natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The same condition would have been valid for every bidder, since, as it has already been mentioned, it has been included in the procedure of denationalisation.
Sama ehto olisi koskenut jokaista tarjouksentekijää, sillä kuten edellä on mainittu, se sisältyi yksityistämismenettelyyn.
It is also self-evident that, since the procedure of denationalisation began in February 2001 (at a time when the main shareholder of the then selling Bank ETVA was the Greek State), the State, as a seller of ETVA to Bank Piraeus, ought to also provide and did actually provide its own guarantee to the purchaser of its shares in ETVA (Bank of Piraeus), regarding the asset that was for sale, i.e. the Shipyards, because the seller had to provide such a guarantee.
Samoin on itsestään selvää, että koska yksityistämismenettely alkoi helmikuussa 2001 (jolloin silloisen myyjän, ETVA-pankin, enemmistöosakkaana oli Kreikan valtio), valtion oli myydessään ETVA:n Piraeus-pankille annettava, kuten se tosiasiassa antoikin, oma takuunsa sen omistamien ETVA:n osakkeiden ostajalle (Piraeus-pankille) myytävänä olevasta omaisuudesta eli telakasta, sillä myyjän oli annettava tällainen takuu.
These guarantees, which, as it has already been stressed, are included with absolute transparency and clarity in all the contractual texts of the denationalisation and mainly in the promissory contract of 11.10.2001, pertain to the character of the transaction (sale of a definite asset), are valid for all candidate bidders and do not confer any additional benefit to anyone.
Nämä takuut, jotka sisältyivät – kuten edellä painotettiin – täysin avoimesti ja selkeästi kaikkiin yksityistämistä koskeviin sopimusteksteihin ja pääasiassa 11 päivänä lokakuuta 2001 tehtyyn alustavaan sopimukseen, kuuluvat liiketoimen (määrätyn omaisuuden myynnin) luonteeseen ja koskevat kaikkia tarjoajaehdokkaita eivätkä anna kenellekään ylimääräistä etua.
On the basis of the abovementioned, the true nature of this guarantee is proven (as a condition necessary to the transaction and common under market rules), as well as its binding character, on the basis of all the procedures preceding privatisation but also of the Sale-Purchase Agreement of the shares of HSY of 11.10.2001 itself, which was subsequently followed by the Sale-Purchase Agreement of the shares of ETVA of 18.10.2001 and the First Amending Act of 18.3.2002 between ETVA and the Greek State.
Edellä esitetyn perusteella takuun todellinen luonne (se on välttämätön liiketoimen edellytys ja markkinasääntöjen mukaan yleinen) ja sitovuus voidaan osoittaa kaikkien yksityistämistä edeltävien menettelyjen perusteella ja lisäksi myös varsinaisella 11 päivänä lokakuuta 2001 tehdyllä HSY:n kauppasopimuksella, jonka jälkeen tehtiin 18 päivänä lokakuuta 2001 ETVA:n osakkeiden kauppasopimus ja 18 päivänä maaliskuuta 2002 ensimmäinen ETVA:n ja Kreikan valtion välinen muutossopimus.
The fundamental point, however, is — and this is emphatically stressed — that the condition on the guarantee is included in the entire procedure of denationalisation and is not stipulated for the first time after the conclusion of the contract.
Tärkeintä on kuitenkin se – mitä painotetaan ponnekkaasti – että takuuta koskeva ehto sisältyy koko yksityistämismenettelyyn eikä siitä ole määrätty ensimmäisen kerran vasta sopimuksen teon jälkeen.
It does not, therefore, constitute a last-minute “invention”, as the complainant desires to show, whose aim is circumventing the Community Rules on the legality of State aid.
Kyse ei siis ole viime hetken ’päähänpistosta’, kuten kantelija haluaisi osoittaa, jonka tarkoituksena olisi kiertää valtiontuen laillisuudesta annetut yhteisön säännöt.
The Greek State as a seller of the shares of ETVA ought to, not only at the time of the contract of 18.10.2001, but also according to law, to transfer to Bank Piraeus its shares in ETVA free from any obligation.
Kreikan valtion piti ETVA:n osakkeiden myyjänä – myös lain mukaan – siirtää sopimuksentekohetkellä 18 päivänä lokakuuta 2001 Piraeus-pankille ETVA:sta omistamansa osakkeet ilman velvoitteita.
Given that Bank of Piraeus had no involvement in the procedure of the denationalisation of HSY, it should be, according to law and transaction customs, secured against any obligation emanating from the contract of transferring HSY to which it was not participating.
