natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eurallumina likewise considered that the 2005 tariffs did not distort competition, were necessary to ensure the survival of the industries concerned, and could be considered compatible as regional aid.
Myöskään Euralluminan mielestä vuoden 2005 tariffit eivät vääristä kilpailua ja ovat välttämättömiä kyseisten toimialojen elinkelpoisuudelle, ja niiden voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille aluetukina.
The company’s arguments are similar to those put forward by Italy, to which reference may be made.
Yrityksen näkökannat vastaavat Italian näkökantoja.
The two competitors of Portovesme and Syndial that had submitted observations in Case C 38/B/04 submitted observations in this case too.
Samat Portovesmen ja Syndialin kilpailijat, jotka esittivät huomautuksia asiassa C 38/B/04, puuttuivat myös tähän menettelyyn.
Both of them contended that the disputed measure constituted operating aid which should be considered incompatible with the internal market.
Molemmat yritykset korostavat, että toimenpide on toimintatukea, jonka ei voida katsoa soveltuvan sisämarkkinoille.
The tariffs are part of a regional support strategy
Tariffit ovat osa alueellista tukistrategiaa
Italy contended that the 2005 tariffs were very different from the tariffs implemented in 2004, since they were now in line with the requirements of the Regional Aid Guidelines.
Italian mukaan vuoden 2005 tariffit eroavat selkeästi vuonna 2004 sovelletuista tariffeista, sillä ne ovat alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen vaatimusten mukaiset.
According to Italy, the tariffs might, on the basis of a superficial assessment, be classified as operating aid, but in reality they were part of an array of measures designed to favour regional development in Sardinia.
Italian mukaan tariffit voitaisiin pinnallisen tarkastelun perusteella luokitella toimintatueksi, mutta itse asiassa ne kuuluvat useiden toimenpiteiden kokonaisuuteen, jolla tuetaan Sardinian aluekehitystä.
Italy drew attention, in particular, to the close link between the tariffs and the commitment to carry out long-term investments that beneficiaries were requested to give.
Italia korostaa erityisesti, että tariffien sekä tuensaajilta edellytetyn pitkän aikavälin investointeja koskevan velvoitteen välillä on suora yhteys.
The suspensive clause making the implementation of the measure subject to authorisation by the Commission testified, according to Italy, to its regional aid character.
Italia katsoo, että lykkäysehto, jonka mukaan toimenpiteen toteuttamiselle on oltava komission hyväksyntä, todistaa sen olevan luonteeltaan aluetukea.
The memorandum of understanding (protocollo d’intesa) signed by the Region and the beneficiaries was the lynchpin of this strategy.
Sardinian alueen ja tuensaajien allekirjoittama yhteisymmärryspöytäkirja on tämän strategian perusta.
It comprised the following:
Se perustuu seuraaviin tekijöihin:
the productive investments described in the industrial plans submitted by the beneficiaries;
tuensaajien esittämissä liiketoimintasuunnitelmissa kuvatut tuottavat investoinnit,
the speedy authorisation of energy interconnection infrastructure enabling the beneficiaries to source energy at competitive prices (the GALSI gas pipeline and the SAPEI interconnection cable);
nopea hyväksyntä sellaisen energian siirtoyhteyksiin liittyvän infrastruktuurin toteuttamiselle, jonka avulla tuensaajat voivat saada sähkötoimituksia kilpailukykyisillä hinnoilla (GALSI-kaasuputki ja SAPEI-yhteyskaapeli),
the award of an integrated concession for the exploitation of the Sulcis coalmine and the construction/operation of a new coal-fuelled power plant intended to supply power to the beneficiaries; and
yhdistetyn toimiluvan myöntäminen Sulcisin hiilikaivoksen toimintaan ja uuden hiilivoimalaitoksen rakentamiseen/hallinnointiin sähkön tuottamiseksi tuensaajille ja
the preferential tariffs.
suosituimmuustariffit.
