natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The total amount of EUR 300 million was strictly necessary and proportional to achieving these objectives, as demonstrated by Italy’s presentation of the company’s economic and financial situation in its letter of 30 May 2008 to the Commission (see pages 6 to 9).
Tuen kokonaismäärä 300 miljoonaa euroa on niiden mukaan ehdottomasti välttämätön ja oikeassa suhteessa näiden tavoitteiden saavuttamiseen, kuten myös niiden komissiolle osoittamassa 30. toukokuuta 2008 päivätyssä kirjeessä esitetystä yrityksen taloudellista ja rahoituksellista tilannetta kuvaavasta selvityksestä käy ilmi (ks. s. 6–9).
Sixthly, and lastly, application of the ‘one time, last time’ principle referred to in paragraph 25(e) of the 2004 guidelines was not contrary to the specific circumstances of the case in point.
Kuudenneksi vuoden 2004 suuntaviivojen 25 kohdan e alakohdassa tarkoitetun ainutkertaisuuden periaatteen soveltaminen ei ole ristiriidassa käsiteltävänä olevan asian erityisolosuhteiden kanssa.
Although Alitalia had already received restructuring aid linked to the recovery plan over the 1996-2000 period, and rescue aid in 2004, it could be exempted from the ‘one time, last time’ principle.
Vaikka Alitalia on jo saanut vuosia 1996–2000 koskevaan tervehdyttämissuunnitelmaan liittyvää rakenneuudistustukea sekä vuonna 2004 pelastamistukea, ainutkertaisuuden periaatteesta voidaan Italian viranomaisten mukaan todellakin poiketa.
The Italian authorities referred, in this context, to the Commission Decision of 1 December 2004 concerning the State aid which France was planning to implement for Bull [10] (hereinafter the Bull Decision).
Ne viittaavat tässä yhteydessä valtiontuesta, jonka Ranska aikoo myöntää Bull-yrityksen hyväksi, 1 päivänä joulukuuta 2004 tehtyyn komission päätökseen [10] (jäljempänä ’Bull-päätös’).
They pointed out that application of the ‘one time, last time’ principle was aimed at avoiding a situation whereby repeated public intervention in favour of certain firms simply ‘maintain[ed] the status quo, postpone[d] the inevitable and in the meantime shift[ed] economic and social problems on to other, more efficient producers or other Member States’ (paragraph 72 of the 2004 guidelines).
Ne muistuttavat, että soveltamalla ainutkertaisuuden periaatetta pyritään välttämään se, että toistuvasti toteutettavat julkiset toimenpiteet tiettyjen yritysten hyväksi rajoittuvat siihen, että ”pyritään ylläpitämään vallitseva tilanne, viivästyttämään väistämätöntä ja siirtämään sillä välin teolliset ja sosiaaliset ongelmat muiden menestyksekkäämpien valmistajien harteille tai toisiin jäsenvaltioihin” (vuoden 2004 suuntaviivojen 72 kohta).
The possibility of waiving this principle was dependent on recognition of the existence of cases where these factors were not verifiable and the cumulation of aid granted over a given period to a single beneficiary was not sufficient to consider that the firm ‘[could] only survive thanks to repeated state support’ (paragraph 72 of the guidelines).
Mahdollisuus poiketa tämän periaatteen soveltamisesta on niiden mukaan seurausta siitä, että tunnustetaan sellaisten tapausten olemassaolo, joissa nämä tekijät eivät ole tarkistettavissa; tietyn ajanjakson kuluessa samalle edunsaajalle myönnettyjen tukien kasautuminen ei ole riittävä syy katsoa, että yritys ”on jäänyt henkiin yksinomaan valtion toistuvan tuen ansiosta” (suuntaviivojen 72 kohta).
In this connection, privatisation of the company, which remained a possible and credible outcome, could lead, when achieved, to a real change as compared to the existing situation concerning the management of Alitalia, which would be subject to new supervisory bodies, and allow the company to return to profitability through the economic contributions of the shareholders of the new company.
