natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Production and processing method — chemical definition and level of standardisation or purification Products of vegetable or animal origin in their natural state, fresh or preserved, and products derived from the simple processing thereof, as well as organic or inorganic substances can be considered feed materials (e.g. fatty acids or calcium carbonate).
Tuotanto- ja jalostusmenetelmä – kemiallinen määritelmä ja standardoinnin tai puhdistuksen taso Kasvi- tai eläinperäiset tuotteet, sellaisenaan, tuoreena tai säilöttynä, ja näiden tuotteiden jalostuksen oheistuotteet sekä orgaaniset ja epäorgaaniset aineet voidaan katsoa rehuaineiksi (esimerkiksi rasvahapot tai kalsiumkarbonaatti).
Chemically well-defined substances that are purified and give a certain level of standardisation guaranteed by the manufacturer might qualify as feed additives (e.g. aromatic oil specifically extracted from plant material).
Kemiallisesti tarkkaan määritellyt aineet, jotka on puhdistettu ja joita koskee tietty valmistajan takaama standardoinnin taso, voisivat olla rehun lisäaineita (esimerkiksi kasviaineksesta erityisesti uutettu aromaattinen öljy).
Nonetheless, certain feed materials are chemically well-defined substances and standardised (e.g. sucrose).
Eräät rehuaineet ovat kuitenkin kemiallisesti tarkkaan määriteltyjä aineita ja standardisoituja (esimerkiksi sakkaroosi).
On the other hand, natural products of whole plants and parts of these or products thereof resulting from a limited physical processing such as crushing, grinding or drying would be feed materials.
Toisaalta kokonaisista kasveista ja niiden osista muodostuvat tuotteet tai niistä peräisin olevat, rajallisella fysikaalisella jalostuksella, kuten pusertamalla, jauhamalla tai kuivaamalla, saadut tuotteet olisivat rehuaineita.
Safety and mode of use If for reasons of animal or human health it is necessary to set a maximum content of the product in the daily ration the products qualify for classification as additive.
Turvallisuus ja käyttötapa Jos eläinten tai ihmisten terveydestä johtuvasta syystä on tarpeen vahvistaa tuotteen enimmäispitoisuus päiväannoksessa, tuotteet voidaan luokitella lisäaineiksi.
However, also for certain feed materials maximum inclusion rates apply.
Suurimpia sallittuja lisäysmääriä sovelletaan kuitenkin myös eräisiin rehuaineisiin.
Feed additive status might offer improved scope for effective management of the product in terms of stability, homogeneity and with respect to over-dosage.
Rehun lisäaineeksi luokitteleminen saattaa parantaa mahdollisuuksia tuotteen tehokkaaseen hallintaan stabiilisuuden ja homogeenisuuden osalta sekä yliannostelun suhteen.
Feed additives are usually used at low incorporation rates.
Rehun lisäaineita käytetään tavallisesti pieninä lisäysmäärinä.
However, many feed materials, such as mineral salts, are also used at low incorporation rates in the feed ration.
Kuitenkin myös useita rehuaineita, kuten kivennäissuoloja, käytetään pieninä lisäysmäärinä rehuannoksessa.
Functionality Feed additives are defined by their functions as laid down in Article 5(3) of Regulation (EC) No 1831/2003.
Tehtävät Rehun lisäaineita luonnehtivat asetuksen (EY) N:o 1831/2003 5 artiklan 3 kohdassa vahvistetut tehtävät.
However, these functions are not exclusive to feed additives.
Nämä tehtävät eivät kuitenkaan ole tunnusomaisia yksinomaan rehun lisäaineille.
Thus, a feed material can also exert an additive function (e.g. as a thickener) but this should not be the only intended use.
Myös rehuaineella voi olla lisäaineelle tyypillinen tehtävä (esimerkiksi sakeuttamisaine), mutta tämän ei tulisi olla ainoa aiottu käyttötarkoitus.
