natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As soon as the measures taken by the public creditors do not fulfil at least one of them, the Commission must discard the private creditor principle.
Jos julkisten velkojien käyttöön ottamat järjestelyt eivät täytä vähintään yhtä näistä kriteereistä, komission on torjuttava yksityisen velkojan periaatteen käyttö.
AGREEMENTS CONCLUDED WITH FOGASA
FOGASAN KANSSA TEHDYT SOPIMUKSET
Unlike the facts that gave rise to the Tubacex judgment, the two agreements with FOGASA were concluded approximately two years apart and related to different debts.
FOGASAn kanssa tehdyt kaksi sopimusta erosivat Tubacex-tuomiossa käsitellyistä seikoista siinä, että ne tehtiin noin kahden vuoden välein ja ne koskivat eri velkoja.
The Commission considers that they do not constitute a single agreement.
Komissio katsoo, että kyse ei ole yhdestä sopimuksesta.
When the second agreement was concluded, FOGASA did not try to combine them into one agreement covering all the amounts owed.
Kun toinen sopimus tehtiin, FOGASA ei myöskään pyrkinyt yhdistämään sitä ensimmäiseen sopimukseen, jotta kokonaisvelkasummaan sovellettaisiin vain yhtä sopimusta.
FOGASA only unified outstanding debts by means of the agreement of 18 March 1999 [12], that is to say, four years after the second agreement was concluded between FOGASA and SNIACE.
FOGASA yhtenäisti maksamatta olleet saatavat vasta 18 päivänä maaliskuuta 1999 tehdyllä sopimuksella [12] eli vasta neljän vuoden kuluttua FOGASAn ja SNIACEn välillä tehdystä toisesta sopimuksesta.
For the purposes of this assessment, the Commission will first analyse the FOGASA I agreement and then the FOGASA II agreement, taking into account the criteria applicable to private creditors.
Tässä arvioinnissa komissio analysoi ensiksi FOGASA I -sopimuksen ja sen jälkeen FOGASA II -sopimuksen yksityiseen velkojaan sovellettavien kriteerien perusteella.
FOGASA I Agreement
FOGASA I -sopimus
SNIACE and FOGASA concluded the first debt rescheduling agreement on 5 November 1993 for the amount of ESP 1362708700 (including interest).
SNIACE ja FOGASA tekivät ensimmäisen velkajärjestelysopimuksen, joka koski 1362708700 Espanjan pesetan määrää (korkoineen), 5 päivänä marraskuuta 1993.
The agreement was concluded after FOGASA paid the wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
Sopimus tehtiin FOGASAn maksettua SNIACEn henkilöstön palkka- ja korvausrästit.
For the purposes of its analysis, the Commission must distinguish between the time when the agreement was concluded (ex-ante analysis) and the time when it was implemented (ex-post analysis).
Komission on erotettava analyysissään toisistaan sopimuksen tekoajankohta (ennakkoanalyysi) ja sopimuksen täytäntöönpanoajankohta (jälkianalyysi).
In fact, it could be the case that, after analysing an agreement in terms of its characteristics at the time when it was concluded, the conclusion is reached that the agreement does not contain aid, and that its implementation, in different circumstances from those initially envisaged, alters that initial opinion and the conclusion is reached that it does contain aid.
On mahdollista, että kun sopimusta arvioidaan sen tekoajankohtana vallinneiden ominaisuuksien perusteella, todetaan, että sopimus ei sisällä tukia, mutta sopimuksen täytäntöönpano alkuperäisistä suunnitelmista poikkeavin ehdoin muuttaa tätä ensimmäistä näkemystä siten, että sopimuksen katsotaan sisältävän tukia.
Assessment of the FOGASA I agreement at the time of its conclusion
FOGASA I -sopimuksen arviointi tekoajankohtanaan
FOGASA’s position compared with that of private creditors, including Banesto
FOGASAn asema verrattuna yksityisten velkojien (muun muassa Baneston) asemaan
The Commission notes that the first debt rescheduling agreement with FOGASA dates from 5 November 1993, that is almost 8 months after the suspension of payments declaration issued by the court of first instance on 25 March 1993 requiring that FOGASA pay SNIACE’s employees.
