natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Given that Italy made it known that that measure had been put into effect, it was registered as unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [1] [now Article 88].
Koska Italia on ilmoittanut, että kyseinen tukitoimenpide on pantu täytäntöön, se on merkitty rekisteriin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan [josta on tullut EY 88 artikla] soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22. maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [1] 1 artiklan f kohdassa tarkoitettuna sääntöjenvastaisena tukena.
Italy was asked several times for further information.
Italialta on pyydetty lisätietoja useita kertoja.
By letter C(2005) 161 of 20 January 2005 the Commission also sent Italy an information injunction under Article 10(3) of Regulation (EC) No 659/1999.
Komissio on lähettänyt Italialle 20. tammikuuta 2005 päivätyssä kirjeessä C(2005) 161 tietojen antamista koskevan välipäätöksen asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Following doubts as to the compatibility of that aid scheme with the common market, the Commission decided to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 93 [now Article 88] of the EC Treaty.
Epäiltyään kyseisten tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille komissio on päättänyt aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklassa [nykyinen 88 artikla] tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn.
The Commission informed Italy of that decision by letter C(2006) 2312 of 22 June 2006 [2].
Komissio on ilmoittanut Italialle päätöksestään 22. kesäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä C(2006) 2312 [2].
Italy communicated its comments by letters of 14 September and 31 October 2006.
Italia on esittänyt huomautuksensa 14. syyskuuta ja 31. lokakuuta 2006 päivätyillä kirjeillä.
DESCRIPTION
YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS
As stated above, the Decree of 18 May 2001 is intended to extend the scope of assistance of the Fondo centrale per il credito peschereccio to the restructuring operations of cooperatives in the fisheries sector and their consortia, as provided for by Article 11(8) ter of Law No 41/1982.
Kuten edellä todetaan, 18. toukokuuta 2001 annetulla asetuksella laajennetaan kalastusalusten rahoituksen keskusrahaston toiminta-alaa kattamaan rahoitus kalatalousalan osuuskuntien ja niiden yhteenliittymien uudelleenjärjestelytoimille, joista säädetään vuoden 1982 lain N:o 41 11 §:n 8 b momentissa.
The Decree of 18 May 2001 is a provision which, from its entry into force, provides for the funding of aid measures laid down by the decree of the Minister for Agriculture of 10 February 2008 (the Decree of 10 February 1998), which sets out the detailed rules for the application of Article 11(8) ter of Law No 41/1982.
Edellä mainitussa 18. toukokuuta 2001 annetussa asetuksessa säädetään sen voimaantulosta alkaen myönnettävästä rahoituksesta tukitoimenpiteille, joista säädetään 10. helmikuuta 1998 annetussa maatalouspolitiikan ministeriön asetuksessa (jäljempänä ’10. helmikuuta 1998 annettu asetus’), jossa määritellään vuoden 1982 lain N:o 41 11 §:n 8 b momentin soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
The characteristics of that aid scheme, as described in the Decree of 10 February 1998, are the following:
Tukijärjestelmän piirteet on kuvattu 10. helmikuuta 1998 annetussa asetuksessa:
the aid is granted in the form of a non-repayable grant up to a maximum of 40 % of eligible expenditure or a soft loan for an amount of up to 85 % of that expenditure,
järjestelmästä myönnetään tukea, jota ei tarvitse maksaa takaisin ja jonka määrä on enintään 40 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, tai korkotuettuja lainoja, joiden määrä on enintään 85 prosenttia kyseisistä kustannuksista;
the purpose of the restructuring plan must be the recovery of the cooperative and the restoration of its economic and financial viability,
rakenneuudistussuunnitelman tavoitteena on oltava osuuskunnan tervehdyttäminen ja taloudellisen ja rahoituksellisen tehokkuuden palauttaminen;
the eligible costs comprise: the planning and implementation of the restructuring plan; the modernisation, extension and reorganisation of production as regards plant, equipment and immovable property under programmes for the recovery and rehabilitation of firms on the basis of greater efficiency and competitiveness; the funding of any property losses deriving from the cessation of activities and from fixed assets not depreciated in full or the funding of depreciation charges of material and non-material assets which are no longer used in the production process; the organisation of training courses; charges relating to the incorporation and starting up of companies, incurred in order to promote the acquisition by the employees of activities or branches of the firm excluded from the restructuring process; payments in respect of severance and early retirement, facilitation of voluntary redundancies; financial and capital rebalancing owing to write-offs of debts deriving from losses accumulated in the years prior to the adoption of the restructuring plan.
