natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The memorandum of understanding (Section III.5) includes a right to sell SNCM which may be exercised concurrently by the purchasers should one of the following events occur inasmuch as they have the effect of calling into question the credibility of their business plan and the viability of the company:
Sopimuspöytäkirjassa (osa III.5) on SNCM:n luovutukseen liittyvä sopimuksen purkamista koskeva ehto, johon toiminnan jatkajat voivat yhdessä turvautua alla mainituissa tilanteissa, jos liiketoimintasuunnitelman uskottavuus ja yhtiön paluu elinkelpoiseksi joutuvat kyseenalaisiksi:
Non-award of the public service delegation for public services by sea to Corsica for the period commencing 1 January 2007 […],
Korsikan meriliikennöintiä koskevan julkisen palvelun sopimuksen menettäminen kaudeksi, joka alkaa 1. tammikuuta 2007 […],
Any negative decision of the European Commission or a judgment of the Court of First Instance or of the Court of Justice, such as a refusal of the transaction or the imposition of conditions having a substantial impact on the value of the company […].
Euroopan komission kielteinen päätös tai Euroopan yhteisön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jolla esimerkiksi kielletään toiminta tai määrätään ehtoja, jotka vaikuttavat olennaisesti yhtiön arvoon, […].
Section VII of the memorandum of understanding provides that CGMF is to pay a part of the labour commitments of SNCM in terms of the costs of mutual benefit societies of its retired workers for an amount valued at EUR 15,5 million from the day of the transfer of ownership of the undertaking.
Sopimuspöytäkirjan osassa VII määrätään, että CGMF ottaa yrityksen omistajuuden siirtymisen päivänä vastuulleen osan SNCM:n sosiaalisista sitoumuksista, jotka liittyvät eläkerahastojen kuluihin ja joiden määräksi arvioidaan 15,5 miljoonaa euroa.
The detailed rules of governance of the undertaking are set out in Section IV of the memorandum of understanding.
Yrityksen hallinto määritellään yksityiskohtaisesti sopimuspöytäkirjan osassa IV.
It provides that there will be a change in the way that SNCM is managed; it will be converted into a limited liability company with a board of directors and a supervisory board.
Sen mukaan SNCM:n hallintotapaa muutetaan, kun yhtiöstä tulee osakeyhtiö, jolla on johtokunta ja hallintoneuvosto.
The latter will be made up of 10, then 14 members.
Hallintoneuvostossa on ensin 10 ja myöhemmin 14 jäsentä.
It will be chaired provisionally by a representative of the State.
Sitä johtaa väliaikaisesti valtion edustaja.
If the DSP is entrusted to SNCM, the President of the supervisory board will be replaced by a representative of BCP.
Jos SNCM saa julkisen palvelun sopimuksen, hallintoneuvoston johtajaksi vaihdetaan BCP:n edustaja.
The board of directors has the task of carrying out the operational management of SNCM.
Johtokunta puolestaan vastaa SNCM:n operatiivisesta johtamisesta.
On 26 May 2006, the French Government confirmed the sale of SNCM as well as the measures cited above.
Ranskan hallitus vahvisti 26. toukokuuta 2006 SNCM:n luovutuksen ja edellä mainitut toimenpiteet.
In the light of the foregoing, the memorandum of understanding contains three types of state measures justifying an examination as regards the Community system of State aid:
Edellä esitetyn perusteella sopimuspöytäkirjassa on kolmenlaisia valtion toimenpiteitä, joita on syytä tarkastella yhteisön valtiontukijärjestelmää vasten:
the sale of 100 % of SNCM at a negative price of EUR 158 million (capital contribution of EUR 142,5 million and payment of the costs of mutual benefit societies for a total of EUR 15,5 million),
SNCM:n sataprosenttinen luovutus 158 miljoonan euron negatiivisella hinnalla (142,5 miljoonan euron pääomansiirto ja eläkerahaston yhteydessä 15,5 miljoonan euron kulujen kattaminen),
the current account advance by CGMF for the sum of EUR 38,5 million for staff laid off by SNCM,
CGMF:n myöntämä 38,5 miljoonan euron käteisennakko SNCM:ltä irtisanottujen työntekijöiden hyväksi,
the increase in capital of EUR 8,75 million to which CGMF subscribed jointly and concurrently with the contribution in the amount of EUR 26,25 million of VT and BCP.
pääoman korottaminen 8,75 miljoonalla eurolla, jonka CGMF toteuttaa yhdessä ja samanaikaisesti kun VT ja BCP toteuttavat 26,25 miljoonan euron pääomansiirron.
