natgillin/translations-raw huggingface dataset:
information about test organisms (species, age, mean and range in weight, keeping and breeding conditions, supplier),
tiedot koeorganismeista, (laji, ikä, keskipaino ja painorajat, elin- ja kasvatusolosuhteet, hankintapaikka),
method used for determination of LC50,
LC50-arvon määritysmenetelmä,
test results including all data used,
testitulokset ja kaikki käytetyt tiedot,
description of observed symptoms or changes in behaviour of test organisms,
selostus koe-organismeissa havaituista oireista tai käyttäytymismuutoksista,
mortality in the controls,
kontrollien kuolleisuus,
results obtained with the reference substance, whether in association with the present test or from previous quality control exercises.
pitoisuus/vastekäyrä, vertailuaineella joko tästä testistä tai aikaisemmista laaduntarkkailukokeista saadut tulokset.
Edwards, C. A. and Lofty, J. R., 1977, Biology of Earthworms, Chapman and Hall, London, p. 331.
Edwards, C. A. and Lofty, J.R., 1977, Biology of Earthworms, Chapman and Hall, London, 331 s.
Therap., vol. 96, 1949, p. 99.
Therap., vol. 96, 1949, s. 99.
Commission of the European Communities, Development of a standardised laboratory method for assessing the toxicity of chemical substances to earthworms, Report EUR 8714 EN, 1983.
Euroopan yhteisöjen komissio, Development of a standardized laboratory method for assessing the toxicity of chemical substances to earthworms, Report EUR 8714 EN, 1983.
Umweltbundesamt/Biologische Bundesanstalt für land- und Forstwirtschaft, Berlin, 1984, Verfahrensvorschlag ‘Toxizitätstest am Regenwurm Eisenia foetida in künstlichem Boden’, in: Rudolph/Boje, Ökotoxikologie, ecomed, Landsberg, 1986.
Umweltbundesamt/Biologische Bundesanstalt für Land- und Forstwirtschaft, Berlin, 1984, Verfahrensvorschlag ”Toxizitätstest am Regenworm Eisenia foetida in künstlichem Boden” in: Rudolph/Boje, Ökotoxikologie, ecomed, Landsberg, 1986.
Breeding and keeping of the worms before testing
Matojen lisääminen ja kasvatus ennen testausta
For breeding the animals, 30 to 50 adult worms, are put in a breeding box with fresh substrate and removed after 14 days.
Matoja lisättäessä 30–50 täysikasvuista matoa pannaan tuoretta substraattia sisältävään lisääntymislaatikkoon 14 vuorokauden ajaksi.
These animals maybe used for further breeding batches.
Niitä voidaan käyttää lisääntymiseen useita kertoja.
The earthworms hatched from the cocoons are used for testing when mature (under the prescribed conditions after two to three months).
Munista syntyneitä matoja käytetään kokeisiin niiden tultua täysikasvuisiksi (määritellyissä olosuhteissa parin kolmen kuukauden kuluttua).
Keeping and breeding conditions
Kasvatus- ja lisääntymisolosuhteet
Climatic chamber temperature 20 ± 2 oC preferably with continuous light (intensity 400 to 800 lux).
Ilmastoitu kammio 20 ± 2 oC:n lämpötila ja jatkuva valaistus (valon voimakkuus 400-800 luxia).
Breeding boxes suitable shaI1ow containers of 10 to 20 l volume.
Lisäyslaatikot matalia 10–20 litran vetoisia astioita.
Substrate Eisenia foetida may be bred in various animal excrements.
Substraatti Eisenia foetida -matoja voidaan kasvattaa eläinten lannassa.
It is recommended to use as breeding medium a mixture of 50 % by volume peat and 50 % cow or horse dung.
Suositeltava lisäysalusta on sekoitus, jossa on 50 % turvetta ja 50 % hevosen tai lehmän lantaa.
The medium should have a pH value of about 6 to 7 (regulated with calcium carbonate) and a low ionic conductivity (less than 6 mmhos or 0,5 % salt concentration).
Elatusalustan pH-arvon on oltava 6–7 (säädetään kalsiumkarbonaatilla) ja sen ionijohtavuuden alhainen (alle 6 mm hos tai 0,5 % suolapitoisuus).
The substrate should be moist but not too wet.
Substraatin on oltava kosteaa, mutta ei märkää.
Other successful procedures may be used besides the method given above.
Edellä esitetyn lisäksi voidaan käyttää muitakin menettelytapoja.