Italy took the view that the tariffs should be seen as a policy instrument aimed at safeguarding sectors threatened by high energy prices, which would otherwise relocate outside Italy and Europe, owing to aggressive competition from non-EU companies with lower production costs.
Italia katsoo, että tariffeja olisi pidettävä talouspoliittisina välineinä: niillä suojataan aloja, jotka ovat uhattuina korkeiden sähkön hintojen vuoksi ja jotka siirtyisivät muuten Italian ja Euroopan ulkopuolelle Euroopan ulkopuolisten, pienemmin tuotantokustannuksin toimivien yritysten aggressiivisen kilpailun vuoksi.
The tariffs were to be applied until the completion of the planned infrastructure and the achievement of a competitive internal market for energy.
Tariffeja sovellettaisiin siihen asti, kunnes suunnitellut infrastruktuurit valmistuvat ja sen myötä syntyvät kilpailukykyiset energian sisämarkkinat.
The measure was in line with the spirit of regional aid, because it promoted economic growth and employment on an island where energy-intensive production suffered from a competitive disadvantage owing not only to the imperfect state of liberalisation of the electricity market but also to exceptional infrastructural deficiencies in Sardinia as regards interconnection to the national electricity and gas grids.
Toimenpide olisi alueellisten valtiontukien hengen mukainen, koska sillä edistettäisiin talouskasvua ja työllisyyttä saarella, jolla energiaintensiivinen tuotanto kärsii kilpailuhaitoista paitsi sähkömarkkinoiden vapautumisen heikon tilanteen vuoksi, myös Sardinian infrastruktuurin poikkeuksellisten, kansallisiin sähkö- ja kaasuverkkoihin johtavien siirtoyhteyksien puutteiden vuoksi.
In support of this integrated approach, Italy cited the First Report of the High Level Group on Competitiveness, Energy and Environment [31], which found that the liberalisation process in the energy sector had not produced satisfactory results, that better interconnection was necessary, and that long-term supply contracts with predictable prices or partnerships between customers and energy suppliers were desirable.
Italia lainaa tällaisen yhdennetyn lähestymistavan tueksi kilpailukykyä sekä energia- ja ympäristöasioita käsittelevän korkean tason ryhmän [31] ensimmäistä kertomusta, jonka mukaan energia-alan vapauttamisprosessi ei ole tuottanut tyydyttäviä tuloksia ja siirtoyhteyksiä on parannettava. Italian mukaan on tehtävä pitkän aikavälin toimitussopimuksia, joihin sisältyvät hinnat ovat ennakoitavissa, ja sähkön käyttäjien ja toimittajien välille on synnyttävä kumppanuuksia.
Italy argued that the measures planned for Sardinia moved in this direction, but that short-term measures such as the tariffs were also needed in order to safeguard the competitiveness of Sardinian industry and ensure its survival until the planned investments were carried out and the structural problems were resolved.
Italian mukaan Sardiniaa varten suunnitellut tuet ovat tämänsuuntaisia. Samalla kuitenkin tarvitaan lyhyen aikavälin toimenpiteitä, kuten kyseiset tariffit, joiden avulla varmistetaan Sardinian teollisuuden kilpailukyky ja elinkelpoisuus siihen saakka, kunnes suunnitellut investoinnit toteutuvat ja rakenteelliset ongelmat ratkaistaan.
The aid offsets a regional disadvantage
Tuella korvataan alueellinen haitta
Italy contended that it was not possible to compare power prices paid by the Sardinian beneficiaries and average power prices paid by comparable undertakings on the Italian mainland, since energy-intensive undertakings purchased electricity via bilateral contracts which were not in the public domain.
Italia toteaa, ettei sardinialaisten tuensaajien maksamia sähkön hintoja ole mahdollista verrata manner-Italian vastaavien yritysten maksamiin sähkön keskihintoihin, sillä energiaa paljon kuluttavat käyttäjät ostavat sähköä kahdenvälisin sopimuksin, jotka eivät ole julkista tietoa.
According to Italy, the Commission erred in carrying out a comparison based on prices recorded on power exchanges, since only a marginal part of these undertakings’ energy supplies was procured on exchanges.
