natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, the Commission is required only to demonstrate the possible negative impact of the measure on intra-Community trade and competition.
Tämän johdosta komission on osoitettava ainoastaan toimenpiteen mahdollinen kielteinen vaikutus yhteisön sisäiseen kauppaan ja kilpailuun.
The Commission has considered Alcoa’s and Italy’s argument that the tariff does not have an impact on trade and does not distort competition, since there are no actual trade flows between Member States, it is unlikely that such trade flows will develop in the foreseeable future (see recitals 86 to 88), and due to the peculiarities of the aluminium sector the tariff does not harm Alcoa’s European competitors (see recital 89).
Komissio on ottanut huomioon Alcoan ja Italian esittämät väitteet, joiden mukaan tariffilla ei ole vaikutusta kauppaan eikä se vääristä kilpailua, koska jäsenvaltioiden välillä ei ole todellisia kauppavirtoja ja on epätodennäköistä, että kyseisiä kauppavirtoja syntyy lähitulevaisuudessa (ks. johdanto-osan 86–88 kappale), ja että alumiinialan erityispiirteiden vuoksi tariffi ei aiheuta vahinkoa Alcoan eurooppalaisille kilpailijoille (ks. johdanto-osan 89 kappale).
It should be recalled that, in the Commission’s decision-making practice and the case-law of the Court, the absence of actual trade flows has never been accepted as evidence that an aid measure has no impact on intra-Community trade.
On muistettava, että komission päätöskäytännön ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan todellisten kauppavirtojen puutetta ei ole koskaan hyväksytty osoitukseksi siitä, että valtiontukitoimenpiteellä ei ole vaikutusta yhteisön sisäiseen kauppaan.
The Court has in fact consistently ruled that aid to an undertaking may be such as to affect trade between the Member States and distort competition even if the beneficiary undertaking does not participate in intra-Community trade itself.
Yhteisöjen tuomioistuin on johdonmukaisesti katsonut, että yritykselle myönnetty tuki voi olla luonteeltaan sellaista, että se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua, vaikka kyseinen yritys ei itse osallistu yhteisön sisäiseen kauppaan.
Where a Member State grants aid to an undertaking, domestic production may for that reason be maintained or increased, with the result that undertakings established in other Member States have less chance of exporting their products to the market in that Member State [86].
Jos jäsenvaltio myöntää tukea yritykselle, tuotanto tässä valtiossa voi tämän takia pysyä ennallaan tai kasvaa, mistä seuraa, että sellaisten yritysten mahdollisuudet, joiden toimipaikka on jossakin toisessa jäsenvaltiossa, viedä tuotteitaan tämän jäsenvaltion markkinoille heikkenevät [86].
Moreover, the pattern of decreasing EU production and increasing imports from third countries, with limited or no trade flows between Member States, is not unusual: it is fact typical of sectors which are experiencing structural difficulties and/or are subject to high competitive pressure.
Lisäksi tilanne, jossa EU:n tuotanto supistuu, tuonti kolmansista maista kasvaa ja jäsenvaltioiden väliset kauppavirrat ovat rajalliset tai olemattomat, ei ole harvinainen vaan tyypillinen aloilla, joilla on rakenteellisia vaikeuksia ja/tai joilla kilpailupaine on kova.
Such sectors are particularly sensitive to measures taken by Member States to improve the competitive position of their domestic industries.
Tällaiset alat ovat erityisen herkkiä jäsenvaltioiden toteuttamille toimenpiteille, joiden tarkoituksena on parantaa niiden omien teollisuudenalojen kilpailuedellytyksiä.
The fact that the modest production of primary aluminium in Italy may be unable to affect the reference price is irrelevant.
Sillä, ettei Italian vähäinen primaarialumiinin tuotanto voi vaikuttaa viitehintaan, ei ole merkitystä tässä asiassa.
The existence of a reference price for aluminium which is not easily influenced by conditions of production in a single Member State does not rule out the existence of keen competition between undertakings based in the EEA and selling on the worldwide aluminium market.
