natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Hungarian authorities furthermore state that a rescue and restructuring analysis is unnecessary since the measure does not constitute State aid.
Unkarin viranomaiset totesivat myös, että pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskeva analyysi ei ole tarpeen, koska ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus ei ole valtiontukea.
In the decision initiating the procedure the Commission considered that the Strategic Cooperation Agreement between Postabank and Magyar Posta (Hungarian Post) signed in December 2002 reinforces the competitive position of Postabank on the Hungarian market and confers an advantage on it by granting it exclusivity for the postal sale of jointly developed new products.
Komissio arveli menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että Postabankin ja Unkarin postin (Magyar Posta) joulukuussa 2002 allekirjoittama strateginen yhteistyösopimus vahvistaa Postabankin kilpailuasemaa Unkarin markkinoilla ja antaa Postabankille etua, sillä se saa yksinoikeuden yhteisesti kehitettävien uusien tuotteiden postimyyntiin.
The Hungarian authorities claim that the Commission misinterprets the relationship between Magyar Posta and Postabank.
Unkarin viranomaisten mukaan komissio on käsittänyt väärin Unkarin postin ja Postabankin suhteen.
They state that the Strategic Cooperation Agreement is a wholly commercial agreement and does not grant either party any form of general exclusivity.
He katsovat, että strateginen yhteistyösopimus on puhtaasti kaupallinen sopimus, jonka perusteella kumpikaan osapuoli ei saa minkäänlaisia yksinoikeuksia.
If the measure were to qualify as State aid, Hungary does not agree with the doubts expressed by the Commission (see paragraphs 135-138 of the decision to initiate the formal investigation procedure) in respect of the application of Article 45(2) of the Europe Agreement in the present case to justify the measures granted for Postabank.
Mikäli toimenpide katsotaan valtiontueksi, Unkari ei ole samaa mieltä komission esittämistä epäilyistä (ks. muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen 135–138 kohta), jotka koskevat Eurooppa-sopimuksen 45 artiklan 2 kohdan soveltamista tässä tapauksessa Postabankin hyväksi toteutettujen toimenpiteiden oikeuttamiseen.
They argue that the Commission should take into account the fact that Hungary was not yet a member of the EU when the measures under assessment took place.
Unkarin viranomaisten mukaan komission on otettava huomioon, että Unkari ei vielä ollut EU:n jäsen silloin kun arvioinnin kohteena olevat toimenpiteet toteutettiin.
They claim that the Hungarian Government could not have allowed Postabank to fail in 1998 at a time when it was experiencing its greatest difficulties and the Hungarian market was not stable.
Viranomaiset toteavat, että Unkarin hallitus ei olisi voinut antaa Postabankin mennä konkurssiin vuonna 1998, jolloin pankin tilanne oli vaikein ja Unkarin markkinat olivat epävakaat.
The failure of Postabank, given its size, could have led to a major financial crisis.
Postabankin koko huomioon ottaen pankin konkurssi olisi voinut aiheuttaa huomattavan taloudellisen kriisin.
Comments by Erste Bank
Erste Bankin huomautukset
Erste Bank submitted arguments similar to those put forward by the Hungarian authorities.
Erste Bank esitti samantyyppisiä huomautuksia kuin Unkarin viranomaiset.
Erste Bank disagrees with the conclusions of the Commission that the measure constitutes aid incompatible with the common market.
Erste Bank ei yhdy komission päätelmään, jonka mukaan ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus on yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea.
Erste Bank also contests the contention that the measure is applicable after accession.
Lisäksi Erste Bank kiistää komission väitteen, että toimenpidettä olisi sovellettu myös liittymisen jälkeen.
It claims that the measure is limited in scope, amount and duration.
Sen mukaan ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevan sitoumuksen soveltamisala, suuruus ja kesto olivat rajoitetut.
All the potential claims were clearly defined before accession; therefore, no new aid could arise as a result of it after accession.
Kaikki mahdolliset vaateet oli määritelty tarkasti jo ennen liittymistä, joten sitoumuksen pohjalta ei olisi voitu myöntää uutta tukea liittymisen jälkeen.
It further argues that the measure does not confer a commercial advantage or distort competition, because it is simply a standard market term in a share purchase agreement for dealing with particular risks and it was agreed on under a competitive procedure, which ensures that the market price was paid for the indemnity undertaking and that, therefore, there was no element of aid.