SUBJECT MATTER OF THE PRESENT DECISION
TÄMÄN PÄÄTÖKSEN LAAJUUS
This final decision relates to the measures implemented by France in favour of SNCM since 18 February 2002, namely:
Tämä lopullinen päätös koskee toimenpiteitä, jotka Ranska on toteuttanut SNCM:n hyödyksi 18. helmikuuta 2002 lähtien. Nämä toimenpiteet ovat seuraavat:
the capital contribution of CGMF to SNCM for the sum of EUR 76 million in 2002 (including EUR 53,48 million for public service obligations and the balance for restructuring aid),
CGMF:n 76 miljoonan euron suuruinen pääomansiirto SNCM:lle vuonna 2002 (53,48 miljoonaa euroa julkisen palvelun velvoitteiden nojalla ja loput rakenneuudistustukina),
the negative sale price of SNCM by CGMF for the sum of EUR 158 million,
CGMF:n SNCM:stä maksama 158 miljoonan euron negatiivinen hinta,
CGMF’s contribution of EUR 8,75 million,
CGMF:n toteuttama 8,75 miljoonan euron pääomansiirto,
payment by CGMF of certain additional social measures for the sum of EUR 38,5 million.
CGMF:n vastaaminen 38,5 miljoonan euron suuruisista täydentävistä sosiaalisista toimenpiteistä.
This decision does not concern the examination of financial compensation paid or to be paid to SNCM for public service obligations for the period 2007-2013, which is the subject of a separate procedure.
Tämä päätös ei koske niiden taloudellisten korvausten tutkintaa, jotka SNCM on saanut tai saa julkisen palvelun velvoitteiden nojalla kaudella 2007–2013 ja joita käsitellään erillisessä menettelyssä.
GROUNDS LEADING TO THE ADOPTION OF THE COMMISSION DECISIONS OF 2002 AND 2006
SYYT, JOIDEN TAKIA KOMISSIO TEKI VUOSIEN 2002 JA 2006 PÄÄTÖKSET
Initiation of the 2002 formal investigation procedure
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen vuonna 2002
In its decision to initiate the procedure of 19 August 2002, the Commission, while recognising that SNCM was an undertaking in difficulty, expressed its uncertainty as to the compatibility of the measure notified with the criteria set out in point 3.2.2 of the 1999 guidelines in force at the time.
Menettelyn aloittamisesta 19. elokuuta 2002 tekemässään päätöksessä komissio myönsi, että SNCM oli vaikeuksissa oleva yritys, mutta samalla se epäili, täyttikö ilmoitettu toimenpide tuolloin voimassa olleiden vuoden 1999 suuntaviivojen 3.2.2 kohdassa esitetyt arviointiperusteet.
The Commission voiced certain doubts regarding the restructuring plan having regard to the absence of an analysis of the causes for the undertaking’s losses.
Komissio esitti joitakin epäilyjä rakenneuudistussuunnitelmasta, koska yhtiön tekemien tappioiden syitä ei ollut analysoitu.
In particular, the Commission raised questions concerning the links between the losses and the public service obligations, the impact of SNCM’s policy of purchasing vessels on its income statements and the measures contemplated for increasing the undertaking’s productivity.
Komissio tiedusteli erityisesti tappioiden ja julkisen palvelun velvoitteiden välisistä yhteyksistä, SNCM:n alustenhankintaohjelman vaikutuksesta yhtiön tuloslaskelmiin ja yhtiön tuottavuuden parantamiseksi suunnitelluista toimenpiteistä.
Moreover, the Commission noted certain lacunae in the restructuring plan, in particular the absence of specific measures to reduce the amount of intermediate consumption and the absence of a reference to SNCM’s future pricing policy.