Vaikka on olemassa alumiinin viitehinta, johon pelkästään yhden jäsenvaltion tuotantoedellytykset eivät helposti voi vaikuttaa, ETA:ssa sijaitsevien ja alumiinin maailmanmarkkinoilla kauppaa käyvien yritysten välillä voidaan silti käydä kilpailua.
It is conceivable that aid to Alcoa’s Italian smelters does not enable Alcoa to reduce the world price for aluminium and squeeze competitors out of the market, and that other European producers may remain in business as long as they can sell profitably at the world price.
On mahdollista, että Alcoan italialaisille sulatoille myönnetystä tuesta huolimatta Alcoa ei pysty alentamaan alumiinin maailmanhintaa ja syrjäyttämään kilpailijoita markkinoilta ja että muut eurooppalaiset tuottajat voivat jatkaa toimintaansa niin kauan kuin ne pystyvät myymään tuotteita kannattavasti maailmanmarkkinahintaan.
However, the profits obtained by Alcoa in Italy thanks to the subsidised electricity tariff strengthen the company’s competitive position in a general sense.
Kuitenkin hyödyt, jotka Alcoa saa Italiassa suosituimmuustariffin johdosta, vahvistavat yleisesti sen kilpailuasemaa.
For example, accumulated capital reserves can be used to take over competitors and increase market share.
Se pystyy esimerkiksi käyttämään kertynyttä pääomaa ostaakseen kilpailijoita ja lisätäkseen omaa markkinaosuuttaan.
Contrary to what Alcoa claims, the fact that the price paid by Alcoa in Italy is comparable to the ‘typical’ electricity price paid in Europe by aluminium smelters cannot be taken as evidence that the interests of other European producers are not threatened by the Italian tariff.
Toisin kuin Alcoa väittää, sitä, että Alcoan Italiassa maksama hinta oletettavasti vastaa Euroopassa alumiinisulattojen sähköstä maksamaa ”tyypillistä” hintaa, ei voida katsoa todisteeksi siitä, etteikö Italian soveltama tariffi aiheuttaisi vahinkoa muille eurooppalaisille tuottajille.
It was clearly established in Case C-372/97, Italy v Commission [87] that unilateral measures aimed at approximating conditions of competition in a Member States to those prevailing in other Member States do affect trade (and therefore cannot escape classification as aid).
Asiassa Italia vastaan komissio [87] sovelletussa oikeuskäytännössä vahvistetaan selvästi, että yksipuoliset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on lähentää kilpailuolosuhteita muissa jäsenvaltioissa vallitseviin olosuhteisiin, vaikuttavat kauppaan (eikä niitä sen vuoksi voida jättää tuen määritelmän ulkopuolelle).
Moreover, some of the power supply agreements in place in other EU Member States may involve State aid, and the Commission has opened in-depth investigations on several of the measures at issue [88].
Lisäksi eräissä muissa Euroopan maissa voimassa oleviin energian toimitussopimuksiin voi sisältyä valtiontukea, ja komissio onkin aloittanut perusteellisen tutkinnan usean tämän alan toimenpiteen osalta [88].
Even though this defence has not been brought explicitly by Italy and Alcoa, the Commission considers it useful to recall the principle, well established in case-law [89], that the existence of unlawful aid in some Member States cannot justify the adoption of similar measures by another Member State.
Vaikka Italia ja Alcoa eivät ole selvästi esittäneet puolustuksekseen kyseistä väitettä, komissio katsoo, että on hyödyllistä muistuttaa oikeuskäytännön tunnetusta periaatteesta [89], jonka mukaan eräiden jäsenvaltioiden sääntöjenvastaiset valtiontuet eivät ole peruste toisen jäsenvaltion vastaaville toimenpiteille.
Alcoa’s recent decision to build a smelter in Iceland (which is an EEA country) seems to contradict directly Alcoa’s argument that capacity shut down in Italy would not be replaced elsewhere in the EU/EEA.
Alcoan väite, jonka mukaan Italiassa suljettua tuotantokapasiteettia ei luotaisi uudelleen muualla EU:ssa/ETA:lla, on ristiriidassa Alcoan jokin aika sitten tekemän päätöksen kanssa. Alcoa nimittäin päätti rakentaa sulaton Islantiin (joka on ETA:n jäsen).
