natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this examination it has always been concluded that (i) unit cost calculation is performed for each service from the reserved area and (ii) cost calculation procedures covered separately non-reserved universal postal services and services which do not belong to universal postal services meaning that PP kept its account books and cost statement in compliance with the requirements specified in Article 52 section 1 of the Postal Law.
Arvioinnin yhteydessä on joka kerran todettu, i) että yksikkökustannukset on laskettu kaikkien varattujen palvelujen osalta ja ii) että kustannuslaskennassa on erotettu toisistaan varaamattomat yleiset postipalvelut ja muut kuin yleiset postipalvelut, mikä tarkoittaa sitä, että PP on hoitanut kirjanpitonsa ja hallinnoinut kustannuksia postilain 52 §:n 1 momentissa asetettujen vaatimusten mukaisesti.
Pursuant to paragraph 14 of the Framework ‘(…) the amount of the compensation does not exceed what is necessary to cover the costs in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and reasonable profit for discharging these obligations.’
Yhteisön suuntaviivojen 14 kohdan mukaan ”Korvauksen määrä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi, kun otetaan huomioon tähän liittyvät tulot ja kyseisen velvoitteen täyttämisestä saatava kohtuullinen tuotto”.
It also indicates that ‘(…) the costs to be taken into consideration include all the costs incurred in the operation of the services of general economic interest.
Suuntaviivoissa todetaan myös, että ”Kustannuksina otetaan huomioon kaikki yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta aiheutuvat kustannukset.
The relative importance of these costs and revenues, for which an allocation is not foreseen in the national provisions, accounted for 2,5 % and 1,5 % of their respective totals in the year 2006.
Nämä kustannukset ja tulot, joita kansallisten sääntöjen mukaan ei tarvitse kohdistaa palveluihin, muodostivat oman ryhmänsä kokonaissummasta 2,5 prosenttia (kustannukset) ja 1,5 prosenttia (tulot).
Although the cost and revenues that have not been allocated to services can be regarded as marginal in the past in view of their relative importance, their importance might be material in the future.
Vaikka palveluihin kohdistamattomia kustannuksia ja tuloja voidaan niiden suhteellisen merkityksen perusteella pitää toistaiseksi marginaalisina, niiden merkitys saattaa tulevaisuudessa kasvaa.
According to Article 52(3) Postal Law the operator providing universal postal services shall submit to the President of UKE a declaration on compliance with the requirements, which are referred to in section 1, annually, till 31 March of each year in respect to the preceding year.
Postilain 52 §:n 3 momentin mukaan ”yleispalvelujen tarjoaja esittää UKE:n pääjohtajalle vuosittain kunkin vuoden 31 päivään maaliskuuta mennessä edellistä vuotta koskevat todisteet siitä, että se on täyttänyt 1 momentissa tarkoitetut vaatimukset”.
Moreover the President of UKE shall be obliged to verify the compliance with the requirements, which are referred to in sections 1 and 2 of Article 52(4).
Lisäksi UKE:n pääjohtaja on postilain 52 §:n 4 momentin nojalla velvoitettu tarkastamaan, että kyseisen pykälän 1 ja 2 momentissa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät.
(000 PLZ)
(tuhansina zlotyina)
Poland initially requested the Commission to extend the investigation until 2012.
Puola pyysi alun perin, että komissio ulottaisi menettelyn vuoteen 2012 asti.
However, in view of the fact that the current rules to assess compatibility of public service compensation i.e. the ‘Community Framework for State aid in the form of public service compensation’ will expire in 2011, the Polish authorities accept an approval of the scheme until the year 2011.
Koska nykyiset periaatteet, joiden perusteella arvioidaan julkisen palvelun velvoitteesta suoritettavan korvauksen soveltuvuutta sisämarkkinoille, eli julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön puitteet ovat voimassa vuoteen 2011 asti, Puolan viranomaiset hyväksyvät sen, että ohjelma hyväksytään vuoteen 2011 asti.
