natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [4].
Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä [4].
The Commission received no comments from interested third parties.
Komissio ei vastaanottanut asianomaisilta huomautuksia.
By letter dated 21 February 2005, registered as received on 22 February 2005, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission the Italian authorities’ reply concerning initiation of the procedure under Article 88(2) of the Treaty against the aforementioned additional exemption.
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti 21. helmikuuta 2005 päivätyllä ja 22. helmikuuta 2005 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä Italian viranomaisten vastauksen perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamiseen edellä mainitun täydentävän vapautuksen vuoksi.
By letter dated 27 September 2007, the Commission asked the Italian authorities for additional information on the aid in question and on the replies concerning the initiation of the procedure under Article 88(2) of the Treaty.
Komission yksiköt pyysivät 27. syyskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisilta täydentäviä tietoja kyseisestä tuesta ja perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamiseen annetuista vastauksista.
In particular, the Italian authorities were asked to justify the argument that the aid was consistent with the Italian tax system and to analyse whether it could be justified in the light of the provisions of the Community guidelines on State aid for environmental protection that were applicable at the time of granting of the aid [5].
Italian viranomaisia kehotettiin erityisesti perustelemaan väitettä, jonka mukaan tuki liittyy Italian verojärjestelmän logiikkaan, ja selvittämään, eikö kyseistä tukea voitaisi perustella tuen myöntämishetkellä voimassa olleiden, ympäristönsuojeluun tarkoitettua valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen [5] nojalla.
The Italian authorities had a month to reply to the request for additional information.
Italian viranomaisilla oli kuukausi aikaa vastata lisätietoja koskevaan pyyntöön.
In the absence of a reply for the Italian authorities, the Commission sent them a reminder by fax dated 15 October 2008. This stated that, if it did not receive a reply within the new deadline of one month, it reserved the right to propose to the College of Commissioners that an information injunction be sent pursuant to Article 10(3) of Regulation (EC) No 659/1999.
Koska Italian viranomaiset eivät vastanneet pyyntöön, komission yksiköt lähettivät 15. lokakuuta 2008 päivätyllä faksilla näille kehotuksen, jossa täsmennettiin, että mikäli vastausta ei toimiteta uudessa kuukauden mittaisessa määräajassa, yksiköt pidättävät itselleen oikeuden ehdottaa komissiolle tietojen antamista koskevan välipäätöksen tekemistä asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
As it did not receive a reply within the deadline set, the Commission sent Italy such an injunction by letter dated 5 December 2008 [6].
Vastausta ei saatu annetussa määräajassa, joten komissio antoi Italialle tiedoksi edellä mainitun välipäätöksen 5. joulukuuta 2008 päivätyllä kirjeellä [6].
By e-mail dated 5 February 2009, registered as received on 9 February 2009, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission the Italian authorities’ reply to the aforementioned injunction.
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle 5. helmikuuta 2009 päivätyllä ja 9. helmikuuta 2009 kirjatuksi saapuneella sähköpostilla Italian viranomaisten vastauksen edellä mainittuun välipäätökseen.
Following a meeting with Commission representatives on 21 April 2009, the Italian authorities sent them a new letter on 19 May 2009 via the Italian Permanent Representation to the European Union.
Komission yksiköiden ja Italian viranomaisten välillä 21. huhtikuuta 2009 pidetyn kokouksen jälkeen Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle Italian viranomaisten uuden kirjeen 19. toukokuuta 2009.
Article 5(5) of Decree-Law No 268 of 30 September 2000 provides that, for the period from 3 October to 31 December 2000, the excise duty applied to diesel used to heat glasshouses be 5 % of that laid down for diesel used as fuel.
Syyskuun 30 päivänä 2000 annetun asetuksen N:o 268 5 pykälän 5 momentissa säädetään, että 3. lokakuuta ja 31. joulukuuta 2000 välisenä aikana kasvihuoneiden lämmitykseen käytettävään dieselöljyyn sovellettavat valmisteverot ovat viisi prosenttia moottoripolttoaineena käytettävään dieselöljyyn sovellettavista veroista.
Article 6(1) of that Decree-Law provides that, for the same period, the excise duty rates for diesel used in agriculture be 22 % of that applicable to diesel used as fuel and that the excise duty rates for petrol be 49 % of the normal rate.
