natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 2010/78/EU of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU,
amending Directives 98/26/EC, 2002/87/EC, 2003/6/EC, 2003/41/EC, 2003/71/EC, 2004/39/EC, 2004/109/EC, 2005/60/EC, 2006/48/EC, 2006/49/EC and 2009/65/EC in respect of the powers of the European Supervisory Authority (European Banking Authority), the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) and the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority)
direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 50, Article 53(1) and Articles 62 and 114 thereof,
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 50 artiklan, 53 artiklan 1 kohdan sekä 62 artiklan ja 114 artiklan,
The financial crisis in 2007 and 2008 exposed important shortcomings in financial supervision, both in particular cases and in relation to the financial system as a whole.
Vuosien 2007 ja 2008 finanssikriisi on osoittanut finanssivalvonnassa olevan merkittäviä puutteita, joita on paljastunut sekä yksittäistapauksissa että koko finanssijärjestelmässä.
Nationally based supervisory models have lagged behind financial globalisation and the integrated and interconnected reality of European financial markets, in which many financial institutions operate across borders.
Kansalliselle pohjalle luodut valvontamallit ovat jääneet jälkeen finanssipalvelujen kansainvälistymisestä sekä todellisuudesta nykypäivän yhdentyneillä ja yhteenliittyneillä eurooppalaisilla finanssimarkkinoilla, joilla monet finanssilaitokset harjoittavat toimintaansa yli rajojen.
The crisis exposed shortcomings in the areas of cooperation, coordination, consistent application of Union law and trust between national competent authorities.
Kriisi on paljastanut puutteita kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välisessä yhteistyössä, yhteensovittamisessa ja siinä, miten yhdenmukaisesti nämä viranomaiset soveltavat unionin oikeutta, samoin kuin niiden välisessä luottamuksessa.
In several resolutions before and during the financial crisis, the European Parliament has called for a move towards more integrated European supervision, in order to ensure a true level playing field for all actors at Union level and reflect the increasing integration of financial markets in the Union (in its resolutions of 13 April 2000 on the Commission communication on implementing the framework for financial markets: Action Plan, of 21 November 2002 on prudential supervision rules in the European Union, of 11 July 2007 on financial services policy (2005 to 2010) – White Paper, of 23 September 2008 with recommendations to the Commission on hedge funds and private equity, and of 9 October 2008 with recommendations to the Commission on Lamfalussy follow-up: future structure of supervision, and in its positions of 22 April 2009 on the amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) and of 23 April 2009 on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on Credit Rating Agencies).
Euroopan parlamentti on ennen finanssikriisiä ja sen aikana esittänyt siirtymistä yhtenäisempään eurooppalaiseen valvontaan aidosti tasapuolisten toimintaedellytysten takaamiseksi kaikille toimijoille unionin tasolla, mikä vastaisi paremmin unionin finanssimarkkinoiden lisääntyvän yhdentymisen vaatimuksia (13 päivänä huhtikuuta 2000 annettu päätöslauselma komission tiedonannosta rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttamisesta: toimintasuunnitelma 21 päivänä marraskuuta 2002 annettu päätöslauselma toiminnan vakauden valvontaa koskevista säännöistä unionissa, 11 päivänä heinäkuuta 2007 annettu päätöslauselma rahoituspalvelupolitiikkaa 2005–2010 koskevasta valkoisesta kirjasta, 23 päivänä syyskuuta 2008 annettu päätöslauselma suosituksista komissiolle riskirahastoista ja yksityisistä pääomasijoitusrahastoista ja 9 päivänä lokakuuta 2008 annettu päätöslauselma ja siihen liitetyt suositukset komissiolle Lamfalussy-prosessin jatkotoimista: tuleva valvontarakenne sekä 22 päivänä huhtikuuta 2009 vahvistettu kanta muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvency II) ja 23 päivänä huhtikuuta 2009 vahvistettu kanta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista).
In November 2008, the Commission mandated a High-Level Group chaired by Jacques de Larosière to make recommendations on how to strengthen European supervisory arrangements with a view to better protecting the citizen and rebuilding trust in the financial system.
Marraskuussa 2008 komissio valtuutti Jacques de Larosièren johtaman korkean tason asiantuntijaryhmän antamaan suosituksia Euroopan valvontajärjestelyjen vahvistamisesta kansalaisten suojan parantamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi rahoitusjärjestelmään.
