natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These new Guidelines also allow operating aid only in the cases of energy saving, cogeneration, the use of renewable energy sources and tax reductions and exemptions.
Myös uusissa suuntaviivoissa sallitaan toimintatuki ainoastaan silloin, kun on kyse energian säästöstä, uusiutuvien energianlähteiden käytöstä ja veronhuojennuksista ja verovapautuksista.
As mentioned above, none of these apply to the PPAs.
Kuten edellä mainittiin, mitään näistä ei voi soveltaa sähkönhankintasopimuksiin.
As far as cogeneration is concerned, there are three options Member States can choose from when granting such aid:
Sähkön ja lämmön yhteistuotannon osalta jäsenvaltiot voivat valita seuraavista kolmesta vaihtoehdosta tukea myöntäessään:
option 2: introduction of market mechanisms like green certificates or tenders,
vaihtoehto 2: markkinamekanismit, kuten vihreät sertifikaatit tai tarjouskilpailumenettelyt;
option 3: aid limited to 5 years, either digressive or limited to 50 % of the eligible costs,
vaihtoehto 3: enintään 5 vuodeksi myönnetty tuki, jonka määrä joko vähenee asteittain tai on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
None of the conditions of these options are fulfilled by the PPAs.
Sähkönhankintasopimukset eivät täytä mitään edellä esitettyjen vaihtoehtojen kriteereistä.
Neither the Hungarian authorities nor the power generators provided evidence of any kind on the fulfilment of these criteria of the new Environmental Guidelines.
Unkarin viranomaiset ja sähköntuottajat eivät ole esittäneet mitään todisteita siitä, että sopimukset täyttäisivät ympäristönsuojelulle myönnettävää valtiontukea koskevien uusien suuntaviivojen kriteerit.
Of the guidelines and communications the Commission developed to explain how exactly it will apply the derogation contained in Article 87(3)(c), the only one which could apply in the present case is the Stranded Costs Methodology (see recital 26 above).
Kaikista komission antamista suuntaviivoista ja tiedonannoista, joissa määritellään perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa esitetyn poikkeuksen soveltaminen, voidaan tässä tapauksessa soveltaa ainoastaan valtiontukien analyysimenetelmiä (ks. 26 kappale edellä).
The Stranded Costs Methodology concerns aid granted to incumbent companies that invested in power plants prior to liberalisation of the electricity sector and that may have difficulties in recouping their investment costs in a liberalised market.
Analyysimenetelmät koskevat sellaisille vakiintuneille yrityksille myönnettyjä tukia, jotka ovat investoineet voimalaitoksiin ennen sähköalan vapauttamista ja joilla saattaa olla vaikeuksia saada investointikustannuksensa takaisin vapautetuilla markkinoilla.
Since one of the essential features of the PPAs is to allow certain companies which invested in power generation assets before the liberalisation of the electricity sector to continue to benefit from a guarantee of revenues which secures a return on investment, the Methodology is to be regarded as a relevant basis for the assessment of the compatibility of the PPAs.
Valtiontukien analyysimenetelmät muodostavat sen vuoksi asianmukaisen perustan sähkönhankintasopimusten yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioinnille, koska eräs sopimusten keskeisistä piirteistä on antaa tietyille yrityksille, jotka ovat sijoittaneet sähköntuotantolaitteistoon ennen sähköalan vapauttamista, mahdollisuus hyötyä jatkossakin taatuista tuloista ja sijoituksille saatavasta tuotosta.
The Commission notes that neither the Hungarian authorities nor any of the power generators concerned argued in their comments that the PPAs were themselves compatible with the criteria of the Methodology.
Komissio huomauttaa, että Unkarin viranomaiset sen enempää kuin kyseiset tuottajatkaan eivät ole väittäneet huomautuksissaan, että sähkönhankintasopimukset täyttäisivät valtiontukien analyysimenetelmissä esitetyt kriteerit.
Most generators actually conclude that the PPAs are commercial agreements established well before the existence of the Methodology, and the criteria of a compensation mechanism are simply inadequate to assess the PPAs.