Komissio toteaa, että ensimmäinen velkajärjestelysopimus FOGASAn kanssa tehtiin 5 päivänä marraskuuta 1993 eli lähes kahdeksan kuukauden kuluttua siitä, kun alioikeuden tuomari oli ilmoittanut 25 päivänä maaliskuuta 1993 velkasaneerauksesta, joka aiheutti sen, että FOGASA joutui suorittamaan maksurästit SNIACEn työntekijöille.
At that time, FOGASA linked the agreement to the mortgaging of SNIACE’s assets in order to guarantee at least a part of its loan.
FOGASA liitti tuolloin sopimukseen kiinnityksen SNIACEn omaisuuseriin, jotta ainakin osalla sen saatavista olisi vakuus.
The rate applied by FOGASA was 10 %, as laid down by the legislation in force when the agreement was concluded.
FOGASAn soveltama korkokanta oli 10 prosenttia sopimuksen tekoajankohtana voimassa olleen lainsäädännön mukaisesti.
For its part, Banesto had granted lines of mortgage credit to SNIACE in 1987 and 1991, that is to say some time before the FOGASA I agreement was concluded, at rates of 16 % and 18 % respectively (the market conditions at that time).
Banesto puolestaan oli myöntänyt vuosina 1987 ja 1991 eli useita vuosia ennen FOGASA I -sopimuksen tekemistä SNIACElle kiinnitysvakuudellisia luottojärjestelyjä 16 prosentin ja 18 prosentin koroilla (kyseisinä ajankohtina vallinneiden markkinaehtojen mukaisesti).
Thus, it should be noted that, when the suspension of payments occurred in 1992, SNIACE had at least two creditors: FOGASA, to which it owed the wages that SNIACE had been unable to pay to its employees, and BANESTO, because of the loans that it had granted to SNIACE and which SNIACE had still not entirely repaid.
Voidaankin todeta, että kun SNIACE siirrettiin vuonna 1992 velkasaneeraukseen, sillä oli ainakin kaksi velkojaa: FOGASA, jolle se oli velkaa työntekijöidensä palkkarästit, ja Banesto, jolle se ei ollut vielä maksanut kokonaan takaisin siltä saamiaan luottoja.
From the time when the suspension of payments was announced, BANESTO could have asserted its rights as a preferential mortgage creditor of SNIACE.
Velkasaneerauksen julkistamisen jälkeen Banesto olisi voinut pitää kiinni oikeuksistaan SNIACEn etuoikeutettuna velkojana kiinnitysvakuutensa turvin.
However, only under the agreement of 26 de September 1996, in other words, three years after the FOGASA I agreement was concluded, did SNIACE transfer to Banesto, as payment of part of its debts, the shares that it owned in the undertaking Inquitex and some plots of land that were covered by the mortgage.
SNIACE luovutti kuitenkin Banestolle vasta 26 päivänä syyskuuta 1996 tehdyn sopimuksen nojalla eli kolmen vuoden kuluttua FOGASA I -sopimuksen tekemisestä osakkeet, jotka se omisti Inquitex-yrityksessä, ja joitakin kiinnitysvakuudellisia maa-alueita, maksaakseen Banestolle osan veloistaan.
For its part, FOGASA was legally obliged to pay the wages in the event of suspension of payments.
FOGASAlla puolestaan oli lakisääteinen velvollisuus maksaa SNIACEn työntekijöiden maksurästit, jos SNIACE asetettaisiin velkasaneeraukseen.
From the time when FOGASA had to pay the wages of the SNIACE workers, it began to negotiate a rescheduling agreement with SNAICE in order to recover its loan.
FOGASAn jouduttua maksamaan SNIACEn työntekijöiden palkat se aloitti velkajärjestelyneuvottelut SNIACEn kanssa periäkseen sille myöntämänsä luoton.
The fact that BANESTO did not enforce its mortgage loans against SNIACE rather demonstrates that FOGASA acted prudently and wisely when it concluded the rescheduling agreement and obtained guarantees as soon as the suspension of payments was notified, unlike the private creditor BANESTO.
Se seikka, että Banesto ei perinyt SNIACElta kiinnitysvakuudellisia luottojaan, osoittaa selkeästi, että – toisin kuin yksityinen velkoja Banesto – FOGASA toimi varovaisesti ja tarkkanäköisesti tehdessään velkajärjestelysopimuksen ja hankkiessaan vakuudet välittömästi sen jälkeen kun velkasaneeraus oli julkistettu.
FOGASA and SNIACE therefore rapidly concluded negotiations that showed the parties’ willingness to arrive at an amicable solution.