Note: Eisenia foetida exists in two races which some taxonomists have separated into species (Bouche, 1972).
Huom.Eisenia foetidaa on kahta rotua, jotka eräät taksonomit ovat erottaneet eri lajeiksi (Bouche, 1972).
These are morphologically similar but one, Eisenia foetida foetida, has typically transverse striping or banding on the segments and the other, Eisenia foetida andrei, lacks this and has a variegated reddish colour.
Ne ovat morfologisesti samanlaisia, mutta toisen, Eisenia foetida foetidan, jaokkeissa on tyypillinen poikittainen raidoitus tai juovaisuus kun taas toiselta, vaihtelevan punaväriseltä Eisenia foetida andreilta, raidoitus puuttuu.
Where possible Eisenia foetida andrei should be used.
Eisenia foetida andrei on suositeltavin koelaji.
Other species may be used if the necessary methodology is available.
Muitakin lajeja voidaan käyttää, tarvittavien menetelmien ollessa käytössä
BIODEGRADATION
BIOLOGINEN HAJOAMINEN
ZAHN-WELLENS TEST
ZAHN-WELLENS-TESTI
The purpose of the method is the evaluation of the potential ultimate biodegradability of water-soluble, non-volatile organic substances when exposed to relatively high concentrations of micro-organisms in a static test.
Tämän menetelmän tarkoituksena on määrittää vesiliukoisten haihtumattomien orgaanisten aineiden mahdollinen lopullinen biologinen hajoaminen, kun ne altistetaan suurehkoille mikro-organismipitoisuuksille staattisessa testissä.
Physico-chemical adsorption on the suspended solids may take place and this must be taken into account when interpreting results (see 3.2).
Liuokseen suspensoituneisiin kiinteisiin aineosiin voi tapahtua fysikaalis-kemiallista adsorptiota ja tämä on otettava huomioon tuloksia tulkittaessa (ks. 3.2).
The substances to be studied are used in concentrations corresponding to DOC-values in the range of 50 to 400 mg/litre or COD-values in the range of 100 to 1000 mg/litre (DOC = dissolved organic carbon; COD = chemical oxygen demand).
Tutkittavista aineista käytetään 50–400 mg/l DOC-arvoja tai 100–1000 mg/l COD-arvoja vastaavaa pitoisuutta (DOC= dissolved organic carbon, liuennut orgaaninen hiili; COD= chemical oxygen demand, kemiallinen hapenkulutus).
These relatively high concentrations have the advantage of analytical reliability.
Näiden suurehkojen pitoisuuksien etuna on analyyttinen luotettavuus.
Compounds with toxic properties may delay or inhibit the degradation process.
Yhdisteet, joilla on myrkyllisiä ominaisuuksia, voivat hidastaa hajoamistapahtumaa tai estää sen.
In this method, the measure of the concentration of dissolved organic carbon or the chemical oxygen demand is used to assess the ultimate biodegradability of the test substance.
Tässä menetelmässä testattavan aineen lopullisen biologisen hajoamisen määrittämiseen käytetään liuenneen orgaanisen hiilen määrää tai kemiallista hapenkulutusta.
A simultaneous use of a specific analytical method may allow the assessment of the primary biodegradation of the substance (disappearance of the parent chemical structure).
Samanaikaisesti käytetyllä ominaisella analyysimenetelmällä voidaan määrittää aineen biologinen primaarihajoaminen (alkuperäisen kemiallisen rakenteen häviäminen).
The method is applicable only to those organic test substances which, at the concentration used in the test:
Tällä menetelmällä voidaan tutkia vain sellaisia orgaanisia aineita, jotka testissä käytetyn pitoisuuden osalta täyttävät seuraavat edellytykset:
are soluble in water under the test conditions,
ne ovat vesiliukoisia koeolosuhteissa,
have negligible vapour pressure under the test conditions,
niiden höyrynpaine on mitätön koeolosuhteissa,
are not inhibitory to bacteria,
eivät estä bakteeritoimimaa,
are adsorbed within the test system only to a limited extent,
ne adsorboituvat käytetyssä testissä vain rajoitetusti,
are not lost by foaming from the test solution.
eivät poistu testiliuoksesta vaahtoamisen vuoksi.
Information on the relative proportions of the major components of the test material will be useful in interpreting the results obtained, particularly in those cases where the results are low or marginal.
Tiedot testattavan materiaalin pääaineosien suhteellisista osuuksista auttavat tulosten tulkinnassa, varsinkin jos tulokset ovat alhaisia tai marginaalisia.