By the ‘Act of 5 September 2008 on commercialization of the public utility PP’ the ‘Act of 30 July 1997 on State Enterprise of public utility PP’ was partially annulled.
Valtion liikelaitoksesta ”Poczta Polska”30 päivänä heinäkuuta 1997 annettu laki on osittain kumottu valtion liikelaitoksen ”Poczta Polska” kaupallistamisesta 5 päivänä syyskuuta 2008 annetulla lailla.
The content of Article 17, concerning subsidies to PP for provision of universal postal services, was transferred to a newly created Article 52a in the existing Act of 12 June 2003.
PP:lle yleisten postipalvelujen tarjoamisesta suoritettavaa avustusta koskevan 17 §:n sisältö on siirretty 12 päivänä kesäkuuta 2003 annetun voimassa olevan lain uuteen 52 a §:ään.
As regards the letter segment outside the reserved area, three operators hold licences to render these services. These companies are PP, ‘Dystrybucja Polska Sp. z o.o’ and ‘Indesys Dominik Steinhaus’.
Lupa tarjota varaamattomia kirjepostipalveluja on Puolassa kolmella toimijalla: PP, Dystrybucja Polska Sp. z o.o. ja Indesys Dominik Steinhaus.
Decision No 862/2010/EU of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 862/2010/EU,
of 22 September 2010
annettu 22 päivänä syyskuuta 2010,
on the participation of the Union in a Joint Baltic Sea Research and Development Programme (BONUS) undertaken by several Member States
unionin osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden yhteiseen Itämeren tutkimus- ja kehitysohjelmaan (BONUS)
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 185 and 188, second paragraph, thereof,
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 185 artiklan ja 188 artiklan toisen kohdan,
Decision No 1982/2006/EC of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Seventh Framework Programme of the European Community for research, technological development and demonstration activities (2007 to 2013) [3] (the Seventh Framework Programme) provides for Community participation in research and development programmes undertaken by several Member States, including participation in the structures created for the execution of those programmes, within the meaning of Article 169 of the Treaty establishing the European Community (EC Treaty).
Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013), jäljempänä ’seitsemäs puiteohjelma’, 18 päivänä joulukuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1982/2006/EY [3] mahdollistetaan yhteisön osallistuminen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’, 169 artiklassa tarkoitettuihin useiden jäsenvaltioiden käynnistämiin tutkimus- ja kehittämistyötä koskeviin toimintaohjelmiin sekä näiden toimintaohjelmien täytäntöönpanoa koskeviin järjestelmiin.
Council Decision 2006/971/EC of 19 December 2006 concerning the Specific Programme Cooperation implementing the Seventh Framework Programme of the European Community for research, technological development and demonstration activities (2007 to 2013) [4] encourages a cross-thematic approach to research topics relevant to one or more themes of the Seventh Framework Programme, and in this context identified an initiative under Article 169 of the EC Treaty in the field of Joint Baltic Sea research as one of the fields suitable for Community participation in jointly implemented national research programmes.
Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta erityisohjelmasta ”Yhteistyö”19 päivänä joulukuuta 2006 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2006/971/EY [4] kannustetaan omaksumaan tieteidenvälinen lähestymistapa tutkimusaiheisiin, jotka ovat relevantteja seitsemännen puiteohjelman yhden tai sitä useamman aihealueen kannalta, ja siinä määritettiin tässä yhteydessä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla toteutettava Itämeren yhteistä tutkimusta koskeva toimi yhdeksi alaksi, jolla yhteisö voi osallistua yhteisesti toteutettaviin kansallisiin tutkimusohjelmiin.
The Baltic Sea ecosystem, a semi-land locked European inland sea, is one of the world’s largest brackish water bodies and has been seriously affected by many natural pressures and pressures caused by human activity, such as pollution from dumped chemical weapons, for example war gases dating back to the Second World War, and from heavy metal compounds, organic substances, radioactive material, and heating oil and petroleum spills.
