natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Evergreen had to keep maximal control on the investment project, in order to ensure a maximum return for its shareholders in case of success, but it could not raise sufficient capital without the financial participation of a business partner.
Evergreenin oli pidettävä investointihanketta koskeva määräysvaltansa mahdollisimman suurena, jotta se voisi hankkeen menestyessä varmistaa osakkailleen mahdollisimman suuren tuoton. Se ei kuitenkaan pystynyt hankkimaan tarpeeksi pääomaa ilman liikekumppanin osallistumista rahoitukseen.
Germany contests any possible influence of Q-Cells beyond its participation of 24,9 % which could be derived from agreements with Sovello.
Saksa kiistää, että Q-Cellsillä olisi ollut 24,9 prosentin omistusosuutensa ylittävässä määrin vaikutusvaltaa, joka olisi johdettavissa Sovellon kanssa tehdyistä sopimuksista.
It stresses that all such agreements were concluded on market conditions and that no further economic, financial, organisational or other relation exists between Q-Cells and Sovello.
Kaikki sopimukset oli tehty markkinaehdoin eikä Q-Cellsin ja Sovellon välillä ollut muita taloudellisia, rahoituksellisia, organisatorisia tai muunlaisia suhteita.
In this context Germany refers to §§ 50, 61 and 66 of the GmbH Statute.
Saksa viittaa osakeyhtiölain (GmbH-Gesetz) 50, 61 ja 66 pykälään.
These articles define certain rights of minority shareholders of a GmbH with a participation of minimum 10 % of the shares such as the right to ask for a shareholder’s meeting, the right to put items on the agenda of the shareholders’ meeting, the right to file a lawsuit in order to liquidate the company etc. According to Germany Q-Cells’ influence does not go beyond what a minority shareholder of a GmbH with a participation of minimum 10 % of the shares is entitled to according to German company law.
Näissä säännöksissä myönnetään osakeyhtiön osakkaille, joiden omistusosuus on vähintään 10 prosenttia, tiettyjä vähemmistöoikeuksia, jotka koskevat esimerkiksi yhtiökokouksen koollekutsumista ja päätöksentekoa niissä sekä yhtiön lakkauttamista. Saksan mukaan Q-Cellsin vaikutusvalta ei ylitä vaikutusvaltaa, joka Saksan yhtiöoikeuden mukaan kuuluu vähintään 10 prosenttia peruspääomasta omistaville vähemmistöosakkaille.
‘If at the time of an Additional Financing request the Grant Impunity Notice cannot be obtained, the Parties shall enter into discussions as to whether Q can participate in the Additional Financing to the extent necessary to enable it to increase its ownership in VentureCo to 50 %, as provided herein, in a manner other than by share subscription.’
”If at the time of an Additional Financing request the Grant Impunity Notice cannot be obtained, the Parties shall enter into discussions as to whether Q can participate in the Additional Financing to the extent necessary to enable it to increase its ownership in VentureCo to 50 %, as provided herein, in a manner other than by share subscription.”
[29](Underlining added)
[Ellei lisärahoitusta haettaessa voida saada tukea koskevaa esteettömyystodistusta, sopimuspuolet aloittavat keskustelut siitä, voiko Q osallistua lisärahoitukseen tarvittavassa määrin niin, että se voi tässä sopimuksessa määrätyllä tavalla kasvattaa omistusosuuttaan VentureCo:sta 50 prosenttiin jollakin muulla tavalla kuin osakkeita merkitsemällä.] [29](alleviivaus komission).
‘the strategic partnership is highly dependent on Q-Cells’s expertise’, (Underlining added)
”the strategic partnership is highly dependent on Q-Cells’s expertise” [strateginen kumppanuus on erittäin riippuvainen Q-Cellsin asiantuntemuksesta], (alleviivaus komission)
and that:
sekä
The internal company decision to expand its capacity was taken end June 2006.
Yrityksen sisäinen päätös tuotantokapasiteetin laajennuksesta tehtiin kesäkuun 2006 lopulla. Kolmen kumppaniyrityksen samansuuruisista osakkuuksista sovittiin noin kolme kuukautta sen jälkeen, kun komissio oli antanut alkuperäisen hyväksynnän pk-yrityksille myönnettävälle korotukselle.