tukikelpoisia kustannuksia ovat rakenneuudistussuunnitelman suunnittelu ja täytäntöönpano, laitosten, laitteiden ja kiinteistöjen nykyaikaistaminen, laajennus ja tuotantosuunnan vaihtaminen yritysten elvytys- ja uudelleenkoulutusohjelmien puitteissa tehokkuuden ja kilpailukyvyn parantamiseksi, toiminnan keskeytymisestä ja käyttöomaisuudesta, josta ei ole tehty täysimääräisiä poistoja, johtuvien mahdollisten arvonalennusten kattaminen ja sellaisten aineettomien ja aineellisten hyödykkeiden poistokustannusten kattaminen, joita ei enää käytetä tuotantoprosessissa, koulutusjaksojen järjestäminen, yhtiön perustamiseen ja toiminnan käynnistämiseen liittyvät kulut, joiden tarkoituksena on kannustaa henkilöstöä ostamaan yrityksen toimintoja tai sen osia, jotka eivät kuulu rakenneuudistuksen piiriin, irtisanomis- ja varhaiseläkekorvaukset, vapaaehtoisesta irtisanoutumisesta maksettavat korvaukset, rahoituksen ja varallisuuden tasapaino rakenneuudistussuunnitelman hyväksymistä edeltävien vuosien aikana kertyneistä tappioista johtuvien velkojen mitätöinnin ansiosta.
By letter of 3 May 2005, Italy clarified that such aid is intended for firms in the form of cooperatives which correspond to the definition of small and medium-sized enterprises for the purposes of Community law and that that aid is limited to the period necessary for the restructuring and may be granted to the same firm only once.
Italia on tarkentanut 3. maaliskuuta 2005 päivätyssä kirjeessään, että kyseinen tuki on tarkoitettu osuuskuntamuotoisille yrityksille, jotka täyttävät yhteisön oikeuden mukaisen pienten ja keskisuurten yritysten määritelmän, ja rajoitettu rakenneuudistukseen tarvittavaksi ajaksi. Tukea voidaan myöntää yritykselle ainoastaan kerran.
According to Italy, the duration of that aid scheme is not limited.
Italian mukaan tukijärjestelmän kestoa ei ole rajattu.
There are no limits either in the Decree of 10 February 1998 or in the Decree of 18 May 2001.
Rajoituksia ei mainita 10. helmikuuta 1998 annetussa asetuksessa eikä 18. toukokuuta 2001 annetussa asetuksessa.
Further, the letter from Italy of 12 July 2005 expressly states that the provisions of that decree remain in force and may be put into effect in subsequent years.
Lisäksi 12. heinäkuuta 2005 päivätyssä Italian kirjeessä todetaan nimenomaisesti, että asiaa koskevan asetuksen säännökset pysyvät voimassa ja että ne voidaan panna täytäntöön seuraavina vuosina.
The Commission has not has any information on the amount of the aid actually granted.
Komissio ei ole saanut mitään tietoa tosiasiallisesti myönnetyn tuen määrästä.
The Commission found that that State aid scheme was an unlawful aid scheme within the meaning of Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999, that is to say, new aid put into effect in contravention of the obligation to notify the Commission in advance.
Komissio on katsonut edellä kuvatun valtiontuen asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f kohdassa tarkoitetuksi sääntöjenvastaiseksi tueksi eli uudeksi tueksi, joka on pantu täytäntöön tukien ennalta komissiolle ilmoittamista koskevan velvoitteen vastaisesti.