Lisäksi komissio korosti tiettyjä rakenneuudistussuunnitelman puutteita, kuten sitä, ettei siinä ollut konkreettisia toimenpiteitä välituotekulutuksen määrän vähentämiseksi ja että siitä puuttui SNCM:n tulevaa hinnoittelupolitiikkaa koskevia tietoja.
The Commission also raised questions regarding the relevance of the calculation method adopted by the French authorities to determine the amount of the recapitalisation and regarding some of the hypotheses on which to base financial simulations.
Komissio epäili myös sekä Ranskan viranomaisten pääomankorotuksen suuruuden määrittämiseen käyttämän laskutavan asianmukaisuutta että eräitä taloudellisten simulaatioiden laatimisessa käytettyjä oletuksia.
The extension of the 2006 formal investigation procedure
Muodollisen tutkintamenettelyn laajentaminen vuonna 2006
By its decision of 13 September 2006, the Commission decided to extend the 2002 formal investigation procedure to the measures laid down in connection with the sale of SNCM to the private sector.
Komissio päätti 13. syyskuuta 2006 tekemällään päätöksellä ulottaa muodollisen tutkintamenettelyn toimenpiteisiin, jotka liittyivät SNCM:n luovutukseen yksityiselle sektorille.
First of all, in view of the invitation of the French authorities of 7 April 2006 (see recital 17 of this decision) to examine a part of the 2002 capital contribution in the light of the Altmark case-law, the Commission raised uncertainty in that regard as to compliance with the conditions (in particular the second and the fourth) laid down by the Community court in that judgment.
Ensinnäkin, kun Ranskan viranomaiset pyysivät 7. huhtikuuta 2006 (ks. tämän päätöksen 17 kohta) komissiota tarkastelemaan osaa vuoden 2002 pääomansiirrosta asiassa Altmark vahvistetun oikeuskäytännön valossa, komissio epäili, täyttyivätkö yhteisöjen tuomioistuimen kyseisessä tuomiossa määrittelemät edellytykset (erityisesti toinen ja neljäs edellytys).
In the event that that amount is categorised as aid compatible with Article 86(2) EC, the Commission took the view, in its decision of 2006, that the new amount of aid to be assessed in the light of the guidelines for restructuring aid was EUR 15,81 million.
Jos tämä määrä katsottaisiin sääntöjenmukaiseksi tueksi perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla, komissio laski vuoden 2006 päätöksessään, että rakenneuudistustukia koskevia suuntaviivoja vasten arvioitavaksi tuen määräksi jäisi 15,81 miljoonaa euroa.
In so far as the amount of restructuring aid is noticeably lower than that notified in 2002 and approved in 2003, the Commission expressed doubts as to whether it was appropriate to maintain all of the compensatory measures imposed on SNCM by the 2003 decision.
Kun rakenneuudistustuen määrä olisi huomattavasti alhaisempi kuin vuonna 2002 ilmoitettu ja vuonna 2003 hyväksytty määrä, komissio epäili, oliko kaikki SNCM:lle vuoden 2003 päätöksessä määrätyt vastasuoritteet aiheellista säilyttää.
The Commission also expressed doubts as to whether the conditions imposed by the 2003 decision had been complied with, namely the principle of price leadership and the frequency of services to Corsica.
Komissio epäili myös, oliko vuoden 2003 päätöksellä määrättyjä ehtoja, erityisesti hintajohtajuuden periaatetta ja Korsikaan suuntautuvien matkojen määrää koskevia ehtoja noudatettu.
As regards the negative price at which SNCM was sold, the Commission had doubts regarding compliance of the recapitalisation by the State prior to the sale of SNCM with the principle of the private investor in a market economy.
SNCM:n negatiivisen luovutushinnan osalta komissio epäili, oliko valtion ennen SNCM:n luovutusta tekemä pääomankorotus yhdenmukainen markkinataloussijoittajaperiaatteen kanssa.
In particular, the Commission expressed doubts as to the validity of the calculation of the liquidation costs which the State shareholder would be required to pay in the event of the liquidation of SNCM.