Itämeren ekosysteemiin, joka on puolisuljettu eurooppalainen sisämeri ja yksi maailman suurimmista murtovesialueista, ovat vakavasti vaikuttaneet monet luonnolliset ja ihmisen toiminnasta johtuvat ympäristöpaineet, kuten mereen laskettujen kemiallisten aseiden, esimerkiksi toisen maailmansodan aikaisten taistelukaasujen, ja raskasmetalliyhdisteiden, orgaanisten aineiden, radioaktiivisten aineiden sekä polttoöljy- ja öljyvuotojen aiheuttama pilaantuminen.
The development of agriculture in the Baltic Sea drainage basin has likewise caused excessive inputs of fertilisers and organic material leading to advanced eutrophication, and the introduction of non-endemic alien organisms into the environment.
Maatalouden kehittyminen Itämeren valuma-alueella on niin ikään aiheuttanut rehevöitymiseen johtavaa lannoitteiden ja orgaanisen materiaalin liiallista käyttöä sekä ei-kotoperäisten vieraiden organismien tuloa ympäristöön.
The unsustainable exploitation of fish stocks and climate change are causing the loss of original biodiversity.
Kalavarojen kestämätön käyttö ja ilmastonmuutos aiheuttavat alkuperäisen biologisen monimuotoisuuden köyhtymistä.
Those factors, as well as continuing human activity, including infrastructure projects directly on and in the immediate vicinity of the coast and in the Baltic Sea drainage basin, and ecologically unsustainable tourism, are degrading the natural environment.
Nämä tekijät ja ihmisen jatkuva toiminta, kuten suoraan Itämeren rannikolla ja sen välittömässä läheisyydessä sekä Itämeren valuma-alueella toteutettavat infrastruktuurihankkeet, ja ekologisesti kestämätön matkailu pilaavat luonnonympäristöä.
All this is seriously reducing the capacity of the Baltic Sea to sustainably provide the goods and services upon which people depend directly and indirectly for social, cultural and economic benefits.
Kaikki tämä vähentää vakavasti Itämeren ekosysteemin valmiuksia tarjota kestävältä pohjalta tavaroita ja palveluja, joista ihminen on riippuvainen sekä suoraan että välillisesti yhteiskunnallisista, kulttuurisista ja taloudellisista syistä.
The European Council of 14 December 2007 highlighted concern for the status of the environment in the Baltic Sea, as reflected in the Communication from the Commission of 10 June 2009 to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions concerning the European Union Strategy for the Baltic Sea Region.
Joulukuun 14 päivänä 2007 kokoontunut Eurooppa-neuvosto toi korostetusti esiin huolen Itämeren ympäristön tilasta, mikä on otettu huomioon komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 10 päivänä kesäkuuta 2009 antamassa tiedonannossa ”Euroopan unionin strategia Itämeren aluetta varten”.
Moreover, the Council invited the Commission to present a proposal for an initiative under Article 169 of the EC Treaty for the Baltic Sea Region.
Lisäksi neuvosto kehotti komissiota esittämään ehdotuksen Itämeren aluetta koskevaksi EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaiseksi aloitteeksi.
Science should contribute to addressing such challenges and finding solutions to the urgent environmental problems in the Baltic Sea.
Tieteen olisi autettava vastaamaan tällaisiin haasteisiin ja löytämään ratkaisuja Itämeren alueen kiireellisiin ympäristöongelmiin.
However, the gravity of the present situation calls for a qualitative and quantitative stepping-up of current research in the Baltic region through the development and implementation of a fully-integrated approach whereby the relevant research programmes of all the bordering States can be streamlined and focused in order to address the complex and urgent issues in a coordinated, efficient and effective manner.