In the exchange of letters prior to the preliminary analysis carried out by the Commission, Italy maintained that that aid scheme was not a new scheme but a scheme extending the aid scheme examined under number NN 24/98 considered by the Commission to be compatible with the common market (letter SG (99) D/1851 of 11 March 1999).
Komission alustavaa tarkastelua edeltävässä kirjeenvaihdossa Italia oli esittänyt, ettei tukijärjestelmä ollut uusi vaan jatkoa numerolla NN 24/98 tutkitulle tukijärjestelmälle, jonka komissio oli katsonut yhteismarkkinoille soveltuvaksi (kirje SG (99) D/1851, 11.3.1999).
On those grounds the Commission found that the Decree of 18 May 2001 constituted a new implementation or refinancing of the aid measure in question through the funds of the Fondo centrale per il credito peschereccio.
Tästä syystä komissio on katsonut, että 18. huhtikuuta 2001 annettu asetus oli kyseisen tukitoimenpiteen uusi täytäntöönpano tai uudelleenrahoitus kalastusalusten rahoituksen keskusrahaston varoista.
On the other hand, by letter of 12 March 2003, Italy informed the Commission that the Regions rather than the Ministry now had powers for the implementation of that measure and that the funds from the Fondo centrale per il credito peschereccio had therefore been transferred to them.
Toisaalta Italia oli ilmoittanut 12. maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellään, ettei toimenpiteen täytäntöönpano kuulunut enää ministeriön vaan alueiden toimivaltaan ja että alueille oli siirretty tätä varten varoja kalastusalusten rahoituksen keskusrahastosta.
Italy also attached to the letter of 1 July 2004 two letters from the Regions of Sicily and Apulia concerning the aid measures implemented under the scheme at issue: in respect of Sicily a letter of 19 June 2004 which stated that that measure had been put into effect by decree of the regional minister for fisheries No 158 of 3 December 2003 and, in respect of Apulia, a letter of 19 May 2004 stating that the measure had been implemented by a dossier which had been submitted to the Region in 2001; Apulia’s letter also stated that the financial resources for 2003 had been received only at the end of the same year.
Italia oli liittänyt 1. heinäkuuta 2004 päivättyyn kirjeeseen myös Sisilian ja Apulian alueiden ilmoitukset kyseisen järjestelmän puitteissa toteutetuista tukitoimenpiteistä: Sisilian osalta kyseessä oli 19. kesäkuuta 2004 päivätty kirje, jossa ilmoitettiin toimenpiteen täytäntöönpanosta 3. joulukuuta 2003 annetulla kalastusasioista vastaavan alueneuvoston jäsenen asetuksella N:o 158 ja Apulian osalta 19. toukokuuta 2004 päivätty kirje, jossa tarkennettiin, että toimenpide oli pantu täytäntöön alueelle vuonna 2001 esitellyssä asiakirjassa. Apulian kirjeessä tiedotettiin myös siitä, että vuoden 2003 rahoituslähteet olivat käytettävissä vasta kyseisen vuoden lopulla.
Italy did not, however, provide any information on the amount of the funds used under that scheme.
Italia ei ollut kuitenkaan toimittanut mitään tietoa tämän tukijärjestelmän puitteissa käytettyjen varojen määrästä.
In any event, those letters confirmed that some of those funds were made available by the Regions, in accordance with Article 8 of the Decree of 18 May 2001, which means that that aid scheme had in fact been put into effect.
Edellä mainitut kirjeet olivat joka tapauksessa antaneet vahvistuksen siihen, että alueiden käyttöön oli annettu varoja 18. toukokuuta 2001 annetun asetuksen 8 artiklan mukaisesti, mikä merkitsee, että tukijärjestelmä oli tosiasiallisesti pantu täytäntöön.
In addition, the Commission found that if, as maintained by Italy, an existing aid scheme were at issue and the Decree of 18 May 2001 did not alter that scheme, the aid scheme notified became a new aid scheme on 1 July 2001.