Information on the toxicity of the substance to micro-organisms is desirable for the interpretation of low results and in the selection of appropriate test concentrations.
Tiedot aineen myrkyllisyydestä mikro-organismeille auttavat alhaisten tulosten tulkinnassa ja oikeiden pitoisuuksien valinnassa.
The amount of degradation attained at the end of the test is reported as the ‘Biodegradability in the Zahn-Wellens test’:
Testin lopussa saavutettu hajoamisaste ilmoitetaan muodossa ”Biologinen hajoaminen Zahn-Wellens-testissä”
DT biodegradation (%) at time T,
biologinen hajoaminen ( %) ajan hetkellä T, C A
CA DOC (or COD) values in the test mixture measured three hours after the beginning of the test (mg/l) (DOC = dissolved organic carbon, COD = chemical oxygen demand),
testattavan seoksen DOC (tai COD)-arvot mitattuna kolmen tunnin kuluttua testin alkamisesta (mg/l), (DOC = dissolved organic carbon, liuennut orgaaninen hiili; COD = chemical oxygen demand, kemiallinen hapenkulutus), C T
CT DOC or COD values in the test mixture at time of sampling (mg/l),
testattavan seoksen DOC- tai COD-arvot näytteenottohetkellä (mg/l),
CB DOC or COD value of the blank at time of sampling (mg/l),
C B nollakokeen DOC- tai COD-arvot näytteenottoaikana (mg/l),
CBA DOC or COD value of the blank, measured three hours after the beginning of the test (mg/l).
CBA nollakokeen DOC- tai COD-arvot mitattuna kolmen tunnin kuluttua testin alkamisesta (mg/l).
The extent of degradation is rounded to the nearest full percent.
Hajoamisaste pyöristetään lähimpään kokonaiseen prosenttiin.
Percentage degradation is stated as the percentage DOC (or COD) removal of the tested substance.
Hajoamisprosentti ilmoitetaan testattavasta aineesta poistuneen liuenneen orgaanisen hiilen (tai kemiallisen hapenkulutuksen) poistumaprosenttina.
The difference between the measured value after three hours and the calculated or preferably measured initial value may provide useful information on the elimination of the substance (see 3.2, Interpretation of results).
Kolmen tunnin kuluttua määritetyn arvon ja lasketun tai mieluimmin määritetyn alkuarvon ero voi antaa hyödyllistä tietoa aineen poistumasta (ks. 3.2, tulosten tulkinta).
In some cases when investigating new substances reference substances may be useful; however, specific reference substances cannot yet be recommended.
Uusia aineita tutkittaessa vertailuaineista saattaa joissakin tapauksissa olla hyötyä. Sopivia vertailuaineita ei kuitenkaan voida vielä suositella.
Activated sludge, mineral nutrients and the test material as the sole carbon source in an aqueous solution are placed together in a one to four litre glass vessel equipped with an agitator and an aerator.
Laitetaan aktiivilietettä, mineraaliravinteita ja testattavaa ainetta ainoana hiilen lähteenä sisältävää vesiliuosta 1–4 litran vetoiseen, sekoittajalla ja ilmastajalla varustettuun lasiastiaan.
The mixture is agitated and aerated at 20 to 25 oC under diffuse illumination or in a dark room for up to 28 days.
Seosta sekoitetaan ja ilmastetaan 20–25 oC:n lämpötilassa hajavalossa tai pimeässä enintään 28 päivää.
The degradation process is monitored by determination of the DOC (or COD) values in the filtered solution at daily or other appropriate regular time intervals.
Hajoamistapahtumaa seurataan määrittämällä DOC- (tai COD-)arvot suodatetusta liuoksesta päivittäin tai jotakin muuta määräaikaa noudattaen.
The ratio of eliminated DOC (or COD) after each interval to the value three hours after the start is expressed as percentage biodegradation and serves as the measure of the extent of degradation at this time.
Kukin määräajoin mitattu DOC- (tai COD-) poistuma suhteessa kolme tuntia testin alkamisen jälkeen suoritettuun määritykseen ilmoitetaan biologisena hajoamisprosenttina ja se osoittaa senhetkisen hajoamisasteen.
The result is plotted versus time to give the biodegradation curve.
Tulos esitetään graafisesti suhteessa aikaan, jolloin saadaan biologinen hajoamiskäyrä.
When a specific analytical method is used, changes in the concentration of the parent molecule due to biodegradation can be measured (primary biodegradability).