Biocidal products
Biosidituotteet
Article 2(1) of Directive 98/8/EC [3]:‘biocidal products’
Direktiivin 98/8/EY [3] 2 artiklan 1 kohta:”biosidituotteet”
active substances and preparations containing one or more active substances, put up in the form in which they are supplied to the user, intended to destroy, deter, render harmless, prevent the action of, or otherwise exert a controlling effect on any harmful organism by chemical or biological means;
tehoaineet tai yhtä tai useampaa tehoainetta sisältävät valmisteet käyttäjälle toimitettavassa muodossa, jotka on tarkoitettu kemiallisesti tai biologisesti tuhoamaan, torjumaan tai tekemään haitattomaksi haitallisia eliöitä, estämään niiden vaikutusta tai rajoittamaan muulla tavoin niiden esiintymistä;
‘active substance’
”tehoaine”
a substance or micro-organism including a virus or a fungus having general or specific action on or against harmful organisms;
aine ja pieneliö, myös virus tai sieni, jolla on yleinen tai erityinen vaikutus haitallisiin eliöihin;
‘harmful organism’
”haitalliset eliöt”
any organism which has an unwanted presence or a detrimental effect for humans, their activities or the products they use or produce, or for animals or for the environment.
kaikki eliöt, joista halutaan päästä eroon tai joilla on haitallinen vaikutus ihmisiin, heidän toimintoihinsa tai heidän käyttämiinsä tai valmistamiinsa tuotteisiin tai eläimiin tai ympäristöön.
Point 1(a) of Annex I to Regulation (EC) No 1831/2003:
Asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteessä I olevan 1 kohdan a alakohta:
‘preservatives’
”säilöntäaineet”
substances or, when applicable, micro-organisms which protect feed against deterioration caused by micro-organisms or their metabolites.
aineet tai mikro-organismit, jotka suojelevat rehuja mikro-organismien tai niiden aineenvaihduntatuotteiden aiheuttamalta pilaantumiselta.
Article 1(2) of Directive 98/8/EC provides for the following:
Direktiivin 98/8/EY 1 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘This Directive shall apply to biocidal products as defined in Article 2(1)(a) but shall exclude products that are defined or within the scope of the following instruments for the purposes of these Directives:
”Tätä direktiiviä sovelletaan biosidituotteisiin sellaisina kuin ne on määritelty 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, mutta sitä ei sovelleta tuotteisiin, jotka on määritelty seuraavissa direktiiveissä tai jotka kuuluvat niiden soveltamisalaan kyseisissä direktiiveissä tarkoitetuissa asioissa:
Council Directive 70/524/EEC of 23 November 1970 concerning additives in feedingstuffs, Council Directive 82/471/EEC of 30 June 1982 on certain products used in animal nutrition and Council Directive 77/101/EEC of 23 November 1976 on the marketing of straight feedingstuffs,
neuvoston direktiivi 70/524/ETY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1970, rehujen lisäaineista, neuvoston direktiivi 82/471/ETY, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1982, tietyistä eläinten ruokinnassa käytettävistä tuotteista ja neuvoston direktiivi 77/101/ETY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1976, suoraan käytettävien rehujen pitämisestä kaupan,
(…)’.
(…).”
Annex V to Directive 98/8/EC contains an exhaustive list of 23 product types with an indicative set of descriptions within each type, including the following feed related product types:
Direktiivin 98/8/EY liitteessä V on tyhjentävä luettelo 23 tuotetyypistä sekä viitteellinen kuvaus kustakin tyypistä, mukaan lukien seuraavat rehuun liittyvät tuotetyypit:
Product-type 3 Veterinary hygiene biocidal products: Products in this group are biocidal products used for veterinary hygiene purposes including products used in areas in which animals are housed, kept or transported.
Tuotetyyppi 3 Eläinten hygienian hoitoon käytettävät biosidituotteet: Tähän ryhmään kuuluvat valmisteet ovat eläinten hygienian hoitoon käytettäviä tuotteita, mukaan lukien tuotteet, joita käytetään tiloissa, joissa eläimiä pidetään, säilytetään tai kuljetetaan.
