, the measure gives CELF an advantage, since it enables it to reduce the cost of its small orders.
Toimenpide tuotti CELFille kilpailuetua, koska sillä se pystyi vähentämään pienten tilaustensa käsittelystä aiheutuvia kustannuksia.
It is selective, given that in practice it has only benefited CELF.
Tuki oli luonteeltaan valikoivaa, koska käytännössä se hyödytti vain CELFiä.
Moreover, the measure is financed from the budgetary resources of the French State, i.e. from state resources.
Tuki rahoitettiin Ranskan budjettivaroista, toisin sanoen valtion varoista.
Its implementation was decided by the Ministry of Culture and the measure is therefore attributable to the French authorities.
Tuen toteuttamisesta päätti kulttuuriministeriö, joten kyse oli Ranskan viranomaisten toimenpiteestä.
Furthermore, the measure is likely to affect trade between Member States and distort competition.
Toimenpide voi lisäksi vaikuttaa jäsenvaltioiden kauppaan ja vääristää kilpailua.
The aid is granted to French agents (in practice to CELF) who export books in the French language principally to non-French-speaking countries.
Tuki oli tarkoitettu (käytännössä CELFin) ranskalaisille vientiagenteille, jotka vievät ranskankielisiä kirjoja pääasiassa muihin kuin ranskankielisiin maihin.
French agents are therefore competing, at least potentially, with other agents for the export of French-language books that may be established in other French-speaking countries of the EU (Belgium and Luxembourg).
Kyseiset ranskalaiset vientiagentit kilpailevat – ainakin potentiaalisesti – Euroopan unionin muihin ranskankielisiin maihin (Belgiaan ja Luxemburgiin) sijoittautuneiden ranskankielisiä kirjoja välittävien vientiagenttien kanssa.
The fact that the impact on trade and the distortion of competition as a result of the measure seem to be small does not alter this conclusion.
Tätä johtopäätöstä ei muuta se, että toimenpiteen vaikutus kauppaan ja kilpailuun näyttää olevan vähäinen.
In line with the Court of Justice’s established case law, the Commission is not required to determine the actual impact of aid on trade between Member States and the actual distortion of competition; it is sufficient that the aid is likely to have an impact on trade and distort competition.
Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti komission ei tarvitse todeta, että tuki todella vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan tai vääristää kilpailua, vaan riittää, että tuki voi vaikuttaa kauppaan ja voi aiheuttaa kilpailun vääristymistä.
Finally, the Commission considers that the conditions for application of the Altmark case law are not met.
Komissio katsoo, että asiassa Altmark vahvistetun oikeuskäytännön soveltamisedellytykset eivät täyty.