natgillin/translations-raw huggingface dataset:
amount of test substance per plate (mg/plate or μl/plate) with rationale for selection of dose and number of plates per concentration,
tutkittavan aineen määrä maljaa kohti (mg/malja tai μl/malja) sekä annoksen valinnan ja kutakin pitoisuutta kohti valittujen maljojen lukumäärän perustelut,
media used,
käytetty kasvatusväliaine,
treatment procedures.
altistusmenettely.
individual plate counts,
maljakohtaiset määrät,
the mean number of revertant colonies per plate and standard deviation,
revertanttien pesäkkeiden määrä maljaa kohti ja keskihajonta,
concurrent negative (solvent/vehicle) and positive control data, with ranges, means and standard deviations,
rinnakkaisista negatiivisista (liuotin/kantaja-aine) ja positiivisista kontrolleista saadut tulokset, myös vaihteluvälit, keskiarvot ja keskihajonnat,
historical negative (solvent/vehicle) and positive control data with ranges, means and standard deviations.
aikaisemmat negatiivisista (liuotin/kantaja-aine) ja positiivisista kontrolleista saadut tutkimustulokset, myös vaihteluväli, keskiarvot ja keskihajonnat,
Environmental Protection Agency Gene-Tox Program.
A Report of the U.S.
Mutation Res., 168, p. 69-240.
Environmental Protection Agency Gene-Tox Program, Mutation Res., 168, s. 69–240.
Yahagi, T., Degawa, M., Seino, Y.Y., Matsushima, T., Nagao, M., Sugimura, T. and Hashimoto, Y., (1975) Mutagenicity of Carcinogen Azo Dyes and their Derivatives, Cancer Letters, 1, p. 91-96.
Yahagi, T., Degawa, M., Seino, Y. Y., Matsushima, T., Nagao, M., Sugimura, T. and Hashimoto, Y. (1975), Mutagenicity of Carcinogen Azo Dyes and their Derivatives, Cancer Letters 1, s. 91-96.
Norpoth K.H. and Garner, R.C., Springer, Berlin-Heidelberg-New York. p. 273-285.
Norpoth K. H. and Garner, R. C, Springer, Berlin-Heidelberg-New York, s. 273–285.
Gatehouse, D.G., Rowland, I.R., Wilcox, P., Callender, R.D. and Foster, R., (1980) Bacterial Mutation Assays.
Gatehouse, D. G., Rowland.
Kirkland, Cambridge University Press, p. 13-61.
Kirkland, Cambridge University Press, s. 13–61.
Aeschacher, H.U., Wolleb, U. and Porchet, L., (1987) Liquid Preincubation Mutagenicity Test for Foods.
Aeschacher, H. U., Wolleb. U. and Porchet, E. (1987), Liquid Preincubation Mutagenicity Test for Foods.
Food Safety, 8, p. 167-177.
Food Safety, 8, s. 167–77.
Mutation Res., 38, p. 33-42.
and Bridges, B. A. (1976), Use of a simplified fluctuation test to detect low levels of mutagens, Mutation Res., 38, s. 33–42.
Hubbard, S.A., Green, M.H.L., Gatehouse, D. and J.W.
Hubbard, S. A., Green, M. H. L, Gatehouse, D. and Bridges, J. W.
Kilbey, B.J., Legator, M., Nichols, W. and Ramel, C., Elsevier, Amsterdam-New York-Oxford, p. 141-161.
Kilbey, B. J., Legator, M., Nichols, W. and Ramel, C, Elsevier, Amsterdam-New York-Oxford, s. 141–161.
Zeiger, E., Anderson, B.E., Haworth, S., Lawlor, T. and Mortelmans, K., (1992) Salmonella Mutagenicity Tests.
Zeiger, E., Anderson. B. E., Haworth, S., Lawlor, T. and Mortelmans, K. (1992), Salmonella Mutagenicity Tests.
Mutagen., 19, p. 2-141.
Mol. Mutagen., 19, s. 2–141.