Italian mukaan komissio on väärässä tehdessään sähköpörssissä rekisteröityihin hintoihin perustuvan vertailun, sillä vain hyvin pieni osa kyseisten yritysten sähkötoimituksista on ostettu tällaisista pörsseistä.
According to Italy, prices negotiated via bilateral contracts would be favourable to consumers only if the consumers could freely choose their suppliers and source electricity which was produced using competitive technologies.
Italian mukaan kahdenvälisiä sopimuksia varten neuvotellut hinnat voivat olla kuluttajalle edullisia ainoastaan, jos nämä voivat valita vapaasti omat toimittajansa ja ostaa sähköä, joka on tuotettu kilpailukykyisellä teknologialla.
This was not possible in Sardinia, where power generation plants could not produce cheap electricity since they had no access to natural gas.
Tämä ei ole mahdollista Sardiniassa, jossa sähkövoimalat eivät pysty tuottamaan energiaa edullisesti, koska niillä ei ole mahdollisuutta käyttää maakaasua.
Besides, new investments in modern power generation were discouraged by the limited electrical interconnection which made it impossible to export electricity.
Lisäksi uusia investointeja nykyaikaisiin tuotantolaitoksiin estää sähkön siirtoyhteyksien rajallisuus, jonka vuoksi sähkön vienti on mahdotonta.
Another factor was market concentration and the role played by incumbent operators.
Toinen tekijä on markkinoiden keskittyneisyys ja perinteisten toimijoiden rooli.
In these circumstances, according to Italy, there was justification for applying tariffs which stabilised electricity prices until more effective competition was achieved on the electricity market.
Italia katsoo, että näissä olosuhteissa voi olla oikeutettua soveltaa tariffeja, joilla vakautetaan sähkön hinta siihen asti, kunnes sähkömarkkinoilla saadaan aikaan tehokkaampaa kilpailua.
Italy once again argued that the preferential tariffs simulated the mechanism of a fully competitive market.
Italia toteaa jälleen, että suosituimmuustariffeilla edistetään täysin kilpailuun perustuvien markkinoiden toimintaa.
As regards the overcapacity in electricity generation which led the Commission to doubt that power prices in Sardinia were higher than on mainland Italy (since overcapacity should rather encourage generators to sell at competitive prices to large consumers — see recital 47), Italy put forward the following arguments.
Komissio alkoi epäillä sähköntuotannon ylikapasiteetin vuoksi, olivatko Sardinian sähkön hinnat korkeita manner-Italiaan verrattuna (ylikapasiteetin pitäisi pikemminkin kannustaa tuottajia myymään suurille asiakkaille kilpailukykyisin hinnoin; ks. johdanto-osan 47 kappale).
Sardinian overcapacity in electricity generation could not lead to lower prices for consumers, because in this specific case overcapacity was the result of limited interconnection, which made it necessary to establish a very high power reserve in order to safeguard the continuity of electricity supplies on the island [32].
Italia toteaa että Sardinian tuotannon ylikapasiteetti ei voi johtaa kuluttajahintojen laskuun, sillä tässä tapauksessa se on tulosta rajallisista siirtoyhteyksistä, joiden vuoksi on pidettävä yllä hyvin tasaista varakapasiteettia [32], jotta voidaan taata saaren sähköntarjonnan jatkuvuus.
Since this reserve was in any event remunerated via charges imposed on all electricity end-users, power suppliers had no interest in selling the electricity produced using this idle capacity at more competitive prices.
Koska tätä varakapasiteettia kuitenkin rahoitetaan kaikilta loppukäyttäjiltä perittävillä maksuilla, sähköntuottajilla ei ole kiinnostusta myydä käyttämätöntä tuotettua sähköä kilpailukykyisemmin hinnoin.
The aid is proportional
Tuki on oikeasuhteista
According to Italy the measure was proportional, because the price fixed by the AEEG for 2005 (see recital 34 above) corresponded to the average price paid in the EU by the beneficiaries’ competitors, which was calculated objectively by the regulator.