FOGASA ja SNIACE saivat tämän vuoksi nopeasti päätökseen neuvottelut, joissa voitiin osoittaa, että osapuolet olivat valmiit pyrkimään sovintoratkaisuun.
Possibility of recovering in full the sums owed to FOGASA without suffering any financial loss
Mahdollisuus periä FOGASAn saatavat kokonaisuudessaan takaisin ilman taloudellista tappiota
After accepting the SNIACE workers’ demand that they should be paid the wages and compensation owed to them pursuant to the judicial proceedings that had declared the suspension of payments, FOGASA concluded a debt rescheduling agreement whereby SNIACE would repay to it the sums involved.
Suostuttuaan SNIACEn työntekijöiden pyyntöön maksaa siinä oikeudellisessa menettelyssä todetut palkka- ja korvausrästit, jossa SNIACE oli asetettu velkasaneeraukseen, FOGASA teki velkajärjestelysopimuksen, jotta SNIACE maksaisi sille takaisin sen suorittamat määrät.
FOGASA applied the legal rate of interest laid down by Spanish law, namely 10 % at the time when the parties concluded the agreement.
FOGASA sovelsi Espanjan lainsäädännössä vahvistettua korkokantaa, joka oli 10 prosenttia ajankohtana, jona sopimus tehtiin.
The Commission considers that, by granting to SNIACE a rescheduling of its debts, FOGASA applied the principle of the Tubacex judgment, whereby ‘a creditor does not seek to make any special profit on the money which is due to him, but merely wishes to recover in full the sums he has advanced without suffering any financial loss.
Komissio katsoo, että suostuessaan sopimaan SNIACEn kanssa maksujen uudelleenjärjestelystä FOGASA sovelsi Tubacex-tuomiossa vahvistettua periaatetta, jonka mukaan ”saatavaansa perivä velkoja ei […] pyri saamaan erityisen suurta voittoa saatavansa osalta, vaan se pyrkii ainoastaan saamaan takaisin itse maksamansa määrät niin, ettei se kärsi taloudellista tappiota. Kun velkoja siis myöntää maksunlykkäystä varmistaakseen saatavansa takaisinmaksamisen, se vaatii maksettavaksi sellaisen koron, jolla on tarkoitus hyvittää maksunlykkäyksen aikana tapahtuva rahan arvon aleneminen.”
Prospects of future financial profitability
Tulevat kannattavuusnäkymät
At the time when the agreement was concluded, FOGASA was aware of the crisis that SNIACE was undergoing, which is why it had intervened on behalf of the workers so that they could be paid the wages and compensation that SNIACE could not pay them because its payments had been suspended.
Kun sopimus tehtiin, FOGASA oli tietoinen kriisistä, johon SNIACE oli ajautunut ja jonka vuoksi FOGASA oli toteuttanut toimenpiteitä SNIACEn työntekijöiden hyväksi, jotta nämä saisivat palkat ja korvaukset, joita SNIACE ei voinut maksaa velkasaneeraustilanteen vuoksi.
Admittedly, at the material time the only genuine viability plan for SNIACE proposed to FOGASA was to reschedule the debts.
On selvää, että ainoa SNIACEa koskeva varsinainen elinkelpoisuussuunnitelma, jota ehdotettiin FOGASAlle kyseisenä ajankohtana, oli velkojen uudelleenjärjestely.
However, after the serious social conflict that the undertaking experienced in 1992, its activity gradually revived, offering a glimpse of the prospect of future profitability, although the situation of the undertaking was still fragile.
Yrityksen toiminta elpyi kuitenkin vähitellen vuonna 1992 koetun työselkkauksen jälkeen, mikä nosti esiin toiveita yrityksen muuttumisesta kannattavaksi, vaikka sen tilanne oli edelleen heikko.
The absence of an agreement with the private creditors and the fact that they had not enforced payment of the debts since 1993 shows that there was some basis for thinking that the undertaking was on the right track and that, therefore, it was not advisable to increase the risk that the undertaking would cease activities.
Se seikka, että yksityisten velkojien kanssa ei ollut tehty sopimusta, ja se, että nämä eivät olleet panneet velkoja pakkoperintään vuoden 1993 jälkeen, ovat osoituksia siitä, että ennusteet yrityksen tilanteen kohenemisesta olivat perusteltuja eikä sen vuoksi ollut syytä ottaa riskiä, että yritys lopettaisi toimintansa.