Elsevier, Amsterdam, p. 249-258.
Elsevier, Amsterdam, s. 249–258.
Sci.
Health, B19, pp.
USA, 77, p. 4961-4965.
USA, 77, s. 4961–4965.
Elsevier, North Holland, p. 85-88.
Elsevier, North Holland, s. 85–88.
Elliot, B.M., Combes, R.D., Elcombe, C.R., Gatehouse, D.G., Gibson, G.G., Mackay, J.M. and Wolf, R.C., (1992) Alternatives to Aroclor 1254-induced S9 in in vitro Genotoxicity Assays.
Elliot.
Kirkland, D.J., Cambridge University Press, p. 28-65.
Kirkland, D. J., Cambridge University Press, s. 28–65.
A variety of haploid and diploid strains of the yeast Saccharomyces cerevisiae can be used to measure the production of gene mutations induced by chemical agents with and without metabolic activation.
Saccharomyces cerevisiae -hiivalla on joukko haploidisia ja diploidisia kantoja, joiden avulla voidaan mitata kemiallisten aineitten kykyä aiheuttaa geenimutaatioita ilman metabolista aktivaatiota tai metabolisen aktivaation jälkeen.
Forward mutation systems in haploid strains, such as the measurement of mutation from red, adenine-requiring mutants (ade-1, ade-2) to double adenine-requiring white mutants and selective systems such as the induction of resistance to canavnaine and cycloheximide, have been utilised.
Testeissä on käytetty haploidisten kantojen mutaatioita, esim. punaisen, adeniinia vaativan kannan (ade-1 ade-2) mutaatiota kaksinkertaisen määrän adeniinia vaativaksi valkoiseksi kannaksi, ja selektiivisiä koejärjestelyitä, kuten kanavnaiini- ja sykloheksimidiresistenssin induktiota.
The most extensively validated reverse mutation system involves the use of the haploid strain XV 185-14C which carries the ochre nonsense mutations ade 2-1, arg 4-17, lys 1-1 and trp 5-48, which are reversible by base substitution mutagens that induce site specific mutations or ochre suppressor mutations.
Laajimmin tutkitussa takaisinmutaatiojärjestelmässä käytetään haploidista XV 185-14C -kantaa, jolla on ’ochre’-nonsense- mutaatiot ade 2-1, arg 4-17, lys 1-1 ja trp 5-48, joiden takaisinmutaatiota saavat aikaan sellaiset emäsvaihdoksia aiheuttavat mutageenit, jotka aiheuttavat paikkaspesifisiä mutaatioita tai ’ochre’-suppressorimutaatioita.
XV 185-14C also carries the his 1-7 marker, a missense mutation reverted mainly by second site mutations, and the marker hom 3-10 which is reverted by frameshift mutagens.
XV 185-14C -kannalla on myös his 1-7 -markkeri, missensemutaatio, jonka takaisinmutaatiota saavat aikaan lähinnä muissa kohdissa tapahtuvat mutaatiot, ja hom 3-10 -markkeri, jonka takaisinmutaatiota saavat aikaan lukuraamiinsiirtomutageenit.
In diploid strains of S. cerevisiae the only extensively used strain is D7 which is homozygous for ilv 1-92.
Diploidisista S. cerevisiae -kannoista ainoa laajassa käytössä oleva on D7, joka on homotsygoottinen geenin ilv 1-92 suhteen.
Solutions of test chemicals and control should be prepared just prior to testing, using an appropriate vehicle.
Tutkittavat aineet ja kontrolliaineet tulee sekoittaa soveltuvaan kantaja-aineeseen juuri ennen testiä.
In the case of organic compounds, which are not water soluble, not more than a 2 % solution v/v of organic solvents such as ethanol, acetone or dimethylsulphoxide (DMSO) should be used.
Veteen liukenemattomia orgaanisia yhdisteitä tutkittaessa saa orgaanisen liuottimen, kuten etanolin, asetonin tai dimetyylisulfoksidin (UMSO) loppupitoisuus olla korkeintaan 2 tilavuus- %.