Komissiota epäilyttivät erityisesti laskelmat selvitystilasta aiheutuvista kustannuksista, jotka valtio osakkeenomistajana joutuisi maksamaan, jos SNCM asetettaisiin selvitystilaan.
The Commission questioned whether the financial measures might be justified under the guidelines on rescue and restructuring aid.
Komissio asetti kyseenalaiseksi sen, että rahoitustoimenpiteet voitaisiin oikeuttaa pelastamistukea ja rakenneuudistustukea koskevilla suuntaviivoilla.
It also cast doubts concerning the second recapitalisation of EUR 8,75 million so far as concerns observance of the principles of concomitance of the individual and public investment and the similarity of the subscription conditions within the meaning of the case-law.
Lisäksi se epäili, vastasiko toinen, 8,75 miljoonan euron pääomankorotus periaatteita, joiden mukaan yksityiset ja julkiset sijoitukset on tehtävä samanaikaisesti ja merkintäehtojen on oltava oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla identtiset.
Finally, the Commission expressed doubts as to whether the additional social measures of EUR 38,5 million of aid could constitute an indirect advantage for the undertaking.
Lopuksi komissio esitti epäilyjä siitä, voivatko 38,5 miljoonan euron täydentävät sosiaaliset toimenpiteet henkilöstön auttamiseksi muodostaa välillisen edun yritykselle.
It also noted the risk of conflict with the supplementary redundancy payments as part of the risks borne by reasonable investors.
Se korosti mahdollista ristiriitaa täydentävien irtisanomiskorvausten huomioimisessa osana asiaan perehtyneelle sijoittajalle kuuluvia riskejä.
The 2002 recapitalisation
Vuoden 2002 pääomankorotus
The sum of EUR 53,48 million in the light of the Altmark case
Myönnetty 53,48 miljoonan euron määrä asian Altmark oikeuskäytännön valossa
Fulfilment of the four Altmark criteria
Asian Altmark mukaiset neljä edellytystä
In their letter of 7 April 2006 and in connection with the comments submitted following the 2006 decision, the French authorities called upon the Commission to find that, on account of its ‘public service compensation’ nature for the period 1991 to 2001, a part of the capital increase of 2002, namely EUR 53,48 million, does not constitute State aid in the light of Altmark, considering that the four conditions laid down in that judgment are fulfilled in the present case.
Ranskan viranomaiset pyysivät 7. huhtikuuta 2006 päivätyssä kirjeessään ja vuoden 2006 päätöksen johdosta esittämissään huomautuksissa, että komissio pitäisi osaa vuoden 2002 pääomankorotuksesta – 53,48:aa miljoonaa euroa – sellaisena korvauksena julkisesta palvelusta kaudella 1991–2001, joka ei ole valtiontukea asiassa Altmark vahvistetun oikeuskäytännön mukaisesti, koska se täyttää kyseisessä oikeuskäytännössä asetetut neljä edellytystä.
As regards, specifically, the second condition in Altmark, the French authorities note that under the Altmark judgment, only the parameters of the calculation must be established in advance in an objective and transparent manner.
Asian Altmark toisen edellytyksen osalta Ranskan viranomaiset korostavat, että asiassa Altmark annetun tuomion mukaan vain laskentaparametrit on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi.
In the present case, they state that the amount of EUR 53,48 million was paid in November 2003 on the basis of calculation parameters established prior to the period in question (1991-2001).
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa 53,48 miljoonan euron määrä on kuitenkin maksettu marraskuussa 2003 sellaisten laskentaparametrien pohjalta, jotka oli vahvistettu ennen kyseistä kautta (1991–2001).
Accordingly, in the opinion of France, the fact that the payment of the revaluation for under-compensation occurred a posteriori does not call into question its conclusion that the parameters on the basis of which the compensation of EUR 53,48 million is calculated were clearly established in an objective and transparent manner prior to the performance of public service tasks.
Näin ollen Ranskan mukaan se, että myöhemmin on maksettu liian pienen korvauksen johdosta uudelleen arvioitu määrä, ei saata kyseenalaiseksi väitettä, että parametrit, joiden perusteella 53,48 miljoonan euron korvaus laskettiin, oli vahvistettu objektiivisesti ja läpinäkyvästi ennen julkiseen palveluun kuuluvien tehtävien toteuttamista.