Conclusion on the FOGASA I agreement
FOGASA I -sopimuksen tekemistä koskeva päätelmä
The Commission considers that, at the time when it was concluded, the FOGASA I agreement did not constitute State Aid.
Komissio katsoo, että FOGASA I -sopimus ei ollut valtiontukea ajankohtana, jona se tehtiin.
Analysis of the implementation of the FOGASA I agreement
FOGASA I -sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva analyysi
Between 5 November 1993 and 18 March 1999, the date on which FOGASA concluded a new rescheduling agreement extending the debt payment period for a further two years, SNIACE had only repaid about 50 % of its debt.
Jaksolla, joka alkoi 5 päivänä marraskuuta 1993 ja päättyi 18 päivänä maaliskuuta 1999, jolloin FOGASA teki uuden velkajärjestelysopimuksen velan takaisinmaksuajan pidentämisestä kahdella vuodella, SNIACE oli maksanut takaisin vain noin 50 prosenttia velastaan.
Position of the public creditors compared with that of the private creditors
Julkisten velkojien asema verrattuna yksityisiin velkojiin
Rather than enforce the guarantees and mortgages established in its favour at the time of the 1993 agreement, FOGASA preferred to amend the rescheduling agreement in order to maximise the prospects of recovering its loans.
Sen sijaan, että FOGASA olisi realisoinut vakuudet ja kiinnitykset, jotka se oli saanut vuonna 1993 tehdyn sopimuksen puitteissa, se piti parempana vaihtoehtona velkajärjestelysopimuksen muuttamista siten, että sillä olisi maksimaaliset mahdollisuudet periä saatavansa.
On the other hand, the Commission notes that on 26 September 1996, Banesto accepted, as part-payment of SNIACE’s debt, some plots of land owned by that undertaking, as well as shares that SNIACE owned in the undertaking Inquitex.
Komissio toteaa sitä vastoin, että Banesto hyväksyi 26 päivänä syyskuuta 1996 SNIACEn ehdotuksen maksaa osan velastaan tämän omistamien maa-alueiden muodossa ja osakkeina, joita se omisti Inquitex-yrityksessä.
The Commission considers that FOGASA’s behaviour is not comparable to that of BANESTO, which tried to protect a part of its loan by concluding the 1996 agreement, unlike FOGASA, which in no way tried to recover its loan under the agreement concluded with SNIACE.
Komissio katsoo, että FOGASAn käyttäytyminen ei ole verrattavissa Banestoon, joka pyrki suojaamaan osan saatavistaan vuonna 1996 tehdyn sopimuksen yhteydessä toisin kuin FOGASA, joka ei pyrkinyt millään tavalla perimään saataviaan SNIACEn kanssa tekemänsä sopimuksen mukaisesti.
The Commission points out that, at the time when the agreement was renegotiated, FOGASA did not require additional payment of interest as the total amount payable was the same, although the final date was delayed by two years [14].
Komissio toteaa, että neuvotellessaan sopimuksen uudelleen FOGASA ei vaatinut maksettavaksi korkoa, sillä maksettava kokonaismäärä pysyi samana, vaikka lopullista määräaikaa lykättiin kahdella vuodella.
Consequently, the Commission considers that Spain’s argument [15] that it wanted to protect its investment from monetary depreciation must be rejected.
Komissio katsoo tämän vuoksi, että Espanjan väite [15], jonka mukaan se halusi suojata investointinsa rahan arvon alenemiselta, on hylättävä.
Prospects of future profitability
Tulevat kannattavuusnäkymät
The Commission has established, in the light of Table 3 below, that at the time when the agreement of 18 March 1999 amending the agreement of 5 November 1993 was concluded, the undertaking was faced with increasing debts, recurring losses and negative equity capital, which raised doubts concerning the prospects of recovering the loan:
Komissio toteaa taulukon 3 perusteella, että kun 18 päivänä maaliskuuta 1999 tehty sopimus 5 päivänä marraskuuta 1993 tehdyn sopimuksen muuttamisesta tehtiin, yritys kamppaili kasvavien velkojen, jatkuvien tappioiden ja omien varojen alijäämän kanssa, mikä herätti epäilyjä siitä, olisiko saatavat mahdollista periä takaisin:
Total debts
Kokonaisvelka
Although it is true that the undertaking had modestly positive results in 1995, it must be recognised that its financial situation indicated that its prospects of profitability were uncertain.