Itse asiassa useimmat tuottajat katsovat, että sähkönhankintasopimukset ovat paljon ennen valtiontukien analyysimenetelmiä tehtyjä kaupallisia sopimuksia, eivätkä korvausmekanismia koskevat kriteerit yksinkertaisesti sovellu kyseisten sopimusten arvioimiseen.
The main purpose of the Stranded Costs Methodology is to help the transition of the energy sector to a liberalised market by allowing the incumbent electricity undertakings to adapt to the introduction of competition [111].
Valtiontukien analyysimenetelmillä pyritään ensisijaisesti edistämään energia-alan siirtymistä vapaille markkinoille tukemalla vakiintuneiden sähköalan yritysten sopeutumista kilpailun avaamiseen [111].
The Methodology outlines the principles applied by the Commission in assessing aid measures designed to compensate for the costs of commitments or guarantees that it might no longer be possible to honour on account of the liberalisation of the electricity market.
Valtiontukien analyysimenetelmissä esitellään ne periaatteet, joita komissio soveltaa arvioidessaan tukitoimenpiteitä, joilla pyritään kompensoimaan sellaisista sitoumuksista tai takeista aiheutuvat kustannukset, joita ei ehkä voida täyttää sähkömarkkinoiden vapauttamisen johdosta.
Such commitments or guarantees are referred to as ‘stranded costs’ and can take a variety of forms, notably investments undertaken with an implicit or explicit guarantee of sale.
Analyysimenetelmissä näihin sitoumuksiin tai takeisiin viitataan ”hukkakustannuksina”, ja ne voivat olla useassa muodossa, esimerkiksi sijoitukset, joiden yhteydessä on annettu joko epäsuora tai suora myyntitakuu.
Since the PPAs themselves constitute an explicit guarantee of sale pre-dating liberalisation, the power plants under PPAs may be regarded as falling within the scope of the Methodology.
Koska sähkönhankintasopimuksissa on kyse ennen markkinoiden vapauttamista annetusta nimenomaisesta myyntitakuusta, sopimusten puitteissa toimivat voimalaitokset kuuluvat valtiontukien analyysimenetelmien soveltamisalaan.
However, the Commission notes that several elements of the main principles constituting the PPAs do not meet the conditions laid down in section 4 of the Methodology.
Komissio kuitenkin toteaa, että sähkönhankintasopimusten keskeisten periaatteiden useat osatekijät eivät täytä valtiontukien analyysimenetelmien 4 luvussa määriteltyjä ehtoja.
First, they do not meet the condition set out in paragraph 4.2 of the Methodology, which requires that the arrangements for paying the aid must take account of future development in competition.
Ensinnäkään ne eivät täytä valtiontukien analyysimenetelmien 4.2 kohdassa määriteltyä ehtoa, jonka mukaan tuen maksamisessa on otettava huomioon kilpailun todellinen tuleva kehitys.
The price-setting mechanisms of the PPAs are designed in such a way as to take into consideration only specific parameters of the power plant concerned to establish the price.
Sähkönhankintasopimusten hintamekanismit on määritetty niin, että niissä otetaan huomioon ainoastaan tietyt kyseisen voimalaitoksen parametrit.
Prices offered by competing generators and their generation capacities do not have to be taken into account.
Sen sijaan kilpailevien tuottajien tarjoamia hintoja tai niiden tuotantokapasiteettia ei tarvitse ottaa huomioon.
According to point 4.9 of the Methodology, the Commission has the most serious misgivings when the amount of aid is not likely to be adjusted to take due account of the differences between the economic and market assumptions initially made when estimating stranded costs and real changes in them over time.
Valtiontukien analyysimenetelmien 4.9 kohdan mukaisesti komissiolla on vakavia epäilyksiä silloin kun tuen määrää ei ole tarkoitus mukauttaa siten, että hukkakustannusten arviointia ja niiden todellisen kehityksen tarkastelua varten alun perin valittujen taloutta ja markkinoita koskevien oletusten väliset erot voitaisiin ottaa asianmukaisesti huomioon.
