natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By e-mail of 4 June 2008, registered as received at the Commission on that day (i.e. within the deadline for the submission of comments from Italy laid down in the decision to initiate the procedure), Italy asked for the period for submitting comments to be extended by one month.
Italia pyysi edellä mainittuun määräaikaan kuukauden lisäaikaa 4 päivänä kesäkuuta 2008 päivätyllä ja komissiossa samana päivänä saapuneeksi rekisteröidyllä sähköpostiviestillä (eli ennen huomautusten esittämiselle menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä vahvistetun määräajan päättymistä).
According to the information in the notification, it is one of two shipyards which could potentially benefit from State aid under the scheme mentioned in recital 6 below, provided that the notified aid is approved.
Ilmoituksessa annettujen tietojen mukaan kyseessä on toinen kahdesta telakasta, joilla on mahdollisuus saada valtiontukea jäljempänä johdanto-osan 6 kappaleessa tarkoitetun tukiohjelman perusteella, mikäli ilmoitettu tuki hyväksytään.
De Poli claims that it had only belatedly become aware of the Commission’s decision to initiate the procedure and of Italy’s comments on this decision.
De Polin mukaan se sai tiedon menettelyn aloittamista koskevasta komission päätöksestä sekä Italian asiaa koskevista huomautuksista vasta liian myöhään.
Article 88(2) of the EC Treaty requires the Commission to give the parties concerned notice to submit their comments.
EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaan komissio pyytää niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa.
However, it does not require the Commission to notify interested parties individually, but to ensure that all potentially interested parties have the opportunity to submit comments.
Komissiolla ei kuitenkaan ole velvollisuutta ilmoittaa asiasta yksittäisille asianosaisille erikseen, vaan huolehtia siitä, että kaikki mahdollisesti asianosaiset henkilöt voivat esittää huomautuksia.
The publication of a notice in the Official Journal is an appropriate means of informing all the parties concerned that a procedure has been initiated [3].
Ilmoituksen julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa lehdessä on riittävä keino ilmoittaa kaikille asianosaisille menettelyn aloittamisesta [3].
Consequently, De Poli must be considered to have been given due notice of the decision to initiate the procedure and of the time limit set for submitting comments through the publication cited above.
Tämän vuoksi on katsottava, että De Polille on annettu edellä mainitun julkaistun ilmoituksen kautta riittävät tiedot menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä ja huomautusten esittämisen määräajasta.
Nevertheless, De Poli failed to comply with the prescribed period for the submission of comments provided for in Article 6(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [4] (hereinafter ‘the Procedural Regulation’).
De Poli ei kuitenkaan noudattanut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [4], jäljempänä ’menettelyasetus’, 6 artiklan 1 kohdassa huomautusten esittämiselle asetettua määräaikaa.
The Commission notes that De Poli did not request an extension of the period for submitting comments or indicate any particular reason why its comments should be taken into account despite being submitted after expiry of the deadline.
Komissio toteaa, ettei De Poli pyytänyt huomautusten esittämiselle asetetun määräajan jatkamista eikä esittänyt erityistä syytä, miksi sen huomautukset olisi otettava huomioon, vaikka ne on esitetty määräajan päättymisen jälkeen.
The Commission will consequently disregard De Poli’s belated comments.
Komissio ei näin ollen ota De Polin myöhässä esittämiä huomautuksia huomioon.
By letter C(2004)1807 final of 19 May 2004 the Commission decided not to raise any objections to an Italian State aid scheme concerning a defensive temporary mechanism for shipbuilding [5] (hereinafter ‘the scheme’).
Komissio päätti 19 päivänä toukokuuta 2004 päivätyllä kirjeellä C(2004)1807 lopullinen, ettei se vastusta laivanrakennusalan väliaikaista suojajärjestelyä koskevaa Italian valtiontukiohjelmaa [5], jäljempänä ’tukiohjelma’.
The Commission considered the scheme to be compatible with the common market since it complied with the provisions of Council Regulation (EC) No 1177/2002 of 27 June 2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding [6], as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004 [7] (hereinafter ‘the TDM Regulation’).
Komissio oli todennut, että kyseinen tukiohjelma soveltui yhteismarkkinoille, koska se oli laivanrakennusteollisuuden väliaikaisista suojajärjestelyistä 27 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetuksen (EY) N:o 1177/2002 [6] mukainen, sellaisena kuin asetus on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 502/2004 [7], jäljempänä ’väliaikaisista suojajärjestelyistä annettu asetus’.
