natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, if the Alcoa price was EUR 30 and the average electricity price in Europe was EUR 60 (advantage: EUR 30), a 3 % increase would mean an Alcoa price of EUR 30,9 versus an average European price of EUR 61,8 (new advantage: EUR 30,9).
Jos Alcoan maksama hinta olisi esimerkiksi 30 euroa ja sähkön keskihinta Euroopassa olisi 60 euroa (etu: 30 euroa), 3 prosentin korotus tarkoittaisi sitä, että Alcoan maksama hinta olisi 30,90 euroa kun keskihinta Euroopassa olisi 61,80 euroa (uusi etu: 30,90 euroa).
For example, in the Third Report of February 2007, the High Level Group states ‘Against this background, the use of incentives, including general purpose subsidies and state aids can be justified as a policy instrument.
Esimerkiksi helmikuussa 2007 annetussa kolmannessa raportissaan korkean tason työryhmä toteaa, että tässä yhteydessä kannustimien käyttö, mukaan luettuina yleisiin tarkoituksiin tarkoitetut tuet ja valtiontuet, voi olla perusteltua tarkoituksenmukaisena välineenä.
They may promote responsible social and environmental behaviour, regional cohesion, sustainable development and cultural diversity.
[Kyseiset kannustimet] voivat edistää sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavia käytäntöjä, alueellista koheesiota, kestävää kehitystä ja kulttuurien monimuotoisuutta.
However, they should only be used where there is a clear market failure, where subsidies prove to be the appropriate instrument for meeting a well defined common interest objective, and when they do not distort competition or harm the environment… Action is justified when such subsidies undermine other policy objectives such as fighting climate change, the Lisbon Strategy for Jobs and Growth, proper functioning of energy markets, or access to raw materials, without meetingtheir initial objective.’
Niitä olisi kuitenkin käytettävä vain silloin, kun on selvästi kyse markkinoiden toimintapuutteesta, kun tuet ovat asianmukainen väline yhteisen tarkasti määriteltyä etua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi ja kun ne eivät vääristä kilpailua tai aiheuta vahinkoa ympäristölle […].
(http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf).
Toimet ovat perusteltuja silloin, kun kyseiset tuet vaarantavat muut poliittiset tavoitteet, joita ovat esimerkiksi ilmastonmuutoksen torjuminen, työllisyyttä ja kasvua koskeva Lissabonin strategia, energiamarkkinoiden moitteeton toiminta tai raaka-aineiden saatavuus, saavuttamatta alkuperäistä tavoitettaan. http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf
Commission Decision of 20 November 2007 on the State aid C 36/A/06 implemented by Italy in favour of ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche, paragraphs 144 and 145.
Komission päätös, tehty 20 päivänä marraskuuta 2007, valtiontuesta C 36/A/06 (ex NN 38/06), jota Italia on myöntänyt yrityksille ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche, johdanto-osan 144 ja 145 kappale.
The letter read: ‘We would like to emphasise that it should be clear to all that the gradual withdrawal must be strictly limited to the time required for the VPP to take effect (which we calculate to be around two years) and will be subject to the “one time, last time” condition ’.
Kirjeessä todettiin seuraavaa: Haluamme korostaa, että olisi oltava selvää, että tariffin asteittaiseen poistamiseen käytettävän ajan on ehdottomasti rajoituttava aikaan, joka tarvitaan VPP:n käyttöönottamiseen (arviomme mukaan noin kaksi vuotta), ja että siihen sovelletaan ainutkertaisuuden periaatetta.
The VPP provides for the release of virtual generation capacity by dominant operators within the framework of contract award procedures.
VPP-järjestelyssä määräävässä asemassa olevat toimijat luovuttavat virtuaalista tuotantokapasiteettia hankintamenettelyn puitteissa.
VPPs are commonly used to promote competition in the wholesale market, insofar as they remove the incentive for the dominant operator to use its market power to maintain prices at a high level in the spot and futures markets.
VPP on väline, jota tavallisesti käytetään edistämään kilpailua tukkumarkkinoilla, sillä se poistaa määräävässä asemassa olevalta toimijalta kannustimen käyttää markkinavoimaansa pitääkseen hinnat keinotekoisen korkealla spot- ja termiinimarkkinoilla.
The price paid by the purchaser from the VPP consists of a strike price which typically reflect the variable costs of the generating capacity concerned, plus a premium which is set under the terms of the procurement rules.