The PPAs fall within this category, as no market assumption has been used to design the aid measure.
Sähkönhankintasopimukset kuuluvat tähän tuen ryhmään, koska tukitoimenpidettä suunniteltaessa ei otettu huomioon markkinoita koskevia oletuksia.
Furthermore, the fact that the core principles of the PPAs have remained unchanged in spite of the gradual opening of the electricity market and therefore entail the obligation on MVM to purchase energy in excess of its needs and to release it on the free market, clearly shows that the PPAs take no account of actual market developments.
Lisäksi se, että sähkömarkkinoiden vähittäisestä avautumisesta huolimatta sähkönhankintasopimusten keskeiset määräykset ovat pysyneet samoina ja että MVM:n on ostettava energiaa enemmän kuin se tarvitsee ja myytävä ylijäämä vapailla markkinoilla, osoittaa selvästi, että sähkönhankintasopimuksissa ei oteta huomioon markkinoiden todellista kehitystä.
Furthermore, as shown under Chapter 3 above, one of the main advantages of the PPAs for the power generators is the purchase obligation by MVM of fixed capacities and guaranteed quantities at a price covering fixed, variable and capital costs, over a duration corresponding approximately to the lifetime or depreciation time of the assets.
Lisäksi, kuten edellä 3 luvussa osoitettiin, eräs tärkeimmistä sähköntuottajille sähkönhankintasopimuksista aiheutuvista eduista on se, että MVM:n on ostettava taattu määrä kiinteää kapasiteettia ja tietty määrä sähköä kiinteät ja muuttuvat kustannukset sekä pääomakulut kattavaan hintaa koko sopimuksen keston ajan, joka vastaa suurin piirtein kyseisten omaisuuserien toiminta-aikaa tai kuoletusaikaa.
As a consequence, PPAs have the effect of obliging one of the parties to purchase its electricity from the other party, irrespective of the actual development of offers by competitors.
Sen vuoksi sähkönhankintasopimuksista johtuu, että yhden osapuolen on ostettava sähkönsä toiselta osapuolelta riippumatta kilpailijoiden tekemien tarjousten todellisesta kehityksestä.
Several Member States have put in place compensation mechanisms whereby a maximum aid amount is set in advance on the basis of an analysis of the future competitive market and in particular of future market prices resulting from the confrontation of supply and demand.
Moni jäsenvaltio on ottanut käyttöön kompensointimekanismeja, joissa tuen enimmäismäärä määritetään etukäteen analysoimalla tulevia kilpailumarkkinoita ja erityisesti tarjonnan ja kysynnän vaihteluun perustuvia tulevia markkinahintoja.
If actual revenues obtained by the generators concerned turn out higher than forecast, the actual grants are recalculated and set at a lower level than the maximum amount.
Jos kyseisten tuottajien tosiasialliset tulot osoittautuvat arvioitua suuremmiksi, tuen tosiasiallinen määrä lasketaan uudelleen ja enimmäismäärä määritellään pienemmäksi.
The impact of the compensation on the market is therefore limited to the minimum, notably because it does not secure a minimum level of production and sale to the beneficiaries.
Sen vuoksi kompensaation vaikutus markkinoihin rajoitetaan mahdollisimman pieneksi erityisesti siksi, että se ei takaa tuensaajille tuotannon ja myynnin vähimmäistasoa.
In this respect, instead of helping transition to a competitive market, the PPAs in fact create an obstacle to the development of real competition on a substantial part of the power generation market.
Tältä osin sähkönhankintasopimukset itse asiassa muodostavat esteen todellisen kilpailun kehittymiselle huomattavassa osassa sähköntuotantomarkkinoita sen sijaan, että ne edistäisivät siirtymistä kilpailumarkkinoille.
Therefore, the arrangements for paying the aid do not allow account to be taken of future development in competition and the amount of aid is not conditional on the development of genuine competition.