Product-type 4 Food and feed area disinfectants: Products used for the disinfection of equipment, containers, consumption utensils, surfaces or pipework associated with the production, transport, storage or consumption of food, feed or drink (including drinking water) for humans and animals.
Tuotetyyppi 4 Desinfiointiaineet tiloihin, joissa on elintarvikkeita tai rehuja: Elintarvikkeiden, rehujen tai ihmisten tai eläinten juomien (mukaan lukien juomavesi) tuotantoon, kuljetukseen, varastointiin tai nauttimiseen liittyvien laitteiden, säilytysastioiden, käsittelyssä käytettyjen tavaroiden, pintojen tai putkistojen desinfiointiin käytettävät tuotteet.
Product-type 5 Drinking water disinfectants: Products used for the disinfection of drinking water (for both humans and animals).
Tuotetyyppi 5 Juomaveden desinfiointiaineet: Sekä ihmisten että eläinten juomaveden desinfiointiin käytettävät tuotteet.
Product-type 20 Preservatives for food or feedstocks: Products used for the preservation of food or feedstocks by the control of harmful organisms.
Tuotetyyppi 20 Elintarvike- tai rehuvarastojen säilytysaineet: Tuotteet, joita käytetään elintarvikkeiden tai rehujen säilyvyyden takaamiseen torjumalla haitallisia eliöitä varastotiloissa.
Consequences for the distinction between feed and biocidal products
Johtopäätökset rehun ja biosidituotteiden välisestä erosta
By virtue of Article 1(2) of Directive 98/8/EC, products that are defined or that fall under the scope of the feed legislation, including processing aids, are no biocidal products but are to be considered as feed (Precedence of the feed legislation over the legislation on biocidal products).
Direktiivin 98/8/EY 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti tuotteet, jotka on määritelty rehulainsäädännössä tai kuuluvat sen soveltamisalaan, valmistuksen apuaineet mukaan luettuina, eivät ole biosidituotteita, vaan ne on katsottava rehuiksi (rehulainsäädäntö syrjäyttää biosidituotteita koskevan lainsäädännön).
Products in products types 3 and 4, as set out in Annex V to Directive 98/8/EC, are not considered to be feed.
Direktiivin 98/8/EY liitteessä V vahvistettujen tuotetyyppien 3 ja 4 tuotteita ei katsota rehuiksi.
However, certain products could qualify for product types 5 or 20 and also be considered as feed, usually feed additives.
Eräät tuotteet, tavallisesti rehun lisäaineet, voisivat kuitenkin kuulua tuotetyyppiin 5 tai 20, ja ne voitaisiin katsoa myös rehuiksi.
Due to the above mentioned precedence of feed legislation over biocidal product legislation, such products are to be considered feed.
Kuten edellä on mainittu, rehulainsäädäntö syrjäyttää biosidituotteita koskevan lainsäädännön, joten tällaiset tuotteet on katsottava rehuiksi.
Products to preserve feed or water for animals are not biocidal products.
Eläinten rehun tai veden säilyttämiseen tarkoitetut tuotteet eivät ole biosidituotteita.
If such products are listed in product type 5 or 20, they are not intended to be administered to animals.
Jos tuotetyyppiin 5 tai 20 sisältyy tällaisia tuotteita, niitä ei ole tarkoitettu annettaviksi eläimille.
Veterinary medicinal products (VMPs)
Eläinlääkkeet
Article 1 of Directive 2001/82/EC [4]:‘veterinary medicinal product’
Direktiivin 2001/82/EY [4] 1 artikla:”eläinlääke”
any substance or combination of substances presented as having properties for treating or preventing disease in animals; or
aineet tai aineiden yhdistelmät, jotka on tarkoitettu eläimen sairauden hoitoon tai ehkäisyyn; tai
any substance or combination of substances which may be used in or administered to animals with a view either to restoring, correcting or modifying physiological functions by exerting a pharmacological, immunological or metabolic action, or to making a medical diagnosis;
aineet tai aineiden yhdistelmät, joita voidaan käyttää eläimiin tai antaa eläimille joko elintoimintojen palauttamiseksi, korjaamiseksi tai muuttamiseksi farmakologisen, immunologisen tai metabolisen vaikutuksen avulla taikka sairauden syyn selvittämiseksi.