VPP:ltä kapasiteettia ostavan toimijan maksama hinta koostuu toteutushinnasta, joka tyypillisesti kuvastaa kyseisten tuotantolaitosten muuttuvia kustannuksia, sekä preemiosta, joka vahvistetaan hankintamenettelyn puitteissa.
Using the following reasoning: ‘Other undertakings located on the mainland do not appear to be in the same exceptional market circumstances that prevail in Sardinia.
Syy oli seuraava: Muut mannermaalla sijaitsevat yritykset eivät näytä toimivan Sardinian markkinoiden kaltaisissa poikkeuksellisissa markkinaolosuhteissa.
The Directorate-General for Competition is of the opinion that there is no reason to derogate from the principles on State aid’.
Kilpailun pääosasto katsoo, että ei ole syytä poiketa valtiontukea koskevista periaatteista.
The VPP takes the form of a contract which grants the automatic right to its purchaser to obtain the difference, when positive, between the price paid to generators in Sardinia in the day ahead market and the strike price.
VPP on muodoltaan sopimus, joka antaa ostajille automaattisen oikeuden saada tuottajien Sardiniassa spot-markkinoilla maksaman ja toteutushinnan välisen erotuksen, jos se on positiivinen.
The purchaser pays the vendor the premium fixed by the contract awards procedure and receives from the vendor the difference, when positive, between the price on the day-ahead market and the strike price.
Ostaja maksaa myyjälle preemion, josta on sovittu hankintamenettelyn puitteissa, ja vastaanottaa myyjältä spot-markkinoiden hinnan ja toteutushinnan välisen erotuksen, jos se on positiivinen.
To this end, the Commission has based itself on the analysis made by the AEEG in its reports.
Komissio on käyttänyt tarkastelunsa perustana AEEG:n raporteissa esitettyjä analyyseja.
Judgments of the Court of Justice in Case C-24/95 Alcan Deutschland [1997] ECR I-1591, paragraphs 25, 30 and 31, and in Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 Demesa and Territorio histórico de Álava v Commission [2004] ECR I-10609, paragraph 45.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-24/95, Alcan Deutschland, antama tuomio (Kok. 1997, s. I-1591, 25, 30 ja 31 kohta) ja yhdistetyissä asioissa C-183/02 P ja C-187/02, Demesa ja Territorio histórico de Álava v. komissio, antama tuomio (Kok. 2004, s. I-10609, 45 kohta).
Judgment of the Court of Justice in Case C-5/89 Germany v Commission [1990] ECR I-3437, paragraph 16.
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-5/89, komissio v. Saksa (Kok. 1990, s. I-3437, 16 kohta).
See the judgments in Case C-78/77, Lührs [1978] ECR I-169, paragraph 6; Case C-265/85 Van den Bergh en Jurgens v Commission [1987] ECR I-1155, paragraph 44; and Case T-489/93 Unifruit Hellas v Commission, [1994] ECR II-1201, paragraph 51.
Ks. tuomiot asioissa C-78/77, Lührs (Kok. 1978, s. 169, 6 kohta), C-265/85, Van den Bergh en Jurgens v. komissio (Kok. 1987, s. 1155, 44 kohta) ja T-489/93, Unifruit Hellas v. komissio (Kok. 1994, s. II-1201, 51 kohta).
See the Judgments in Case C-265/85 Van den Bergh en Jurgens v Commission Ibid., paragraph 44; Case C-152/88 Sofrimport v Commission [1990] ECR I-2477, paragraph 26; Case T-290/97 Mehibas Dordtselaan v Commission [2000] ECR II-15, paragraph 59; and Case T-223/00 Kyowa Hakko Kogyo v Commission [2003] ECR II-2553, paragraph 51.
Ks. tuomiot asioissa C-265/85, Van den Bergh en Jurgens v. komissio (Kok. 1987, s. 1155, 44 kohta), C-152/88, Sofrimport v. komissio (Kok. 1990, s. I-2477, 26 kohta), T-290/97, Mehibas Dordtselaan v. komissio (Kok. 2000, s. II-15, 59 kohta) ja T-223/00, Kyowa Hakko Kogyo v. komissio (Kok. 2003, s. II-2553, 51 kohta).
See footnote 51.
Katso alaviite 51.
The Commission does not possess the data required to carry out an exact calculation of this amount.