Tuen maksamista koskevien määräysten nojalla ei ole mahdollista ottaa huomioon kilpailun tulevaa kehitystä, eikä tuen määrä riipu todellisen kilpailun käynnistymisestä.
As a consequence, they also contradict the principles laid down in Section 5 of the Methodology whereby the financing arrangements must not conflict with the Community interest, notably competition.
Sen vuoksi kyseiset määräykset ovat valtiontukien analyysimenetelmien 5 luvussa esitettyjen periaatteiden vastaisia, sillä niissä todetaan, että rahoitusjärjestelyt eivät saa olla ristiriidassa yhteisön edun ja erityisesti kilpailun kanssa.
Under Section 5, the financing arrangements must not have the effect of deterring outside undertakings or new players from entering certain national or regional markets.
Samoin 5 luvussa todetaan, että rahoitusjärjestelyt eivät saa estää markkinoiden ulkopuolelta tulevia yrityksiä tai uusia yrityksiä pääsemästä kansallisille tai alueellisille markkinoille.
However, as highlighted, inter alia, in recital 220, the system of capacity reservation and capacity fee tends to deter MVM – which is by far the largest buyer on the wholesale market – from shifting to producers other than those under PPAs.
Kuten muun muassa 220 kappaleessa todettiin, kapasiteetin varaamiseen ja kapasiteettipalkkioihin perustuva järjestelmä estää MVM:ää eli tukkumarkkinoiden suurinta ostajaa tekemästä sopimuksia muiden tuottajien kuin niiden kanssa, joilla on sähkönhankintasopimukset.
Furthermore, the opening of the market and the conditions set out in the PPAs compel MVM to purchase more electricity than it needs and lead it to resell that electricity on the free market through release mechanisms.
Lisäksi markkinoiden avaaminen ja sähkönhankintasopimusten ehdot pakottavat MVM:n ostamaan enemmän sähköä kuin se tarvitsee ja myymään ylijäämän vapailla markkinoilla erilaisten myyntimekanismien avulla.
This in itself hampers new entries on the wholesale market.
Tämä itsessään estää uusien toimijoiden tulon tukkumarkkinoille.
Finally, the Commission considers that the PPAs entail distortions of competition on the Hungarian wholesale electricity market over a period largely exceeding the time necessary for a reasonable transition to a competitive market.
Komissio toteaa lopuksi, että sähkönhankintasopimukset vääristävät kilpailua sähkön tukkumarkkinoilla Unkarissa ajanjaksolla, jonka pituus ylittää huomattavasti kilpailumarkkinoille siirtymiseen tarvittavan kohtuullisen siirtymäajan.
The rules constituting the PPAs do not meet the criteria set out in paragraph 4.5 of the Methodology, since the maximum amount of aid to be paid to generators between 1 May 2004 and the expiry of the PPAs is not specified in advance.
Sähkönhankintasopimusten perussäännöt eivät täytä valtiontukien analyysimenetelmien 4.5 kohdassa tarkoitettuja kriteereitä, koska sopimuksissa ei määritellä etukäteen tuottajille 1 päivän toukokuuta 2004 ja sähkönhankintasopimusten päättymispäivän välisenä aikana maksettavan tuen enimmäismäärää.
Furthermore, point 4.8 of the Methodology indicates that the Commission has the most serious misgivings regarding aid that is intended to safeguard all or some of the income pre-dating the entry into force of Directive 96/92/EC [112], without taking strictly into account the eligible stranded costs that might result from the opening of the market.
Lisäksi valtiontukien analyysimenetelmien 4.8 kohdassa todetaan, että komissio suhtautuu erittäin varauksellisesti sellaisiin tukiin, joiden tarkoituksena on säilyttää tulot kokonaan tai osittain direktiivin 96/92/EY voimaantuloa [112] edeltävällä tasolla ottamatta yksityiskohtaisesti huomioon niitä tukikelpoisia hukkakustannuksia, jotka kilpailun aikaansaaminen saattaa aiheuttaa.