Tilanteen vakavuus edellyttää kuitenkin, että tämänhetkistä tutkimusta Itämeren alueella vahvistetaan laadullisesti ja määrällisesti kehittämällä ja panemalla täytäntöön täysin yhdennetty lähestymistapa, jossa kaikkien Itämeren valtioiden asianomaiset tutkimusohjelmat voidaan johdonmukaistaa ja keskittää, jotta monimutkaisiin ja kiireellisiin ongelmiin voidaan puuttua koordinoidusti, tehokkaasti ja tuloksekkaasti.
At present, a number of research and development programmes or activities undertaken by Member States individually at national level to support research and development in the Baltic Sea region are not sufficiently coordinated at Union level to achieve the critical mass required in strategic research and development areas.
Yksittäisten jäsenvaltioiden toteuttamia kansallisia tutkimus- ja kehittämisohjelmia tai -toimia tutkimuksen ja kehittämisen tukemiseksi Itämeren alueella ei tällä hetkellä koordinoida riittävän hyvin unionin tasolla, jotta niiden avulla saataisiin koottua välttämätön kriittinen massa strategisilla tutkimuksen ja kehittämisen aloilla.
Furthermore, existing sector-specific research structures, which have evolved throughout a long history of national policies, are deeply rooted in national governance systems and prevent the development and funding of the multi-disciplinary, inter-disciplinary and trans-disciplinary environmental research needed to address the Baltic Sea challenges.
Lisäksi nykyiset alakohtaiset tutkimusrakenteet, jotka ovat kehittyneet pitkäaikaisten kansallisten politiikkojen tuloksena, ovat kansallisiin hallintojärjestelmiin syvään juurtuneita ja estävät kehittämästä ja rahoittamasta monitieteistä, tieteidenvälistä ja tieteenalarajat ylittävää ympäristötutkimusta, joka on tarpeen Itämeren haasteisiin vastaamiseksi.
While there is a long tradition of Baltic Sea research cooperation with countries both within and outside the Baltic Sea area, collaborative efforts have so far lacked adequate financial resources for the optimal exploitation of the research potential due to the unequal economic and development situation in those countries as well as highly diverse national research agendas, research themes and priorities.
Itämeren maat ovat pitkään harjoittaneet Itämereen liittyvää tutkimusyhteistyötä sekä keskenään että muiden kuin Itämeren maiden kanssa, mutta yhteistyötoimille ei ole toistaiseksi ollut riittäviä rahoitusvaroja, jotta tutkimusvalmiuksia olisi voitu hyödyntää optimaalisesti; syynä tähän ovat olleet kyseisten maiden epätasapainoinen talous- ja kehitystilanne sekä hyvin erilaiset kansalliset tutkimuslinjaukset, tutkimuskohteet ja painopisteet.
The Commission, in its work programme for 2007-2008 of 11 June 2007 for the implementation of the Specific Programme Cooperation, provided financial support to BONUS ERA-NET and ERA-NET PLUS in the field of Baltic Sea environmental research in order to strengthen cooperation between environmental research funding agencies in the Baltic region and facilitate the transition to a joint research and development programme in the Baltic Sea to be implemented on the basis of Article 169 of the EC Treaty.
”Yhteistyö”-erityisohjelman toteuttamiseksi 11 päivänä kesäkuuta 2007 hyväksymässään työohjelmassa 2007–2008 komissio myönsi rahoitustukea Itämeren ympäristötutkimuksen BONUS ERA-NET- ja ERA-NET PLUS -toimille vahvistaakseen ympäristötutkimuksen rahoitusorganisaatioiden välistä yhteistyötä Itämeren alueella ja helpottaakseen siirtymistä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla toteutettavaan yhteiseen Itämeren tutkimus- ja kehitysohjelmaan.
By and large, BONUS ERA-NET and ERA-NET PLUS have worked well and it is thus important to ensure the continuity of the research efforts in order to address the pressing environmental challenges.
BONUS ERA-NET- ja ERA-NET PLUS -toimet ovat onnistuneet yleensä hyvin, ja sen vuoksi on tärkeää varmistaa tutkimustoimien jatkuvuus kiireellisiin ympäristöhaasteisiin vastaamiseksi.