‘medicated feedingstuffs’
”lääkerehu”
any mixture of a veterinary medicinal product or products and feed or feeds which is ready prepared for marketing and intended to be fed to animals without further processing, because of its curative or preventive properties or other properties as a medicinal product covered by the definition ‘veterinary medicinal product’.
kaikki eläinlääkkeen tai -lääkkeiden ja rehun tai rehujen sekoitukset, jotka ovat markkinoille saattamista varten valmiiksi valmistettuja ja tarkoitettu eläimille syötettäviksi ilman edelleenkäsittelyä, parantavien tai ehkäisevien tai muiden ”eläinlääkkeen” määritelmässä tarkoitettujen lääkkeellisten ominaisuuksien vuoksi.
Article 2(2) of Directive 2001/82/EC provides for the following:
Direktiivin 2001/82/EY 2 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
Article 3(1) of the same Directive provides for the following:
Saman direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘This Directive shall not apply to:
”Tämän direktiivin säännöksiä ei sovelleta:
medicated feedingstuffs as defined in Council Directive 90/167/EEC of 26 March 1990 laying down the conditions governing the preparation, placing on the market and use of medicated feedingstuffs in the Community;
lääkkeitä sisältävien rehujen valmistusta, markkinoille saattamista ja käyttöä koskevista vaatimuksista yhteisön 26 päivänä maaliskuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/167/ETY määriteltyihin lääkerehuihin;
any additives covered by Council Directive 70/524/EEC of 23 November 1970 concerning additives in feedingstuffs, where they are incorporated in animal feedingstuffs and supplementary animal feedingstuffs in accordance with that Directive;
rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/524/ETY tarkoitettuihin lisäaineisiin silloin, kun niitä lisätään tuon direktiivin mukaisesti eläinten rehuun ja eläinten täydennysrehuun;
Article 13(3) of Regulation (EC) No 767/2009 reads as follows:
Asetuksen (EY) N:o 767/2009 13 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘The labelling or the presentation of feed materials and compound feed shall not claim that:
”Rehuaineiden ja rehuseosten merkinnöissä ja esillepanossa ei saa väittää, että
Consequences for the distinction between feed and VMPs
Johtopäätökset rehun ja eläinlääkkeiden välisestä erosta
If, after consideration of all the characteristics of an unclassified product, the conclusion is that it might be a VMP, it should be considered a VMP (precedence of the VMPs legislation over feed legislation, except for authorised feed additives).
Jos luokittelemattoman tuotteen kaikki ominaisuudet huomioon ottaen tullaan siihen johtopäätökseen, että tuote saattaa olla eläinlääke, se olisi katsottava eläinlääkkeeksi (eläinlääkelainsäädäntö syrjäyttää rehulainsäädännön, paitsi hyväksyttyjen rehun lisäaineiden osalta).
Medicated feedingstuffs are not VMPs but, according to recital 3 of Regulation (EC) No 767/2009, a form of feed containing medicated pre-mixes and being subject to a prescription by a veterinarian.
Lääkerehut eivät ole eläinlääkkeitä, vaan asetuksen (EY) N:o 767/2009 johdanto-osan 3 kappaleen mukaisesti rehun muoto, joka sisältää lääke-esiseoksia ja jonka eläinlääkäri määrää.
Based on the definition of ‘particular nutritional purpose’ (see under point 1.1 above), the borderline between feed and veterinary medicinal products is set.
”Erityisen ravitsemuksellisen tarkoituksen” määritelmä (katso edellä oleva 1.1 kohta) vetää rajan rehun ja eläinlääkkeiden välille.