Komission käytettävissä ei ole tietoja, jotka tarvitaan täsmällisen määrän laskemiseksi.
In the Terni case, the preferential tariff, which was also prolonged by Article 11(11) of Law No 80/2005 was calculated, financed and paid out in substantially the same way as for Alcoa (albeit with a different end-price for the beneficiaries).
Asiassa Terni suosituimmuustariffi, jota myös jatkettiin lain nro 80/2005 11 §:n 11 momentin nojalla, laskettiin, rahoitettiin ja maksettiin suurelta osin samalla tavalla kuin Alcoan tapauksessa (vaikkakin tuensaajien maksama loppuhinta oli eri).
Judgment of the Court of Justice in Case C-148/04 Unicredito [2005] ECR I-11137.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-148/04, Unicredito, 15.12.2005 antama tuomio (Kok. 2005, s. I-11137).
By letter dated 23 December 2005, the Commission asked for additional information, which was provided by the Italian authorities by letter dated 3 March 2006.
Komissio pyysi 23 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä lisätietoja, jotka Italian viranomaiset lähettivät 3 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
Further clarifications were requested by letter dated 22 August 2006. Italy replied by letter dated 28 September 2006.
Lisäselvityksiä pyydettiin 22 päivänä elokuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, johon Italia vastasi 28 päivänä syyskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letter dated 23 December 2005, the Commission requested information from Italy, which replied by letter dated 24 February 2006.
Komissio pyysi Italian viranomaisilta tietoja 23 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, johon ne vastasivat 24 päivänä helmikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letters dated 2 March 2006 and 27 April 2006, Italy provided additional information.
Italia toimitti lisätietoja 2 päivänä maaliskuuta 2006 ja 27 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyillä kirjeillä.
The Italian authorities replied by letters dated 16 April 2007 and 5 November 2007.
Italia vastasi 16 päivänä huhtikuuta 2007 ja 5 päivänä marraskuuta 2007 päivätyillä kirjeillä.
A meeting between the Italian authorities and Commission staff was held on 13 March 2008 and Italy was asked to take a final position by 12 May 2008.
Maaliskuun 13 päivänä 2008 Italian viranomaisten ja komission yksiköiden välillä järjestettiin kokous, ja Italiaa pyydettiin esittämään kantansa 12 päivään toukokuuta 2008 mennessä.
After asking for an extension to the deadline for taking such a position by letter dated 29 May 2008, Italy submitted further information by letters dated 12 June 2008 and 7 July 2008.
Pyydettyään kantansa esittämiselle asetetun määräajan jatkamista 29 päivänä toukokuuta 2008 päivätyllä kirjeellä Italia toimitti tiedot 12 päivänä kesäkuuta 2008 ja 7 päivänä heinäkuuta 2008 päivätyillä kirjeillä.
A further meeting was held on 26 May 2009.
Toinen tapaaminen järjestettiin 26 päivänä toukokuuta 2009.
By letters dated 10 July 2009 and 18 August 2009, Italy provided additional information.
Italia toimitti lisätietoja 10 päivänä heinäkuuta ja 18 päivänä elokuuta 2009 päivätyillä kirjeillä.
In particular, it handles the financial flows related to the preferential electricity tariffs (collection of levies and payment to final beneficiaries).
Erityisesti se hoitaa rahavirtoja, jotka liittyvät sähkön suosituimmuustariffijärjestelmiin (maksujen kerääminen ja maksujen suoritus lopullisille edunsaajille).
This Decree laid down that Alcoa would benefit from the preferential treatment set out in Decision CIP 13/1992 until the end of 2005 [17].
Kyseisessä asetuksessa säädetään, että Alcoaan sovelletaan päätöksen CIP 13/1992 mukaista suosituimmuuskohtelua vuoden 2005 loppuun [17].
After that date, the way that Alcoa was treated would be brought into line with that of other electricity customers.
Kyseisen päivämäärän jälkeen Alcoaan sovellettava järjestely olisi mukautettava muihin sähkönkäyttäjiin sovellettavaan järjestelyyn.
For Sardinia, the tariff was set at ITL 36,3/kWh in 1996, to be gradually increased to reach ITL 39,6/kWh in 2005.
Sardinian osalta hinnaksi vahvistettiin 36,3 Italian liiraa (ITL)/kWh vuonna 1996.
For Veneto, the tariff was to reach ITL 39,9/kWh in 2005.