In its final report presented on 25 February 2009 (the ‘de Larosière Report’), the High-Level Group recommended that the supervisory framework be strengthened to reduce the risk and severity of future financial crises.
Loppuraportissaan, jonka korkean tason asiantuntijaryhmä julkaisi 25 päivänä helmikuuta 2009, jäljempänä ”de Larosièren raportti”, se suositteli, että valvontakehystä vahvistettaisiin, jotta finanssikriisien riski vähenisi ja jotta tällaiset kriisit eivät olisi tulevaisuudessa yhtä vakavia.
It recommended far-reaching reforms to the supervisory structure of the financial sector within the Union.
Se suositteli pitkälle meneviä uudistuksia unionin finanssialan valvonta-rakenteeseen.
The de Larosière Report also recommended that a European System of Financial Supervisors (ESFS) be created, comprising three European Supervisory Authorities (ESA) – one for each of the banking, the securities and the insurance and occupational pensions sectors – and a European Systemic Risk Council.
Mainitussa de Larosièren raportissa suositeltiin myös sellaisen Euroopan finanssivalvojien järjestelmän, jäljempänä myös ”EFVJ”, perustamista, johon kuuluisi kolme Euroopan valvontaviranomaista, yksi pankkialaa, yksi arvopaperialaa ja yksi vakuutus- ja lisäeläkealaa varten, sekä Euroopan järjestelmäriskineuvoston perustamista.
In its Communication of 4 March 2009 entitled ‘Driving European Recovery’, the Commission proposed to put forward draft legislation creating the ESFS and in its Communication of 27 May 2009 entitled ‘European Financial Supervision’, it provided more details of the possible architecture of that new supervisory framework.
Komissio ilmoitti 4 päivänä maaliskuuta 2009 antamassaan tiedonannossa ”Elvytys Euroopassa” ehdottavansa lainsäädäntöä, jolla luotaisiin Euroopan finanssivalvonnan järjestelmä ja se käsitteli tarkemmin tällaisen uuden valvontakehyksen mahdollista rakennetta 27 päivänä toukokuuta 2009 antamassaan tiedonannossa ”Euroopan finanssivalvonta”.
In its conclusions following its meeting on 18 and 19 June 2009, the European Council recommended that a European System of Financial Supervisors, comprising three new ESA, be established.
Eurooppa-neuvosto suositti 18 ja 19 päivänä kesäkuuta 2009 pidetyn kokouksensa päätteeksi antamissaan päätelmissä, että olisi perustettava Euroopan finanssivalvojien järjestelmä, joka käsittäisi kolme uutta Euroopan valvontaviranomaista.
The system should be aimed at upgrading the quality and consistency of national supervision, strengthening oversight of cross-border groups, establishing a European single rule book applicable to all financial institutions in the internal market.
Järjestelmällä olisi pyrittävä parantamaan kansallisen valvonnan laatua ja yhdenmukaisuutta, tehostamaan rajojen yli toimivien ryhmittymien valvontaa ja laatimaan eurooppalainen ohjekirja, jota sovellettaisiin sisämarkkinoilla kaikkiin finanssilaitoksiin.
It emphasised that the ESA should also have supervisory powers for credit rating agencies and invited the Commission to prepare concrete proposals on how the ESFS could play a strong role in crisis situations.
Eurooppa-neuvosto tähdensi, että Euroopan valvontaviranomaisilla olisi myös oltava valtuudet valvoa luottoluokituslaitoksia, ja kehotti komissiota laatimaan konkreettisia ehdotuksia siitä, miten EFVJ voisi toimia vahvana tekijänä kriisitilanteissa.
On 23 September 2009, the Commission adopted proposals for three regulations establishing the ESFS including the creation of the three ESA.
Komissio antoi 23 päivänä syyskuuta 2009 kolme asetusehdotusta EFVJ:n perustamisesta, ja niihin sisältyy kolmen Euroopan valvontaviranomaisen perustaminen.
In order for the ESFS to work effectively, changes to legal acts of the Union in the field of operation of the three ESA are necessary.
Jotta EFVJ toimisi tehokkaasti, on tarpeen muuttaa unionin säädöksiä niillä aloilla, joilla kolme Euroopan valvontaviranomaista toimivat.