Italian mukaan toimenpide on oikeasuhteinen, sillä AEEG:n vuodeksi 2005 vahvistama hinta (ks. johdanto-osan 34 kappale) vastaa tuensaajien kilpailijoiden EU:ssa maksamaa keskihintaa, jonka sääntelyviranomainen on laskenut objektiivisesti.
Italy also pointed out that in Member States with regulated tariffs large industrial consumers paid prices as low as EUR 25 per MWh for their electricity supplies in 2005.
Italia muistuttaa myös, että vuonna 2005 muissa jäsenvaltioissa, joissa tariffit ovat säänneltyjä, suuret teollisuuskäyttäjät ovat myös maksaneet sähköstään vain 25 euroa/MWh.
Italy therefore contested the data submitted by the complainants, which in its view were methodologically flawed, in that they overestimated the average electricity prices paid by the beneficiaries’ competitors in the EU.
Edellä esitetyn perusteella Italia kiistää kantelijoiden esittämät tiedot, jotka eivät sen mielestä ole metodologisesti oikeita, sillä niissä yliarvioidaan tuensaajien unionissa toimivien kilpailijoiden sähköstä maksamaa keskihintaa.
The aid is temporary and degressive
Tuki on väliaikainen ja aleneva
According to Italy, the duration of the scheme, at six years rather than five, was justified by the need to wait for the completion of the energy infrastructure.
Italian mukaan järjestelmän pituus (kuusi vuotta, ei viisi) on perusteltu energiainfrastruktuurin valmistumisajankohdan vuoksi.
Italy also contended that the degressivity requirement was met: the tariffs were degressive because they were adjusted on the basis of the weighted average of variations on the Amsterdam and Frankfurt power exchanges and could only increase but not decrease.
Italia myös vahvistaa, että asteittaisen alenemisen perustetta on noudatettu, sillä tariffeja on päivitetty Amsterdamin ja Frankfurtin pörsseissä kirjattujen vaihtelujen painotetun keskiarvon mukaan, ja tariffit voivat vain nousta, eivät laskea.
The tariffs were pegged to price variations on the power exchanges because, according to Italy, this was an objective benchmark which was broadly representative of trends in energy prices.
Tariffit on Italian mukaan liitetty sähköpörssien hintojen vaihteluihin, sillä ne muodostavat objektiivisen vertailukohdan ja edustavat kokonaisvaltaisesti energian hintojen suuntauksia.
However, Italy maintained that actual price increases for EU energy-intensive users were generally considerably lower than the increases recorded on exchanges, as such users paid prices agreed through bilateral contracts, or set by the State where there were regulated tariffs, and these prices were less prone to variation.
Italia katsoo kuitenkin, että EU:n paljon sähköä kuluttavien käyttäjien maksamat hinnat ovat yleisesti huomattavasti alhaisemmat kuin sähköpörsseissä kirjatut hinnannousut (kyseiset käyttäjät maksavat hintoja, joista on sovittu kahdenvälisissä tai säänneltyjen tariffien kohdalla valtion vahvistamissa sopimuksissa, joten ne eivät vaihtele yhtä herkästi).
Italy concluded that that the annual 4 % increase applied to the Sardinian tariffs was in line with the increases in energy prices applied to their direct EU competitors.
Italia toteaa, että Sardinian tariffeihin sovellettava hinnannousu, neljä prosenttia vuodessa, vastaa EU:ssa toimiviin suoriin kilpailijoihin sovellettavaa sähkön hintojen nousua.
Italy drew attention to the existence in the EU of measures which had effects equivalent to the disputed preferential tariffs, and argued that all of them should be assessed in the same way, regardless of their form, since their common objective was to ensure the survival of energy-intensive industries in the EU and prevent their relocation outside the national territory.