The fact that the PPAs were maintained when Hungary joined the European Union was designed precisely to safeguard most of the income obtained by the power generators concerned before the entry into force of Directive 96/92/EC.
Sähkönhankintasopimukset pidettiin voimassa Unkarin liittyessä Euroopan unioniin juuri sen takia, että säilytettäisiin kyseisten sähköntuottajien tulot suurelta osin direktiivin 96/92/EY voimaantuloa edeltävällä tasolla.
Furthermore, the plants under PPA cover a very important share of the market and for a very long duration, considerably exceeding the time necessary for a reasonable transition to the market.
Lisäksi sähkönhankintasopimusten puitteissa toimivat voimalaitokset muodostavat hyvin merkittävän osan markkinoista hyvin pitkän aikaa, ja sopimusten kesto ylittää huomattavasti markkinaolosuhteisiin sopeutumiseksi tarvittavan kohtuullisen siirtymäajan.
Moreover, within the main provisions constituting the PPAs, the Commission cannot isolate a set of elements that it might consider compatible with the common market under the Methodology.
Komissio ei myöskään voi erottaa sähkönhankintasopimusten keskeisistä piirteistä tiettyjä osatekijöitä, jotka voitaisiin katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi valtiontukien analyysimenetelmien nojalla.
In particular, a reduction of the duration of the PPAs would not suffice to make the PPAs compatible, since the financing method, which is based on reserved capacities and guaranteed off-take quantities, would still hamper the development of genuine competition.
Erityisesti sähkönhankintasopimusten keston lyhentäminen ei riittäisi tekemään sopimuksista yhteismarkkinoille soveltuvia, koska sopimusten rahoitusmenetelmä, joka perustuu varattuun kapasiteettiin ja taattuihin vähimmäismyyntimääriin, estäisi edelleen todellisen kilpailun kehittymisen.
The price formation mechanisms would also continue to contradict the objective of fostering the emergence of a truly competitive market where prices result from the interplay of supply and demand.
Lisäksi hintamekanismit olisivat edelleen ristiriidassa sen tavoitteen kanssa, että edistetään sellaisten todellisten kilpailumarkkinoiden syntyä, joilla hinnat muotoutuvat kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutuksen pohjalta.
In the light of the above considerations, the Commission concludes that the PPAs are incompatible with the criteria laid down in the Methodology.
Edellä esitetyn pohjalta komissio toteaa, että sähkönhankintasopimukset ovat ristiriidassa valtiontukien analyysimenetelmissä esitettyjen kriteerien kanssa.
Certain interested parties have also argued that Article 86(2) of the EC Treaty could apply to the PPAs even where they do not fulfil the criteria of the Altmark judgment.
Eräät asianomaiset väittävät, että EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohtaa voitaisiin soveltaa sähkönhankintasopimuksiin myös siinä tapauksessa, että ne eivät muuten vastaa Altmark-tuomiossa esitettyjä kriteerejä.
The Commission takes the view that the considerations set out in recitals 255 to 275 with regard to the criteria of the Altmark judgment also lead to the conclusion that Article 86(2) cannot apply to PPAs.
Komissio toteaa, että 255–275 kappaleessa esitettyjen Altmark-tuomion kriteerejä koskevien perustelujen pohjalta on katsottava myös, että 86 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa sähkönhankintasopimuksiin.
Article 86(2) can apply only to companies that provide specifically defined services of general economic interest, which is not the case in this particular instance, as demonstrated in recitals 256 to 267 above.
Perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohtaa voidaan soveltaa ainoastaan yrityksiin, jotka tarjoavat selkeästi määriteltyjä yleishyödyllisiä taloudellisia palveluja. Tämä kriteeri ei kuitenkaan täyty tässä tapauksessa, kuten 256–267 kappaleessa on osoitettu.
Furthermore, compensation for providing the SGEI must be proportionate to the extra costs incurred; in other words, it must be possible to define the scope of the SGEIs in order to calculate the associated costs.