In respect of the fourth condition in Altmark, the French authorities take the view that that refers to characteristics of an undertaking entrusted with a public service task fitting the description of average good management but, on the other hand, makes no reference to any requirement of minimum or average profitability of the undertaking in question.
Ranskan viranomaiset katsovat, että asian Altmark neljännen edellytyksen mukaan julkisesta palvelusta vastaavan yrityksen on oltava hyvin johdettu, mutta siinä ei viitata mitenkään kyseisen yrityksen vähimmäistuottavuuteen tai keskimääräiseen tuottavuuteen.
SNCM therefore acted as an averagely well-run undertaking would act.
SNCM käyttäytyi siis kohtalaisen hyvin johdetun yrityksen tavoin.
France notes that the public operator was the only undertaking capable of taking on those obligations in terms of annual regularity and frequency of service and did so in spite of the arrival in 1996 of a private operator, which only operated certain lines and only during the high season.
Ranska korostaa, että julkinen toimija oli ainoa yritys, joka pystyi täyttämään vuorojen säännöllisyyteen ja tiheyteen liittyvät velvollisuudet, vaikka markkinoille tulikin vuonna 1996 yksityinen toimija, joka tosin liikennöi vain tietyillä reiteillä ja ainoastaan kiireisenä kautena.
Moreover, no other undertaking existed in the strict sense whose costs could be used as a reference for determining whether or not the level of compensation granted to SNCM exceeded the costs necessarily incurred in the performance of public service obligations.
Ranskan mukaan ei myöskään ollut varsinaisesti mitään vertailuyritystä, jonka kustannusten pohjalta olisi voitu määritellä, ylittivätkö SNCM:lle myönnetyt korvaukset julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä väistämättä aiheutuvat kulut.
According to the French authorities, it would therefore be difficult to compare the costs structure of SNCM and that of other shipping companies, having regard to the specific nature of the activity of the latter and the market on which it operates.
Ranskan viranomaisten mielestä olisi siis vaikeaa verrata SNCM:n ja muiden meriliikenneyhtiöiden kustannusten rakennetta, kun otetaan huomioon SNCM:n toiminnan ja markkinoiden erityispiirteet.
In spite of the practical impossibility of finding an undertaking which could be used as a reference point for that period, France believes that it sought to provide, during its dealings with the Commission which took place in 2005 and 2006, objective and justifiable evidence proving the nature of SNCM as a ‘typical well-run and adequately equipped undertaking’ and demonstrating that the fourth criterion laid down in the Altmark judgment is fulfilled.
Vaikka käytännössä on mahdotonta löytää yritystä, jota voitaisiin käyttää vertailukohtana kyseisellä ajanjaksolla, Ranska katsoo esittäneensä komission kanssa vuosina 2005 ja 2006 käymänsä kirjeenvaihdon aikana parhaansa mukaan objektiivisia ja perusteltuja todisteita siitä, että SNCM oli hyvin johdettu ja riittävillä kuljetusvälineillä varustettu keskivertoyritys ja että asiassa Altmark asetettu neljäs edellytys oli täytetty.
France considers, moreover, that a comparison based on the evidence available relating to the costs structure of CFF and that of SNCM is far from being inconsistent with the presumption of SNCM’s good management, above all because it does not make it at all possible to take into account a not inconsiderable part of the costs of the public service activity which relates to the transport of goods.
Ranska katsoo lisäksi, että CFF:n ja SNCM:n kustannusten rakenteista saatavilla olevien tietojen vertailu ei suinkaan aseta kyseenalaiseksi oletusta SNCM:n hyvästä johtamisesta, etenkään, kun vertailussa ei voida ottaa huomioon huomattavaa osaa kustannuksista, jotka aiheutuvat tavaroiden kuljettamiseen liittyvän julkisen palvelun hoitamisesta.
In addition, France states that, in a case like this, it is possible to take the view that the case-law which led to the judgment in Altmark (and in particular the Ferring case) must be understood as a review only as to the absence of overcompensation.