Ominaisanalyyttisellä menetelmällä voidaan määrittää biologisesta hajoamisesta johtuvat muutokset alkuperäismolekyylin pitoisuudessa (biologinen primaarihajoaminen).
The reproducibility of this test has been proven to be satisfactory in a ring test.
Tämän testin toistettavuus on todettu tyydyttäväksi rengasreaktion avulla.
The sensitivity of the method is largely determined by the variability of the blank and, to a lesser extent, by the precision of the determination of dissolved organic carbon and the level of test compound in the liquor.
Menetelmän herkkyys määräytyy suurelta osin nollatestin vaihtelevuuden ja jossakin määrin liuenneen orgaanisen hiilen määritystarkkuuden sekä liuoksen sisältämän testattavan aineen pitoisuuden mukaan.
Test water: drinking water with an organic carbon content < 5 mg/litre.
Testissä käytetty vesi: juomavettä, jonka orgaaninen hiilipitoisuus on < 5 mg/l.
The concentration of calcium and magnesium ions together must not exceed 2,7 mmole/litre; otherwise adequate dilution with deionised or distilled water is required.
Kalsium- ja magnesiumionien yhteispitoisuus saa olla enintään 2,7 mmol/1, muussa tapauksessa on suoritettava tarvittava laimennus ionisoimattomalla tai tislatulla vedellä.
Sulphuric acid, analytical reagent (A.R.):
Rikkihappo, analyyttinen laatu (A. R.):
Sodium hydroxide solution A.R.:
Natriumhydroksidiliuos, A. R.:
Mineral nutrient solution: dissolve in one litre deionised water:
Mineraaliravinneliuos: liuotetaan litraan ionisoimatonta vettä:
ammonium chloride, NH4Cl, A.R.:
ammoniumkloridia, NH4Cl, A. R.:
sodium dihydrogenphosphate, NaH2PO4.2H2O, A.R.:
natriumdivetyfosfaattia, NaH2PO4.2H2O, A. R.:
potassium dihydrogenphosphate, KH2PO4, A.R.:
kaliumdivetyfosfaattia, KH2PO4, A. R.:
di-potassium mono-hydrogenphosphate, K2HPO4, A.R.:
dikaliummonovetyfosfaattia K2HPO4, A. R.:
The mixture serves both as a nutrient and as buffering system.
Seos toimii sekä ravinteena että puskurijärjestelmänä.
Glass vessels with a volume of one to four litres (e.g. cylindrical vessels).
Lasiastioita, joiden vetoisuus on 1–4 litraa (esimerkiksi sylinterimäisiä astioita).
Agitator with a glass or metal stirrer on a suitable shaft (the stirrer should rotate about 5 to 10 cm above the bottom of the vessel).
Sähkösekoittaja, jossa on varrellinen lasi- tai metallisekoitin (sekoittimen on pyörittävä 5–10 cm astian pohjan yläpuolella).
A magnetic stirrer with a 7 to 10 cm long rod can be used instead.
Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää magneettisekoitinta, jossa sauvan pituus on 7–10 cm.
Glass tube of 2 to 4 mm inner diameter to introduce air.
Lasiputki, jonka sisähalkaisija on 2-4 mm, ilmastusta varten.
The opening of the tube should be about 1 cm above the bottom of the vessel.
Putken pään on oltava noin 1 cm astian pohjasta.
Centrifuge (about 3550 g).
Sentrifugi (noin 3550 g).
pH-meter.
pH-mittari.
Dissolved-oxygen meter.
Liuenneen hapen mittari.
Paper filters.
Paperisuodattimia.
Membrane filtration apparatus.
Kalvosuodatinlaite.
Membrane filters, pore size 0,45 μm.
Kalvosuodattimia, huokoskoko 0,45 μm.
Membrane filters are suitable if it is assured that they neither release carbon nor absorb the substance in the filtration step.
Kalvosuodattimet ovat sopivia, jos ne eivät vapauta hiiltä eivätkä absorboi ainetta suodatusvaiheessa.
Analytical equipment for determining organic carbon content and chemical oxygen demand.
Analyysilaitteet orgaanisen hiilen pitoisuuden ja kemiallisen hapen tarpeen määritystä varten.
Activated sludge from a biological treatment plant is washed by (repeatedly) centrifuging or settling with test water (above).
Biologisesta käsittelylaitoksesta peräisin oleva aktiiviliete pestään sentrifugoimalla (toistuvasti) tai antamalla sen laskeutua testissä käytettävässä vedessä (edellä).