Tältä osin yrityksen yksityistäminen, joka on edelleen mahdollinen ja uskottava vaihtoehto, saattaa toteutumishetkellään merkitä suurta muutosta Alitalian johtamisessa, kun Alitalia joutuu uusien valvontaelinten alaiseksi; se saattaa myös antaa Alitalialle tosiasiallisen mahdollisuuden tulla jälleen kannattavaksi uuden yrityksen jäsenten pääomansiirtojen ansiosta.
The Italian authorities also pointed out that all the external and unforeseen factors which, taken together, had prolonged the privatisation process of Alitalia could undoubtedly be considered exceptional and unforeseen circumstances for which it was not responsible, in accordance with paragraph 73 of the 2004 guidelines.
Italian viranomaisten mukaan lisäksi kaikki ulkoiset ja ennalta-arvaamattomat tekijät, jotka ovat pitkittäneet Alitalian yksityistämisprosessia, saattavat epäilemättä sisältää vuoden 2004 suuntaviivojen 73 kohdassa tarkoitettuja ennalta-arvaamattomia ja poikkeuksellisia siitä johtumattomia olosuhteita.
COMMENTS BY INTERESTED THIRD PARTIES
KOLMANSIEN OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
Five interested parties submitted their comments to the Commission under Article 88(2) of the Treaty.
Viisi eturyhmää esitti huomautuksensa komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
With regard to whether the measure in question constituted aid, four interested parties supported the Commission’s position, believing that this measure constituted aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Kyseessä olevan toimenpiteen luokittelun osalta neljä asianosaista tukee komission kantaa ja katsoo, että mainittu toimenpide on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki.
British Airways (BA) and Sterling Airlines asserted that, without the measure in question, Alitalia would go bankrupt under Italian law.
British Airways (BA) ja Sterling Airlines huomauttavat, että ilman kyseistä toimenpidettä Alitalia joutuisi Italian lainsäädännön mukaan konkurssiin.
Alitalia would thus lose its air operator’s certificate in accordance with the civil aviation regulations and, in consequence, would have to cease operations.
Siviili-ilmailulainsäädännön nojalla Alitalia menettäisi siten ansiolentolupansa, ja sen olisi tämän johdosta lopetettava toimintansa.
Neos pointed out, as regards the interest rate applicable to the measure in question for the purposes of repayment, that the 100 basis points added to the reference rate by no means reflected the risks incurred by the Italian authorities in granting the measure.
Neos tuo tässä yhteydessä esiin kyseiseen toimenpiteeseen sovellettavasta korkokannasta, että 100 peruspisteen lisääminen viitekorkoon ei millään tavoin takaa sitä, että Italian viranomaisten toimenpiteen toteuttamisen yhteydessä ottama riski tulee katetuksi.
Neos also supported the Commission’s assessment in its Decision of 11 June 2008 concerning the lack of prospects for the privatisation of Alitalia when the measure in question was granted.
Neos myös yhtyy komission 11. kesäkuuta 2008 tekemässään päätöksessä esittämään arvioon Alitalian yksityistämisnäkymien puuttumisesta toimenpiteen toteuttamisen ajankohtana.
Indeed, this circumstance would later be confirmed by the serious tensions during August between the Italian Ministry of Finance and the company’s management board concerning the ‘continuity of the company’ and the approval of its half-yearly accounts.
Tätä seikkaa tukevat Italian valtiovarainministeriön ja yrityksen hallintoneuvoston välillä elokuussa vallinneet voimakkaat jännitteet, jotka koskivat ”yrityksen jatkuvuutta” ja sen osavuosikatsauksen vahvistamista.
BA and Sterling Airlines recalled that Alitalia had benefited from similar measures in the past.
BA ja Sterling Airlines muistuttavat, että Alitalia on saanut samankaltaisia tukia jo menneisyydessä.