Lisäksi Erste Bank esittää, että ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus ei tuota kaupallista etua eikä myöskään vääristä kilpailua, koska kyse on osakkeidenostosopimuksissa käytetystä tavanomaisesta markkinaehdosta tiettyjen riskien käsittelemiseksi ja koska korvaussitoumuksesta sovittiin kilpailumenettelyssä. Näin varmistettiin, että Erste Bank maksoi ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevasta sitoumuksesta markkinahinnan, joten toimenpiteeseen ei liittynyt valtiontukea.
On the basis of case-law in relation to privatisations conducted under open, non-discriminatory, competitive and transparent procedures, Erste Bank argued that it had legitimate expectations that the sale of Postabank did not involve any State aid being conferred on it.
Erste Bank katsoo avoimen ja syrjimättömän tarjouskilpailun pohjalta toteutettua yksityistämistä koskevan oikeuskäytännön pohjalta saattaneensa oikeutetusti olettaa, että Postabankin myyntiin ei liittynyt valtiontukea Erste Bankille.
In addition, in contrast to a guarantee, which can be a legal obligation in its own right, the measure is, by its nature, an indemnity undertaking, which cannot be viewed as a stand-alone measure, since it is always inextricably linked to a specific sale agreement.
Lisäksi, toisin kuin takaus, joka voi muodostaa erillisen oikeudellisen velvoitteen, ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus ei ole itsenäinen toimenpide, sillä se liittyy aina erottamattomasti tiettyyn osto-/myyntisopimukseen.
The indemnity undertaking serves to protect the value of the assets transferred at the time of the sale against risks arising in respect of the period prior to the sale.
Korvaussitoumus suojaa myynnin yhteydessä siirrettyjen varojen arvoa riskeiltä, jotka saattavat olla peräisin myyntiä edeltäneeltä ajanjaksolta.
Erste Bank also argues that the measure should be assessed in isolation from past measures and that the private investor test analysis carried out by the Commission should not lump together the pre-accession restructuring measures for Postabank and its privatisation.
Erste Bank esittää lisäksi, että ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevaa sitoumusta olisi arvioitava menneistä toimenpiteistä riippumatta ja että komission tekemässä yksityisen sijoittajan testiin perustuvassa arvioinnissa ei voida yhdistää ennen liittymistä toteutettuja Postabankin rakenneuudistustoimenpiteitä pankin yksityistämiseen.
The measure is not a restructuring measure, but an indemnity undertaking inextricably linked to the share purchase agreement, which is separate from the restructuring process.
Ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus ei ole rakenneuudistustoimenpide vaan sitoumus, joka on erottamaton osa osakkeidenostosopimusta. Tämä puolestaan ei liity mitenkään rakenneuudistusprosessiin.
Postabank was viable at the time of its privatisation.
Postabank oli siis yksityistämisen aikaan elinkelpoinen.
Second, the Commission has no jurisdiction to examine previous restructuring measures that are not applicable after accession.
Toiseksi, komissiolla ei ole valtuuksia tutkia sellaisia aiempia rakenneuudistustoimenpiteitä, joita ei sovelleta enää liittymisen jälkeen.
The Commission’s approach of lumping together measures not applicable after accession and the indemnity undertaking for unknown claims treats the 1998-2002 measures as aid, although it has no jurisdiction to examine them.
Komissio on päättänyt tarkastella yhdessä toimenpiteitä, joita ei sovelleta enää liittymisen jälkeen, sekä ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevaa sitoumusta ja siten luokitella vuosina 1998–2002 toteutetut toimenpiteet tueksi, vaikka sillä ei ole valtuuksia tutkia kyseisiä toimenpiteitä.
Erste Bank also states, as a subsidiary argument, that the Commission’s private investor test analysis is, in any event, incomplete as it does not examine the costs of liquidation or the relevant Hungarian banking rules preventing liquidations from taking place.
Erste Bank huomauttaa myös, että komission tekemä yksityisen sijoittajan testiin perustuva arviointi on joka tapauksessa puutteellinen, sillä siinä ei oteta huomioon selvitystilan kustannuksia eikä selvitystilan ehkäisemistä koskevia Unkarin pankkisääntöjä.
Erste Bank considers that, since the measure does not constitute aid and is not applicable after accession, there is no need for a compatibility assessment.
Erste Bankin näkemyksen mukaan ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus ei ole valtiontukea eikä sitä sovelleta liittymisen jälkeen, joten toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille ei myöskään tarvitse tutkia.
It also claims that the compatibility assessment is based on the mistaken assumption that the measure is a restructuring measure rather than an element in the privatisation.
Lisäksi Erste Bank esittää, että toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille on arvioitu virheellisesti sen olettamuksen pohjalta, että ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus on rakenneuudistustoimenpide eikä osa yksityistämistä.
Erste Bank further argues that the measure does not distort competition or confer a commercial advantage, since it came about in the context of a competitive procedure under which Postabank was sold at a market price.