In line with the approach of the Seventh Framework Programme and as acknowledged in the consultations with stakeholders undertaken during BONUS ERA-NET, there is a need for policy-driven research programmes in the Baltic region.
Seitsemännen puiteohjelman lähestymistavan mukaisesti Itämeren alueella tarvitaan politiikkalähtöisiä tutkimusohjelmia, kuten BONUS ERA-NET -toimen aikana järjestetyissä sidosryhmäkuulemisissa todettiin.
Denmark, Germany, Estonia, Latvia, Lithuania, Poland, Finland and Sweden (the Participating States) have agreed to jointly undertake the Joint Baltic Sea Research and Development Programme BONUS (‘BONUS’).
Tanska, Saksa, Viro, Latvia, Liettua, Puola, Suomi ja Ruotsi, jäljempänä ’osallistuvat valtiot’, ovat päättäneet käynnistää yhdessä Itämeren yhteisen tutkimus- ja kehitysohjelman BONUS, jäljempänä ’BONUS-ohjelma’.
BONUS aims to support scientific development and innovation by providing the necessary legal and organisational framework for trans-national cooperation between the Baltic Sea States on environmental research in the Baltic Sea region.
BONUS-ohjelman tavoitteena on tukea tieteellistä kehitystä ja innovointia tarjoamalla tarvittavat oikeudelliset ja organisatoriset puitteet Itämeren valtioiden väliselle ympäristötutkimusyhteistyölle Itämeren alueella.
While largely focused on environmental research, BONUS cuts across a number of related Union research programmes on a range of human activities having accumulated impacts on ecosystems such as fisheries, aquaculture, agriculture, infrastructure (including in the field of energy), transport, training and mobility of researchers as well as socioeconomic issues.
Vaikka BONUS-ohjelmassa keskitytään suurelta osin ympäristötutkimukseen, se kytkeytyy myös useisiin muihin asiaan liittyviin unionin tutkimusohjelmiin, joiden aiheina ovat ekosysteemeihin kasautuvasti vaikuttavat ihmisten toiminnot, kuten kalatalous, vesiviljely, maatalous, infrastruktuuri (energia-ala mukaan luettuna), liikenne, tutkijoiden koulutus ja liikkuvuus sekä sosioekonomiset kysymykset.
BONUS is of considerable relevance to a number of Union policies and directives including the Union Strategy for the Baltic Sea Region; the Common Fisheries Policy; the Common Agricultural Policy, Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy [5]; Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 establishing a framework for Community action in the field of marine environmental policy (Marine Strategy Framework Directive) [6], as well as international commitments of the Union such as the HELCOM Baltic Sea Action Plan.
BONUS-ohjelmalla on suuri merkitys useiden unionin politiikkojen ja direktiivien kannalta, joita ovat muun muassa unionin strategia Itämeren aluetta varten, yhteinen kalastuspolitiikka, yhteinen maatalouspolitiikka, yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY [5] ja yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY (meristrategiadirektiivi) [6], sekä unionin kansainvälisten sitoumusten kuten HELCOMin Itämeren toimintasuunnitelman kannalta.
As a result, many other areas of Union policy will benefit from BONUS.
BONUS-ohjelmasta hyötyvät näin ollen myös useat muut unionin politiikanalat.
In order to increase the impact of BONUS, the Participating States have agreed to the Union participating in it.
Tehostaakseen BONUS-ohjelman vaikutusta osallistuvat valtiot ovat antaneet suostumuksensa unionin osallistumiselle kyseiseen ohjelmaan.
BONUS should include a strategic phase, followed by the implementation phase, to provide an opportunity to carry out a wide stakeholder consultation on a strategically-driven research agenda also capable of tackling emerging research needs.
BONUS-ohjelmassa olisi oltava toteutusvaihetta edeltävä strategiavaihe, joka antaa mahdollisuuden kuulla laajalti sidosryhmiä strategialähtöisestä tutkimuslinjauksesta, jossa otetaan huomioon myös esiin nousevat tutkimustarpeet.