Such changes concern the definition of the scope of certain powers of the ESA, the integration of certain powers established in legal acts of the Union, and amendments to ensure a smooth and effective functioning of the ESA in the context of the ESFS.
Tällaiset muutokset koskevat Euroopan valvontaviranomaisten tiettyjen valtuuksien soveltamisalan määrittelyä, tiettyjen unionin säädöksillä perustettujen valtuuksien sisällyttämistä sekä valvontaviranomaisten sujuvan ja tehokkaan toiminnan varmistamista EFVJ:n yhteydessä.
The establishment of the three ESA should be accompanied by the development of a single rule book to ensure consistent harmonisation and uniform application and thus contribute to a more effective functioning of the internal market.
Kolmen Euroopan valvontaviranomaisen perustamisen yhteydessä olisi myös laadittava yhtenäinen ohjekirja, jolla voidaan varmistaa sääntöjen johdonmukainen harmonisointi ja yhdenmukainen soveltaminen ja edistää siten sisämarkkinoiden aiempaa tehokkaampaa toimintaa.
The regulations establishing the ESFS provide that, in the areas specifically set out in the relevant legislation, the ESA may develop draft technical standards, to be submitted to the Commission for adoption in accordance with Articles 290 and 291 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) by means of delegated or implementing acts.
EFVJ:n perustavien asetusten mukaan Euroopan valvontaviranomaiset voivat laatia asianomaisessa lainsäädännössä erityisesti määritellyillä aloilla teknisten standardien luonnoksia, jotka toimitetaan komissiolle, jotta tämä hyväksyisi ne Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annetuilla delegoiduilla säädöksillä taikka täytäntöönpanosäädöksillä.
This Directive should identify a first set of such areas and should be without prejudice to adding further areas in the future.
Tässä direktiivissä olisi nimettävä ensimmäinen joukko tällaisia aloja rajoittamatta muiden alojen lisäämistä tulevaisuudessa.
The relevant legislation should define those areas where the ESA are empowered to develop draft technical standards and how they should be adopted.
Asianomaisessa lainsäädännössä olisi määriteltävä alat, joilla Euroopan valvontaviranomaisilla on toimivalta laatia teknisten standardien luonnoksia, ja se, miten ne olisi hyväksyttävä.
The relevant legislation should lay down the elements, conditions and specifications as detailed in Article 290 TFEU in the case of delegated acts.
Asianomaisessa lainsäädännössä olisi säädettävä osatekijöistä, ehdoista ja erityisvaatimuksista Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti delegoitujen säädösten osalta.
The identification of areas for technical standards should strike an appropriate balance between building a single set of harmonised rules and avoiding unduly complicated regulation and enforcement.
Yksilöitäessä aloja, joilla teknisiä standardeja kehitetään, olisi pyrittävä siihen, että yhdenmukaisen säännöstön luomisella ei mutkisteta kohtuuttomasti sääntelyä ja täytäntöönpanoa.
The only areas selected should be those in which consistent technical rules will contribute significantly and effectively to the achievement of the objectives of the relevant legislation, while ensuring that policy decisions are taken by the European Parliament, the Council and the Commission in accordance with their usual procedures.
Olisi valittava vain ne alat, joilla yhdenmukaiset tekniset säännöt edistävät merkittävästi ja tehokkaasti asianomaisen lainsäädännön tavoitteiden saavuttamista, samalla kun varmistetaan, että poliittisten päätösten tekeminen jää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle, jotka tekevät ne tavanomaisia menettelyjä noudattaen.
Matters subject to technical standards should be genuinely technical, where their development requires the expertise of supervisory experts.
Teknisissä standardeissa olisi käsiteltävä aidosti teknisiä asioita, jolloin niiden kehittämiseen tarvitaan valvonnan asiantuntijoiden perehtyneisyyttä.
The technical standards adopted as delegated acts should further develop, specify and determine the conditions for consistent harmonisation of the rules included in basic instruments adopted by the European Parliament and the Council, supplementing or amending certain non-essential elements of the legislative act.
Delegoituina säädöksinä hyväksytyissä teknisissä standardeissa olisi edelleen kehitettävä, yksilöitävä ja määriteltävä niiden sääntöjen johdonmukaista harmonisointia koskevia edellytyksiä, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston antamiin perussäädöksiin, täydentämällä tai muuttamalla tiettyjä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen muita kuin keskeisiä osia.