The activated sludge must be in an appropriate condition.
Aktiivilietteen on oltava laadultaan soveltuvaa.
Such sludge is available from a properly working waste-water treatment plant.
Tällaista lietettä on saatavilla hyvin toimivasta jätevesien käsittelylaitoksesta.
To get as many different species or strains of bacteria as possible, it may be preferred to mix inocula from different sources (e.g. different treatment plants, soil extracts, river waters, etc.).
Jotta lietteessä olisi mahdollisimman monta bakteerilajia tai -kantaa, saattaa olla tarpeen sekoittaa useasta lähteestä otettuja inokulaatteja (esimerkiksi eri jätteenkäsittelylaitokset, maaperä, jokivedet jne.).
The mixture is to be treated as described above.
Seos käsitellään edellä selostetulla tavalla.
For checking the activity of the activated sludge see ‘Functional control’, below.
Aktiivilietteen tehokkuuden tarkistus — ks. ”toimivuuskontrolli” jäljempänä.
Preparation of the test solutions
Koeliuosten valmistus
To the test vessel add 500 ml of test water, 2,5 ml/litre mineral nutrient solution and activated sludge in an amount corresponding to 0,2 to 1,0 g/litre dry matter in the final mixture.
Koeastiaan pannaan 500 ml testissä käytettävää vettä, 2,5 ml/l mineraaliravinneliuosta ja aktiivilietettä niin paljon, että sen määrä lopullisessa seoksessa vastaa 0,2-1,0 g/l kuiva-ainetta.
Add sufficient stock solution of the substance to be tested so that a DOC concentration of 50 to 400 mg/litre results in the final mixture.
Testattavasta aineesta valmistettua varastoliuosta lisätään niin paljon, että lopullisen seoksen DOC-pitoisuus on 50–400 mg/l.
The corresponding COD-values are 100 to 1000 mg/litre.
Vastaavat COD-arvot ovat 100–1000 mg/l.
Make up with test water to a total volume of one to four litres.
Testissä käytettävää vettä lisätään niin paljon, että liuoksen kokonaismääräksi saadaan 1–4 litraa.
The total volume to be chosen is dependent on the number of samples to be taken for DOC or COD determinations and the volumes necessary for the analytical procedure.
Kokonaismäärä riippuu siitä, kuinka monta näytettä otetaan DOC- tai COD-määrityksiä varten ja paljonko seosta tarvitaan analyyseihin.
Normally a volume of two litres can be regarded as satisfactory.
Yleensä kaksi litraa on riittävä määrä.
At least one control vessel (blank) is set up to run in parallel with each test series; it contains only activated sludge and mineral nutrient solution made up with test water to the same total volume as in the test vessels.
Testiin sisältyy vähintään yksi kontrolliastia (nollakoe), joka sisältää ainoastaan aktiivilietettä ja mineraaliravinneliuosta ja testissä käytettyä vettä niin paljon, että sen kokonaismäärä on sama kuin koeastioissa oleva.
The test vessels are agitated with magnetic stirrers or screw propellers under diffuse illumination or in a dark room at 20 to 25 oC.
Koeastioita sekoitetaan magneetti- tai potkurisekoittajalla hajavalossa tai pimeässä huoneessa 20–25 oC:n lämpötilassa.
Aeration is accomplished by compressed air cleaned by a cotton-wool strainer and a wash bottle if necessary.
Ilmastus tehdään paineilmalla, joka puhdistetaan tarvittaessa pesupullon ja vanusuodattimen avulla.
It must be ensured that the sludge does not settle and the oxygen concentration does not fall below 2 mg/litre.
On pidettävä huolta siitä, ettei liete laskeudu eikä happipitoisuus putoa alle 2 mg/l.
The pH-value must be checked at regular intervals (e.g. daily) and adjusted to pH 7 to 8, if necessary.
pH-arvo on tarkistettava määräajoin (esimerkiksi päivittäin) ja pH-arvoksi säädettävä tarvittaessa 7–8.
Losses from evaporation are made up just before each sampling with deionised or distilled water in the required amounts.
Haihtunut nestemäärä korvataan ennen kutakin näytteenottoa lisäämällä tarvittava määrä ionisoimatonta tai tislattua vettä.
A good procedure is to mark the liquid level on the vessel before starting the test.
Suositeltavaa on merkitä nesteen taso astian kylkeen ennen testin aloittamista.
New marks are made after each sampling (without aeration arid stirring).