Equal participation of the three partners was agreed about three months after the initial Commission approval of the SME bonus, when both Q-Cells and REC increased their participation to 33,3 % (amended MJVA2).
Sekä Q-Cells että REC kasvattivat osakkuutensa 33,3 prosenttiin (muutettu yhteisyrityspuitesopimus 2).
‘The individual notification requirements for SMEs within the meaning of the Community definition, which can be found in Article 6 of SME Regulation (EC) No 70/2001, will be complied with in the same way as the in Article 9 of the same Regulation required record-keeping and reporting obligations.’
”Die Einzelnotifizierungspflichten für KMUs im Sinne der Gemeinschaftsdefinition, die sich aus Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 70/2001 ergeben, werden ebenso eingehalten wie die in Artikel 9 derselben Verordnung vorgeschriebenen Aufzeichnungs- und Mitteilungspflichten.”
The authentic German text reads: ‘Die Einzelnotifizierungspflichten für KMUs im Sinne der Gemeinschaftsdefinition, die sich aus Artikel 6 der KMU-Verordnung 70/2001 ergeben, werden ebenso eingehalten wie die in Artikel 9 derselben Verordnung vorgeschriebenen Aufzeichnungs- und Mitteilungspflichten’.
(Noudatetaan asetuksen (EY) N:o 70/2001 6 artiklaan sisältyvässä yhteisön määritelmässä tarkoitettua, pk-yrityksiä koskevaa yksittäisen tuen ilmoitusvelvollisuutta samoin kuin saman asetuksen 9 artiklassa säädettyjä tallentamis- ja ilmoitusvelvollisuuksia.)
The SME block-exemption Regulation does not exempt aid for certain projects with eligible expenses over EUR 25 million, or any project which will receive gross aid in excess of EUR 15 million.
Pk-yrityksiä koskevassa ryhmäpoikkeusasetuksessa ei kuitenkaan säädetä poikkeuksesta hankkeille, joissa tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat vähintään 25 miljoonaa euroa, eikä hankkeille, joissa tuen bruttomäärä on yhteensä vähintään 15 miljoonaa euroa.
Such aid has to be individually notified.
Näistä tuista on ilmoitettava erikseen.
In the same year, Sovello had no employees, no turnover and a balance sheet of EUR 0,025 million.
Samana vuonna Sovellolla ei ollut työntekijöitä sen paremmin kuin liikevaihtoakaan, mutta sen taseen loppusumma oli 0,025 miljoonaa euroa.
End 2004, Q-Cells had 350 employees, an annual turnover of EUR 128,7 million and a balance sheet total of EUR 105,6 million.
Q-Cellsillä oli vuoden 2004 lopussa 350 työntekijää, 128,7 miljoonan euron vuosiliikevaihto ja taseen loppusumma 105,6 miljoonaa euroa.
on State aid C 59/07 (ex N 127/06 and NN 13/06) implemented by Italy for Ixfin SpA
valtiontuesta C 59/07 (ex N 127/06 ja NN 13/06), jonka Italia on toteuttanut yrityksen Ixfin SpA hyväksi
(notified under document C(2009) 8123)
(tiedoksiannettu numerolla K(2009) 8123)
On 18 November 2005 Italy adopted a decree on the basis of which the granting of a rescue aid guarantee to Ixfin SpA (hereinafter ‘Ixfin’ or ‘the company’) was envisaged.
Italia hyväksyi 18 päivänä marraskuuta 2005 asetuksen, jonka nojalla oli tarkoitus myöntää pelastamistukia yritykselle Ixfin SpA, jäljempänä ’Ixfin’ tai ’yritys’.
Following notification from the Italian authorities on 23 February 2006, the Commission initially registered the case as N 127/2006.
Komissio rekisteröi Italian viranomaisten 23 päivänä helmikuuta 2006 ilmoittaman tuen alun perin numerolla N 127/2006.
Once it was ascertained that the aid had already been granted as from December 2005, in breach of the standstill clause, the case was reregistered under number NN 13/2006.
Kun kävi ilmi, että tuki oli myönnetty jo joulukuussa 2005 täytäntöönpanoa lykkäävän lausekkeen vastaisesti, asia rekisteröitiin uudelleen eri numerolla NN 13/2006.