The technical standards adopted as implementing acts should set conditions for the uniform application of legally binding Union acts.
Täytäntöönpanosäädöksinä annetuilla teknisillä standardeilla olisi luotava edellytykset unionin oikeudellisesti sitovien säädösten yhdenmukaiselle soveltamiselle.
Technical standards should not involve policy choices.
Teknisiin standardeihin ei saisi liittyä poliittisia valintoja.
In the case of regulatory technical standards it is appropriate to introduce the procedure provided for in Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Banking Authority) [4], of Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) [5] and of Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) [6], respectively.
Teknisten sääntelystandardien osalta on aiheellista ottaa käyttöön Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 [4], Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 [5] ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkina-viranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 [6] 10–14 artiklassa säädetty menettely.
Implementing technical standards should be adopted in accordance with the procedure provided for in Article 15 of Regulation (EU) No 1093/2010, of Regulation (EU) No 1094/2010 and of Regulation (EU) No 1095/2010, respectively.
Tekniset täytäntöönpanostandardit olisi hyväksyttävä asetuksen (EU) N:o 1093/2010, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
The European Council endorsed the four-level ‘Lamfalussy’ approach to make the regulatory process for Union financial legislation more efficient and transparent.
Eurooppa-neuvosto on hyväksynyt ns. Lamfalussyn nelitasoisen lähestymistavan, jolla Euroopan unionin finanssialan lainsäädännön sääntelyprosessista tehtäisiin tehokkaampi ja avoimempi.
The Commission is empowered to adopt level-2 measures in many areas, and a large number of level-2 Commission regulations and directives are in force.
Komissiolla on toimivalta hyväksyä 2. tason toimenpiteitä monilla aloilla, ja useita 2. tason komission asetuksia ja direktiivejä on voimassa.
In cases where the regulatory technical standards are designed to further develop, specify or determine the conditions of application of such level-2 measures, they should be adopted only once the relevant level-2 measures have been adopted and should be compatible with that level-2 measure.
Jos teknisten sääntelystandardien tarkoituksena on yksilöidä, tarkentaa tai määritellä tällaisten 2. tason toimenpiteiden soveltamisedellytykset, niitä ei saisi hyväksyä ennen kuin asiankuuluvat 2. tason toimenpiteet on hyväksytty ja niiden olisi oltava yhteensopivia kyseisen 2. tason toimenpiteen kanssa.
Technical standards should therefore allow Member States to do so in specific areas, when those legislative acts provide for such discretion.
Teknisten standardien olisi sen vuoksi sallittava jäsenvaltioiden tehdä näin tietyillä aloilla silloin kun asianomaisissa säädöksissä säädetään tällaisesta harkintavallasta.
As set out in the regulations establishing the ESFS, before submitting the technical standards to the Commission, the ESA should, where appropriate, conduct open public consultations relating thereto and analyse the potential related costs and benefits.
Kuten EFVJ:n perustamisasetuksissa säädetään, Euroopan valvontaviranomaisten olisi, ennen kuin ne toimittavat tekniset standardit komissiolle, järjestettävä tarvittaessa niitä koskevia avoimia julkisia kuulemisia ja analysoitava niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä.
It should be possible for technical standards to provide for transitional measures subject to adequate deadlines, if the costs of immediate implementation would be excessive compared to the benefits involved.
Teknisissä standardeissa olisi voitava määrätä siirtymäkauden toimenpiteistä, joilla on asianmukaiset määräajat, jos välittömän täytäntöönpanon kustannukset olisivat kohtuuttomia hyötyihin nähden.
The regulations establishing the ESFS provide for a mechanism to settle disagreements between national competent authorities.
EFVJ:n perustamisasetuksissa säädetään menettelystä, jolla ratkaistaan toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välisiä erimielisyyksiä.
Where a competent authority disagrees with the procedure or content of an action or inaction by another competent authority in areas specified in legal acts of the Union in accordance with Regulation (EU) No 1093/2010, Regulation (EU) No 1094/2010 and Regulation (EU) No 1095/2010, where the relevant legislation requires cooperation, coordination or joint decision-making by national competent authorities from more than one Member State, the ESA, at the request of one of the competent authorities concerned, should be able to assist the authorities in reaching an agreement within the time limit set by the ESA which should take into account any relevant time limits in the relevant legislation, and the urgency and complexity of the disagreement.