Uusi merkintä tehdään kunkin näytteenoton jälkeen (ilmastamatta ja sekoittamatta).
The first samples are always taken three hours after the start of the test in order to detect adsorption of test material by the activated sludge.
Ensimmäiset näytteet otetaan aina kolmen tunnin kuluttua testin alkamisesta, jotta voidaan todeta, adsorboituuko testattava aine aktiivilietteeseen.
The elimination of the test material is followed by DOC or COD determinations made daily or at some other regular interval.
Testattavan aineen häviämistä seurataan DOC- tai COD-määrityksin, jotka tehdään päivittäin tai muuten säännöllisin väliajoin.
The samples from the test vessel and the blank are filtered through a carefully washed paper filter.
Koeastiasta ja nollakoeastiasta otetut näytteet suodatetaan huolellisesti pestyn paperisuodattimen läpi.
The first 5 ml of test solution filtrate are discarded.
Ensimmäiset 5 ml testattavan aineen suodosta heitetään pois.
Sludges difficult to filter may be removed previously by centrifugation for 10 minutes.
Vaikeasti suodatettavat lietteet voidaan poistaa suodatusta edeltävällä 10 minuutin sentrifugoinnilla.
DOC and COD determinations are made at least in duplicate.
DOC- ja COD-määritykset tehdään vähintään kahtena kappaleena.
The test is run for up to 28 days.
Testin kesto on enintään 28 päivää.
Note: samples remaining turbid are filtered through membrane filters.
Huom. Sameina pysyvät näytteet suodatetaan kalvosuodattimella.
The membrane filters must not release or adsorb any organic material.
Kalvosuodattimet eivät saa päästää eivätkä adsorboida mitään orgaanista ainetta.
Functional control of activated sludge
Aktiivilietteen toimivuuskontrolli
A vessel containing a known substance should be run in parallel with each test series in order to check the functional capacity of the activated sludge.
Kuhunkin koesarjaan on sisällytettävä tunnettua ainetta sisältävä koeastia aktiivilietteen toiminnan testaamista varten.
Diethyleneglycol has been found useful for this purpose.
Dietyleeniglykoli on osoittautunut tähän tarkoitukseen sopivaksi.
If analyses are carried out at relatively short intervals (e.g. daily), adaptation can be clearly recognised from the degradation curve (see Figure 2).
Kun analyysejä tehdään suhteellisen lyhyin väliajoin (esim. päivittäin), adaptaatio voidaan selvästi todeta hajoamiskäyrältä (ks. kuva 2).
The test should therefore not be started immediately before the weekend.
Sen vuoksi testiä ei saa aloittaa juuri ennen viikonloppua.
If the adaptation occurs in the end of the period, the test can be prolonged until the degradation is finished.
Jos adaptaatio tapahtuu koeajan lopulla, koetta voidaan jatkaa, kunnes hajoaminen loppuu.
Note: if a broader knowledge of the behaviour of the adapted sludge is needed, the same activated sludge is exposed once again to the same test material in accordance with the following procedure:
Huom. Jos adaptoituneesta lietteestä tarvitaan laajempia tietoja, samaa aktiivilietettä testataan uudelleen saman koemateriaalin kanssa seuraavasti:
Switch of the agitator and the aerator and allow the activated sludge to settle.
Sekoitus ja ilmastus lopetetaan ja aktiivilietteen annetaan laskeutua.
Draw off the supernatant liquid, fill up to two litres with test water, stir for 15 minutes and allow to settle again.
Kelluva neste poistetaan, testissä käytettyä vettä lisätään, kunnes kokonaismäärä on kaksi litraa, sekoitetaan 15 minuuttia ja annetaan laskeutua uudelleen.
After the supernatant liquid is drawn off again, use the remaining sludge to repeat the test with the same material in accordance with 1.6.1.4 and 1.6.2, above.
Kun kelluva neste on jälleen poistettu, testi uusitaan jäljellä olevalla lietteellä samaa materiaalia käyttäen 1.6.1.4 ja 1.6.2 kohtien mukaisesti.
The activated sludge can also be isolated by centrifuging instead of settling.
Aktiiviliete voidaan myös erottaa sentrifugoimalla selkeyttämisen sijasta.
The adapted sludge may be mixed with fresh sludge to a concentration of 0,2 to 1 g dry weight/litre.
Adaptoinutta lietettä voidaan sekoittaa tuoreeseen lietteeseen siten, että kuivapainopitoisuus on 0,2–1 g/l.
Analytical means
Analyysit