Hintaa oli määrä korottaa asteittain niin, että vuonna 2005 se olisi 39,6 ITL/kWh.
Converted into euro, these prices range between EUR 18 and EUR 20/MWh.
Veneton osalta tariffin oli oltava 39,90 ITL/kWh vuonna 2005. Euroiksi muunnettuna kyseiset hinnat ovat 18–20 euroa/MWh.
Pursuant to Law No 80/2005, the extension of the tariff was to take effect as of 1 January 2005.
Lain nro 80/2005 mukaan tariffin jatkon oli määrä tulla voimaan 1 päivänä tammikuuta 2005.
However, the date was subsequently changed to 1 January 2006 by AEEG Decision No 286/05/EC on instructions from the national authorities.
Kyseistä päivämäärää muutettiin kuitenkin myöhemmin ja kansallisten viranomaisten määräyksestä päivämääräksi tuli 1 päivä tammikuuta 2006 AEEG:n päätöksen N:o 286/05 perusteella.
In 2004 only 41 % of EU-25 demand was covered by EU-25 production, down from 50 % in 1996.
Vuonna 2004 EU-25:n tuotanto kattoi vain 41 prosenttia EU-25:n kysynnästä verrattuna 50 prosenttiin vuonna 1996.
Therefore there is a growing production deficit in the EU, and demand is increasingly being met by imports from non-EU countries.
Näin ollen EU:n tuotantovaje kasvaa jatkuvasti, ja kysyntä tyydytetään entistä enemmän tuonnilla kolmansista maista.
Alcoa maintains that the Alumix decision was not limited in time and did not cease to be effective on 31 December 2005.
Alcoa toteaa, että Alumix-päätös ei ollut ajallisesti rajoitettu eikä sen voimassaolo päättynyt 31 päivänä joulukuuta 2005.
In Alcoa’s view, the Commission’s argument that a ‘change of circumstances’ put an end to the effect of the Alumix decision is without merit, since neither the liberalisation of the market, nor the role entrusted to the Equalisation Fund involved any substantial change with respect to the advantage (or, rather, the absence thereof) resulting from the Alumix regime.
Alcoan mukaan komission näkemys, että Alumix-päätöksen voimassaolo olisi päättynyt olosuhteiden muuttumisen johdosta, on perusteeton, koska markkinoiden vapautuminen tai Cassa Conguaglion rooli ei johtanut Alumix-järjestelmään perustuvan edun (tai pikemminkin sen puuttumisen) huomattavaan muuttumiseen.
The fact that the tariff arrangement did not constitute aid was the reason why Italy did not deem it necessary to notify the 2004 Decree.
Koska tariffijärjestelmä ei ole valtiontukea, Italia ei katsonut tarpeelliseksi ilmoittaa vuoden 2004 asetuksesta.
Italy argues that, at any rate, following the opening of the in-depth investigation, Italy ceased to apply the 2004 Decree in respect of Alcoa.
Italia toteaa, että perusteellisen tutkintamenettelyn aloittamisen johdosta se ei kuitenkaan enää sovella vuoden 2004 asetusta Alcoaan.
In particular, the issue of the high cost of electricity for aluminium production in Sardinia and Veneto, acknowledged in the Alumix decision, has not been solved since 1996.
Erityisesti on huomattava, että kysymystä Sardinian ja Veneton alumiinintuotannossa käytettävän sähkön korkeasta hinnasta, joka tunnustettiin Alumix-päätöksessä, on ollut vuodesta 1996 asti ratkaisematta.
The permanence of these issues justifies the prolongation of the tariff, which was, in any event, meant to be a long-term measure to favour industrial development.
Näiden ongelmien jatkuminen on peruste tariffin jatkamiselle, sillä tariffi oli tarkoitettu pitkän aikavälin toimenpiteeksi teollisuuskehityksen edistämiseksi.
Therefore, the Commission considers that, as far as Alcoa is concerned, the 2004 opening decision challenged the prolongation of the Alumix scheme after its expiry on 31 December 2005.
Tämän vuoksi komissio katsoo Alcoan osalta, että menettelyn aloittamisesta vuonna 2004 tehdyssä päätöksessä kyseenalaistetaan Alumix-järjestelmän jatkaminen sen päättymispäivän eli 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen.
The temporal scope of the 2004 investigation is therefore limited to the period starting on 1 January 2006.