Koska Piraeus-pankilla ei ollut mitään osuutta HSY:n yksityistämismenettelyssä, sen piti lain ja liiketoimintatavan mukaan saada suoja HSY:n luovutusta koskevasta sopimuksesta mahdollisesti aiheutuvia velvoitteita vastaan, sillä se ei ollut osallisena kyseisessä sopimuksessa.
The Greek State gave it since it had a contractual obligation, acting towards Bank Piraeus as a party to a contract, i.e. as a fiscus, and not as an agent of public power.’The Commission recalls that at the time of that letter, Greece, commenting on Elefsis’ allegation that the guarantee constituted aid to HDW/Ferrostaal, wished to show that this guarantee did not constitute an advantage selectively granted to HDW/Ferrostaal but was offered to all the bidders (including Elefsis) that participated in the privatisation process of HSY.
Kreikan valtio antoi sen, koska sillä oli sopimukseen perustuva velvollisuus ja se toimi Piraeus-pankkia kohtaan sopimuksen osapuolena eli fiskuksena, ei julkisen vallan käyttäjänä.”Komissio muistuttaa, että kyseisessä kirjeessään Kreikka, joka esitti huomautuksia Elefsisin väitteestä, jonka mukaan takuu oli tukea HDW/Ferrostaalille, halusi osoittaa, ettei takuu antanut valikoivaa etua HDW/Ferrostaalille vaan sitä tarjottiin kaikille tarjouksentekijöille (myös Elefsisille), jotka osallistuivat HSY:n yksityistämiseen.
In its following submissions to the Commission, Greece, realising that the Commission could consider this guarantee as aid to HSY, tried to put in doubt the imputability of the measure to the State by claiming that the guarantee has been concluded not earlier than in May 2002, which is a total contradiction of the claims made in the letter of 23 May 2005.
Tämän jälkeen komissiolle toimittamissaan tiedoissa tajuttuaan, että komissio voisi katsoa tämän takuun HSY:lle annetuksi tueksi, Kreikka yritti kiistää toimenpiteen johtuvan valtiosta väittämällä, että takuusta oli sovittu vasta toukokuussa 2002, mikä on täysin ristiriidassa 23 päivänä toukokuuta 2005 esitettyjen väitteiden kanssa.
As indicated in recital 59 of the present decision, the privatisation was decided by decision No 14/3-1-2001 of the relevant Inter-ministerial Privatisation Committee.
Kuten tämän päätöksen 59 johdantokappaleesta käy ilmi, yksityistämisestä päätettiin asiasta vastaavien ministerien välisen yksityistämiskomitean tekemällä päätöksellä N:o 14/3–1-2001.
The Commission acknowledges that the wording and the structure of the agreement of 20 March 2002 is confusing.
Komissio toteaa, että 20 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyn sopimuksen sanamuoto ja rakenne ovat sekavat.
Article 8.2.4 of the Agreement of 20 March 2002 provides that, in respect of the aid included in Article 3 to 6 of Law 2941/2001 (see recital 33 of the present decision for a description of that law), the State would pay to Piraeus Bank 100 % of the amount which would be paid by ETVA to HDW/Ferrostaal.
Maaliskuun 20 päivänä 2002 tehdyn sopimuksen 8.2.4 kohdassa määrätään, että lain N:o 2941/2001 (lakia on käsitelty tarkemmin tämän päätöksen 33 kappaleessa) 3–6 pykälässä tarkoitetun tuen osalta valtio maksaa Piraeus-pankille täysimääräisesti summan, jonka ETVA joutuisi maksamaan HDW/Ferrostaalille.
However, in case of recovery of aid not included in Article 3 to 6 of Law 2941/2001, Article 8.2.4 of the agreement of 20 March 2002 does not apply.
Jos takaisin perittäisiin kuitenkin tukea, joka ei sisälly lain N:o 2941/2001 3–6 pykälässän, 20 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyn sopimuksen 8.2.4 kohtaa ei sovelleta.
Therefore, Article 8.2.1 would be applicable.
Tällöin sovellettaisiin 8.2.1 kohtaa.
This article provides that the State will pay to Piraeus Bank only 57,7 % of the amount which would be paid by ETVA to HDW/Ferrostaal.
Kyseisen kohdan mukaan valtio maksaa Piraeus-pankille vain 57,7 prosenttia summasta, jonka ETVA joutuisi maksamaan HDW/Ferrostaalille.
However, the Commission observes that Article 8.2.2 of the Agreement indicates that, despite the sale of the majority of the shares of ETVA to Piraeus Bank, it is the State — and not Piraeus Bank/ETVA — that is going to manage the on-going sale of HSY.