Meanwhile, Ryanair expressed regret that the Commission had limited the scope of the formal investigation procedure initiated on 11 June 2008 to the measure in question, since, in its view, Alitalia had benefited from other illegal State aid measures since November 2005.
Ryanair puolestaan pahoittelee, että komissio rajasi 11. kesäkuuta 2008 aloitetun muodollisen tutkintamenettelyn kyseiseen toimenpiteeseen, koska Alitalia on sen mukaan saanut muita laittomia valtiontukia marraskuun 2005 jälkeen.
Analysing these other measures would have reinforced the view that, in the circumstances in question, a private investor would not have agreed to grant the relevant measure.
Näiden muiden toimenpiteiden erittely vahvistaisi analyysia, jonka mukaan yksityinen sijoittaja ei olisi käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa suostunut myöntämään kyseistä tukea.
Both Neos and Ryanair denounced the distortion of competition which resulted from the support which Alitalia had received from Italy for many years.
Sekä Neos että Ryanair valittavat kilpailun vääristymistä Italian Alitalialle jo useiden vuosien ajan myöntämän tuen vuoksi.
In this connection, BA pointed out that this measure could not be granted without infringing the ‘one time, last time’ principle in the guidelines (paragraph 25(e) of the 2004 guidelines), since Alitalia had already received restructuring aid approved by the Commission.
Tässä yhteydessä BA tuo esiin, ettei tätä tukea voitaisi myöntää loukkaamatta erityisesti suuntaviivojen ainutkertaisuuden periaatetta [vuoden 2004 suuntaviivojen 25 kohdan e alakohta], koska Alitalia on jo saanut komission hyväksymää rakenneuudistustukea.
BA added that the exemption from the ‘one time, last time’ principle under paragraph 73 of the guidelines was not applicable in the case in point, since Alitalia had not had to deal with unforeseen circumstances for which it was not responsible.
BA toteaa lisäksi, ettei suuntaviivojen 73 kohdassa tarkoitetusta ainutkertaisuuden periaatteesta voida poiketa käsiteltävänä olevassa asiassa, koska Alitalia ei ole joutunut kohtaamaan itsestään riippumattomia ennalta-arvaamattomia olosuhteita.
In this context, BA and Sterling Airlines made clear that the very difficult situation facing the air sector and linked, in particular, to the increased oil price, affected all the participants in the sector.
BA ja Sterling Airlines täsmentävät tässä yhteydessä, että ilmailualan tällä hetkellä hyvin vaikea taloudellinen tilanne, joka liittyy erityisesti öljyn hinnan nousuun, koskee alan kaikkia toimijoita.
Moreover, according to BA, the measure in question was not liquidity support in the form of loan guarantees or loans, but had the characteristics of an injection of capital guaranteeing the Italian Government effective control of the company (paragraph 25(a) of the 2004 guidelines).
BA:n mukaan kyseessä oleva toimenpide ei ole myöskään lainatakauksina tai lainoina myönnettävä maksuvalmiustuki, vaan se vaikuttaa sellaiselta pääomanlisäykseltä, jolla yrityksen tosiasiallisen määräysvalta siirretään Italian valtiolle [suuntaviivojen 25 kohdan a alakohta].
With regard to the condition in the 2004 guidelines linked to the existence of serious social difficulties, BA stressed that the insolvency of Alitalia would not cause serious disruption to passengers, owing to the existence of competitors on both national and international routes.
Mitä tulee siihen vuoden 2004 suuntaviivojen edellytykseen, joka liittyy vakavien sosiaalisten syiden olemassaoloon, BA korostaa, että Alitalian maksukyvyttömyys ei ole omiaan aiheuttamaan vakavia häiriöitä matkustajien kustannuksella, koska sekä kotimaan reiteillä että kansainvälisillä lennoilla on kilpailijoita.
As for adverse spillover effects on its competitors, these resulted from the preservation of Alitalia on the market despite its financial difficulties, the increase in its number of routes, particularly from Rome and Milan to Los Angeles, and the reduction in its fares.