The final concentration of the vehicle should not significantly affect cell viability and growth characertistics.
Kantaja-aineen loppupitoisuus ei saa merkitsevästi vaikuttaa solujen elinkykyyn ja kasvuominaisuuksiin.
Cells should be exposed to test chemicals both in the presence and absence of an appropriate exogenous metabolic activation system.
Solut on altistettava tutkittaville aineille sekä ilman eksogeenista metabolista aktivaatiojärjestelmää että soveltuvan eksogeenisen aktivaatiojärjestelmän läsnäollessa.
The most commonly used system is a co-factor supplemented post-mitochondrial fraction from the livers of rodents pre-treated with enzyme inducing agents.
Yleisimmin käytetty aktivaatiojärjestelmä on entsyymejä indusoivilla aineilla käsiteltyjen jyrsijöiden maksoista eristetty postmitokondriaalinen jae, johon on lisätty kofaktoreita.
The use of other species, tissues, post-mitochondrial fractions, or procedures may also be appropriate for metabolic activation.
Myös muista lajeista, muista kudoksista tai muista postmitokondriallisista jakeista peräisin olevat valmisteet tai muut menetelmät saattavat soveltua metaboliseen aktivaatioon.
Tester strains
Testikannat
The haploid strain XV 185-14C and the diploid strain D7 are the most used in gene mutation studies.
Geenimutaatiotutkimuksissa yleisimmin käytetyt kannat ovat haploidinen XV 185-14C -kanta ja diploidinen D7-kanta.
Other strains may also be appropriate.
Myös muut kannat saattavat soveltua tarkoitukseen.
Media
Kasvatusalustat
Appropriate culture media are used for the determination of survival and mutant numbers.
Hiivojen kuolleisuuden määrittämiseen ja mutanttien määrien laskemiseen käytetään soveltuvia kasvatusalustoja.
Use of negative and positive controls
Negatiivisten ja positiivisten kontrollien käyttö
Positive, untreated and solvent controls should be performed concurrently.
Testissä on käytettävä rinnakkaisia altistamattomia, testattavan aineen liuottimelle altistettuja ja positiivisia kontrolliviljelmiä.
Appropriate positive control chemicals should be used for each specific mutational endpoint.
Kunkin tutkittavan mutaation kohdalla on käytettävä soveltuvia positiivisia kontrolliaineita.
At least five adequately spaced concentrations of the test substance should be used.
Tutkittava aine on testattava vähintään viitenä eri pitoisuutena, joiden keskinäiset erot ovat sopivat.
Sub-cultures should be used with spontaneous mutation frequencies within the accepted normal range.
Testissä on käytettävä jatkoviljelmiä, joiden spontaanimutaatioiden frekvenssi on normaalina pidettävällä tasolla. Toistojen lukumäärä
Treatment of S. cerevisiae strains is usually performed in a liquid test procedure involving either stationary or growing cells.
Altistuksen jälkeen solut sentrifugoidaan, huuhdotaan ja kylvetään sopivalle kasvatusalustalle.
Initial experiments should be carried out on growing cells: 1-5 × 107 cells/ml are exposed to the test chemical for up to 18 hours at 28 to 37 oC with shaking; an adequate amount of metabolic activation system is added during treatment when appropriate.
Inkubaation jälkeen maljoilta lasketaan solujen kuolleisuus ja tapahtuneet geenimutaatiot.
If the first experiment is negative, then a second experiment should be carried out using stationary phase cells.
Jos ensimmäisen kokeen tulos on negatiivinen, tehdään toinen koe stationäärivaiheessa olevilla soluilla.
Data should be presented in tabular form indicating the number of colonies counted, number of mutants, survival and mutant frequency.
Tulokset on esitettävä taulukkoina siten, että niistä käyvät ilmi pesäkkeiden lukumäärä, mutanttien lukumäärä, kuolleisuus ja mutaatiofrekvenssi.