Komissio huomauttaa kuitenkin, että sopimuksen 8.2.2 kohdan mukaan vaikka enemmistö ETVA:n osakkeista oli myyty Piraeus-pankille, valtio – ei Piraeus-pankki/ETVA – hoitaisi meneillään olevan HSY:n myynnin.
This article, and in particular point 8.2.2(d), indicates that the State undertakes that the Purchaser (i.e. Piraeus Bank) will suffer no damage in relation to the privatisation of Hellenic Shipyards.
Kyseisessä kohdassa ja etenkin 8.2.2 kohdan d alakohdassa määrätään, että valtio takaa, ettei ostaja (eli Piraeus-pankki) joudu kärsimään vahinkoa Hellenic Shipyardsin yksityistämisen takia.
Since, as shown by Article 8.2.4 (and by Article 7.4 of the Agreement of 18 December 2001), the agreement was based on the assumption that Piraeus Bank and ETVA would soon merge, the commitment made by the State in Article 8.2.2 would not be respected if it would pay to Piraeus Bank only 57,7 % of the sum paid by ETVA to HDW/Ferrostaal.
Kuten sopimuksen 8.2.4 kohdasta (ja 18 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn sopimuksen 7.4 kohdasta) käy ilmi, koska sopimus perustui siihen olettamaan, että Piraeus-pankki ja ETVA yhdistyisivät pian, valtion 8.2.2 kohdassa tekemää sitoumusta ei noudatettaisi, jos se maksaisi Piraeus-pankille vain 57,7 prosenttia summasta, jonka ETVA maksaisi HDW/Ferrostaalille.
In order words, in order to implement the commitment made in paragraph 8.2.2 — namely to ensure that Piraeus Bank will not suffer from the sale of HSY — the mechanism laid down in Article 8.2.4 must apply to all cases of recovery of aid, and not only to cases of recovery of aid stemming from Law 2941/2001.
Toisin sanoen 8.2.2 kohdassa tehdyn sitoumuksen täytäntöönpanemiseksi – eli sen varmistamiseksi, ettei Piraeus-pankille aiheudu vahinkoa HSY:n myynnistä – on sovellettava 8.2.4 kohdan menettelyä kaikissa tuen takaisinperintää koskevissa tapauksissa eikä vain tapauksissa, joissa peritään takaisin lakiin N:o 2941/2001 perustuvaa tukea.
This means that even if, contrary to the foregoing conclusion, the agreement of 20 March 2002 had obliged the State to pay to Piraeus Bank only 57,7 % of the amount paid by ETVA to HDW/Ferrostaal, this has been modified by the letter of the government of 31 May 2002, which states unambiguously that the mechanism provided in Article 8.2.4 of the Agreement of 20 March 2002 (i.e. 100 % indemnification) applies.
Tämä tarkoittaa, että vaikka 20 päivänä maaliskuuta 2002 tehty sopimus olisi vastoin edellistä päätelmää velvoittanut valtion maksamaan Piraeus-pankille vain 57,7 prosenttia summasta, jonka ETVA maksaisi HDW/Ferrostaalille, asia olisi muuttunut hallituksen 31 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä, jossa todetaan yksiselitteisesti, että 20 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyn sopimuksen 8.2.4 kohtaa (eli 100 prosentin korvausta) sovelletaan.
In answer to a precise question by the Commission sent by letter of 12 February 2008, Greece confirmed in its letter of 3 March 2008 that it would be obliged to pay to Piraeus Bank the full (i.e. 100 % and not 57,7 %) amount paid by ETVA to HDW/Ferrostaal.
Vastatessaan 12 päivänä helmikuuta 2008 päivätyssä kirjeessä komission nimenomaisesti esittämään kysymykseen Kreikka vahvisti 3 päivänä maaliskuuta 2008 päivätyssä kirjeessään olevansa velvollinen maksamaan Piraeus-pankille täysimääräisenä (100 prosenttia, ei 57,7 prosenttia) summan, jonka ETVA maksaisi HDW/Ferrostaalille.
As indicated in the assessment of measure E7, the employees were the owner of these shares but had not paid the purchase price they should have paid to ETVA.
Kuten toimenpidettä E7 arvioitaessa todettiin, työntekijät omistivat osakkeet mutteivät olleet maksaneet kauppahintaa ETVA:lle asianmukaisella tavalla.
See recital 33 of the present decision for a description of that law.
Lakia on käsitelty tarkemmin 33 johdantokappaleessa.
Case C-334/99, Federal Republic of Germany v Commission, paragraphs 133 to 141.
Asia C-334/99, Saksan liittotasavalta vastaan komissio, 133–141 kohta.