Therefore, the conclusion must be drawn that the preferential electricity tariff granted to Alcoa is liable to improve its competitive position vis-à-vis competing undertakings in intra-Community trade.
Tämän johdosta voidaan päätellä, että Alcoalle myönnetty suosituimmuustariffi on omiaan parantamaan kyseisen yrityksen kilpailukykyä kilpailijoihin verrattuna yhteisön sisäisessä kaupassa.
It is settled case-law [90] that in such circumstances intra-Community trade should be considered affected and competition distorted.
Vakiintuneen oikeuskäytännön [90] mukaan tällaisessa tapauksessa on katsottava, että tuki vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan ja että se vääristää kilpailua.
Conclusions on the existence of aid
Päätelmät tuen olemassaolosta
In the light of the above, the Commission has come to the conclusion that the preferential tariff granted to Alcoa on the basis of Article 11(11) of Law No 80/2005 and of the 2004 Decree (insofar as the same measure may have resulted from the application of the 2004 Decree over the period January 2006-June 2007) constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and can be authorised only if it qualifies for one of the derogations laid down in the Treaty.
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että Alcoalle lain nro 80/2005 11 §:n 11 momentin ja vuoden 2004 asetuksen perusteella myönnetty suosituimmuustariffi (siinä määrin kuin kyseinen toimenpide voi johtua mainitun asetuksen soveltamisesta tammikuun 2006 ja kesäkuun 2007 välisenä aikana) on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja se voidaan hyväksyä vain, jos se perustuu johonkin perustamissopimuksen mukaiseen poikkeukseen.
Classification of the new measure as new or existing aid
Toimenpiteen luokitteleminen uudeksi tueksi voimassa olevan tuen sijaan
Paragraph 132 of the Court’s judgment unequivocally confirms the Commission’s preliminary finding that the tariff should be considered as new aid: ‘it must be held that the measure at issue cannot be considered to be existing aid, not only because it covers a period that is different from that examined in the Alumix decision, but also because it consists no longer in ENEL applying the tariff laid down in the 1995 Decree-Law, which was equivalent to a market tariff, but in the grant of a reimbursement by the Equalisation Fund from public resources, in order to offset the difference between the tariff charged by ENEL and that laid down in the 1995 Decree-Law, as extended by the 2005 Decree-Law’.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion 132 kohdassa vahvistetaan selvästi komission alustava päätelmä, että tariffi on katsottava uudeksi tueksi. Tuomion mukaan on todettava, että toimenpidettä ei voida katsoa voimassa olevaksi tueksi ei vain siksi, että se kattaa ajanjakson, joka poikkeaa Alumix-päätöksessä tarkastellusta ajanjaksosta, vaan myös siksi, että siinä ei ole enää kyse ENELin soveltamasta vuoden 1995 asetuksen mukaisesta tariffista, joka vastasi markkinatariffia, vaan korvauksesta, jonka Cassa Conguaglio myönsi valtion varoista, jotta katettaisiin ENELin veloittaman tariffin ja vuoden 1995 asetuksessa vahvistetun ja vuoden 2005 asetuksella jatketun tariffin välinen erotus.
Given that an appeal has been lodged against the Judgment (Case C 194/09), the Commission is of the view that there is reason here to conduct a thorough analysis of the issue in the light of Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999, which identifies all the categories of existing aid.
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta on valitettu (asia C-194/09), komissio katsoo kuitenkin hyödylliseksi analysoida perusteellisesti kyseistä kysymystä asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan perusteella, jossa luetellaan kaikki voimassa olevien tukien ryhmät.
It is undisputed that the challenged measure was not put into effect before Italy’s accession to the EU (paragraph (i) of said Article), is not deemed to have been authorised due to the Commission’s failure to take a decision within the prescribed procedural deadlines (paragraph (iii)) and cannot be considered existing aid because of the expiry of the limitation period (paragraph (iv)) [91].