By letter registered as received on 13 June 2006, Italy informed the Commission that, following a request from Ixfin to increase the aid amount up to EUR 17,3 million, the Italian authorities had expressed their provisional agreement, subject, however, to a favourable opinion by the Commission.
Italia ilmoitti komissiolle 13 päivänä kesäkuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, että Italian viranomaiset olivat alustavasti myöntyneet Ixfinin esittämään pyyntöön tuen korottamisesta 17,3 miljoonaan euroon edellyttäen, että komissio suhtautuisi asiaan myönteisesti.
By letter dated 19 June 2006, the Commission requested further information, which Italy supplied by letter registered as received on 26 June 2006.
Komissio pyysi lisätietoja 19 päivänä kesäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, johon vastattiin 26 päivänä kesäkuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
On 5 July 2006 the Commission sent a reminder concerning the restructuring plan that had been announced.
Komissio lähetti 5 päivänä heinäkuuta 2006 Italialle muistutuksen ilmoitetusta rakenneuudistussuunnitelmasta.
By letter dated 14 March 2007, Italy replied confirming the cessation of all activities.
Italia vastasi 14 päivänä maaliskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jossa se vahvisti, että yrityksen toiminta oli päättynyt kokonaan.
In the same letter, however, Italy explained that it was not possible at that point to indicate whether the business activities of the company could potentially be resumed due to difficulties in gathering the relevant information.
Se totesi kuitenkin samassa kirjeessä, ettei se voinut tietojen kokoamiseen liittyvien vaikeuksien vuoksi vahvistaa, voitaisiinko yrityksen liiketoimintaa mahdollisesti jatkaa tulevaisuudessa.
On 14 June 2007 the Commission asked Italy to keep it updated about any further measures in the insolvency proceedings while specifying which information would be deemed crucial.
Komissio pyysi Italialta 14 päivänä kesäkuuta 2007 päivitystä mahdollisista muista konkurssimenettelyn yhteydessä hyväksytyistä toimenpiteistä ja selvitti samalla, mitä tietoja se piti keskeisen tärkeinä.
In October 2007 the Commission learned in the press about the possibility of Ixfin receiving restructuring aid.
Komissio sai lokakuussa 2007 tietää tiedotusvälineistä, että Ixfin mahdollisesti sai rakenneuudistustukea.
On 11 December 2007 the Commission adopted a decision to open the formal investigation procedure [2] (hereinafter referred to as ‘the opening Decision’) as well as issuing an information request asking the Italian authorities a series of questions to be answered in one month, and inviting third parties to submit their comments.
Komissio teki 11 päivänä joulukuuta 2007 muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen [2], jäljempänä ’aloittamispäätös’, jossa kehotettiin Italian viranomaisia vastaamaan useisiin kysymyksiin kuukauden kuluessa ja kolmansia esittämään omat huomautuksensa.
On 25 March 2008 the Commission received third-party comments from the special administrator appointed in the insolvency proceedings (hereinafter ‘the Administrator’) which were forwarded to Italy on 18 April 2008 together with a request for information.
Komissio sai 25 päivänä maaliskuuta 2008 konkurssipesän hoitajalta huomautuksia, jotka se toimitti edelleen Italialle 18 päivänä huhtikuuta 2008 yhdessä tietopyynnön kanssa.
On 24 April 2008 Italy replied to this request and commented on the third-party observations.
Italia vastasi pyyntöön 24 päivänä huhtikuuta 2008 ja kommentoi kolmannen esittämiä huomautuksia.
DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
TUEN KUVAUS
Ixfin is a large company based in Marcianise (Caserta), in the Campania Region.
Ixfin on suuri yritys, joka toimii Marcianisessa Casertan maakunnassa Campanian alueella Italiassa.
Ixfin is an Italian company active in the contract manufacturing sector, producing and assembling disks and other electronic products, as well as in call centres and logistics.
Ixfin on Italian lainsäädännön mukaisesti perustettu yritys, joka toimii sopimusvalmistuksen alalla (tuottaa ja kokoaa piirilevyjä ja muita sähkölaitteita) sekä puhelinpalvelukeskusten ja logistiikan aloilla.
Until 1999 it was a subsidiary of the Olivetti Group and its output was sold under the Olivetti brand.