Komissio oli niin ikään todennut, että vaikka se hyväksyisikin Italian väitteen siitä, että kyse on olemassa olevasta tukijärjestelmästä, jota 18. toukokuuta 2001 annettu asetus ei ole millään tavoin muuttanut, ilmoitettu tukijärjestelmä on joka tapauksessa muuttunut uudeksi tukijärjestelmäksi 1. heinäkuuta 2001.
In fact, that aid scheme had been approved in the light of the Guidelines for the examination of State aid to fisheries and aquaculture [3], adopted by the Commission in 1997 (the 1997 Fisheries Guidelines).
Kyseinen tukijärjestelmä oli nimittäin hyväksytty komission vuonna 1997 hyväksymien kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevien suuntaviivojen [3] (jäljempänä ’vuoden 1997 kalastussuuntaviivat’) mukaisesti.
On 1 January 2001 those Fisheries Guidelines were replaced by the Guidelines for the examination of State aid to fisheries and aquaculture [4] (the 2001 Fisheries Guidelines).
Nämä kalastussuuntaviivat korvattiin 1. tammikuuta 2001 kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevilla suuntaviivoilla [4] (jäljempänä ’vuoden 2001 kalastussuuntaviivat’).
It was specified that in the event that a Member State failed to reply, under the third paragraph of point 3.2 the Commission would assume that the Member State concerned had accepted the proposal.
Lisäksi tarkennettiin, että jollei jäsenvaltio vahvista hyväksymistään kirjallisesti 3.2 kohdan kolmannen kohdan mukaisesti, komissio katsoo kyseisen jäsenvaltion hyväksyneen nämä ehdotukset.
On the other hand, point 3.4 of the 2001 Fisheries Guidelines states that an unlawful aid is to be appraised in accordance with the guidelines prevailing at the time of the entry into force of the administrative measure setting up the aid.
Toisaalta vuoden 2001 kalastussuuntaviivojen 3.4 kohdassa todetaan, että laitonta tukea tarkastellaan niiden suuntaviivojen mukaisesti, jotka ovat olleet voimassa tuen perustamista koskevan hallinnollisen asiakirjan voimaantulohetkellä.
The Commission therefore took the view that Italy had accepted that proposal and that the existing aid schemes would be amended by 1 July 2001 at the latest.
Komissio on näin ollen päätellyt, että Italia on hyväksynyt ehdotuksen ja että olemassa olleet tukijärjestelmät on muutettu 1. heinäkuuta 2001 mennessä.
According to the case-law of the Court of Justice of the European Communities, where new guidelines are set out and accepted by the Member States, the acceptance of appropriate measures has the effect of converting existing aid into new aid.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan mahdolliset olemassa olevat tuet muuttuvat uusiksi tuiksi, jos uudet, jäsenvaltioiden hyväksymät suuntaviivat ovat tulleet voimaan ja aiheelliset toimenpiteet on hyväksytty.
The existing aid must be adapted in accordance with the appropriate measures or converted into new aid schemes and subjected to the obligation of prior notification to the Commission [5].
Olemassa olevia tukijärjestelmiä on mukautettava aiheellisten toimenpiteiden mukaisiksi tai muunnettava ne uusiksi tuiksi, jotka on ilmoitettava ennalta komissiolle [5].
The provisions in the 2001 Fisheries Guidelines accepted by Italy therefore had the effect of withdrawing the authorisation previously granted to the aid not adapted to those Guidelines and of classifying it as new aid.
Italian hyväksymiin vuoden 2001 kalastussuuntaviivoihin sisältyvät säännöt ovat tämän vuoksi aiheuttaneet sen, että aiemmin myönnetty lupa tuille, joita ei ole mukautettu kyseisten suuntaviivojen mukaisiksi, on peruuntunut ja tuet on määritelty uusiksi tuiksi.
This was the case with the aid for the restructuring of cooperatives.
Juuri tämä on osuuskuntien rakenneuudistukseen tarkoitetun tuen tilanne.
The 1997 Fisheries Guidelines did not lay down any specific provision on aid for the restructuring of firms in the fisheries sector; they contained, in the last indent of the last paragraph of point 1.3, only a provision stating that operating aid would be examined on a case-by-case basis if it was directly linked to a restructuring plan.