On kiistämätöntä, että toimenpidettä ei pantu täytäntöön ennen Italian liittymistä EU:hun (mainitun artiklan b alakohdan i alakohta), sitä ei voida katsoa hyväksytyksi, koska komissio ei ole tehnyt päätöstä menettelyn mukaisessa määräajassa (b alakohdan ii alakohta), eikä sitä voida katsoa voimassa olevaksi tueksi sillä perusteella, että vanhentumisaika on mennyt umpeen (b alakohdan iv alakohta) [91].
Article 1(b)(v), second sentence, of Regulation (EC) No 659/1999 states that ‘where certain measures become aid following the liberalisation of an activity by Community law, such measures shall not be considered as existing aid after the date fixed for liberalisation’.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdan mukaan tapauksessa, jossa tietyt toimenpiteet muuttuvat tuiksi sen jälkeen, kun tietty toiminta on vapautettu kilpailulle yhteisön lainsäädännössä, näitä toimenpiteitä ei kilpailun vapauttamiselle vahvistetun ajankohdan jälkeen pidetä voimassa olevana tukena.
In the opening decisions the Commission does not rely on this provision to conclude that the Alcoa tariff constitutes new aid.
Menettelyn aloittamista koskevissa päätöksissä komissio ei käytä tätä säännöstä perusteena päätellessään, että Alcoa-tariffi on uutta tukea.
However, for the sake of completeness, since the electricity sector was liberalised for business end-users after the approval of the original Alumix tariff, which did not constitute aid, the Commission has examined the question of whether liberalisation might be relevant to the classification of the tariff as existing or new aid. Alcoa submits that this is not the case.
Koska sähköenergia-ala vapautettiin kilpailulle kaupallisten kuluttajien osalta sen jälkeen kun alkuperäinen Alumix-tariffi oli hyväksytty ja oli todettu, että se ei ole tukea, komissio on kattavuuden vuoksi tutkinut, onko kilpailun vapauttaminen merkityksellistä arvioitaessa, onko tariffi voimassa olevaa vai uutta tukea.
The Commission shares Alcoa’s view [92].
Alcoan mukaan näin ei ole, ja komissio yhtyy Alcoan näkemykseen [92].
The tariff did not become State aid as a result of the opening up of the electricity sector to competition, since the appropriate reference framework for the appraisal of aid to Alcoa is not the electricity market (on which Alcoa is not active) but the market for primary aluminium.
Tariffista ei ole tullut valtiontukea sen vuoksi, että sähkömarkkinat avattiin kilpailulle, koska Alcoalle myönnetyn tuen arvioinnissa asianmukainen viitekehys ei ole sähkömarkkinat (jolla Alcoa ei toimi) vaan primaarialumiinin markkinat.
There is, moreover, no causal link between the liberalisation of the electricity sector and the decision to finance the tariff through a mandatory contribution.
Sähkömarkkinoiden vapautumisen ja tariffin rahoittamista pakollisella maksulla koskevan päätöksen välillä ei myöskään ole syy-yhteyttä.
In its submission, Alcoa claims that, even assuming (hypothetically) that the tariff might have become aid, it would have done so through a change of market conditions or other external circumstances, i.e. due to the evolution of the common market. This would warrant classification as existing aid.
Alcoa toteaa huomautuksissaan, että vaikka katsottaisiin (hypoteettisesti), että tariffista on saattanut tulla tukea, siitä olisi tullut tukea sen vuoksi, että markkinaolosuhteet tai muut ulkoiset olosuhteet olivat muuttuneet, toisin sanoen yhteismarkkinoiden kehittymisen johdosta, mikä olisi peruste määritellä tuki voimassa olevaksi tueksi.
The Commission has therefore examined whether Article 1(b)(v), first sentence of Regulation (EC) No 659/1999 could be applicable to the case at hand.
Komissio on näin ollen tarkastellut, voidaanko asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdan ensimmäistä virkettä soveltaa tähän asiaan.
This provision confers existing aid status on measures which have become aid ‘due to the evolution of the common market, and without having been altered by the Member State’.
Kyseisen säännöksen mukaan voimassa olevaa tukea ovat toimenpiteet, jotka ovat muuttuneet tuiksi yhteismarkkinoiden kehityksen johdosta ilman, että jäsenvaltio olisi muuttanut niitä.