The particular nutritional purposes such as ‘support of liver function in the case of chronic liver insufficiency’, ‘reduction of urate stones formation’ or ‘reduction of the risk of milk fever’ can be achieved by feed.
Erityiset ravitsemukselliset tarkoitukset, kuten ”maksan toiminnan tukeminen maksan vajaatoiminnan yhteydessä”, ”uraattikivien muodostumisen vähentäminen” tai ”poikimahalvausriskin vähentäminen”, voidaan täyttää rehun avulla.
guidelines for the implementation of data protection rules in the Consumer Protection Cooperation System (CPCS)
ohjeista tietosuojasääntöjen täytäntöönpanemiseksi kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmässä (CPCS)
Regulation (EC) No 2006/2004 of the European Parliament and of the Council of 27 October 2004 on cooperation between national authorities responsible for the enforcement of consumer protection laws (the Regulation on consumer protection cooperation) [1] (hereinafter referred to as ‘the CPC Regulation’) aims at enhancing the enforcement cooperation of consumer protection laws within the single market, establishes an EU-wide Network of national public enforcement authorities (hereinafter referred to as the ‘CPC Network’) and lays down the framework and general conditions under which Member States enforcement authorities are to cooperate to protect the collective economic interest of consumers.
Kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä 27 päivänä lokakuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2006/2004 [1], jäljempänä ’kuluttajasuojayhteistyötä koskeva asetus’, pyritään tehostamaan kuluttajasuojalainsäädännön täytäntöönpanoa sisämarkkinoilla, perustetaan EU:n laajuinen kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten verkko, jäljempänä ’kuluttajasuojan yhteistyöverkko’, ja vahvistetaan puitteet ja yleiset edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden täytäntöönpanoviranomaisten välisen yhteistyön on määrä tapahtua kuluttajien yhteisten taloudellisten etujen suojelemiseksi.
Cooperation between national enforcement authorities is vital for the single market to function effectively and under the CPC Network each authority is able to call on other authorities for assistance in investigating possible breaches of EU consumer protection laws.
Kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten yhteistyö on olennaisten tärkeää, jotta sisämarkkinat toimivat tehokkaasti, ja kuluttajasuojan yhteistyöverkossa kukin viranomainen voi pyytää toisten viranomaisten apua tutkiakseen EU:n kuluttajasuojalainsäädännön mahdollisia rikkomisia.
The aim of the Consumer Protection Cooperation System (hereinafter referred to as the ‘CPCS’) is to enable public enforcement authorities to exchange information concerning possible breaches of consumer protection laws within a safe and secure environment.
Kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmän, jäljempänä ’CPCS’ tarkoituksena on mahdollistaa kuluttajasuojalainsäädännön mahdollisia rikkomisia koskevien tietojen vaihto täytäntöönpanoviranomaisten välillä turvallisessa ja varmassa ympäristössä.
The exchange of information by electronic means between Member States needs to comply with the rules on the protection of personal data laid down in Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data [2] (hereinafter referred to as the ‘Data Protection Directive’) and Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data [3] (hereinafter referred to as the ‘Data Protection Regulation’).
Jäsenvaltioiden välisessä sähköisessä tiedonvaihdossa on noudatettava henkilötietojen suojaa koskevia sääntöjä, jotka vahvistetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY [2], jäljempänä ’tietosuojadirektiivi’, sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 [3], jäljempänä ’tietosuoja-asetus’.
Article 8 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union recognises the right to data protection.
Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklassa tunnustetaan oikeus tietosuojaan.
The CPCS should ensure that the different obligations and responsibilities shared between the Commission and Member States as regards data protection rules are clear and data subjects are provided with information and easily available mechanisms to assert their rights.
CPCS:ssä olisi huolehdittava siitä, että tietosuojasääntöihin liittyvät komission ja jäsenvaltioiden velvollisuudet ja vastuualueet määritellään selvästi ja että rekisteröidyille tarjotaan tietoja ja helposti saatavilla olevia menettelyjä oikeuksiensa puolustamiseksi.