Ranska myös väittää, että tämänkaltaisessa tilanteessa voidaan tulkita asiassa Altmark annetun tuomion perustana olevaa oikeuskäytäntöä (erityisesti asiassa Ferring annettua tuomiota) siten, että on varmistettava, etteivät korvaukset ole olleet liian suuria.
In that respect, the French authorities state that the subsidies granted did not exceed the costs actually borne by SNCM on account of the public service obligations with which it is entrusted, as the Commission pointed out in its decision of 30 October 2001.
Tässä yhteydessä Ranskan viranomaiset tuovat esiin, etteivät myönnetyt tuet ole ylittäneet SNCM:lle julkisen palvelun velvoitteista tosiasiallisesti aiheutuneita kustannuksia, kuten komissio totesi 30. lokakuuta 2001 tekemässään päätöksessä.
In conclusion, France takes the view that the existence of public service obligations, in conjunction with the absence of over-compensation in the period 1991 to 2001, confirms that the 4 conditions in Altmark are fulfilled.
Johtopäätöksenä Ranskan kanta on, että asian Altmark neljä edellytystä täyttyvät, koska SNCM:llä oli julkisen palvelun velvoitteita eikä sille maksettu liian suuria korvauksia kaudella 1991–2001.
The compatibility of the amount of EUR 53,48 million in the light of Article 86(2) EC
Myönnetyn 53,48 miljoonan euron määrän sääntöjenmukaisuus perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla
If the Commission were to conclude that that intervention were State aid within the meaning of Article 87(1) EC, the French authorities submit that the autonomous and independent measure of the 2002 restructuring plan is compatible in terms of Article 86(2) EC, since that basis of compatibility was not challenged by the Court of First Instance in its judgment in Case T-349/03.
Jos komissio katsoo, että tämä toimenpide on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, Ranskan viranomaiset vetoavat siihen, että tämä rakenneuudistussuunnitelmasta erillinen ja riippumaton toimenpide on perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla sääntöjenmukainen, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole kiistänyt tätä sääntöjenmukaisuuden perustaa vuonna 2005 antamassaan tuomiossa.
In that respect, France states that the amount of EUR 53,48 million covering compensation for public service costs for the period 1991 to 2001 is not a measure granted during restructuring, irrespective of whether it relates to the restructuring plan notified in 2002 or its updating, but rather a measure preceding the restructuring plans in question.
Tässä yhteydessä Ranska vakuuttaa, ettei kaudella 1991–2001 täytetyistä julkisen palvelun tehtävistä korvauksena myönnetty 53,48 miljoonan euron määrä liity rakenneuudistukseen – vuonna 2002 ilmoitettuun rakenneuudistussuunnitelmaan tai sen täytäntöönpanoon – vaan kyseessä on rakenneuudistussuunnitelmia edeltänyt toimenpide.
Moreover, the French authorities submit that a measure designed to offset the costs burdening undertakings on account of their public service obligations is not in the nature of restructuring aid as defined in the guidelines.
Lisäksi Ranskan viranomaiset vetoavat siihen, ettei toimenpide, jolla yrityksille korvataan julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvat kustannukset, ole suuntaviivoissa määritelty rakenneuudistustuki.
The French authorities submit that, even if that amount was notified in connection with the total cash injection in respect of restructuring aid, the Commission is not bound by the classifications adopted by the Member States and that, on the other hand, it is for the Commission to reclassify a measure, depending on the circumstances, as non-State aid, or, on the contrary, to classify a measure as State aid even though the Member State in question did not present it in that manner.
Ranskan viranomaiset katsovat, että vaikka asianomainen määrä ilmoitettiin osana kattavaa taloudellista panosta rakenneuudistustuen nimikkeellä, jäsenvaltioiden luonnehdinnat eivät sido komissiota vaan päinvastoin komission on tarvittaessa muutettava toimenpiteen luokitus muuksi kuin valtiontueksi tai luokiteltava valtion toimenpide tueksi, vaikka kyseinen jäsenvaltio ei olisi määritellyt sitä sellaiseksi.
The balance notified for restructuring aid
Rakenneuudistustuen jäljelle jäävä määrä