Italia huomauttaa, että EU:ssa sovelletaan toimenpiteitä, joilla on vastaavat vaikutukset kuin kiistanalaisilla suosituimmuustariffeilla, ja toteaa, että kaikkia niitä pitäisi arvioida samalla tavoin muodosta riippumatta, sillä kaikkien tavoitteena on varmistaa EU:n energiaintensiivisten toimialojen elinkelpoisuus ja estää niiden siirtyminen kansallisen alueen ulkopuolelle.
Eligibility of Sardinia for regional aid after 2007
Sardinian hyväksyminen alueellisia valtiontukia saavaksi alueeksi vuoden 2007 jälkeen
Although from 2007 onwards Sardinia could no longer benefit from regional operating aid, Italy argued that the Regional Aid Guidelines mad provision for a phasing-out of schemes which were ongoing at the time a region ceased to be eligible for the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
Vaikka Sardinia ei ole vuoden 2007 jälkeen enää voinut saada alueellisia toimintatukia, Italian mukaan alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa annetaan mahdollisuus luopua voimassa olevista ohjelmista asteittain tapauksissa, joissa alue ei enää voi hyötyä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta poikkeuksesta.
Thus the Commission was still in a position to authorise the measure under the 2007 Regional Aid. Guidelines.
Komissio siis voisi edelleen hyväksyä toimenpiteen vuoden 2007 alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaan.
Italy contended once again that the tariffs did not affect trade between Member States, on the basis of the arguments already set out with respect to aluminium, zinc and lead in recital 76.
Italia toistaa, ettei tariffeilla ole ollut vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Perustelut alumiinin, sinkin ja lyijyn osalta on jo esitetty johdanto-osan 76 kappaleessa.
The same reasoning, Italy maintained, applied to the chemical industry.
Samat syyt koskevat kemianteollisuutta.
Italy pointed out that in 2003 imports of chemical products into Italy had exceeded exports, and that EU and Italian production had slumped since 2001.
Italia korostaa, että vuonna 2003 kemikaaleja tuotiin Italiaan enemmän kuin niitä vietiin Italiasta ja että EU:n ja Italian kemianteollisuuden tuotanto oli ollut laskussa vuodesta 2001.
With specific reference to the production of PVC, which was the main application of chlorine, Italy pointed to a production deficit in the country: in 2002, only 470000 tonnes of PVC had been produced in Italy, while consumption had been 970000 tonnes.
Esimerkiksi Italian PVC-muovin tuotannossa, joka on kloorin suurin käyttökohde, vallitsi tuotantovaje (vuonna 2002 PVC-muovia tuotettiin vain 470000 tonnia, kun sitä kulutettiin 970000 tonnia).
Existence of State aid pursuant to Article 107(1) TFEU
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki
A measure constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU if the following conditions are all fulfilled: the measure (a) confers an economic advantage on the beneficiary; (b) is granted by the State or through State resources; (c) is selective; and (d) affects trade between Member States and is liable to distort competition within the EU.
Toimenpide on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) toimenpiteestä on taloudellista etua tuensaajalle, b) toimenpide on valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty, c) toimenpide on valikoiva ja d) toimenpide vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja saattaa vääristää kilpailua EU:ssa.
Under the 2004 and 2005 tariff arrangements, the State intervened to subsidise the electricity price negotiated by the beneficiaries with their suppliers.
Italian valtio tuki vuosien 2004 ja 2005 tariffijärjestelmällä sähkön hintaa, jonka tuensaajat ja näiden omat toimittajat olivat neuvotelleet.
In 2005, according to the data provided by Italy, the electricity price negotiated by Syndial with its supplier exceeded EUR 60 per MWh, whereas the tariff would bring it down to EUR 27 per MWh.
Italian toimittamien tietojen mukaan Syndialin toimittajansa kanssa neuvottelema sähkön hinta oli yli 60 euroa/MWh (suosituimmuustariffin avulla se olisi ollut 27 euroa/MWh).
The rationale of the two measures was that the State would reimburse to the beneficiaries the extra costs they had sustained in order to purchase electricity in Sardinia compared to average prices paid by their EU competitors.