Lisäksi yleishyödyllisistä taloudellisista palveluista maksettavan korvauksen on oltava oikeassa suhteessa palvelujen tuottajalle aiheutuneisiin ylimääräisiin kustannuksiin. Toisin sanoen yleishyödyllisten taloudellisten palvelujen soveltamisala on voitava määritellä, ennen kuin voidaan laskea niistä aiheutuvat kustannukset.
This is not the case here, as is demonstrated in recitals 268 to 270 above.
Tämä ei pidä paikkaansa tässä tapauksessa, kuten 268–270 kappaleessa on todettu.
The aid under assessment thus constitutes incompatible State aid.
Arvioitavana oleva tuki voidaan siis katsoa yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi.
According to the EC Treaty and the Court of Justice's established case law, the Commission is competent to decide that the State concerned must abolish or alter aid [113] when it has been found to be incompatible with the common market.
EY:n perustamissopimuksen ja yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissiolla on valtuudet päättää, että valtion on lakkautettava yhteismarkkinoille soveltumaton tuki tai muutettava sitä [113].
The Court has also consistently held that the obligation on a State to abolish aid regarded by the Commission as being incompatible with the common market is designed to re-establish the previously existing situation [114].
Lisäksi tuomioistuin on johdonmukaisesti katsonut, että valtiolle asetettu velvollisuus lakkauttaa tuki, jota komissio pitää yhteismarkkinoille soveltumattomana, perustuu pyrkimykseen palauttaa voimaan aiempi tilanne [114].
In this context, the Court has established that that objective is attained once the recipient has repaid the amounts granted by way of unlawful aid, thus forfeiting the advantage it enjoyed over its competitors on the market, and the situation prior to the payment of the aid has been restored [115].
Tältä osin tuomioistuin on todennut, että tavoite saavutetaan silloin kun tuensaajat palauttavat sääntöjenvastaisen tuen osalta maksetut määrät ja näin luopuvat eduista, joita niillä on ollut kilpailijoihin nähden, jolloin tukien maksamista edeltänyt tilanne palautuu ennalleen [115].
Following that case-law, Article 14 of Regulation (EC) No 659/99 laid down that ‘where negative decisions are taken in respect of unlawful aid, the Commission shall decide that the Member State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary.
Mainitun oikeuskäytännön mukaisesti asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklassa säädetään, että sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta.
The Commission shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law’.
Komissio ei saa vaatia tuen takaisinperimistä, jos tämä olisi yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastaista.
Certain interested parties argued that the termination of private law contracts by way of a Commission decision would go against the principle of legal certainty because PPAs are private law contracts which generators entered into in good faith in the market circumstances that prevailed at that time.
Eräät asianomaiset väittävät, että yksityisoikeudellisten sopimusten lakkauttaminen komission päätöksellä on vastoin oikeusvarmuuden periaatetta, koska sähkönhankintasopimukset ovat yksityisoikeudellisia sopimuksia, jotka tuottajat ovat tehneet hyvässä uskossa silloisten markkinaolosuhteiden vallitessa.
They also argue that such a decision would conflict with the principle of proportionality.
Ne väittävät myös, että tällainen päätös olisi vastoin oikeasuhteisuuden periaatetta.
The Commission rejects these arguments for the reasons set out under recitals 382 to 387.
Komissio torjuu nämä väitteet edellä 382–387 kappaleessa esitetyistä syistä.
With regard to proportionality, the Court has held that the recovery of State aid unlawfully granted for the purpose of restoring the situation existing previously cannot in principle be regarded as disproportionate to the objectives of the provisions of the Treaty on State aid [116].
Tuomioistuin on todennut oikeasuhteisuuden osalta, että aikaisemman tilanteen ennalleen palauttamiseksi suoritettua lainvastaisesti myönnetyn valtion tuen takaisin perimistä ei lähtökohtaisesti voida pitää suhteettomana toimenpiteenä perustamissopimuksessa olevien valtion tukia koskevien määräysten tavoitteet huomioon ottaen [116].