Vaikka yrityksen tulos oli kiistatta hienokseltaan positiivinen vuonna 1995, on myönnettävä, että yrityksen taloudellisen tilanteen perusteella sen kannattavuusnäkymät olivat epävarmat.
Conclusion on the implementation of the FOGASA I agreement
FOGASA I -sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva päätelmä
The Commission has arrived at the conclusion that FOGASA did not behave as a private creditor would have done:
Komissio on tullut siihen tulokseen, että FOGASA ei käyttäytynyt yksityisen velkojan tavoin,
by not trying to obtain as partial payment of the debt certain assets over which it had acquired rights upon the conclusion of the 1993 agreement;
koska se ei pyrkinyt saamaan osaa velasta maksetuksi tietyillä omaisuuserillä, joihin se oli hankkinut oikeudet, kun vuonna 1993 tehty sopimus tehtiin;
owing to the uncertain prospects of profitability caused by the continued deterioration of the financial situation;
koska sen kannattavuusnäkymät olivat epävarmat taloudellisen tilanteen jatkuvan heikkenemisen vuoksi;
by not requiring the additional payment of interest when the 1999 rescheduling agreement was negotiated or not applying default interest to the unpaid sums in accordance with the agreement.
koska se ei vaatinut maksettavaksi korkoa neuvotteluissa, jotka käytiin vuonna 1999 tehdystä velkajärjestelysopimuksesta, eikä soveltanut viivästyskorkoja määriin, joita ei ollut maksettu sopimuksen mukaisesti.
FOGASA II agreement
FOGASA II -sopimus
SNIACE and FOGASA concluded a second debt rescheduling agreement on 31 October 1995 for the amount of ESP 339459878 (including interest).
SNIACE ja FOGASA tekivät toisen velkajärjestelysopimuksen 339459878 Espanjan pesetan määrästä (korkoineen) 31 päivänä lokakuuta 1995.
That agreement was concluded after FOGASA had again paid the wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
Sopimus tehtiin FOGASAn maksettua toistamiseen SNIACEn henkilöstön palkka- ja korvausrästit.
Situation of the public creditors compared with that of the private creditors
Julkisten velkojien tilanne verrattuna yksityisiin velkojiin
As with the implementation of the FOGASA I agreement, the Commission considers that FOGASA’s behaviour is not comparable to that of BANESTO, which sought to protect a part of its loan by concluding the 1996 agreement, whereas FOGASA, which had only recovered a part of the debts that were covered by the 1993 agreement, concluded a new agreement in 1995 relating to new debts.
Samoin kuin FOGASA I -sopimuksen täytäntöönpanon osalta, komissio katsoo myös tässä tapauksessa, että FOGASAn käyttäytymistä ei voida verrata Banestoon, joka pyrki suojaamaan osan saatavistaan vuonna 1996 tehdyllä sopimuksella, kun taas FOGASA, joka oli saanut perityksi vain osan vuonna 1993 tehdyn sopimuksen kattamista veloista, teki vuonna 1995 uuden sopimuksen, joka koski uusia velkoja.
That new agreement was concluded despite the fact that:
Uusi sopimus tehtiin, vaikka:
the agreement of 5 November 1993 had not been complied with in full;
5 päivänä marraskuuta 1993 tehdyn sopimuksen noudattamisessa oli ollut puutteita;
it related to new debts contracted with FOGASA, which, once again, had satisfied the demands of SNIACE workers concerning the payment of their wages; and
se koski uusia velkoja FOGASAlle, joka oli suostunut toistamiseen SNIACEn työntekijöiden palkkojen maksamista koskeviin pyyntöihin; ja
the financial fragility of SNIACE, which was an undertaking in crisis as a result of repeated losses incurred over many years, negative equity capital and its substantial debt as shown in the table contained in recital (59), was well-known.
oli tiedossa, että SNIACEn taloudellinen tilanne oli heikko, että se oli vaikeuksissa jo vuosien ajan toistuvasti kertyneiden tappioiden, negatiivisen oman pääoman ja huomattavan velan vuoksi, kuten johdanto-osan 58 kappaleessa olevasta taulukosta ilmenee.
Moreover, it is clear that FOGASA did not contemplate the possibility of enforcing repayment of the debt by enforcing the mortgage established in its favour.