Vuoden 1997 kalastussuuntaviivoissa ei nimittäin ollut mitään erityistä sääntöä kalastusalan yritysten rakenneuudistuksesta; niiden 1.3 kohdan viimeisen kappaleen viimeisessä luetelmakohdassa ainoastaan todettiin, että toimintatukia tarkastellaan tapauskohtaisesti, jos ne liittyvät suoraan rakenneuudistussuunnitelmaan.
On the other hand, the 2001 Fisheries Guidelines contain a specific provision, in point 2.2.4, on aid for rescuing and restructuring firms in difficulty which provided for the application of the Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [6] (the 1999 Restructuring Guidelines) in force on that date.
Sitä vastoin vuoden 2001 kalastussuuntaviivojen 2.2.4 kohdassa on erityinen säännös, joka koskee vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettuja tukia. Sen mukaan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettuja tukia arvioidaan tuolloin voimassa olleiden, valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisöjen suuntaviivojen [6] (jäljempänä ’vuoden 1999 rakenneuudistussuuntaviivat’) mukaisesti.
Consequently, since, according to the wording of Italy’s first letter, the aid measure provided for by the Decree of 18 May 2001 was put into effect on 17 October 2002, it became an unlawful aid measure in respect of the period after 1 July 2001, the date fixed for the amendment of existing State aid schemes.
Tämän vuoksi ja koska 17. lokakuuta 2002 päivätyn Italian toisen kirjeen mukaan 18. toukokuuta 2001 annetussa asetuksessa säädetty tukitoimenpide on pantu täytäntöön, toimenpiteestä on tullut olemassa olevien valtiontukijärjestelmien muuttamisen määräajan umpeutumisen eli 1. heinäkuuta 2001 jälkeen laiton tukitoimenpide.
Both the 2001 Fisheries Guidelines (point 2.2.4) and the 2004 Fisheries Guidelines (point 4.1.2) lay down that State aid aimed at rescuing and restructuring firms in difficulty is to be assessed in accordance with the Restructuring Guidelines.
Sekä vuoden 2001 kalastussuuntaviivoissa (2.2.4 kohta) että vuoden 2004 kalastussuuntaviivoissa (4.1.2 kohta) todetaan, että vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja niiden rakenneuudistusten toteuttamiseksi tarkoitettuja valtiontukia arvioidaan rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisesti.
In respect of aid granted up to 9 October 2004 the 1999 Restructuring Guidelines are to apply and in respect of aid granted from 10 October 2004 the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [8] of 2004 (the 2004 Restructuring Guidelines) are to apply.
Viimeistään 9. lokakuuta 2004 myönnettyihin tukiin on sovellettava vuoden 1999 rakenneuudistussuuntaviivoja, ja 10. lokakuuta 2004 alkaen myönnettyihin tukiin vuoden 2004 yhteisön suuntaviivoja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi [8] (jäljempänä ’vuoden 2004 rakenneuudistussuuntaviivat’).
In specific cases of firms whose principal activity is fishing at sea, both the 2001 and the 2004 Fisheries Guidelines add that that aid may be granted only when a plan designed to reduce fleet capacity has been submitted to the Commission.
Niiden yritysten erityistapauksessa, joiden päätoimialana on merikalastus, sekä vuoden 2001 että vuoden 2004 kalastussuuntaviivoissa todetaan, että kyseistä tukea voidaan myöntää vain, jos komissiolle on toimitettu aluskapasiteetin vähentämissuunnitelma.
Those Fisheries Guidelines provide that only firms in difficulty are eligible for restructuring aid.
Kyseisten kalastussuuntaviivojen mukaisesti ainoastaan vaikeuksissa olevat yritykset voivat hyötyä rakenneuudistustuesta.
Even firms which did not fulfil the criteria referred to in those Guidelines could therefore benefit from the aid granted by Italy.
Näin ollen Italian myöntämät tuet ovat voineet hyödyttää myös sellaisia yrityksiä, jotka eivät täytä suuntaviivoissa ilmoitettuja määritelmiä.