The scheme as notified to and approved by the Commission was allocated a budget of EUR 10 million.
Komissiolle ilmoitetun ja sen hyväksymän tukiohjelman määrärahat olivat 10 miljoonaa euroa.
Italy has notified the Commission of its plans to allocate another EUR 10 million to the scheme’s budget.
Italia ilmoitti komissiolle aikeestaan lisätä tukiohjelman määrärahoihin vielä toiset 10 miljoonaa euroa.
REASONS FOR INITIATING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
III SYYT MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEEN
The Commission initiated the formal investigation procedure under Article 88(2) of the EC Treaty because it had doubts as to whether the notified aid was compatible with the common market for the reasons set out below.
Komissio aloitti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, koska sillä oli jäljempänä esitetyistä syistä epäilyjä siitä, soveltuiko ilmoitettu tuki yhteismarkkinoille.
In view of Article 1(c) of the Procedural Regulation and Article 4 of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [8] (hereinafter ‘the Implementing Regulation’), the Commission considered that the notified budget increase constituted an alteration to the scheme and thus new aid to be notified to the Commission under Article 88(3) of the EC Treaty.
Komissio otti huomioon menettelyasetuksen 1 artiklan c alakohdan sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 [8], jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus’, ja katsoi, että määrärahojen ilmoitettu lisääminen muutti tukiohjelmaa, joten komissiolle olisi perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaan pitänyt ilmoittaa uudesta tuesta.
The Commission further considered that the compatibility of the notified aid with the common market had to be assessed in the light of the rules currently applicable.
Lisäksi komissio katsoi, että ilmoitetun tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille on arvioitava tällä hetkellä voimassa olevien säännösten mukaan.
The TDM Regulation ceased to apply on 31 March 2005 and consequently does not provide a legal basis for approving the aid.
Väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen voimassaoloaika päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2005, minkä vuoksi sitä ei voida käyttää oikeusperustana tuen hyväksymiselle.
The Commission also noted that the aid did not appear compatible with the common market under any relevant State aid provisions.
Komissio totesi myös, ettei tuki vaikuta soveltuvan yhteismarkkinoille minkään muun valtiontukisäännön perusteella.
Italy has contested the Commission’s doubts and made the following comments.
Italia kiisti komission esittämät epäilyt ja esitti seuraavat huomautukset.
First of all, Italy contests the Commission’s view that the notified measure constitutes new aid.
Italia ei ole komission kanssa samaa mieltä siitä, että ilmoitettu toimenpide on uusi tuki.
Italy argues that under a proper construction of Article 4 of the Implementing Regulation, classification as new aid should be reserved for increases in the budgets of approved aid schemes that are accompanied by an extension of the time limits within which companies may have access to the relevant benefits, with consequent distortive effects on competition.
Sen mukaan täytäntöönpanoasetuksen 4 artiklan oikean tulkinnan mukaan kyseessä on uusi tuki ainoastaan silloin, kun hyväksyttyjen tukiohjelmien määrärahoja lisätään ja määräaikoja, joina yritykset voivat käyttää kyseisiä etuja, aletaan soveltaa uudelleen, mikä puolestaan vääristää kilpailua.
Italy argues that this clearly does not apply in this case, which concerns completing initiatives for which a formal application was made while the TDM Regulation was still in force.
Italian mukaan asiassa ei selkeästikään ole kyse tästä, vaan sellaisten aloitteiden täydentämisestä, joita koskeva muodollinen hakemus tehtiin väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen ollessa vielä voimassa.
In this connection Italy also argues that Article 4 of the Implementing Regulation is a procedural provision setting out the procedures for notification of certain alterations of existing aid, which has nothing to do with the assessment of compatibility, and that the Commission cannot therefore draw on this Article to assess the compatibility of the proposed State aid.
Italia toteaa myös, että täytäntöönpanoasetuksen 4 artikla on menettelysäännös, jossa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt tiettyjen voimassa olevaan tukeen tehtävien muutosten ilmoittamisesta, eikä sillä puututa soveltuvuuden arviointiin. Komissio ei voi tämän vuoksi vedota 4 artiklaan arvioidessaan ehdotetun valtiontuen soveltuvuutta.
Italy then comments on the Commission’s view that the TDM Regulation no longer provides a legal basis for the compatibility of the notified aid.
Italia kommentoi tämän jälkeen komission kantaa, jonka mukaan väliaikaisista suojajärjestelyistä annettu asetus ei enää muodosta oikeusperustaa ilmoitetun tuen soveltuvuuden arvioinnille.