During the strategic phase of BONUS, the involvement of additional sector-oriented funding agencies should be sought to further enhance the integration of research addressing cross-sectoral end-user needs and to ensure the effective use and uptake of results for policy and resource management arrangements across a wide array of economic sectors.
BONUS-ohjelman strategiavaiheen aikana olisi pyrittävä saamaan mukaan lisää alakohtaisesti suuntautuneita rahoitusorganisaatioita, jotta voidaan edelleen lisätä loppukäyttäjien monialaisiin tarpeisiin vastaavan tutkimuksen yhtenäisyyttä sekä varmistaa tulosten tehokas käyttö ja hyödyntäminen poliittisessa päätöksenteossa ja resurssien hallinnassa useilla eri talouden aloilla.
At the end of the strategic phase, the Commission should verify that the Strategic Research Agenda, Stakeholders Consultation Platforms and implementation modalities are in place for BONUS to enter the implementation phase.
Komission olisi strategiavaiheen lopussa tarkistettava, että BONUS-ohjelman toteutusvaiheeseen siirtymisen edellyttämät strateginen tutkimuslinjaus, sidosryhmien kuulemisfoorumit ja täytäntöönpanosäännöt on määritelty.
The Commission may, if appropriate, make recommendations for improving the Strategic Research Agenda.
Komissio voi tarvittaessa antaa suosituksia strategisen tutkimuslinjauksen parantamiseksi.
The transition to the implementation phase should be seamless and without delays.
Siirtymisen toteutusvaiheeseen olisi tapahduttava saumattomasti ja viivytyksettä.
Participating States have agreed to contribute EUR 50 million to BONUS.
Osallistuvat valtiot ovat päättäneet antaa 50 miljoonan euron rahoitusosuuden BONUS-ohjelmaan.
In-kind contributions in the form of access to and use of infrastructures (in-kind infrastructure contribution) should be allowed, provided that they do not represent a significant part of the entire contribution.
Luontoissuoritukset infrastruktuurien käyttöoikeuksien ja käytön muodossa, jäljempänä ’infrastruktuureihin liittyvät luontoissuoritukset’, olisi hyväksyttävä, kunhan ne eivät muodosta merkittävää osaa koko osuudesta.
They should be subject to an evaluation of their value and their utility for carrying out BONUS projects.
Niiden arvo ja hyödyllisyys BONUS-ohjelman hankkeiden toteutuksen kannalta olisi arvioitava.
The Union participation in BONUS should not exceed EUR 50 million for its entire duration and match, within that limit, the contribution of the Participating States in order to increase their interest in carrying out BONUS jointly.
Unionin rahoitusosuuden BONUS-ohjelmassa olisi oltava enintään 50 miljoonaa euroa kyseisen ohjelman koko keston ajaksi ja näissä enimmäisrajoissa yhtä suuri kuin osallistuvien valtioiden rahoitusosuus, jotta lisättäisiin niiden intressiä BONUS-ohjelman yhteistoteutukseen.
Most of the Union financial contribution should be allocated to the implementation phase.
Suurin osa unionin rahoitusosuudesta olisi osoitettava toteutusvaiheeseen.
A ceiling should be defined for each phase.
Kumpaakin vaihetta varten olisi määriteltävä enimmäismäärät.
The ceiling for the implementation phase should be increased by any amount remaining after implementation of the strategic phase.
Jos strategiavaiheen jälkeen rahoitusta on käyttämättä, toteutusvaiheen enimmäisrahoitusta olisi lisättävä käyttämättä jääneellä määrällä.
The joint implementation of BONUS requires a dedicated implementation structure, as provided for in Decision 2006/971/EC.
BONUS-ohjelman yhteinen täytäntöönpano edellyttää päätöksessä 2006/971/EY säädettyä erityistä täytäntöönpanorakennetta.