On lisäksi ilmeistä, että FOGASA ei suunnitellut velan pakkoperintää sille annetun kiinnityksen realisoinnin avulla.
Admittedly, enforced repayment could have resulted in the closure of the undertaking, but there is no doubt that, if SNIACE had been liquidated, FOGASA could have recovered all or part of the debt after the undertaking’s assets were transferred.
On selvää, että pakkoperintä olisi voinut aiheuttaa yrityksen sulkemisen, mutta FOGASA olisi epäilemättä voinut periä SNIACEn selvitystilan yhteydessä koko velkasumman tai osan siitä yrityksen omaisuuserien myymisen jälkeen.
On this point, the Commission notes that the Spanish authorities have repeatedly maintained that it was impossible to estimate the value of the undertaking, which would have made it possible to calculate the amount that could be recovered, and that, in any case, in the event of liquidation, the value of the undertaking’s assets could have depreciated significantly [16].
Komissio toteaa tältä osin, että Espanjan viranomaiset ovat vastanneet toistuvasti, että niiden oli mahdotonta arvioida yrityksen arvoa, jonka perusteella olisi voitu laskea takaisin perittävä määrä, ja yrityksen omaisuuserien arvo olisi joka tapauksessa voinut aleta voimakkaasti selvitystilan seurauksena.
Clearly, for that reason, FOGASA discarded the possibility of liquidating SNIACE in favour of the rescheduling solution.
On ilmeistä, että FOGASA luopui tästä syystä SNIACEn asettamisesta selvitystilaan ja päätyi velkajärjestelyratkaisuun.
Conclusion on the FOGASA II agreement
FOGASA II -sopimusta koskeva päätelmä
by not requiring payment of the debts that were covered by the 1993 agreement in accordance with the schedule laid down in that agreement;
koska se ei vaatinut vuonna 1993 tehdyn sopimuksen kohteina olleiden velkojen maksamista sopimuksen mukaisessa aikataulussa;
by accepting the conclusion of an agreement relating to new debts.
koska se suostui tekemään sopimuksen uusista veloista.
THE TGSS AGREEMENT
TGSS-SOPIMUS
The Commission therefore considers that these agreements amounted to a single agreement that was amended a number of times.
Komissio katsoo tämän vuoksi, että kyse on yhdestä sopimuksesta, jota on muutettu useita kertoja.
At the time when the first agreement was concluded between the TGSS and SNIACE, on 8 March 1996, and the time when it was first amended, on 7 May 1996, the private creditors had still not reached an agreement.
Kun TGSS ja SNIACE tekivät ensimmäisen sopimuksen 8 päivänä maaliskuuta 1996 ja kun sitä muutettiin ensimmäisen kerran 7 päivänä toukokuuta 1996, yksityiset velkojat eivät olleet saaneet vielä aikaan sopimusta.
Only when the agreement was amended for the second time, that is on 30 September 1997, could the TGSS’s position be compared with that of the private creditors.
TGSS:n asemaa voidaan verrata yksityisiin velkojiin vasta siitä ajankohdasta, jona sopimusta muutettiin toisen kerran, eli 30 päivästä syyskuuta 1997.
It may be conceded, at that stage, that the TGSS went further than the private creditors by concluding an agreement to maximise the prospects of recovering their loans.
Tässä vaiheessa voidaan todeta, että TGSS meni yksityisiä velkojia pitemmälle siltä osin kuin se teki sopimuksen, jolla se pyrki maksimoimaan mahdollisuudet periä saatavansa takaisin.
Possibility of recovering in full the sums owed to the TGSS without suffering any financial loss
Mahdollisuus periä TGSS:n saatavat kokonaisuudessaan takaisin ilman taloudellista tappiota
Under Spanish legislation, the TGSS may conclude debt rescheduling agreements provided that it applies the legal interest rate in force when the agreement is concluded.
Espanjan lainsäädännön mukaan TGSS voi tehdä sopimuksia velkojen uudelleenjärjestelystä, kunhan se soveltaa sopimuksen tekemisen aikaan voimassa olevaa lakisääteistä korkokantaa.
In this way, the TGSS tried to protect its loans without suffering financial losses, following the Tubacex judgment.
TGSS pyrki Tubacex-tuomion mukaisesti suojaamaan tällä tavalla saatavansa ilman taloudellisia tappioita.
Prospects of profitability of the undertaking
Yrityksen kannattavuusnäkymät