Italy argues first that this position is inconsistent with the position adopted in the TDM Regulation, which, despite being intended to apply up to 31 March 2004 (later extended to 31 March 2005) had its legal basis in Council Regulation (EC) No 1540/98 of 29 June 1998 establishing new rules on aid to shipbuilding [9] (hereinafter ‘the Shipbuilding Regulation’), which would already expire on 31 December 2003.
Italia katsoo, että tämä argumentti ei ole johdonmukainen väliaikaisista suojajärjestelyistä annetussa asetuksessa esitetyn kannan kanssa, sillä vaikka sen voimassaolo päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2004 (kyseistä määräaikaa jatkettiin vielä 31 päivään maaliskuuta 2005), sen oikeusperusta oli laivanrakennusteollisuudelle myönnettävän tuen uusien sääntöjen vahvistamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1540/98 [9], jäljempänä ’laivanrakennusasetus’, jonka soveltamisen piti päättyä jo 31 päivänä joulukuuta 2003.
In addition Italy considers that it is not clear why the TDM Regulation cannot justify ‘updating’ the aid scheme budget, this being simply a financial operation intended to put shipbuilders who made applications in line with the TDM Regulation when it was still in force, but who failed to benefit from the aid because of the budgetary shortfall, on an equal footing with shipbuilders who have already benefited from the aid, in keeping with the general principle of equal treatment.
Italialle ei myöskään ole selvää, minkä vuoksi tukiohjelman määrärahoja ei voida päivittää väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen perusteella, vaikka kyseessä on pelkkä rahoitustoimi telakoiden, jotka ovat tehneet hakemuksen väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen edellytysten mukaisesti mutta jotka eivät ole vielä saaneet tukea määrärahojen vähyyden vuoksi, asettamiseksi samalle lähtöviivalle tukea jo saaneiden telakoiden kanssa (yhdenvertaisen kohtelun periaate).
Italy argues that although the updating of public policy resources designed to correct the effects of time or of cost forecasts that have proved inadequate involves increasing the initial aid, it does not constitute new aid, or is compatible under the legal basis that justified the original aid.
Italia toteaa, että julkisen tuen tarkoituksena on korjata ajan tai riittämättömiksi osoittautuneiden menoennusteiden vaikutukset ja sen resurssien päivittäminen edellyttää kyllä alkuperäisen tuen määrän lisäämistä, mutta se ei kuitenkaan muodosta uutta tukea tai se katsotaan alkuperäisen tuen oikeusperustan mukaiseksi.
In short, for Italy, this is just a question of settling pending cases of requests for aid referring to contracts concluded before 31 March 2005, without this implying an extension of the scheme, a widening of its scope or a change in its fundamental structure.
Toisin sanoen Italian mielestä kyse on ennen 31 päivää maaliskuuta 2005 tehtyjä sopimuksia koskeviin tukihakemuksiin liittyvien, vielä käsittelemättä olevien tapausten hoitamisesta, ei tukiohjelman jatkamisesta, sen soveltamisalan laajentamisesta tai perusrakenteen muuttamisesta.
In support of this view, Italy cites the general principles of equal treatment, the need to give due consideration to the legitimate expectations of the beneficiaries and Court of Justice case law (judgments in Cases 223/85 [10] and C-364/90 [11]).
Italia esittää näkemyksensä tueksi yhdenvertaisen kohtelun perusperiaatteet, tuensaajien luottamuksensuojan sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön (tuomiot asioissa 223/85 [10] ja C-364/90 [11]).
Finally, Italy argues that the notified aid would not conflict with a decision of the World Trade Organisation which found that the TDM Regulation does not comply with WTO rules.
Italia toteaa myös, ettei ilmoitettu tuki ole ristiriidassa Maailman kauppajärjestön WTO:n päätöksen kanssa, jonka mukaan väliaikaisista suojajärjestelyistä annettu asetus ei ole WTO:n sääntöjen mukainen.
State aid classification
Valtiontuki
As the measure is of a purely budgetary nature, its compatibility with the common market should be assessed by reference to the measures that it is intended to finance, i.e. to aid under the scheme.
Koska toimenpide on luonteeltaan puhtaasti rahoituksellinen, sen soveltuvuus yhteismarkkinoille olisi arvioitava niiden toimenpiteiden suhteen, joita sillä rahoitetaan, eli tukiohjelmaan kuuluvan tuen suhteen.