Sen kilpailijoiden tilanteeseen kohdistuvat kielteiset heijastusvaikutukset johtuvat pyrkimyksistä säilyttää Alitalia markkinoilla sen taloudellisista vaikeuksista huolimatta, sen lisääntyneistä reiteistä, joista mainittakoon erityisesti Rooman ja Los Angelesin sekä Milanon ja Los Angelesin väliset reitit, sekä sen hintojen laskusta.
These commercial decisions were not rational given the company’s financial situation and demonstrated its wish to increase its market share as compared to those of its competitors not in receipt of State aid (paragraph 25(b) of the 2004 guidelines).
Nämä kaupalliset valinnat eivät ole sen mukaan rationaalisia, kun otetaan huomioon Alitalian taloudellinen tilanne, ja ne ovat osoitus sen halusta lisätä markkinaosuuttaan suhteessa niihin kilpailijoihin, jotka eivät saa valtiontukia [vuoden 2004 suuntaviivojen 25 kohdan b alakohta].
Moreover, the measure in question was not granted to Alitalia for a period limited to six months, as required by the 2004 guidelines (paragraph 25(c)).
Kyseisen tuen myöntämistä Alitalialle ei ole myöskään rajattu kuuteen kuukauteen, kuten vuoden 2004 suuntaviivoissa vaaditaan [25 kohdan c alakohta].
Lastly, BA pointed out that, as this commercial strategy was characterised by non-essential expenses being incurred, it could not be guaranteed that the aid in question was limited to the amount needed to keep the company in business for the period for which it was authorised, as this amount had to be based on the liquidity needs of the company stemming from losses (paragraph 25(d) of the 2004 guidelines).
Lopuksi BA toteaa, että koska tälle kauppapolitiikalle on ominaista sitoutuminen vähemmän tärkeisiin menoihin, ei voida taata, että tuki rajataan määrään, joka on välttämätön, jotta yritys pysyy hengissä niin kauan kuin tuki on sallittu; lisäksi tämän määrän on perustuttava yrityksen tappioista johtuvaan käteisvarojen tarpeeseen [vuoden 2004 suuntaviivojen 25 kohdan d alakohta].
Ryanair criticised the Commission for not having already demanded the immediate suspension of the measure and asked that Alitalia be required to immediately repay the EUR 300 million that had already been granted to it by Italy.
Ryanair moittii komissiota siitä, ettei se ole tähän mennessä pyytänyt kyseisen toimenpiteen välitöntä keskeytystä, ja pyytää, että Italian Alitalialle myöntämät 300 miljoonaa euroa vaaditaan takaisin välittömästi.
Ryanair also stressed that, contrary to the claims of the Italian authorities, no motive of public order and territorial continuity could be invoked to justify the granting of the measure in question to Alitalia.
Ryanair korostaa myös, että toisin kuin Italian viranomaiset väittävät, kyseessä olevan tuen myöntäminen Alitalialle ei ole perusteltavissa minkään yleistä järjestystä ja alueisiin liittyviä vaatimuksia koskevan syyn nojalla.
In this context, Ryanair referred to the reduction in Alitalia’s market share on certain routes.
Ryanair viittaa tässä yhteydessä Alitalian markkinaosuuksien pienentymiseen joillakin reiteillä.
By contrast, the European Travel Agents’ and Tour Operators’ Associations (ECTAA) and the Guild of European Business Travel Agents (GEBTA) considered that granting the measure in question aimed at preventing Alitalia’s bankruptcy was likely to protect consumers in the absence of legislation protecting passengers in the event of the company going bankrupt.
Euroopan matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien liitot (European Travel Agents′ and tour Operators′ Associations, ECTAA) ja Euroopan liikematkatoimistojen ammattikunta (Guild European Business Travel Agents, GEBTA) sen sijaan katsovat, että koska kyseessä olevan toimenpiteen avulla pyritään estämään Alitalian konkurssi, sen toteuttaminen on omiaan suojelemaan kuluttajia, koska matkustajia yrityksen mahdollisen konkurssin yhteydessä suojelevaa lainsäädäntöä ei ole olemassa.