All results should be confirmed in an independent experiment.
Kaikki tulokset on varmistettava erillisellä kokeella.
The dara should be evaluated using appropriate statistical methods.
Tulosten merkitsevyys on arvioitava soveltuvin tilastollisin menetelmin.
The test report shall, if possible, contain the following information:
Tutkimusselostuksen on, jos mahdollista, sisällettävä seuraavat tiedot:
strain used,
käytetty kanta,
test conditions: stationary phase or growing cells, compositions of media, incubation temperature and duration, metabolic activation system,
koeolosuhteet: stationäärivaiheessa olevien tai kasvavien solujen käyttö, kasvatusalustojen koostumus, inkubaatiolämpötila ja inkubaatioaika, metabolinen aktivaatiojärjestelmä,
treatment conditions: exposure levels, procedure and duration of treatment, treatment temperature, positive and negative controls,
altistusolosuhteet: altistuspitoisuudet, altistusmenetelmä ja altistuksen kesto, altistuslämpötila, positiiviset ja negatiiviset kontrollit,
number of colonies counted, number of mutants, survival and mutant frequency, dose/response relationship if applicable, statistical evaluation of data,
pesäkkeiden lukumäärä, mutanttien lukumäärä, kuolleisuus, mutaatiofrekvenssi, annos/vastesuhde mikäli mahdollista, tulosten tilastollinen käsittely,
discussion of results,
tulosten pohdinta,
Mitotic recombination in Saccharomyces cerevisiae can be detected between genes (or more generally between a gene and its centromere) and within genes.
Saccharomyces cerevisiae -hiivalla esiintyy mitoottista rekombinaatiota sekä geenien välillä (tai yleisemmin ottaen geenin ja sentromeerin välillä) että geenien sisällä.
The former event is called mitotic crossing-over and generates reciprocal products whereas the latter event is most frequently non-reciprocal and is called gene conversion.
Ensin mainittu ilmiö on nimeltään mitoottinen tekijäinvaihto ja siinä kaksi sisarkromatidia vaihtaa keskenään osia. Jälkimmäinen ilmiö on yleensä yksisuuntainen ja nimeltään geenikonversio.
Crossing-over is generally assayed by the production of recessive homozygous colonies or sectors produced in a heterozygous strain, whereas gene conversion is assayed by the production of prototrophic revertants produced in an auxotrophic heteroallelic strain carrying two different defective alleles of the same gene.
Tekijäinvaihtotutkimukset perustuvat yleensä heterotsygoottiseen kantaan ilmaantuvien resessiivisten homotsygoottisten pesäkkeiden tai maljasektoreiden laskentaan, kun taas geenikonversioiden tutkiminen perustuu prototrofisten revertanttien laskentaan auksotrofisilla heteroalleelisilla kannoilla, joilla on kaksi erilaista viallista alleelia samasta geenistä.
The most commonly used strains for the detection of mitotic gene conversion are D4 (heteroallelic at ade 2 and trp 5) D7 (heteroallelic at trp 5) BZ34 (heteroallelic at arg 4) and JDl (heteroallelic at his 4 and trp 5).
Yleisimmin mitoottisen geenikonversion tutkimiseen käytettyjä kantoja ovat D4 (heteroalleelinen ade 2 ja trp 5 -lokusten suhteen), D7 (heteroalleelinen trp 5 -lokuksen suhteen), BZ34 (heteroalleelinen arg 4 -lokuksen suhteen) ja JD1 (heteroalleelinen his 4 ja trp 5 -lokusten suhteen).
Mitotic crossing-over producing red and pink homozygous sectors can be assayed in D5 or in D7 (which also measures mitotic gene conversion and reverse mutation at ilv 1-92) both strains being heteroallelic for complementing alleles of ade 2.