Erste Bank esittää lisäksi, että ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus ei vääristä kilpailua eikä myöskään tuota kaupallista etua, sillä se on annettu kilpailumenettelyssä, jonka kuluessa Postabank myytiin markkinahintaan.
In any event, according to the case-law, the benefit of any advantage would remain with the seller and would not be passed on to the buyer.
Joka tapauksessa mahdollinen etu jäisi oikeuskäytännön mukaan myyjälle eikä siirtyisi ostajalle.
Therefore, there was no selective commercial advantage in favour of Erste Bank (in respect of the indemnity undertaking for unknown claims or otherwise) as the State would have been prepared to sell Postabank to whichever company had offered the highest price.
Sen vuoksi Erste Bank ei saanut toimenpiteestä valikoivaa kaupallista hyötyä (joko korvaussitoumuksen johdosta tai muutoin), koska valtio olisi ollut valmis myymään Postabankin mille tahansa yritykselle, joka olisi tarjonnut korkeimman hinnan.
Erste Bank states that the Commission does not identify the legal grounds for its applicability test and that in order to show that the Commission has the jurisdiction to examine the measure under Article 88(2), it would have to be shown that the undertaking constituted new aid within the meaning of Annex IV(3) of the Act of Accession.
Erste Bank toteaa, että komissio ei ole määritellyt oikeusperustaa, jonka nojalla se tarkastelee sovellettavuutta. Sen mukaan komissiolla on valtuudet tutkia ennakoimattomien vaateiden korvaaminen perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan nojalla, jos voidaan osoittaa, että korvaussitoumus on liittymisasiakirjan liitteessä IV olevassa 3 kohdassa tarkoitettua uutta valtiontukea.
It also states that Hungary was not a member of the EU at the time the measures were created and therefore not directly subject to Article 87(1) EC.
Lisäksi Erste Bank esittää, että koska Unkari ei ollut EU:n jäsen toimenpiteiden toteuttamisen aikaan, siihen ei myöskään olisi voitu soveltaa suoraan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohtaa.
The Commission cannot apply State aid rules to situations definitively fixed before accession, such as the Postabank share purchase agreement, which is a legally binding act, as this would contravene the principle of non-retroactivity.
Komissio ei voi soveltaa valtiontukisääntöjä sellaisin tapauksiin, jotka on vahvistettu lopullisesti ennen liittymistä, eikä siis myöskään oikeudellisesti sitovaan Postabankin osakkeidenostosopimukseen. Tämä olisi vastoin periaatetta, jonka mukaan sääntöjä ei sovelleta taannehtivasti.
At the time of privatisation neither Hungary nor Erste Bank was aware of the requirement that risks have to be precisely defined in order for indemnity undertakings not to be considered applicable after accession.
Unkarin valtio ja Erste Bank eivät olleet yksityistämisen aikaan tietoisia vaatimuksesta, jonka mukaan korvaamisen piiriin kuuluvat riskit on määriteltävä tarkasti, jotta korvaussitoumusta ei katsota liittymisen jälkeen sovellettavaksi toimenpiteeksi.
Applicability after accession
Sovellettavuus liittymisen jälkeen
As explained above as well as in the decision initiating the procedure, the Commission’s assessment first examines whether the measure on which the formal investigation procedure was initiated, i.e. the indemnity undertaking for unknown claims, is applicable after accession according to the criteria set out in paragraph 14.
Kuten edellä sekä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä todetaan, komissio arvioi ensiksi sitä, sovelletaanko muodollisen tutkintamenettelyn kohteena olevaa toimenpidettä eli ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevaa sitoumusta myös liittymisen jälkeen, 14 kohdassa määriteltyjen ehtojen mukaisesti.
The question of aid being ‘applicable after accession’ is a distinct question from the question of whether a measure qualifies as aid (at any given relevant time) and is subject to distinct criteria.
Tuen sovellettavuus liittymisen jälkeen sekä toimenpiteen luokitteleminen tueksi ovat erillisiä kysymyksiä (minä tahansa ajankohtana), ja niihin sovelletaan erilaisia perusteita.
The irrevocable unilateral declaration signed on 29 April 2004 by Postabank’s buyer, Erste Bank, provides for an overall cap of HUF 200 billion and a narrower definition of risk in respect of Hungary’s liability towards the buyer, as laid down in the share purchase agreement.
Postabankin ostajan, Erste Bankin, 29 päivänä huhtikuuta 2004 antamassa peruuttamattomassa ja yksipuolisessa ilmoituksessa asetetaan ennakoimattomien vaateiden osalta 200 miljardin Unkarin forintin yläraja valtion korvausvelvollisuudelle sekä rajoitetaan osakkeidenostosopimuksessa määriteltyjä riskejä.