The Commission could not identify any evolution of the common market corresponding to the definition given by the Court [93], i.e. ‘a change in the economic and legal framework of the sector concerned by the measure in question’ which might have caused the tariff to become aid.
Komissio ei ole pystynyt havaitsemaan sellaista yhteismarkkinoiden kehitystä, joka vastaisi tuomioistuimen määritelmää [93], toisin sanoen sellaista taloudellisten ja oikeudellisten olosuhteiden muutosta kyseisen toimenpiteen kohteena olevalla alalla, joka olisi pystynyt muuttamaan tariffin tueksi. Alcoa itse ei ole pystynyt osoittamaan mainittua muutosta eikä todistamaan syy-yhteyttä tariffin luonteen muuttumiseen.
Alcoa itself has failed to identify such change and prove the existence of a causal link with the change in nature of the tariff.
Vaikka oletettaisiin, että yhteismarkkinoiden kehitys näytettäisiin toteen, sillä ei olisi merkitystä toimenpiteen arvioinnin kannalta. Hypoteettiseen tekijään eli yhteismarkkinoiden kehitykseen perustuva voimassa olevan tuen asema ei säily käyttöönoton jälkeen, jos jäsenvaltio myöhemmin muuttaa toimenpidettä huomattavasti (valtion varoihin perustuva rahoitusmekanismi).
Moreover, even assuming that an evolution of the common market had occurred — which is denied — it would not be relevant to the assessment of the measure at issue: the existing aid status conferred by a hypothetical evolution of the common market could not last beyond the introduction, by the Member State, of a subsequent substantive alteration of the measure (a financing mechanism based on State resources), in the light among other things of the second criterion of Article 1(b)(v), first sentence, of Regulation (EC) No 659/1999.
Se ei myöskään säily asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdan ensimmäisen virkkeen toisen kriteerin perusteella. Koska tämän menettelyn kattama ajanjakso alkoi kyseisen muutoksen jälkeen, yhteismarkkinoiden kehitys ei voi olla merkityksellistä toimenpiteen arvioinnin kannalta.
Therefore, Alcoa’s claim can be dismissed.
Näin ollen Alcoan väitteet voidaan torjua.
Lastly, the Commission has examined whether the Alcoa tariff could be considered existing aid on the basis of Article 1(b)(ii) of Regulation (EC) No 659/1999 concerning ‘authorised aid, that is aid schemes and individual aid which have been authorised by the Commission or the Council’.
Komissio tutki lopuksi, voidaanko Alcoa-tariffi katsoa asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan ii alakohdan mukaiseksi voimassa olevaksi tueksi. Kyseinen säännös koskee hyväksyttyjä tukia eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka komissio tai neuvosto on hyväksynyt.
Alcoa and Italy’s arguments hinge on the unlimited validity of the Alumix approval decision, making the Alcoa tariff existing aid on the basis of the above provision.
Alcoan ja Italian esittämät väitteet perustuvat olettamukseen, että Alumix-päätös on voimassa määräämättömän ajan ja sen vuoksi Alcoa-tariffi olisi mainitun säännöksen mukaista voimassa olevaa tukea.
Alcoa and Italy submit that the Alumix decision was not limited in time (see above recitals 93 and 119).
Alcoa ja Italia katsovat, että Alumix-päätöstä ei ollut rajoitettu ajallisesti (ks. johdanto-osan 93 ja 119 kappale).
In the Alumix decision the Commission is said to have found — indefinitely — that the Alcoa tariff was not an aid. measure Moreover, they say the extension of an existing aid measure would constitute new aid, but there is no new aid where the measure extended had been held not to constitute aid.
Kyseisessä päätöksessä komissio päätteli, aikarajaa asettamatta, että Alcoa-tariffi ei ollut tukea. Sitä paitsi vain voimassa olevan tuen jatkaminen olisi uutta tukea, ei sellaisen toimenpiteen jatkaminen, joka ei ole tukea.