For the reasons set out in the Commission’s abovementioned letter of 19 May 2004, the scheme constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Toukokuun 19 päivänä 2004 päivätyssä komission kirjeessä esitetyistä syistä tuki on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Under Article 1(c) of the Procedural Regulation and Article 4 of the Implementing Regulation, increases in the budget of an approved aid scheme constitute new aid if they exceed 20 % of the original budget.
Menettelyasetuksen 1 artiklan c alakohdan ja täytäntöönpanoasetuksen 4 artiklan mukaan hyväksytyn tukiohjelman lisäys on uusi tuki, jos lisäys vastaa yli 20 prosenttia alkuperäisistä määrärahoista.
In the present case the notified increase corresponds to 100 % of the original budget and must consequently be assessed as new aid under Article 87 of the EC Treaty.
Tässä tapauksessa ilmoitettu lisäys on 100 prosenttia alkuperäisistä määrärahoista, joten se on katsottava uudeksi perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitetuksi tueksi.
Italy’s objections in this respect do not change the Commission’s assessment.
Italian esittämät vastaväitteet eivät muuta komission arviota.
In relation to the concept of new aid, which is covered by the notification obligation under Article 88(3) of the EC Treaty, the Commission applies the definitions set out in Article 1(c) of Regulation (EC) No 659/1999.
Komissio toteaa, että uuteen tukeen liittyy perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu ilmoitusvelvollisuus, ja se soveltaa tukeen asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan c alakohdassa esitettyjä määritelmiä.
One of the things defined as ‘new aid’ in Article 1(c) of this Regulation is ‘alterations to existing aid’.
Kyseisessä alakohdassa määritellään uudeksi tueksi muun muassa ”voimassa olevan tuen muutokset”.
Article 4 of the Implementing Regulation further states that an ‘alteration to an existing aid shall mean any change other than modification of a purely formal or administrative nature which cannot affect the evaluation of compatibility of the aid measure with the common market’, including increases in the budget of an authorised aid scheme exceeding 20 %.
Täytäntöönpanoasetuksen 4 artiklan mukaan ”voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin”, ja tällä tarkoitetaan myös hyväksytyn tukiohjelman määrärahojen lisäämistä yli 20 prosentilla.
In this connection, the Commission notes that Article 4 of the Implementing Regulation does not constitute the legal basis for assessing the compatibility of new aid, nor has the Commission, contrary to what is suggested by Italy (see recital 13), relied on this Article for that purpose; rather, this Article provides clarification on how the Commission should apply Article 1(c) of the Procedural Regulation concerning the concept of ‘new aid’.
Komissio toteaa, ettei täytäntöönpanoasetuksen 4 artikla ole oikeusperusta uuden tuen soveltuvuuden arvioinnille eikä komissio sitä sellaisena ole käyttänyt toisin kuin Italia väittää (ks. 13 kohta), vaan kyseisessä artiklassa selvitetään, miten komissio soveltaa menettelyasetuksen 1 artiklan c alakohtaa, joka koskee ”uuden tuen” käsitettä. Italian mukaan toimenpiteellä ainoastaan muutetaan kustannuksia, jotka eivät riitä, ellei tukiohjelman perusrakennetta muuteta riittävästi.
The Commission further notes that Italy’s argument that the measure is a simple ‘updating’ of costs that have proved inadequate, which does not change the fundamental structure of the scheme, does not detract from the fact that the present budget increase qualifies as an alteration of existing aid and is therefore new aid, pursuant to Article 1(c) of the Procedural Regulation and Article 4 of the Implementing Regulation.
Komissio kuitenkin huomauttaa, että tämä ei vaikuta siihen tosiasiaan, että määrärahojen lisäys on voimassa olevan tuen muutos ja näin ollen menettelyasetuksen 1 artiklan c alakohdan ja täytäntöönpanoasetuksen 4 artiklan mukainen uusi tuki.
Similarly, the Commission cannot accept Italy’s argument that under a proper construction of Article 4 of the Implementing Regulation, classification as new aid should be reserved for increases in the budgets of approved aid schemes that are accompanied by an extension of the time within which companies may have access to the relevant benefits, with consequent distortive effects on competition.
Komissio ei myöskään voi hyväksyä Italian näkemystä, että täytäntöönpanoasetuksen 4 artiklan oikean tulkinnan mukaan uusi tuki olisi kyseessä ainoastaan silloin, kun hyväksyttyjen tukiohjelmien määrärahoja lisätään ja määräaikoja, joina yritykset voivat käyttää kyseisiä etuja, aletaan soveltaa uudelleen, mikä puolestaan vääristää kilpailua.