Saman asetuksen 6 pykälän 1 momentissa säädetään, että samana ajankohtana maataloudessa käytettävään dieselöljyyn sovellettavat valmisteverot ovat 22 prosenttia moottoripolttoaineena käytettävän dieselöljyn veroista ja bensiiniin sovellettavat valmisteverot 49 prosenttia sitä koskevasta normaalimäärästä.
Article 24(3) of Law No 388 of 23 December 2000; Article 13(3) of Law No 448 of 21 December 2001; Article 19(4) of Law No 289 of 27 December 2002 and Article 2(4) of Law No 350 of 24 December 2003 all established a total exemption from excise duty for diesel used to heat glasshouses in Italy.
Syyskuun 23 päivänä 2000 annetun lain N:o 388 24 pykälän 3 momentissa, 21 päivänä joulukuuta 2001 annetun lain N:o 448 13 pykälän 3 momentissa, 27 päivänä joulukuuta 2002 annetun lain N:o 289 19 pykälän 4 momentissa ja 24 päivänä joulukuuta 2003 annetun lain N:o 350 2 pykälän 4 momentissa säädetään, että Italiassa kasvihuoneiden lämmittämiseen käytettävä dieselöljy on kokonaan vapautettu valmisteveroista.
This exemption covered the following periods respectively: from 1 January to 30 June 2001; all of 2002; all of 2003 and all of 2004.
Kyseinen vapautus koskee seuraavia ajanjaksoja: 1. tammikuuta – 30. kesäkuuta 2001 sekä vuosia 2002, 2003 ja 2004 kokonaisuudessaan.
INITIAL OPENING OF THE PROCEDURE UNDER ARTICLE 88(2) OF THE TREATY (CASE C 6/04)
III PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUN ENSIMMÄISEN MENETTELYN ALOITTAMINEN (MENETTELY C 6/04)
The Commission initiated the procedure under Article 88(2) of the Treaty against the provisions of Article 5(5) of Decree-Law No 268 of September 2000, as it had doubts as to the compatibility with the common market of the additional 17 percentage points of exemption from excise duty granted to glasshouse growers using diesel to heat glasshouses as compared to other operators in the agricultural sector.
Komissio aloitti perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn 30 päivänä syyskuuta 2000 annetun asetuksen N:o 268 5 pykälän 5 momentin säännöksistä, koska sillä oli epäilyjä siitä, soveltuuko dieselöljyä kasvihuoneiden lämmittämiseen käyttäville kasvihuoneviljelijöille myönnettävä, muihin maatalousalan toimijoihin verrattuna 17 prosenttiyksikön suuruinen täydentävä vapautus valmisteverosta yhteismarkkinoille.
The doubts originated from the fact that, despite an information injunction being sent, the Italian authorities did not send any information demonstrating that the exemptions were eligible under competition rules (indeed, they did not even reply to the injunction).
Epäilykset perustuivat siihen, etteivät Italian viranomaiset olleet esittäneet tietojen toimittamista koskevasta välipäätöksestä huolimatta mitään näyttöä vapautusten hyväksyttävyydestä kilpailusääntöjen suhteen (viranomaiset eivät olleet vastanneet välipäätökseen lainkaan).
Moreover, the doubts were corroborated by the question of the eligibility of the excise duty exemptions in the light of the provisions of Council Directive 92/81/EEC of 19 October 1992 on the harmonization of the structures of excise duties on mineral oils [7] and on the Directive repealing it, i.e. Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity [8].
Epäilykset saivat tukea myös siitä, että valmisteveroihin liittyvien vapautusten hyväksyttävyys on ongelmallista, kun otetaan huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [7] sekä sen korvanneen direktiivin eli energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY [8] säännökset.
REACTION OF THE ITALIAN AUTHORITIES TO THE INITIAL OPENING OF THE PROCEDURE UNDER ARTICLE 88(2) OF THE TREATY
IV ITALIAN VIRANOMAISTEN VASTINE ENSIMMÄISEN PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN MENETTELYN ALOITTAMISEEN
In their letter of 21 June 2004, the Italian authorities stated that the excise duty exemptions could not be considered State aid, but had to be examined in the context of Article 8(2)(f) and Article 15(3) of Directives 92/81/EEC and 2003/96/EC respectively.