Therefore, if the Commission now changes its appraisal and finds the measure to be State aid, the tariff enjoyed by Alcoa until now should at any rate be considered existing aid, or entitled to treatment as existing aid, on the basis of the Belgian Coordination Centres case-law [94] and recovery should be precluded (see recital 94 above).
Jos komissio nyt muuttaisi arviotaan ja katsoisi, että toimenpide on valtiontukea, tariffi, josta Alcoa on hyötynyt tähän asti, olisi näin ollen katsottava voimassa olevaksi tueksi tai sillä olisi oikeus saada tariffi käsiteltyä voimassa olevana tukena Belgiaan sijoittautuneita koordinointikeskuksia [94] koskevassa asiassa sovelletun oikeuskäytännön mukaisesti eikä takaisinperintä olisi mahdollista (ks. johdanto-osan 94 kappale).
Temporal scope of the Alumix decision
Alumix-päätöksen ajallinen kattavuus
A Commission decision finding that a certain measure does not constitute State aid is by its nature subject to temporal limitation when the finding that there is no aid is based on the market economy operator test, and involves taking a prospective view of market conditions, which can only properly be assessed over a limited period of time [95].
On luonnollista, että päätös, jossa komissio toteaa, että tietty toimenpide ei ole valtiontukea, on ajallisesti rajoitettu, koska päätelmä, jonka mukaan toimenpide ei ole tukea, perustuu markkinatalouden toimijoita koskevaan testiin ja siihen liittyy markkinaolosuhteiden ennakoiva arviointi, joka voidaan tehdä vain rajoitetulta ajanjaksolta [95].
The fact that there is this temporal limitation does not mean that the Commission considers that the measure will necessarily become State aid after the expiry of the period set by the decision.
Tämä ajallinen rajoitus ei kuitenkaan tarkoita komission katsovan, että toimenpiteestä välttämättä tulee tukea päätöksessä vahvistetun määräajan päätyttyä.
Italy’s claim that the Alumix decision was intentionally unlimited in time in recognition of the need for a long-term measure (see recital 119) must also be dismissed.
Vastaavasti on kumottava Italian väite, jonka mukaan Alumix-päätöstä ei tietoisesti rajoitettu ajallisesti, koska myönnettiin pitkäaikaisen toimenpiteen tarve (ks. johdanto-osan 119 kappale).
The paragraph in the Alumix decision relied upon by Italy (‘the restructuring and the restoration of Alumix’s operations to viability ensures that the development of those areas is not short-lived but rather a long-term one’) does not refer to the tariffs which were found not to constitute aid, but to other restructuring aid measures for Alumix.
Alumix-päätöksen kohta, johon Italia viittaa (”rakennemuutoksella ja Alumixin toimintojen kannattavuuden palauttamisella varmistetaan, ettei näiden alueiden kehittyminen jää lyhytaikaiseksi, vaan jatkuu pitkällä aikavälillä”), ei koske tariffeja, joiden osalta katsottiin, etteivät ne ole valtiontukea, vaan muita Alumixin rakenneuudistusta tukevia toimenpiteitä.
Moreover, the paragraph in question merely states that the continued presence of Alumix will contribute to the long-term development of the areas, and cannot be construed in the way suggested by Italy.
Lisäksi on huomattava, että kyseisessä kohdassa vain todetaan, että Alumixin toiminnan jatkuminen edistää alueiden pitkän aikavälin kehitystä, eikä sitä voida tulkita Italian ehdottamalla tavalla.
To conclude, given that the validity of the Alumix decision was limited to 31 December 2005, the tariff applied from 1 January 2006 pursuant to Article 11(11) of Law No 80/2005 constitutes new aid owing to the change in the duration of the measure, in line with the judgment in Diputación Foral de Álava [97].
Koska Alumix-päätöksen voimassaoloaika oli rajoitettu eli päätös oli voimassa 31 päivään joulukuuta 2005, tariffi, jota sovellettiin 1 päivästä tammikuuta 2006 lain nro 80/2005 11 §:n 11 momentin perusteella, on asiassa Diputacion Foral de Alava [97] sovelletun oikeuskäytännön mukaan uutta tukea, sillä toimenpiteen voimassaoloaikaa on muutettu.