Ixfin oli vuoteen 1999 asti Olivetti-konsernin määräysvallassa ja sen tuotanto myytiin Olivetti-tuotemerkillä.
In 1999 Olivetti decided to divest all its production activities and Ixfin was sold to Finmek SpA.
Olivetti päätti vuonna 1999 lopettaa kaiken tuotantotoimintansa ja Ixfin myytiin Finmek SpA:lle.
Ixfin controls directly and indirectly four other companies, namely Nicofin Srl (99 %), Uni.com Partecipazioni Srl (100 %), Uni.com SpA. (100 %) and Uni.com Ricerche Srl (100 %).
Ixfinin määräysvallassa on suoraan tai välillisesti neljä muuta yritystä: Nicofin Srl (99 %), Uni.com Partecipazioni Srl (100 %), Uni.com SpA (100 %) ja Uni.com Ricerche Srl (100 %).
The origin of Ixfin’s difficulties lay, among other causes, in the fact that the company acted essentially as a subcontractor for third parties and was therefore dependent on their orders.
Ixfinin vaikeudet johtuvat muun muassa siitä, että se toimi pääasiassa muiden tahojen lukuun ja oli siis riippuvainen näiden tilauksista.
In the last decade the electronics market has suffered a general crisis, which the companies belonging to this market segment have overcome either by raising efficiency through economies of scale or by relocating production to low-labour-cost countries.
Viime vuosikymmenellä elektroniikkamarkkinat kokivat yleisen kriisin, joka edellytti mittakaavaetuun perustuvaa tehostamista tai tuotannon siirtämistä työvoimakustannuksiltaan edullisiin maihin.
As soon as Ixfin began to experience serious difficulties it was sold in March 2004 to an investor willing to provide the resources necessary to re-launch the company’s activities.
Ixfin myytiin maaliskuussa 2004 eli pian kriisin alettua sijoittajalle, joka pystyi tarjoamaan toiminnan uudelleen aloittamiseen tarvittavat resurssit.
The investor’s plan was not implemented, however, with the result that as of September 2004 the company encountered solvency problems.
Sijoittajan suunnitelmaa ei kuitenkaan toteutettu, minkä seurauksena yritys joutui jo syyskuussa 2004 maksukyvyttömyydestä johtuviin vaikeuksiin.
In December 2004 the company, with an additional loss of EUR 20 million, was sold back to the Pufin Group. The transaction was carried out for a purely symbolic price.
Se myytiin joulukuussa 2004 takaisin Pufin-konsernille symboliseen hintaan, 20 miljoonan euron lisätappion jälkeen.
In December 2004 it ceased its activities.
Yrityksen toiminta päättyi joulukuussa 2004.
Ixfin’s financial position at the time when aid was granted is outlined in the table below.
Seuraavassa taulukossa esitetään Ixfinin taloudellinen tilanne tuen myöntämisen ajankohtana:
Net profit/(loss)
Nettotulos
Tax arrears
Verot
Social Security arrears
Sosiaalimaksut
Aid measure
Tuki
On 18 November 2005 the Ministry of Economic Development (hereinafter ‘the Ministry’) issued a decree on the basis of which it envisaged the granting of a rescue aid guarantee to Ixfin.
Taloudellisen kehittämisen ministeriö, jäljempänä ’ministeriö’, hyväksyi 18 päivänä marraskuuta 2005 asetuksen, jonka nojalla oli tarkoitus myöntää pelastamistuki Ixfinille.
Financing was to come from funds established on the basis of Decree Law No 35 of 14 March 2005 [5] (the ‘decreto competitività’), as later amended by Article 11 of Law No 80 of 14 May 2005 [6] and clarified by Decision No 101 of the Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica (Interministerial Economic Planning Committee) of 29 June 2005, which stipulates that any such support must be given solely by way of a guarantee and for the purpose of rescuing a company in difficulty.
Rahoitus saatiin varoista, jotka saatettiin käyttöön 14 päivänä maaliskuuta 2005 annetulla asetuksella nro 35 [5] (nk. kilpailukykyasetus), jota muutettiin myöhemmin 14 päivänä toukokuuta 2005 vahvistetulla lailla nro 80 [6]. Rahoitusta selvitettiin sittemmin 29 päivänä kesäkuuta 2005 annetulla ministeriöiden välisen taloussuunnittelukomitean (Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica) päätöksellä nro 101. Siinä todetaan, että täydentävän rahoituksen edellytyksenä on takaus ja että tuki on suunnattava vaikeuksissa olevan yrityksen pelastamiseen.