Italian viranomaiset ilmoittivat 21. kesäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellään, että vapautuksia valmisteveroista ei voida pitää valtiontukena vaan niitä on tarkasteltava direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 2 kohdan f alakohdan ja direktiivin 2003/96/EY 15 artiklan 3 kohdan kannalta.
It was their view that glasshouse growing fell within the category of ‘agricultural and horticultural works’, for which Community law allows the Member States to apply total or partial exemptions from excise duty, and that the excise duty exemption for glasshouse growing did not introduce any discrimination in the agricultural and horticultural sector linked to differentiation in exemptions, in that all operators were absolutely free to choose between growing outdoors and growing in glasshouses.
Viranomaisten mukaan kasvihuoneviljely kuuluu maatalouden ja puutarhatalouden luokkaan, johon yhteisön lainsäädäntö sallii jäsenvaltioiden soveltaa vapautuksia valmisteveroista osittain tai kokonaan, eikä kasvihuoneviljelyn vapautus valmisteveroista aiheuta syrjintää maa- ja puutarhatalouden alalle vapautusten eriyttämisen vuoksi, koska kaikki toimijat voivat valita ehdottoman vapaasti avomaanviljelyn tai kasvihuoneviljelyn.
According to the Italian authorities, the scheme was of a purely fiscal nature and should be assessed from this viewpoint, so as to allow it to be analysed in an overarching framework covering all the Member States of the European Union, thereby avoiding a situation whereby examining an individual national case outside such a framework could jeopardise the principle of equal treatment of Member States.
Kiistanalainen järjestely on Italian viranomaisten mukaan luonteeltaan puhtaasti verotuksellinen, ja sitä tulisi tarkastella tältä kannalta ottaen huomioon koko toimintaympäristö, johon kuuluvat unionin kaikki maat. Näin vältettäisiin yksittäisen kansallisen tapauksen tarkastelu ympäristöstään erotettuna, mikä voisi johtaa jäsenvaltioiden yhdenvertaisuuden periaatteen rapautumiseen.
In this connection, the Italian authorities referred to the political agreement reached by the Council and the Commission at the Ecofin Council on 19 March 2003, under which derogations from a general tax system or differences within it that were justified by the nature or general characteristics of the tax system did not constitute State aid.
Tätä varten Italian viranomaiset viittasivat 19. maaliskuuta 2003 kokoontuneessa Ecofin-neuvostossa tehtyyn neuvoston ja komission poliittiseen sopimukseen, jonka mukaan verojärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella perusteltavat poikkeukset yleisestä verojärjestelmästä tai verojärjestelmän sisäiset eriyttämiset eivät ole valtiontukia.
To conclude, the Italian authorities added that, according to the estimates and data available to them, the planned scheme ‘[would] not be detrimental to the proper functioning of the internal market and [would] not result in distortions of competition’ (reference to Recital 24 to Directive 2003/96/EC).
Italian viranomaiset totesivat lopuksi, että niiden hallussa olevien arvioiden ja tietojen perusteella suunniteltu tuki ”ei haittaa sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa eikä saa aikaan kilpailun vääristymiä” (viittaus direktiivin 2003/96/EY johdanto-osan 24 kappaleeseen).
V. COMMENTS SUBMITTED BY THIRD PARTIES FOLLOWING INITIAL OPENING OF THE PROCEDURE UNDER ARTICLE 88(2) OF THE TREATY
V ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN ENSIMMÄISEN MENETTELYN ALOITTAMISESTA
By letter dated 19 April 2004, registered as received on 21 April 2004, the Commission received comments from an interested third party following opening of the procedure under Article 88(2) of the Treaty.
Komissio vastaanotti 19. huhtikuuta 2004 päivätyllä ja 21. huhtikuuta 2004 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä yhden asianomaisen huomautukset perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamiseen.
In that letter, the interested party described the fragility of the market in which it operated and the problems connected with the increase in the price of fuels that can be used to heat glasshouses.
Asianomainen kuvasi kirjeessä oman toimintansa piiriin kuuluvien markkinoiden heikkoutta ja ongelmia, jotka aiheutuvat kasvihuoneiden lämmitykseen soveltuvien polttoaineiden hintojen noususta.