Vuoden 2004 tutkinta on näin ollen rajoitettu ajallisesti 1 päivänä tammikuuta 2006 alkaneeseen ajanjaksoon.
This is, however, a misrepresentation of the reasoning of the 2006 opening decision.
Tämä on kuitenkin virheellinen tulkinta menettelyn aloittamisesta vuonna 2006 tehdyn päätöksen perusteluista.
In that decision, the comparison between average IPEX prices was intended only to justify doubts as to the claim that electricity prices in Sardinia were substantially higher than in other Italian regions.
Kyseisessä päätöksessä IPEX:n keskihintojen vertailun tarkoituksena oli ainoastaan esittää epäilyjä väitteestä, että sähkönhinnat ovat Sardiniassa merkittävästi korkeammat kuin muilla Italian alueilla.
The Alumix decision was based on the Decree of 19 December 1995, which established the tariff for a period of 10 years. It explicitly stipulated that the tariff would be abolished after 31 December 2005.
Alumix-päätös perustui vuoden 1995 asetukseen, jolla tariffi otettiin käyttöön kymmeneksi vuodeksi ja jossa säädettiin yksiselitteisesti, että tariffin soveltaminen päättyy 31 päivänä joulukuuta 2005.
In the Alumix case, the Commission carried out a complex assessment of prices and trends in the electricity sector over 10 years, as shown in the tables which form an integral part of the decision and set the Alcoa tariff until 2005 only.
Mainitussa päätöksessä komissio arvioi perusteellisesti hintoja ja sähkömarkkinoiden suuntauksia kymmenen vuoden ajalta. Tämä selviää taulukoista, jotka muodostavat päätöksen erottamattoman osan ja joissa vahvistetaan Alcoa-tariffi vain vuoden 2005 loppuun.
Such prices and trends are in the nature of things subject to change, and the Commission could not stated that there would be no State aid indefinitely, especially in view of the progressive liberalisation of the energy markets.
Kyseiset hinnat ja suuntaukset ovat luonteensa vuoksi alttiita muutoksille, eikä komissio pystynyt toteamaan, ettei kyseiseen toimenpiteeseen sisälly tukea määräämättömän ajan, erityisesti energiamarkkinoiden asteittaisen vapauttamisen vuoksi.
The Sardinia Region, however, was eligible for such aid until the end of 2006.
Sen sijaan Sardinia oli tukikelpoinen alue vuoden 2006 loppuun asti.
The Commission has therefore examined whether the preferential tariff for Alcoa’s Portovesme smelter can be authorised under the 1998 guidelines on national regional aid [103].
Komissio on tämän vuoksi tarkastellut, voidaanko Portovesmen sulaton hyväksi myönnetty suosituimmuustariffi hyväksyä alueellisia valtiontukia koskevien vuoden 1998 suuntaviivojen [103] perusteella.
ENEL has considerable market power and has been found by the Italian Competition Authority to have abused this power in 2004-2005.
ENELillä on huomattava markkinavoima, jota se Italian kilpailuviranomaisten mukaan käytti väärin vuosina 2004–2005. Sähkönhinnat ovat Italiassa yleensä korkeat.
Electricity prices in Italy are generally high, due to a generation mix based largely on fossil fuels (essentially gas), the absence of nuclear capacity and congestion on the interconnectors with the rest of Europe.
Syynä tähän ovat tuotantoyhdistelmä, joka suurelta osin perustuu fossiilisiin polttoaineisiin (etupäässä kaasuun), ydinvoimakapasiteetin puute ja muualle Eurooppaan suuntautuvien siirtoyhteyksien ruuhkautuminen.
In 2008 and 2009, average regional prices in Sardinia began to rise again.
Vuosina 2008 ja 2009 keskihinta nousi Sardiniassa edelleen.
In the first half of 2009, prices in Sardinia continually remained above the national average (with an average price of EUR 106,60 MW/h compared with a PUN of EUR 60,50 MW/h).
Vuoden 2009 ensimmäisellä puoliskolla Sardinian hinta oli jatkuvasti kansallista keskihintaa korkeampi (keskihinta oli 106,60 euroa MW/h kun kansallinen keskihinta oli 60,50 euroa MW/h).
In view of the above, the Commission considers that the extension of the tariff at issue cannot be considered compatible as regional aid under the 1998 guidelines on national regional aid.