However, despite this setting of an overall cap and narrowing of the scope of the measure, the Commission notes that the indemnity undertaken by the Hungarian Government in order to facilitate the sale of Postabank was not precisely defined and did not involve an exhaustive and binding list finalised by the date of accession.
Vaikka korvaukselle on asetettu yläraja ja ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevan sitoumuksen soveltamisalaa on rajoitettu, komissio katsoo, että Postabankin myynnin helpottamiseksi annettua Unkarin valtion korvaussitoumusta ei ole määritelty tarkasti eikä sen riskejä ollut luetteloitu tyhjentävästi ja sitovasti ennen liittymistä.
On the contrary, the measure covers indemnities with a wide scope, is not precisely defined and is capped at a high level, which moreover was introduced at a later date.
Sen sijaan ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus on laaja korvaussitoumus, jota ei ole määritelty täsmällisesti, ja lisäksi korvauksille asetettu yläraja on korkea ja se on otettu käyttöön vasta jälkikäteen.
Therefore, the undertaking provides the potential for an undetermined number of further claims beyond what had been clearly defined by the time of accession, which is contrary to what the Hungarian authorities and Erste Bank maintain.
Toisin kuin Unkarin viranomaiset ja Erste Bank esittävät, korvaussitoumus mahdollistaa siten lukemattomat uudet vaateet sen lisäksi, mitä liittymisen aikaan oli selkeästi määritelty.
The Commission considers that a mere cap without listing (itemising) the specific events which might trigger the undertaking does not tie the payment of the indemnity after accession to specific events definitively and unconditionally identified prior to accession.
Komission näkemyksen mukaan ylärajan asettaminen korvauksille ilman, että luetellaan (yksityiskohtaisesti) tapahtumat, joiden seurauksena ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus pantaisiin täytäntöön, ei sido liittymisen jälkeen tapahtuvaa korvausten maksua tiettyihin tapahtumiin, jotka olisi määritelty lopullisesti ja ehdottomasti ennen liittymistä.
It is true that the financial exposure of the State has been limited in theory, but the facts that would trigger the potential payments by the State have not been clearly identified, as is clear from the very name of the undertaking, i.e. that it is for unknown claims.
Valtion taloudellinen riski on kyllä teoriassa rajoitettu, mutta valtion mahdolliseen korvausvelvollisuuteen johtavia tosiseikkoja ei ole määritelty selkeästi, kuten ilmenee jo toimenpiteen nimestä, eli kyse on ennakoimattomista vaateista.
The limitation is thus only apparent, as the scope and the concrete amounts which might have to be paid after accession may vary on the basis of criteria explained only in general terms.
Rajoittaminen on siis näennäistä, sillä korvaussitoumuksen soveltamisala ja liittymisen jälkeen mahdollisesti maksettavat korvaussummat voivat vaihdella sellaisten ehtojen perusteella, joita on kuvattu ainoastaan yleisesti.
The measure at issue therefore qualifies as applicable after accession, with two exceptions.
Kyseessä oleva toimenpide voidaan siis katsoa liittymisen jälkeen sovellettavaksi kahta poikkeusta lukuun ottamatta.
Following the clarifications provided by the authorities, the Commission has concluded that there are two items which fulfil the criteria not to qualify as applicable after accession.
Viranomaisten toimittamien selvitysten pohjalta komissio katsoo, että kaksi tapausta täyttää ne ehdot, joiden nojalla toimenpidettä ei katsota liittymisen jälkeen sovellettavaksi.
These two items relate to the potential claims of Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság and/or Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (or their assignees or legal successors) against Postabank or any material subsidiary relating to the preparation of an audit of Postabank or any material subsidiary in the period prior to the year 2000, with a total financial limit of HUF 200 billion (included in ‘Risk definition O’ in Erste Bank’s Unilateral Declaration of 29 April 2004).
Kyseiset tapaukset liittyvät mahdollisiin vaateisiin, joita Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság ja/tai Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (tai niiden siirronsaajat tai oikeudelliset perijät) saattavat esittää Postabankille tai mille tahansa Postabankin huomattavalle tytäryritykselle ennen vuotta 2000 tehtyjen tilintarkastusten osalta. Vaateiden yhteenlaskettu arvo voi olla enintään 200 miljardia Unkarin forinttia (Erste Bankin 29 päivänä huhtikuuta 2004 antaman yksipuolisen ilmoituksen osa ”Riskien määrittely O”).