In the interested third party’s view, if the Commission were to rule against the exemption in question, many undertakings in the sector would be forced to close or to reduce the amount of fuel consumed to heat their glasshouses, with a resulting reduction in the quality of their products.
Kyseisen asianomaisen mukaan komission kielteinen kanta käsiteltävänä olevaan vapautukseen pakottaisi useat alan yritykset lopettamaan toimintansa tai vähentämään kasvihuoneiden lämmittämiseen käytettävän polttoaineen kulutusta, mistä aiheutuisi tuotteiden laadun heikkeneminen.
Furthermore, according to the interested third party, the prices of the heating fuels used in Belgium and the Netherlands (methane and fuel oil) were 20 % to 40 % lower than the price of agricultural diesel in Italy and that, therefore, applying the exemption in question would in no way distort competition.
Lisäksi asianomainen katsoi, että Belgiassa ja Alankomaissa käytettävien lämmityspolttoaineiden (metaanin ja polttoöljyn) hinnat ovat 20–40 prosenttia alemmat kuin Italiassa maatalouden dieselöljystä maksettavat hinnat, joten käsiteltävänä olevan vapautuksen soveltaminen ei aiheuttaisi minkäänlaista kilpailun vääristymistä.
Lastly, again in this party’s view, the number of farms in its sector using methane gas to heat glasshouses was constantly increasing.
Lisäksi asianomaisen mukaan yhä useammat sen toimialalla toimivat maatalousyritykset käyttävät kasvihuoneiden lämmittämiseen metaania.
SECOND OPENING OF THE PROCEDURE UNDER ARTICLE 88(2) OF THE TREATY (CASE C 5/05)
VI PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUN TOISEN MENETTELYN ALOITTAMINEN (MENETTELY C 5/05)
The Commission initiated a second procedure under Article 88(2) of the Treaty after obtaining information demonstrating that the excise duty exemption enjoyed by glasshouse growers was actually significantly higher than that analysed when the procedure was first opened.
Komissio aloitti toisen perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn saatuaan tietoja, jotka osoittivat, että kasvihuoneviljelijöiden saama valmisteverovapautus oli tosiasiassa selvästi suurempi kuin ensimmäisen menettelyn aloittamisen yhteydessä tutkittu vapautus.
The doubts expressed when the procedure was first opened, the causes of which included the fact that the Italian authorities had not replied to the information injunction sent to them, were corroborated by those authorities’ reaction to the initial opening of the procedure.
Ensimmäisen menettelyn yhteydessä ilmenneet epäilyt, jotka johtuivat muun muassa siitä, etteivät Italian viranomaiset olleet vastanneet niille osoitettuun tietojen antamista koskevaan välipäätökseen, saivat vahvistusta samaisten viranomaisten reaktiosta ensimmäisen menettelyn aloittamiseen.
Essentially, the doubts expressed by the Commission when the procedure was opened for the second time were based on the following considerations:
Komission toisen menettelyn aloittamisen yhteydessä esittämät epäilyt perustuivat pääasiassa seuraaviin seikkoihin:
the Italian authorities considered that, regardless of their level, excise duty exemptions on fuels did not constitute State aid but rather tax measures justified by the nature of the system of which they were part. However, they did not supply any information in support of this argument;
Italian viranomaiset esittävät, että vapautukset polttoaineiden valmisteverosta ovat suuruudestaan riippumatta luonteeltaan verotuksellisia toimenpiteitä, joita perustellaan sen järjestelmän laadulla, johon ne kuuluvat, eivätkä valtiontukea, mutta viranomaiset eivät esitä mitään seikkoja väitteidensä tueksi;
the Italian authorities further argued that the excise duty exemption did not distort competition, inasmuch as nursery growers were free to avail themselves of the exemption by practising greenhouse growing. This argument appears doubtful, inasmuch as the exemption was aimed not at encouraging a changeover to glasshouse growing, but rather to provide greenhouse growers who were already in business with relief from a financial burden linked to exercise of their activity;
toinen Italian viranomaisten esittämä väite on, ettei vapautus valmisteveroista aiheuta kilpailun vääristymistä, koska kauppapuutarhurit voivat vapaasti hyödyntää vapautusta harjoittaessaan kasvihuoneviljelyä; tällainen perustelu vaikuttaa ongelmalliselta, koska vapautuksen tarkoituksena ei niinkään ollut kannustaa yrittäjiä harjoittamaan kasvihuoneviljelyä vaan pikemminkin vähentää jo toimintaa harjoittaville kasvihuoneviljelijöille toiminnan harjoittamisesta aiheutuvaa taloudellista rasitusta;