ECTAA and GEBTA added that granting the loan in question was the only reasonable solution to avoid Alitalia going bankrupt and to help it in its privatisation process.
ECTAA ja GEBTA toteavat lisäksi, että kyseessä olevan lainan myöntäminen oli ainoa järkevä ratkaisu, jonka avulla Alitalia saattoi välttyä konkurssilta ja siten saada apua yksityistämisprosessiinsa.
Given the prospects for relaunching the company reported in the press, granting this loan was economically justified in order to lead to a complete restructuring of Alitalia with a view to future profits.
Kun otetaan huomioon lehdistössä kuvaillut näkymät, jotka koskevat yrityksen toiminnan elvytystä, tämän lainan myöntäminen on niiden mukaan taloudellisesti perusteltu, jotta voidaan aloittaa Alitalian täydellinen rakenneuudistus, joka mahdollistaa Alitalian muuttumisen kannattavaksi.
SUMMARY OF PAST COMMISSION DECISIONS CONCERNING ALITALIA
ALITALIAA KOSKEVIEN KOMISSION PÄÄTÖSTEN KERTAUS
For the purposes of analysing the measure in question, it is worth recalling here that the Commission has previously taken the following Decisions in relation to Alitalia:
Tässä yhteydessä ja jotta voidaan suorittaa kyseessä olevan toimenpiteen analyysi on syytä muistuttaa, että komissio on aikaisemmin tehnyt seuraavat Alitaliaa koskevat päätökset:
Commission Decision of 15 July 1997 concerning the recapitalisation of Alitalia [11]: in this Decision, the Commission considered that, subject to certain undertakings being met, the recapitalisation of Alitalia in the form of a capital injection of 2750 billion Italian lire was State aid compatible with the common market under Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Alitalia-yhtiön pääomapohjan vahvistamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1997 tehty komission päätös [11]: komissio katsoi tässä päätöksessä, että Alitalian pääomapohjan vahvistaminen 2750 miljardin Italian liiran pääomanlisäyksellä oli yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla soveltuva valtiontuki edellyttäen, että tiettyjä sitoumuksia noudatetaan.
Commission Decision of 18 July 2001 concerning the recapitalisation of Alitalia [12]: since its Decision of 15 July 1997 had been annulled by the Court of First Instance [13], the Commission adopted a new Decision concerning the same recapitalisation.
Alitalia-yhtiön pääomapohjan vahvistamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös [12]: koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi 15. heinäkuuta 1997 tehdyn päätöksen [13], komissio teki uuden päätöksen kyseisestä pääomapohjan vahvistamisesta.
In this Decision, the Commission reached the same conclusion as in its Decision of 15 July 1997, namely that the recapitalisation of Alitalia was State aid compatible with the common market [14].Commission Decision of 19 June 2002, C 54/96 and N 318/02 — Third instalment of aid for the restructuring of Alitalia approved by the Commission on 18 July 2001 and new recapitalisation of EUR 1,4 billion [15]: with this Decision, the Commission approved the abovementioned third instalment (EUR 129 million) and considered that the new recapitalisation was not State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.Commission Decision of 20 July 2004, N 279/04 — Urgent measures in support of the restructuring and relaunch of Alitalia (rescue aid) [16]: with this Decision, the Commission authorised rescue aid in the form of a State guarantee for a bridging loan of EUR 400 million [17].