In addition, the Commission observes that, to its knowledge, none of the loans and guarantees covered by Article 296 comply with the conditions laid down in section 3.1 of the present decision.
Lisäksi komissio huomauttaa, että saamiensa tietojen mukaan yksikään 296 artiklan soveltamisalaan kuuluvista lainoista ja takauksista ei täytä tämän päätöksen 3.1 jaksossa asetettuja ehtoja.
They would therefore not have been acceptable to a market economy investor.
Ne eivät siis olisi olleet markkinataloussijoittajan hyväksyttävissä.
Taking into account the risk aversion of the economic agents, the sale of HSY would be preferred over the liquidation of HSY only if the statistical expectancy of payments following from the guarantee would be significantly smaller than EUR 6 million.
Talouden toimijoiden riskiaversion perusteella HSY:n myyntiä olisi suosittu HSY:n selvitystilaan asettamisen sijaan vain, jos takauksesta johtuvien maksujen tilastollinen odotettavuus olisi selvästi kuutta miljoonaa euroa pienempi.
This has already been analysed by the Commission in the extension decision, in particular in the description and the assessment of measure 18(a).
Komissio analysoi jo tätä laajentamispäätöksessä, erityisesti kuvattaessa ja arvioitaessa toimenpidettä 18(a).
The Commission also notes that the second Deloitte report indicates: ‘The clause d) above, regarding the allocation of the consideration between an amount destined for a share capital increase and price offered for the acquisition of existing shares, at a set ratio of 2:1, from our experience in similar transactions, is not a very common term.
Lisäksi komissio huomauttaa, että toisen Deloitten raportin mukaan ”edellä oleva d) lauseke, joka koskee osakepääoman korotukseen tarkoitetun määrän ja olemassa olevista osakkeista tarjotun hinnan väliseksi suhteeksi asetettua suhdetta 2:1, ei vastaavista liiketoimista saamiemme kokemusten mukaan ole kovinkaan yleinen ehto.
However, taking into consideration the significant operational problems and deteriorating financial position of the Company, we believe that the decision taken by the Sellers (and their Advisors) to set such terms was both rational and reasonable’ (page 9–2).
Kun otetaan kuitenkin huomioon yhtiön huomattavat toiminnalliset ongelmat ja heikkenevä taloudellinen tilanne, myyjien (ja heidän neuvonantajiensa) tekemä päätös tällaisen ehdon asettamisesta oli sekä järkevä että kohtuullinen.” (sivu 9–2).
The Commission interprets this quotation as confirming that this allocation of the purchase price was a rational and reasonable request of the State if one considers that its objective was to ensure the continuation of the activities of HSY over the long term (goal as public authority), not if one considers that its objective was to maximise the revenues from the sale (goal as market economy investor).
Komissio tulkitsee tämän lainauksen vahvistavan sen, että tällainen kauppahinnan jakaminen oli valtiolta järkevä ja kohtuullinen pyyntö, jos valtion tavoitteeksi katsotaan HSY:n toiminnan jatkumisen varmistaminen pitkällä aikavälillä (julkisen viranomaisen päämäärä) eikä tavoitteeksi katsota myynnistä saatavien tulojen maksimointia (markkinataloussijoittajan päämäärä).
See footnote 148.
Katso alaviite 148.
The Commission does not claim that a due diligence would have allowed to identify all the measures which have to be recovered according to the present decision, but some of them.
Komissio ei väitä, että due diligence -tarkastuksessa olisivat selvinneet kaikki tämän päätöksen mukaisesti takaisin perittävät toimenpiteet vaan osa niistä.
In its letter of 21 June 2007, TKMS/GNSH has submitted some due diligence reports performed in 2001 by Arthur Andersen on behalf of HDW/Ferrostaal.
TKMS/GNSH toimitti 21 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyssä kirjeessään muutamia due diligence -raportteja, jotka Arthur Andersen oli tehnyt HDW/Ferrostaalin puolesta vuonna 2001.
Arthur Andersen indicates in these reports that it is not excluded that HSY has received State aid which should be recovered in the future.
Arthur Andersen totesi raporteissa, ettei ole poissuljettua, että HSY on saattanut saada valtiontukea, joka voidaan periä myöhemmin takaisin.
In particular, since ETVA and Greece had promised to grant this guarantee in the tender document submitted to the bidders, the fact that this guarantee was not mentioned as a condition in the bid documents submitted by Elefsis would not have prevented it from requesting it later in the negotiation process.