again as regards the issue of distortion of competition, the Italian authorities asserted that, according to the official data available to them, the total exemption granted to glasshouse growers did not distort competition. In the Commission’s view, it is unclear how the Italian authorities can make such an argument since, in their reply sent by telex to the Commission on 10 June 2004 (see recital 14 above), they stated that they could not supply precise data on the sums that glasshouse growers could save as a result of the total exemption;
kilpailun vääristymiseen liittyen Italian viranomaiset vakuuttavat edelleen, että niiden hallussa olevien virallisten tietojen perusteella kasvihuoneviljelijöille myönnettävä täydellinen vapautus ei aiheuta vääristymiä; komission mielestä on epävarmaa, voivatko mainitut viranomaiset perustella väitettään, koska vastauksessaan komission 10. kesäkuuta 2004 lähettämään teleksiin (ks. näiden perustelujen 14 kappale) ne esittivät, etteivät ne voineet toimittaa tarkkoja tietoja siitä, kuinka suuria kasvihuoneviljelijöiden valmisteverosta kokonaan vapauttamisen tuottamat säästöt ovat olleet;
although the Italian authorities asserted that there were no elements of State aid, they failed to indicate which rule of competition would, in their opinion, support the compatibility with the common market of the total excise duty exemption;
perustellessaan väitettään, jonka mukaan järjestelyssä ei ole valtiontuen elementtejä, Italian viranomaiset eivät ilmoittaneet, minkä kilpailusäännön perusteella valmisteveroista myönnettävä täydellinen vapautus soveltuu viranomaisten kannan mukaan yhteismarkkinoille;
the fact that the exemptions were granted contrary to Directives 92/81/EEC and 2003/96/EC could not be ruled out.
ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että vapautukset on myönnetty direktiivien 92/81/ETY ja 2003/96/EY säännösten vastaisesti.
REACTION OF THE ITALIAN AUTHORITIES TO THE SECOND OPENING OF THE PROCEDURE UNDER ARTICLE 88(2) OF THE TREATY
VII ITALIAN VIRANOMAISTEN VASTINE PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN TOISEN MENETTELYN ALOITTAMISEEN
By letter dated 21 February 2005, the Italian authorities asserted that the matters of substance covered by the second procedure were identical to those dealt with when the procedure was first opened and that the comments that had already been made in relation to the first procedure remained valid.
Italian viranomaiset vahvistivat 21. helmikuuta 2005 päivätyllä kirjeellä ennen muuta sen, että toinen menettely koski olennaisesti samankaltaisia kysymyksiä, joita tarkasteltiin ensimmäisen menettelyn aloittamisen yhteydessä, ja että viranomaisten ensimmäiseen menettelyyn jättämässä vastineessa esitetyt huomautukset olivat edelleen voimassa.
They also supplemented their reply by stating the following:
Lisäksi viranomaiset täydensivät vastaustaan seuraavasti:
adjustments to excise duties by Member States did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty. The conclusions of the Ecofin Council of 19 March 2003, according to which derogations from a general tax system or differences within it that were justified by the nature or general characteristics of the tax system did not constitute State aid, were a decisive factor confirming the primacy of the powers of the Community’s financial authorities. Accordingly, they would send information on the nature or general characteristics of the system to those financial authorities as soon as the latter requested them to do so;
jäsenvaltioiden valmisteverokantaan tekemät mukautukset eivät ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea; 19. maaliskuuta 2003 kokoontuneen Ecofin-neuvoston päätelmät, joiden mukaan verojärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella perusteltavat poikkeukset yleisestä verojärjestelmästä tai verojärjestelmän sisäiset eriyttämiset eivät ole valtiontukea, ovat ratkaiseva tekijä, joka vahvistaa yhteisön rahoitusviranomaisten ensisijaisen toimivallan; tämän vuoksi Italian viranomaiset olisivat toimittaneet tietoja järjestelmän luonteesta tai yleisistä piirteistä kyseisille rahoitusviranomaisille heti, jos nämä olisivat niitä pyytäneet;