Mitoottista tekijäinvaihtoa voidaan testata kannoilla D5 ja D7 (jälkimmäisellä voidaan havainnoida myös mitoottista geenikonversiota ja takaisinmutaatiota ilv 1-92 -lokuksessa), jotka kummatkin ovat heteroalleelisia ade 2 -lokuksen komplementtigeenien suhteen ja joissa mitoottinen tekijäinvaihdos ilmenee maljoilla punaisina tai vaaleanpunaisina homotsygoottisina sektoreina.
Solutions of test chemicals and control or reference compounds should be prepared just prior to testing, using an appropriate vehicle.
Tutkittavat aineet sekä kontrolli- tai vertailuyhdisteet on sekoitettava soveltuvaan kantaja-aineeseen juuri ennen testiä.
With organic compounds that are water insoluble not more than a 2 % solution v/v of organic solvents such as ethanol, acetone or dimethylsulphoxide (DMSO) should be used.
Veteen liukenemattomia orgaanisia yhdisteitä tutkittaessa saa orgaanisen liuottimen, kuten etanolin, asetonin tai dimetyylisulfoksidin (DMSO) loppupitoisuus olla korkeintaan 2 tilavuus- %.
The final concentration of the vehicle should not significantly affect cell viability and growth characteristics.
Kantaja-aineen loppupitoisuus ei saa merkitsevästi vaikuttaa solujen elinkykyyn ja kasvuominaisuuksiin.
The system most commonly used is a co-factor supplemented post-mitochondrial fraction from the livers of rodents pre-treated with enzyme inducing agents.
Yleisimmin käytetty aktivaatiojärjestelmä on entsyymejä indusoivilla aineilla käsiteltyjen jyrsijöiden maksoista eristetty postmitokondriaalinen jae, johon on lisätty kofaktoreita.
The most frequently used strains are the diploids D4, D5, D7 and JD1.
Yleisimmin käytettyjä ovat diploidiset kannat D4, D5, D7 ja JD1.
The use of other strains may be appropriate.
Myös muut kannat saattavat soveltua tarkoitukseen.
Appropriate culture media are used for the determination of survival and the frequency of mitotic recombination.
Hiivojen kuolleisuuden ja mitoottisen rekombinaatiofrekvenssin määrittämiseen käytetään soveltuvia kasvatusalustoja.
Appropriate positive control chemicals should be used for each specific recombination endpoint.
Kunkin tutkittavan rekombinaation kohdalla on käytettävä soveltuvia positiivisia kontrolliaineita.
Among the factors to be taken into consideration are cytotoxicity and solubility.
Huomioon otettavia seikkoja ovat mm. aineen sytomyrkyllisyys ja liukoisuus.
The lowest concentration must have no effect on celf viability.
Alin pitoisuus ei saa lainkaan lisätä solujen kuolleisuutta.
For toxic chemicals, the highest concentration tested should not reduce survival below 5 to 10 %.
Myrkyllisillä aineilla korkein testattu pitoisuus ei saa aiheuttaa yli 5–10 %:n kuolleisuutta.
Relatively water-insoluble chemicals should be tested up to the limit of solubility using appropriate procedures.
Huonosti veteen liukenevilla aineilla liukoisuus määrää korkeimman tutkittavan pitoisuuden.
For freely water-soluble non-toxic substances the upper concentration should be determined on a case by case basis.
Vesiliukoisten myrkyttömien aineiden korkein tutkittava pitoisuus on päätettävä tapauskohtaisesti.
Cells may be exposed to test chemicals in either the stationary phase or during growth for periods of up to 18 hours.
Solut voidaan altistaa tutkittavalle aineelle joko stationäärivaiheessa tai kasvuvaiheessa, ja pisin altistusaika voi olla 18 tuntia.
However, for long treatment times cultures should be microscopically inspected for spore formation, the presence of which invalidates the test.
Pitkässä altistuksessa viljelmiä on kuitenkin seurattava mikroskoopilla mahdollisen itiönmuodostuksen varalta, sillä itiönmuodostus pilaa testin.