The guarantee was given to cover a loan from BancApulia (hereinafter ‘the Bank’) for EUR 15 million, at the EURIBOR 3-month rate plus 1,25 p.p., i.e. an initial interest rate of 3,591 %.
Takaus myönnettiin BancApulia-pankin, jäljempänä ’pankki’, antamana 15 miljoonan euron lainana, jonka korko oli 3 kuukauden euribor korotettuna 1,25 prosenttiyksiköllä eli 3,591 prosenttia.
The duration of the loan was six months beginning from 30 December 2005.
Lainan voimassaoloaika oli kuusi kuukautta 30 päivästä joulukuuta 2005.
The aid was used mainly to pay a part of the company’s debts.
Tuella pääasiassa maksettiin takaisin osa yrityksen veloista.
Italy claimed that these payments were urgent since some of the creditors had already begun court proceedings to enforce their claims.
Italian mukaan takaisinmaksut piti suorittaa kiireellisesti, sillä eräät velkojat olivat jo vieneet perinnän tuomioistuimeen.
The Italian authorities, moreover, informed the Commission that Ixfin had asked for the amount covered by the guarantee to be raised to EUR 17,3 million.
Lisäksi Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että Ixfin oli pyytänyt takauksen kattaman lainamäärän korottamista 17,3 miljoonaan euroon.
Ixfin’s insolvency
Ixfinin maksukyvyttömyys
On 5 July 2006 the company was formally declared bankrupt and liquidation proceedings (hereinafter referred to as ‘procedura fallimentare’ or ‘fallimento’) were opened [7].
Yritys todettiin 5 päivänä heinäkuuta 2006 virallisesti maksukyvyttömäksi ja konkurssimenettely [7] aloitettiin.
In March 2007 the Ministry, which had its claim registered under the bankruptcy proceedings, asked the relevant court to have the fallimento proceedings changed into extraordinary administration proceedings, a court-administered procedure which, when complete, may allow the undertaking concerned to continue to operate (hereinafter ‘amministrazione straordinaria’) [8], a measure established by the Legislative Decree No 270 of 8 July 1999 (hereinafter ‘Legislative Decree No 270/1999’).
Ministeriön saatavat otettiin mukaan konkurssimenettelyyn, ja se pyysi maaliskuussa 2007 toimivaltaista tuomioistuinta muuttamaan konkurssimenettelyn oikeudenkäyntimenettelyksi, jäljempänä ’erityishallintomenettely’ [8], jonka päätteeksi yrityksen toiminta voisi jatkua. Tällaisesta toimenpiteestä on säädetty 8 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa asetuksessa nro 270, jäljempänä ’asetus 270/1999’.
Moreover, the Commission, before opening the formal investigation procedure, learned in the press that Ixfin could possibly be admitted to amministrazione straordinaria thanks to an agreement for the industrial regeneration of the Caserta area (‘Protocollo d’intesa per la reindustrializzazione della Provincia di Caserta’, hereinafter ‘the Protocollo’).
Lisäksi komissio sai ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista tietää tiedotusvälineistä, että Ixfin saatettaisiin hyväksyä erityishallintomenettelyn piiriin Italian hallintoelinten, ammattijärjestöjen ja Confindustrian allekirjoittaman Casertan maakunnan teollisuuden elvyttämistä koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan, jäljempänä ’pöytäkirja’, ansiosta.
This agreement, signed by the Italian institutions, the unions and the employers’ organisation Confindustria, allowed, by way of various measures, for an investment amounting to between EUR 40 million and EUR 60 million.
Pöytäkirjan mukaan hankkeeseen annettaisiin erilaisten toimenpiteiden kautta 40–60 miljoonaa euroa.
According to the information available to the Commission at that stage, it appeared that this agreement was aimed at restoring production and preserving employment at the industrial sites in the province of Caserta.