Kyseisessä päätöksessä komissio esittää saman päätelmän kuin 15. heinäkuuta 1997 tekemässään päätöksessä, nimittäin, että Alitalian pääomapohjan vahvistaminen oli yhteismarkkinoille soveltuva valtiontuki [14].Komission päätös, tehty 19. kesäkuuta 2002, C 54/96 ja N 318/02 – Komission 18. heinäkuuta 2001 hyväksymän Alitalia-yhtiön rakenneuudistukseen tarkoitetun tuen kolmas maksuosuus sekä uusi 1,4 miljardin euron suuruinen pääomankorotus [15]: tällä päätöksellä komissio hyväksyi edellä mainitun kolmannen maksuosuuden (129 miljoonaa euroa) ja katsoi, ettei uusi pääomankorotus muodostanut perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.Komission päätös, tehty 20. heinäkuuta 2004, N 279/04 – Kiireelliset toimenpiteet Alitalian rakenneuudistuksen ja toiminnan uudelleen käynnistämisen tukemiseksi (pelastustuki) [16]: komissio antoi tällä päätöksellä hyväksyntänsä pelastustuelle, joka myönnettiin valtiontakuuna 400 miljoonan euron tilapäisluotolle [17].
Commission Decision 2006/176/EC of 7 June 2005 on Alitalia’s industrial restructuring plan [18]: in this Decision, the Commission considered that the measures in question did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.7.
Komission päätös 2006/176/EY, tehty 7. kesäkuuta 2005, C 2/2005 – Alitalian rakenneuudistussuunnitelmasta [18]: komissio katsoi tässä päätöksessä, että kyseessä olevat toimenpiteet eivät olleet perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia.7.
ASSESSMENT OF THE MEASURE IN THE LIGHT OF ARTICLE 87(1) OF THE TREATY
TOIMENPITEEN ARVIOINTI PERUSTAMISSOPIMUKSEN 87 ARTIKLAN 1 KOHDAN KANNALTA
Following the formal investigation procedure initiated on the basis of Article 88(2) of the Treaty, and taking account of the arguments submitted in this connection by the Italian authorities and the interested parties, the Commission believes that the measure in question, namely the EUR 300 million loan granted to Alitalia, the value of which can be counted as part of the company’s capital, constitutes State aid which is incompatible with the common market within the meaning of Article 87(1) of the Treaty and unlawful within the meaning of Article 88(3) of the Treaty.
Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan nojalla aloitetun muodollisen tutkintamenettelyn johdosta ja kun otetaan huomioon Italian viranomaisten ja asianosaisten tässä yhteydessä esittämät väitteet, komissio katsoo, että kyseessä oleva toimenpide, toisin sanoen Alitalialle myönnetty 300 miljoonan euron laina, jonka määrän Alitalia voi lukea omaan pääomaansa, muodostaa valtiontuen, joka ei sovellu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla ja joka on perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sääntöjenvastainen tuki.
According to Article 87(1) of the Treaty, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
Classifying a national measure as State aid presupposes that the following cumulative conditions are met: 1. the measure in question confers an advantage through State resources; 2. the advantage is selective; and 3. the measure distorts or threatens to distort competition and is capable of affecting trade between Member States [19].
Kansallisen toimenpiteen luokittelu valtiontueksi edellyttää, että seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät: 1) kyseisellä toimenpiteellä myönnetään etu, joka rahoitetaan valtion varoista, 2) tämä etu on valikoiva, ja 3) kyseinen toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan [19].
It is appropriate to set out the factors which allow the Commission to consider, at this stage, that the measure in question satisfies these cumulative conditions.
On aiheellista esittää ne syyt, joiden vuoksi komissio katsoo tässä vaiheessa, että nämä kumulatiiviset edellytykset täyttyvät kyseessä olevan toimenpiteen osalta.
The existence of an advantage conferred through State resources
Valtion varoista rahoitetun edun olemassaolo
It should first be pointed out that the measure in question is a loan, the value of which can be counted as part of Alitalia’s capital [20], directly granted to the company by the Italian State, and thus involving the transfer of State resources.
Ensinnäkin on syytä tuoda esiin, että kyseessä oleva toimenpide on laina, jonka määrä voidaan lukea Alitalian omaan pääomaan [20] ja jonka Italian valtio on myöntänyt suoraan Alitalialle ja johon sisältyy siten valtion varojen siirtäminen.