The Commission notes that increases in the budget of an approved scheme (other than marginal ones of less than 20 %) are bound to have an impact on competition as they allow the Member State to provide more aid than originally approved.
Komissio toteaa myös, että hyväksytyn tukiohjelman määrärahojen lisäämisellä (muut kuin marginaaliset, alle 20 prosentin lisäykset) on vääjäämättä vaikutusta kilpailuun, sillä sen seurauksena jäsenvaltiot voivat myöntää alun perin hyväksyttyä enemmän tukea.
This change in the scheme’s effects on competition requires the Commission to make a fresh assessment of its compatibility with the common market.
Koska tukiohjelman vaikutukset muuttuvat, komission on arvioitava uudestaan sen soveltuvuus yhteismarkkinoille.
It follows that a budget increase of the size notified by Italy cannot be considered to be of a purely formal or administrative nature or such as not to affect the evaluation of compatibility of the aid with the common market.
Tämän johdosta Italian ilmoittaman määrärahojen lisäyksen suuruista lisäystä ei voida katsoa luonteeltaan pelkästään muodolliseksi tai hallinnolliseksi eli sellaiseksi, joka ei vaikuta arvioon soveltuvuudesta yhteismarkkinoille.
The Commission therefore confirms that the notified measure must be assessed as new State aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
Komissio toteaa edellä esitetyn perusteella, että ilmoitettu tukitoimenpide on katsottava uudeksi perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi.
The TDM Regulation is no longer a valid legal basis
Väliaikaisista suojajärjestelyistä annettu asetus ei ole enää voimassa oikeusperustana
Concerning Italy’s first remark in this respect, the Commission would first point out that the legal basis for the adoption of the TDM Regulation was not the Shipbuilding Regulation but the EC Treaty, and in particular Articles 87(3)(e), 93 and 133 thereof.
Komissio huomauttaa Italian aiheesta esittämän ensimmäisen väitteen osalta, että väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen oikeusperusta ei ollut laivanrakennusasetus vaan perustamissopimus ja erityisesti sen 87 artiklan 3 kohdan e alakohta, 93 artikla ja 133 artikla.
Furthermore, the Commission can see no inconsistency between its position in the present case and the fact that the TDM Regulation referred, for some of its provisions, to the Shipbuilding Regulation.
Komissio ei myöskään katso sen tätä tapausta koskevan kannan olevan mitenkään ristiriidassa sen kanssa, että joidenkin väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen säännösten osalta viitattiin laivanrakennusasetukseen.
This was simply a matter of legislative technique whereby, to avoid repetition, the TDM Regulation did not reiterate certain definitions or rules already given in the Shipbuilding Regulation but simply incorporated the substance of these provisions by reference to them.
Kyse oli yksinomaan lainsäädäntötekniikasta, jolla toiston välttämiseksi väliaikaisista suojajärjestelyistä annetussa asetuksessa ei mainittu tiettyjä laivanrakennusasetuksessa jo esitettyjä määritelmiä ja sääntöjä, vaan niiden sisältö sisällytettiin asetukseen viittauksena.
The effect of this was not to make the application of the TDM Regulation on these points dependent upon the continued validity of the Shipbuilding Regulation but rather to create new, autonomous provisions in the TDM Regulation of similar substance to the provisions of the Shipbuilding Regulation to which they referred.
Tämän seurauksena väliaikaisista suojajärjestelyistä annetun asetuksen soveltaminen ei tältä osin riippunut laivanrakennusasetuksen keskeytymättömästä voimassaolosta, vaan väliaikaisista suojajärjestelyistä annettuun asetukseen laadittiin uusia itsenäisiä säännöksiä, jotka olivat asiasisällöltään yhteneviä niiden laivanrakennusasetuksen säännösten kanssa, joihin niillä viitattiin.
This in no way contradicts the Commission’s view in the present case that an act of the Community institutions must have a legal basis which is in force on the date on which the act is adopted.
Tämä ei ole ristiriidassa tapausta koskevan komission kannan kanssa, jonka mukaan yhteisön toimielinten säädöksillä on oltava niiden hyväksymisajankohtana voimassa oleva oikeusperusta.
As stated in the Commission’s decision of 30 April 2008 opening the formal investigation procedure, the TDM Regulation is no longer in force and thus cannot serve as a legal basis for the assessment of the new aid.
Kuten muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 30 päivänä huhtikuuta 2008 tehdyssä päätöksessä todettiin, väliaikaisista suojajärjestelyistä annettu asetus ei ole enää voimassa eikä se voi olla uuden tuen arvioinnin oikeusperusta.