Jos toimivaltainen viranomainen on eri mieltä toisen toimivaltaisen viranomaisen toimeen liittyvästä menettelystä, toimen sisällöstä tai toimimattomuudesta sellaisilla unionin säädöksissä asetuksen (EU) N:o 1093/2010, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti yksilöidyillä aloilla, joilla useamman kuin yhden jäsenvaltion toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on asiaa koskevan lainsäädännön mukaan tehtävä yhteistyötä, sovitettava toimintansa yhteen tai tehtävä yhteisiä päätöksiä, Euroopan valvontaviranomaisen olisi yhden tai useamman asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä voitava auttaa viranomaisia pääsemään sopimukseen kyseisen Euroopan valvontaviranomaisen asettamassa määräajassa, jossa olisi otettava huomioon asiaa koskevassa lainsäädännössä mahdollisesti asetetut määräajat sekä erimielisyyden kohteen kiireellisyys ja monitahoisuus.
In the event that such disagreement persists, the ESA should be able to settle the matter.
Erimielisyyden jatkuessa Euroopan valvontaviranomaisen olisi voitava ratkaista asia.
The regulations establishing the ESA require that the cases where the mechanism to settle disagreements between national competent authorities may be applied are to be specified in the sectoral legislation.
Euroopan valvontaviranomaisten perustamisasetuksissa vaaditaan, että tapaukset, joihin voidaan soveltaa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välisten erimielisyyksien ratkaisemismenettelyä, on määriteltävä alakohtaisessa lainsäädännössä.
This Directive should identify a first set of such cases and should be without prejudice to adding further cases in the future.
Tässä direktiivissä olisi nimettävä ensimmäinen joukko tällaisia tapauksia rajoittamatta muiden tapausten lisäämistä tulevaisuudessa.
This Directive should not prevent the ESA from acting in accordance with other powers or fulfilling tasks specified in their establishing regulations, including non-binding mediation and contributing to the consistent, efficient and effective application of legal acts of the Union.
Tämä direktiivi ei saisi estää Euroopan valvontaviranomaisia toimimasta muiden valtuuksien mukaisesti tai toteuttamasta niiden perustamisasetuksissa määriteltyjä tehtäviä, ei-sitova sovittelu ja unionin säädösten yhdenmukaisen, tehokkaan ja toimivan soveltamisen edistäminen mukaan luettuina.
Moreover, in those areas where some form of non-binding mediation is already established in the relevant legal act, or where there are time limits for joint decisions to be taken by one or more national competent authorities, amendments are needed to ensure clarity and minimum disruption of the process for reaching a joint decision, but also that where necessary, the ESA should be able to resolve disagreements.
Lisäksi niillä aloilla, joita koskevassa säädöksessä on jo vahvistettu jokin ei-sitova sovittelumuoto tai joilla on asetettu määräaikoja yhden tai useamman toimivaltaisen kansallisen viranomaisen tekemille yhteisille päätöksille, tarvitaan muutoksia, jotta varmistetaan selkeys ja mahdollisimman häiriötön menettely yhteiseen päätökseen pyrittäessä ja jotta Euroopan valvontaviranomaiset voisivat tarvittaessa ratkaista erimielisyyksiä.
The binding procedure for the settlement of disagreements is designed to solve situations where national competent authorities cannot resolve, among themselves, procedural or substantive issues relating to compliance with legal acts of the Union.
Erimielisyyksien sovittelua koskeva sitova menettely on suunniteltu sellaisia tilanteiden ratkaisemiseksi, joissa kansalliset toimivaltaiset viranomaiset eivät voi ratkaista keskenään unionin säädösten noudattamiseen liittyviä menettely- tai asiakysymyksiä.
This Directive should therefore identify situations in which a procedural or a substantive issue of compliance with Union law needs to be resolved and the national competent authorities are not able to resolve the matter on their own.
Tässä direktiivissä olisi siksi määriteltävä tilanteet, joissa on tarpeen ratkaista unionin oikeuden noudattamiseen liittyvä menettely- tai sisältökysymys ja joissa kansalliset toimivaltaiset viranomaiset eivät kykene ratkaisemaan asiaa omin päin.