Incubation conditions
Inkubaatio-olosuhteet
The plates are incubated in the dark for four to seven days at 28 to 30 oC.
Maljoja inkuboidaan pimeässä 28–30 oC:n lämpötilassa 4–7 vrk:n ajan.
Plates used for the assay of red and pink homozygous sectors produced by mitotic crossing-over should be kept in a refrigerator (about 4 oC) for a further one to two days before scoring to allow for the development of the appropriate pigmented colonies.
Maljoja, joilta tutkitaan mitoottisen tekijäinvaihdoksen aikaansaamat punaiset ja vaaleanpunaiset homotsygoottiset sektorit, on inkuboinnin jälkeen säilytettävä jääkaapissa (noin 4 oC:ssa) yhdestä kahteen vuorokautta ennen laskemista, jotta pesäkkeiden väri ehtii kehittyä.
Spontaneous mitotic recombination frequencies
Spontaaninen mitoottinen rekombinaatiofrekvenssi
Sub-cultures should be used with spontaneous mitotic recombination mutation frequencies within the accepted normal range.
Testissä on käytettävä jatkoviljelmiä, joiden spontaaninen mitoottinen rekombinaatiofrekvenssi on normaalina pidettävällä tasolla.
Number of replicates
Toistojen lukumäärä
A minimum of three replicate plates should be used per concentration for the assay of prototrophs produced by mitotic gene conversion and for viability.
Kussakin pitoisuudessa maljat tehdään ainakin kolmena kappaleena mitoottisen geenikonversion tuottamien prototrofien määrän laskemista ja solujen kuolleisuuden määrittämistä varten.
In the case of the assay of recessive homozygosis produced by mitotic crossing-over, the plate number should be increased to provide an adequate number of colonies.
Kokeissa, joissa lasketaan mitoottisen tekijäinvaihdon aikaansaamia resessiivisiä homotsygootteja, rinnakkaisten maljojen määrää on lisättävä riittävän pesäkemäärän saamiseksi.
Procedures
Testin suorittaminen
1-5 × 107 celles/ml are exposed to the test chemical for up to 18 hours at 28 to 37 oC with shaking; an adequate amount of metabolic activation system is added during treatment when appropriate.
Ensimmäinen koe on tehtävä kasvavilla soluilla, siten että 1-5 x 107 solua/ml altistetaan tutkittavalle aineelle ja seosta ravistellaan 18 tunnin ajan 28–37 oC:ssa; altistuksen aikana seokseen lisätään sopiva määrä metabolista aktivaatioseosta, mikäli tarpeellista.
At the end of the treatment, cells are centrifuged, washed and seeded upon appropriate culutre medium.
Altistuksen jälkeen solut sentrifugoidaan, huuhdotaan ja kylvetään sopivalle kasvatusalustalle.
After incubation plates are scored for survival and the induction of mitotic recombination.
Inkubaation jälkeen maljoilta lasketaan solujen kuolleisuus ja tapahtuneet mitoottiset rekombinaatiot.
If the first experiment is positive it is confirmed in an independent experiment.
Jos ensimmäisen kokeen tulos on positiivinen, tulos varmistetaan erillisellä kokeella.
Data should be presented in tabular form indicating the number of colonies counted, the number of recombinants, survival and the frequency of recombinants.
Tulokset on esitettävä taulukkoina siten, että niistä käyvät ilmi pesäkkeiden lukumäärä, rekombinanttien lukumäärä, kuolleisuus ja rekombinaatiofrekvenssi.
Results should be confirmed in an independent experiment.
Tulokset on varmistettava erillisellä kokeella.
The data should be evaluated using appropriate statistical methods.