Toimenpiteillä pyrittiin siihen, että valtio olisi korvannut tuensaajille ne lisäkustannukset, jotka aiheutuivat sähkön ostamisesta Sardiniassa verrattuna niiden kilpailijoiden EU:ssa maksamiin keskihintoihin.
Portovesme contends that the preferential price corresponds to the price which would prevail in a fully competitive market, and therefore does not provide an advantage.
Portovesmen mukaan suosituimmuushinta vastaa täysin kilpailluilla markkinoilla vallitsevaa hintaa eikä näin ollen tuo taloudellista hyötyä.
The Commission has already rejected this line of reasoning in the Alcoa case, which concerned virtually identical tariffs.
Komissio hylkäsi tämän perustelun Alcoa-asiassa, joka koski käytännössä aivan samanlaista tariffia.
When assessing the presence of an advantage, neither the Union lawcourts nor the Commission have ever taken into account the conditions that would prevail in a hypothetical market that functioned better.
Unionin tuomioistuimet ja komissio eivät ole koskaan edun olemassaoloa arvioidessaan ottaneet huomioon paremmin toimivilla hypoteettisilla markkinoilla vallitsevia olosuhteita. Viitekehyksenä on aina pidetty kyseisillä todellisilla markkinoilla vallitsevia olosuhteita.
This argument also supposes that where a market was not functioning properly a Member State would be justified in setting prices that simulated conditions of effective competition (see Italy’s comment in recital 72 above).
Lisäksi edellä esitetyssä näkemyksessä oletetaan, että markkinoiden toimintapuutteet olisivat peruste sille, että jäsenvaltio vahvistaa hinnat, jotka simuloivat todellisia kilpailuolosuhteita (ks. Italian huomautus johdanto-osan 72 kappaleessa).
This reasoning cannot be accepted, as it runs counter to the settled principle of EU case-law according to which ‘the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as aid’ [35].
Tämä näkemys ei ole hyväksyttävissä, sillä se on vastoin unionin oikeuskäytännössä vahvistettua periaatetta, jonka mukaan ”se, että jäsenvaltio pyrkii yksipuolisin toimin lähentämään talouselämän tietyn sektorin kilpailuolosuhteita toisissa jäsenvaltioissa vallitseviin kilpailuolosuhteisiin, ei muuta sitä, että kyseiset toimet ovat tukea” [35].
The Commission considers that the same principle applies to situations where a Member State seeks to approximate conditions of competition to those that would prevail in a fully competitive market.
Komissio katsoo, että mainittua periaatetta on sovellettava myös, kun jäsenvaltio aikoo lähentää kilpailuolosuhteitaan markkinoihin, joilla kilpailu on täysin vapaata.
Italy contends that these tariffs are identical to the Alumix tariff, which the Commission considered not to constitute aid (see recital 74 above), and should likewise be considered free of aid.
Italia toteaa, että nämä tariffit ovat identtisiä Alumix-tariffien kanssa, joita komissio ei katsonut niitä tuiksi (ks. johdanto-osan 74 kappale), joten vastaavasti nyt tarkasteltavia tariffejakaan ei voida pitää tukena.
The Commission points out that the situation on which the Commission took a position in the Alumix case was very different.
Komissio muistuttaa, että tilanne, johon se otti kantaa Alumix-asiassa, oli hyvin erilainen.
In Alumix, the tariff was granted by ENEL, which at the time was a public body supplying electricity on a monopoly basis in an electricity market which had yet to be liberalised [36].
Alumix-asiassa tariffin myönsi ENEL, joka oli tuolloin monopolijärjestelmässä sähköä toimittava julkinen laitos sähkömarkkinoilla, joita ei ollut vielä vapautettu.
Given the monopoly over electricity generation and supply held by ENEL, there was no competitive market price to which the Commission could refer to assess the existence of an advantage.
Koska ENELillä oli monopoliasema sähköntuottajana ja -jakelijana, komissiolla ei ollut sellaista markkinahintaa, jota se olisi voinut käyttää viitteenä arvioidessaan edun olemassaoloa.