Komission hallussa tuolloin olleiden tietojen mukaan sopimuksen tarkoituksena oli tuotannon palauttaminen ja työllisyyden säilyttäminen Casertan maakunnan teollisuusalueilla.
DOUBTS EXPRESSED BY THE COMMISSION WHEN INITIATING THE ARTICLE 88(2) PROCEDURE
EPÄILYKSET, JOTKA KOMISSIO ESITTI EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN MENETTELYN ALOITTAMISEN YHTEYDESSÄ
In its decision initiating the procedure, the Commission, on the basis of the information available at that stage, expressed doubts regarding the compatibility of the rescue aid with the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [9] (hereinafter ‘the Guidelines’).
Komissio esitti saatavilla olevien tietojen perusteella aloittamispäätöksessä epäilyjä siitä, oliko tuki valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen [9], jäljempänä ’suuntaviivat’ mukainen.
The Commission asked Italy to provide further information to demonstrate Ixfin’s eligibility for the aid and, in order to show that the difficulties were too serious to be dealt with by the group itself, the balance sheets for Pufin and Maxfin.
Komissio pyysi Italiaa toimittamaan lisätietoja Ixfinin tukikelpoisuuden todistamiseksi sekä Pufinin ja Maxfinin taseet sen osoittamiseksi, että ongelmat olivat niin vakavia, ettei konserni olisi itse voinut hoitaa niitä.
As regards the compatibility of the rescue aid with the Guidelines, the Commission questioned whether point 25(d) of the Guidelines was met.
Komissio epäili, oliko pelastamistuki suuntaviivojen mukainen ja noudatettiinko sen suhteen suuntaviivojen 25 kohdan d alakohtaa.
In order to fulfil that condition, the amount of rescue aid should be limited to the minimum required to keep the firm in business for the period during which the aid is authorised.
Pelastamistuen on säännökset täyttääkseen oltava määrältään korkeintaan sellainen, että yritys voisi jatkaa liiketoimintaansa sen ajan, joksi tuki on hyväksytty.
In this respect, Italy was asked to provide more information on the suitability of the amount of rescue aid, among other points, confirmation that the guarantee was limited to a EUR 15 million loan and not to be increased to EUR 17,3 million as requested by the company.
Italialta pyydettiin tähän liittyen lisätietoja pelastuen määrän soveltuvuudesta ja muun muassa vahvistus sille, että tuen vakuus oli enintään 15 miljoonan euron lainaa varten eikä määrää korotettu yrityksen pyynnön mukaisesti 17,3 miljoonaan euroon.
The Commission, moreover, emphasised that the rescue aid could not be essentially aimed at delaying insolvency but must be channelled towards restructuring.
Komissio myös korosti, ettei pelastamistukea saa käyttää pääasiassa maksukyvyttömyystilanteen lykkäämiseen vaan se on tarkoitettu rakenneuudistukseen.
Still, it appeared to the Commission that the purpose of the rescue aid seemed to be solely to reschedule debt repayments and thereby to save the company from insolvency.
Komissiosta vaikutti kuitenkin siltä, että pelastamistuen ainoana tavoitteena oli velan maksun määräaikojen sopiminen uudestaan ja näin ollen yrityksen pelastaminen maksukyvyttömyydeltä.
The Commission asked, among other things, for evidence that Ixfin was attempting to draw up a restructuring plan during this period.
Komissio pyysi muun muassa todisteita siitä, että Ixfin aikoi laatia rakenneuudistussuunnitelman kyseisenä aikana.
The Commission also questioned whether the aid abided by point 25(c) of the Guidelines, which stipulates that the Member State must communicate, not later than six months after the first implementation of a rescue aid measure, a restructuring plan or a liquidation plan or proof that the guarantee has been terminated.
Komissio epäili myös, täyttyikö suuntaviivojen 25 kohdan c alakohta, jonka mukaan jäsenvaltio toimittaa kuuden kuukauden kuluessa pelastamistuen ensimmäisestä täytäntöönpanosta rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelman tai todisteet siitä, että takaus on päättynyt.
The Commission further expressed doubts if the ‘one time, last time’ principle as stipulated in points 72 et seq. of the Guidelines was complied with.
Komissio esitti epäilyjä myös suuntaviivojen 72 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa tarkoitetun tuen ainutkertaisuuden periaatteen täyttymisestä.