Edellä esitetyn johdosta komissio katsoo, että kyseisen tariffin jatkaminen ei ole alueellisista valtiontuista vuonna 1998 annettujen suuntaviivojen mukaista.
Since Sardinia has ceased to be assisted pursuant to Article 87(3)(a) for the whole of the 2007-2013 period, it is not necessary to examine the compatibility of the aid in the light of the guidelines on national regional aid for 2007-2013.
Koska Sardinia ei ole enää vuosina 2007–2013 perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen tukialue, ei ole tarpeen tutkia tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille vuosien 2007–2013 alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella.
The practicalities of the VPP are in line with the criteria established in the 2007 letter.
VPP:tä koskevat yksityiskohtaiset säännöt ovat vuoden 2007 kirjeessä vahvistettujen perusteiden mukaiset.
The tariff is to be abolished three months after the launch of the VPP and by 31 December 2009 at the latest.
Tariffin soveltamisen on määrä päättyä kolme kuukautta VPP:n käyttöön ottamisen jälkeen, viimeistään kuitenkin 31 päivänä joulukuuta 2009.
For the Veneto plant, the period concerned by this recovery is from 1 January 2006 until the date of adoption of this Decision. For the Sardinian plant, the period concerned by this recovery is from 1 January 2006 to 18 June 2007.
Sardinian laitoksen osalta takaisinperintä koskee 1 päivän tammikuuta 2006 ja 18 päivän tammikuuta 2007 välistä jaksoa.
Article 2 of the 1995 Decree reads: ‘The treatment of surcharges laid down in CIP [Commissione Interministeriale Prezzi or Interministerial Price Committee] resolution No 13 of 24 July 1992 and subsequent amendments, applying to all [electricity] supplies for the production of primary aluminium, but limited to the plants existing at the time of the entry into force of the present Decree, shall be abolished from 31 December 2005.
Vuoden 1995 asetuksen 2 §:n mukaan: ”CIP:n 24 päivänä heinäkuuta 1992 antamassa määräyksessä nro 13 ja sen myöhemmissä muutoksissa vahvistettu lisämaksujen kohtelu, jota sovelletaan kaikkiin primaarialumiinin tuottajille tarkoitettuihin [sähkön] toimituksiin rajoittuen kuitenkin laitoksiin, jotka ovat olemassa tämän asetuksen tullessa voimaan, päättyy 31 päivänä joulukuuta 2005.
After this date, the tariff treatment shall be brought into line with that for all customers’.
Tämän päivämäärän jälkeen kyseinen kohtelu mukautetaan kaikkiin käyttäjiin sovellettavaan järjestelyyn.”
This is the wording of Article 1 of the 2004 Decree.
Sanamuoto on vuoden 2004 asetuksen 1 §:stä.
It also covered Alcoa’s Fusina smelter, even though that smelter was not located in an insular area devoid of connections to the energy networks.
Mukaan luetaan myös Alcoan sulatto Fusinassa, vaikka kyseinen sulatto ei sijaitse saarialueella eikä ole vailla energiansiirtoyhteyksiä.
In fact, according to Italy, the 2004 Decree was never applied to Alcoa, since the company could continue to benefit from the tariff until 1 December 2005 on the basis of the 1995 Decree.
Italian mukaan vuoden 2004 asetusta ei itse asiassa ole koskaan sovellettu Alcoaan, koska yritys pystyi hyötymään tariffista 1 päivään joulukuuta 2005 vuoden 1995 asetuksen perusteella.
It is not for the Commission to interpret Italian law in order to establish whether this is the case or not, as only Italian courts can provide definitive guidance on this point.
Ei ole komission asia tulkita Italian lainsäädäntöä määrittääkseen, onko näin tapahtunut, sillä ainoastaan Italian tuomioistuimet voivat antaa tätä koskevia lopullisia ohjeita.
On the basis of the information available, the Commission has doubts as to whether the measure at issue is comparable with the one assessed and approved by the Commission in 1996.
Käytettävissään olevien tietojen perusteella komissio epäilee, onko kyseinen toimenpide samanlainen kuin komission vuonna 1996 arvioima ja hyväksymä toimenpide.
The tariffs were introduced by Article 1 of the Prime Ministerial Decree of 6 February 2004.
Kyseiset tariffit oli otettu käyttöön 6 päivänä helmikuuta 2004 annetun pääministerin asetuksen 1 §:n mukaisesti.