Tulosten merkitsevyys on arvioitava soveltuvin tilastollisin menetelmin.
test conditions: stationary phase or growing cells, composition of media, incubation temperature and duration, metabolic activation system,
koeolosuhteet: stationäärivaiheessa olevien tai kasvavien solujen käyttö, kasvatusalustojen koostumus, inkubaatiolämpötila ja inkubaatioaika, aineenvaihdunnallinen aktivaatiojärjestelmä,
treatment conditions: exposure concentration, procedure and duration of treatment, treatment temperature, positive and negative controls,
altistusolosuhteet: altistuspitoisuudet, altistusmenetelmä ja altistuksen kesto, altistuslämpötila, positiiviset ja negatiiviset kontrollit,
number of colonies counted, number of recombinants; survival and recombination frequency, dose/response relationship if applicable, statistical evaluation of data,
pesäkkeiden lukumäärä, rekombinanttien lukumäärä, kuolleisuus, rekombinaatiofrekvenssi, annos/vastesuhde mikäli mahdollista, tulosten tilastollinen käsittely,
This method is a replicate of the OECD TG 476, In Vitro Mammalian Cell Gene Mutation Test (1997).
Tämä menetelmä on sama kuin OECD TG 476, In Vitro Mammalian Cell Gene Mutation Test (1997).
The in vitro mammalian cell gene mutation test can be used to detect gene mutations induced by chemical substances.
Nisäkässoluviljelmissä tehtävää in vitro -geenimutaatiotestiä voidaan käyttää kemiallisten aineiden aiheuttamien geenimutaatioiden toteamiseen.
Suitable cell lines include L5178Y mouse lymphoma cells, the CHO, CHO-AS52 and V79 lines of Chinese hamster cells, and TK6 human lymphoblastoid cells (1).
Sopivia solulinjoja ovat hiiren lymfoomasolulinja L5178Y, kiinanhamsterin solulinjat CHO, CHO-AS52 ja V79 ja ihmisen lymfoblastoidisolulinja TK6 (1).
In these cell lines the most commonly-used genetic endpoints measure mutation at thymidine kinase (TK) and hypoxanthine-guanine phosphoribosyl transferase (HPRT), and a transgene of xanthine-guanine phosphoribosyl transferase (XPRT).
Näissä solulinjoissa yleisimmin käytetyt geneettiset tulostapahtumat mittaavat tymidiinikinaasi- (TK) ja hypoksantiini-guaniinifosforibosyyli-transferaasilokusten (HPRT) mutaatioita ja ksantiiniguaniinifosforibosyylitransferaasin (XPRT) transgeeniä.
The TK, HPRT and XPRT mutation tests detect different spectra of genetic events.
TK-, HPRT- ja XPRT-mutaatiotesteillä voidaan havaita erilaisia geneettisiä tapahtumia.
The cells used are selected on the basis of growth ability in culture and stability of the spontaneous mutation frequency.
Nisäkässoluilla tehtävissä in vitro -geenimutaatiotesteissä voidaan käyttää pysyvien solulinjojen tai solukantojen viljelmiä.
Care should be taken to avoid conditions, which would lead to results not reflecting intrinsic mutagenicity.
Tällainen metabolinen aktivaatiojärjestelmä ei pysty täysin jäljittelemään in vivo -olosuhteita nisäkkäissä.
Positive results, which do not reflect intrinsic mutagenicity may arise from changes in pH, osmolality or high levels of cytotoxicity (7).
On pyrittävä välttämään erityisesti sellaisia olosuhteita, joissa saatavat positiiviset tulokset eivät heijasta aineen luontaista mutageenisuutta ja saattavat johtua pH:n muutoksista, osmolaliteetista tai voimakkaasta sytotoksisuudesta (7).
Correlation is dependent on chemical class and there is increasing evidence that there are carcinogens that are not detected by this test because they appear to act through other, non genotoxic mechanisms or mechanisms absent in bacterial cells (6).
Korrelaatio riippuu aineryhmän kemiallisista ominaisuuksista, ja yhä useammat tutkimustulokset viittaavat siihen, että on olemassa karsinogeeneja, joita ei voida havaita tällä testillä, koska ne näyttävät vaikuttavan muiden, ei-genotoksisten mekanismien tai bakteerisoluista puuttuvien mekanismien välityksellä (6).