The Commission notes that these two companies have already indicated to Erste Bank that they would file a claim for damages against Erste Bank subject to the outcome of ongoing legal action brought by the Hungarian State against Postabank’s auditors in connection with their role as the Bank’s auditors.
Komissio toteaa, että nämä kaksi yritystä ovat jo ilmoittaneet Erste Bankille aikovansa nostaa sitä vastaan korvauskanteen riippuen lopputuloksesta oikeusjutussa, jonka Unkarin valtio on käynnistänyt Postabankin tilintarkastajia vastaan näiden tilintarkastustoiminnan johdosta.
At this stage, these claims constitute threatened claims.
Nämä vaateet ovat tässä vaiheessa mahdollisia oikeudellisia vaateita.
In addition, Arthur Andersen has sought payment from Erste Bank for its legal costs incurred in connection with the Hungarian State’s lawsuit.
Lisäksi Arthur Andersen on vaatinut Erste Bankia korvaamaan oikeudenkäyntikulut, joita sille aiheutuu Unkarin valtion käynnistämän oikeusjutun johdosta.
The State’s indemnity undertaking covering these two threatened claims fulfils all three criteria set out above and can therefore not be considered applicable after accession.
Nämä kaksi mahdollista vaadetta kattava valtion korvaussitoumus täyttää kaikki edellä mainitut kolmea ehtoa, ja sen vuoksi sitä ei voida katsoa liittymisen jälkeen sovellettavaksi.
First, the Republic of Hungary (like all the other candidate countries at that time) were already bound — prior to accession — by the Europe Agreements, which, inter alia, declared any public aid which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods in so far as they may affect trade between the Community and the then candidate country incompatible with the proper functioning of the Agreement itself [7].
Ensinnäkin Eurooppa-sopimukset sitoivat Unkarin tasavaltaa (kuten kaikkia muitakin maita, jotka olivat tuolloin EU:n ehdokasmaita) jo ennen liittymistä. Sopimuksissa todettiin muun muassa, että kaikki sellaiset valtiontuet ovat ristiriidassa sopimuksen moitteettoman toiminnan kanssa, jotka vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua suosimalla tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja sekä vaikuttavat yhteisön ja ehdokasmaan väliseen kauppaan [7].
Subsequently, Annex IV.3 of the Accession Treaty defined three categories of measures as existing aid: (i) those put into effect before 10 December 1994; (ii) those examined by the Commission and included in the list annexed to the Treaty of Accession; and (iii) those approved under the interim mechanism.
Lisäksi liittymissopimuksen liitteessä IV olevassa 3 kohdassa määritellään kolme toimenpideryhmää, jotka katsotaan voimassa olevaksi tueksi: i) toimenpiteet, jotka on pantu täytäntöön ennen 10 päivää joulukuuta 1994, ii) toimenpiteet, jotka on lueteltu liittymissopimukseen liitetyssä luettelossa ja jotka komissio on tutkinut, sekä iii) toimenpiteet, jotka komissio on hyväksynyt väliaikaisessa menettelyssä.
The Treaty makes it clear that all measures still applicable after the date of accession that constitute State aid and do not fulfil the conditions of existing aid would be considered new aid upon accession.
Sopimuksessa todetaan yksiselitteisesti, että kaikki liittymispäivän jälkeen sovellettavat toimenpiteet, jotka ovat valtiontukea eivätkä täytä voimassa olevaan tukeen sovellettavia edellytyksiä, katsotaan uudeksi tueksi liittymisestä alkaen.
It is therefore clear — on the basis of this primary EU legislation — that the Commission has full powers to review aid measures put into effect before and applicable after accession that did not qualify as existing aid after accession.
EU:n ensisijaisen lainsäädännön nojalla on sen vuoksi selvää, että komissiolla on täydet valtuudet tutkia sellaiset tukitoimenpiteet, jotka on pantu täytäntöön ennen liittymistä ja joita sovelletaan liittymisen jälkeen ja joita ei katsota voimassa olevaksi tueksi liittymisen jälkeen.
The Commission can consider such measures to be ‘new aid’ as of 1 May 2004 and can thus prohibit the application of the aid after that date, as well as order recovery of any sums unlawfully paid after accession, if it considers that this aid is incompatible with the common market.
Komissio voi katsoa tällaiset toimenpiteet uudeksi tueksi 1 päivästä toukokuuta 2004 alkaen sekä kieltää tuen soveltamisen kyseisen päivän jälkeen ja määrätä liittymisen jälkeen sääntöjenvastaisesti maksettujen määrien takaisinperinnästä, jos se on sitä mieltä, että tuki ei sovellu yhteismarkkinoille.