Further, the Commission observed that it did not have information on fulfilment of some of the criteria for implementing restructuring plans referred to in the aforesaid Guidelines: criteria on the restoration of long-term viability of beneficiary cooperatives (points 31 to 34 of the 1999 Restructuring Guidelines and points 34 to 37 of the 2004 Restructuring Guidelines), adoption of compensatory measures when medium-sized firms benefit under that aid scheme (point 82(b) of the 2004 Restructuring Guidelines) or contribution of beneficiaries to the financial restructuring of the firm (point 40 of the 1999 Restructuring Guidelines and point 43 of the 2004 Restructuring Guidelines).
Lisäksi komissio oli huomauttanut, ettei sillä ollut käytettävissään mitään tietoa edellä mainituissa rakenneuudistussuuntaviivoissa mainittujen rakenneuudistussuunnitelmien täytäntöönpanoedellytysten täyttymisestä: edunsaajaosuuskuntien pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamista koskevat edellytykset (vuoden 1999 rakenneuudistussuuntaviivojen 31–34 kohta ja vuoden 2004 rakenneuudistussuuntaviivojen 34–37 kohta), vastasuoritteiden edellyttäminen, kun tukijärjestelmän edunsaajana on keskisuuri yritys (vuoden 2004 rakenneuudistussuuntaviivojen 82 kohdan b kohta) tai edunsaajien osallistuminen yrityksen rahoituksen rakenneuudistukseen (vuoden 1999 rakenneuudistussuuntaviivojen 40 kohta ja vuoden 2004 rakenneuudistussuuntaviivojen 43 kohta).
The Commission also observed that, for firms whose principal activity is fishing at sea, Italy had not submitted a plan designed to reduce fleet capacity.
Komissio oli huomauttanut myös, ettei Italia ollut esittänyt aluskapasiteetin vähentämissuunnitelmaa sellaisille yrityksille, joiden päätoimialana oli kalastus.
For all of those reasons the Commission decided to initiate the formal investigation procedure.
Kaikista näistä syistä komissio oli päättänyt aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn.
ITALY’S COMMENTS
ITALIAN HUOMAUTUKSET
Italy states, first of all, that it put the aid at issue into effect entirely in good faith.
Italia huomauttaa ennen muuta, että se oli pannut tässä tarkoitetun tuen täytäntöön täysin vilpittömässä mielessä.
For Italy, the Decree of 18 May 2001 was merely a renewal of measure NN 24/98 already approved at Community level.
Italian mielestä 18. toukokuuta 2001 annettu asetus oli pelkästään yhteisön hyväksymän toimenpiteen NN 24/98 pidennys.
It did not consider it to be an unlawful aid scheme.
Italia ei katsonut, että kyseessä oli sääntöjenvastainen tuki.
In contradictory fashion, Italy also observes that the Directorate-General of Maritime Fisheries and Aquaculture, like the Regions, to which powers were transferred in 2000, in no case made provision to implement interventions on the basis of that Decree.
Edellä olevan suhteen ristiriitaisesti Italia huomauttaa lisäksi, että merikalastus- ja vesiviljelyasioiden pääosasto ja alueet, joille toimivalta siirrettiin vuonna 2000, eivät ole missään tapauksessa aikoneet panna täytäntöön toimenpiteitä edellä mainitun asetuksen perusteella.
Italy states that strict criteria were laid down for the implementation of that aid scheme.
Italia ilmoittaa, että tukijärjestelmän täytäntöönpanoa varten on määritelty tiukat edellytykset.
In particular, a significant contribution was required from the beneficiary, to ensure that the aid was limited to the minimum needed to restore the viability of the firm, keeping distortions of competition to the minimum.
Erityisesti edunsaajalta edellytetään merkittävää osallistumista sen takeeksi, että tuki rajoittuu välttämättömään vähimmäismäärään, joka riittää palauttamaan yrityksen kannattavuuden mahdollisimman pienin kilpailun vääristymin.