It is appropriate to establish guidelines for the implementation of data protection rules in the CPCS (hereinafter referred to as the ‘guidelines’) in order to ensure that data protection rules are respected when data is processed through the CPCS.
On aiheellista laatia tietosuojasääntöjen täytäntöönpanoa CPCS:ssä koskevat ohjeet, jäljempänä ’ohjeet’, jotta varmistetaan, että tietosuojasääntöjä noudatetaan, kun tietoja käsitellään CPCS:n välityksellä.
Enforcement officials should be encouraged to contact their national Data Protection Supervisory Authorities for guidance and assistance on the best way to implement the guidelines in accordance with national law and if necessary to ensure that notification and prior checking procedures relating to the processing operations under the CPCS are carried out at national level.
Täytäntöönpanoviranomaisia olisi rohkaistava ottamaan yhteys kansallisiin tietosuojaviranomaisiin saadakseen ohjausta ja apua, joka koskee parhaita tapoja panna täytäntöön nämä ohjeet kansallisen lainsäädännön mukaisesti, ja tarvittaessa varmistaakseen, että CPCS:ssä tehtäviin käsittelytoimiin liittyvät ilmoitus- ja ennakkotarkastusmenettelyt toteutetaan kansallisella tasolla.
Participation in the training sessions organised by the Commission to assist with the implementation of the guidelines should be strongly encouraged.
Osallistuminen komission järjestämiin koulutustapahtumiin, joilla tuetaan ohjeiden täytäntöönpanoa, on erittäin suositeltavaa.
Feedback to the Commission on the implementation of the guidelines should be provided no later than 2 years following the adoption of this Recommendation.
Komissiolle olisi annettava palautetta ohjeiden täytäntöönpanosta viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän suosituksen antamisesta.
The Commission should then make a further assessment of the level of data protection in the CPCS and should evaluate whether additional instruments, including regulatory measures, are required.
Komission olisi tällöin arvioitava uudestaan CPCS:n tietosuojatasoa ja harkittava, tarvitaanko lisätoimia, kuten säädöksiä.
Necessary steps should be taken to facilitate the implementation of the guidelines by actors and users of the CPCS.
Olisi toteutettava tarvittavat toimet, joilla helpotetaan ohjeiden täytäntöönpanoa CPCS:n toimijoiden ja käyttäjien keskuudessa.
National data protection authorities and the European Data Protection Supervisor should closely monitor developments and the implementation of data protection safeguards with respect to the CPCS.
Kansallisten tietosuojaviranomaisten ja Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi tarkoin seurattava tietosuojatoimien kehittymistä ja täytäntöönpanoa CPCS:n osalta.
The guidelines complement Commission Decision 2007/76/EC [4] and take into account the opinion of the Working Party on the Protection of Individuals with regard to the Processing of Personal Data set up by Article 29 [5] of the Data Protection Directive and the opinion of the European Data Protection Supervisor [6] established by Article 41 of the Data Protection Regulation (hereinafter referred to as the ‘EDPS’).
Näillä ohjeilla täydennetään komission päätöstä 2007/76/EY [4], ja niissä otetaan huomioon tietosuojadirektiivin 29 artiklan nojalla perustetun tietosuojatyöryhmän lausunto [5] sekä tietosuoja-asetuksen 41 artiklalla perustetun Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunto [6],
Member States should follow the guidelines laid down in the Annex.
Jäsenvaltioiden olisi noudatettava liitteessä annettuja ohjeita.
Opinion 6/2007/EC on data protection issues related to the Consumer Protection Cooperation System (CPCS) 01910/2007/EN — WP 130 — adopted on 21 September 2007.
Lausunto 6/2001 kuluttajasuojaa koskevaan yhteistyöjärjestelmään liittyvistä tietosuojakysymyksistä 01910/2007/EN – WP 130 – annettu 21. syyskuuta 2007.
Guidelines for the implementation of data protection rules in the Consumer Protection Cooperation System (CPCS)
Ohjeet tietosuojasääntöjen täytäntöönpanemiseksi kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmässä (CPCS)