Eritoten koska ETVA ja Kreikka olivat luvanneet antaa kyseisen takuun tarjouksentekijöille toimitetuissa tarjouskilpailuasiakirjoissa, vaikka takuuta ei ollut edellytetty Elefsisin toimittamassa tarjouksessa, se ei olisi estänyt tätä vaatimasta takuuta myöhemmin neuvottelujen aikana.
This point is underpinned in the second Deloitte report which claims that, if HDW/Ferrostaal had had to support the risk of having to reimburse State aid received by HSY in the previous years, it would not have purchased HSY.
Tätä kohtaa tukee toinen Deloitten raportti, jonka mukaan jos HDW/Ferrostaalin olisi pitänyt ottaa riski joutua maksamaan takaisin HSY:n aiempina vuosina saama valtiontuki, se ei olisi ostanut HSY:tä.
This is clear from the text of the Seventh Shipbuilding Directive and from its structure, in which ‘Investment aid’ is a part of ‘Chapter III Restructuring aid’.
Tämä ilmenee seitsemännen laivanrakennusdirektiivin tekstistä ja rakenteesta, sillä ”investointituki” kuuluu kohtaan ”III osasto Rakennemuutostuet”.
See the very large debt waiver mentioned in decision C 10/94, the payment of the closure costs mentioned in decision N 513/01, and all the financial supports provided by the State and falling under Article 296 which were mentioned in the extension decision.
Katso päätöksessä C 10/94 mainittu laajamittainen velkojen poisto, päätöksessä N 513/01 mainittujen sulkemiskustannusten maksu ja kaikki laajentamispäätöksessä mainittu valtion myöntämä rahoitustuki, joka kuuluu 296 artiklan soveltamisalaan.
For instance, as regards State financial support which was provided to HSY without being earmarked to the financing of a precise activity, the Commission has considered that only 25 % of the State support benefited to the civil activities.
Komissio on esimerkiksi katsonut, että HSY:lle myönnetystä valtion rahoitustuesta, jota ei ole osoitettu minkään tietyn toiminnan rahoittamiseen, vain 25 prosenttia hyödytti siviilialan toimintaa.
However, if only 25 % of the State support is recovered, only 6,25 % (i.e. 25 % of 25 %) of the State support would in fact be recovered from the civil activities.
Jos kuitenkin vain 25 prosenttia valtiontuesta peritään takaisin, vain 6,25 prosenttia (eli 25 prosenttia 25 prosentista) valtiontuesta perittäisiin tosiasiassa takaisin siviilialan toiminnasta.
This will not restore the initial situation of the civil activities of HSY, because they received 25 % of the State support and will only reimburse 6,25 %.
Tämä ei palauttaisi HSY:n siviilialan toiminnan alkuperäistä tilannetta, koska se sai 25 prosenttia valtiontuesta ja joutuisi maksamaan takaisin vain 6,25 prosenttia.
According to the amended plan, dated November 2002, HSY applied for, and eventually received the approval of the Greek authorities to complete the implementation of the investment plan by 30 June 2004.
Marraskuussa 2002 päivätyn muutetun suunnitelman mukaan HSY pyysi Kreikan viranomaisilta lupaa (joka sille myönnettiin) panna investointisuunnitelma täytäntöön 30 päivään kesäkuuta 2004 mennessä.
Moreover, according to the amended plan, the aid approved by the Commission in 1997, has not yet been paid out to HSY.
Lisäksi muutetun suunnitelman mukaan komission vuonna 1997 hyväksymää tukea ei ollut vielä maksettu HSY:lle.
After having requested and received extensions of the deadline to submit comments, HSY made comments on the opening decision by letter of 18 October 2004.
Pyydettyään ja saatuaan useita kertoja lisäaikaa huomautusten esittämistä varten HSY toimitti aloituspäätöstä koskevat huomautuksensa 18 päivänä lokakuuta 2004 päivätyssä kirjeessä.
These comments are the same as the ones submitted by Greece on 20 October 2004.
Nämä huomautukset ovat samoja kuin Kreikan 20 päivänä lokakuuta 2004 toimittamat huomautukset.
Elefsis, a Greek competitor of HSY, submitted comments by letter of 10 September 2004.
Elefsis, HSY:n kreikkalainen kilpailija, toimitti huomautuksensa 10 päivänä syyskuuta 2004 päivätyssä kirjeessä.
These comments were sent to Greece by letters of 16 December 2004 and 23 December 2004, which replied respectively by letters of 20 January 2005 and 26 January 2005.
Nämä huomautukset lähetettiin Kreikalle 16 päivänä joulukuuta 2004 ja 23 päivänä joulukuuta 2004 päivätyissä kirjeissä; Kreikka vastasi näihin kirjeisiin20 päivänä tammikuuta 2005 ja 26 päivänä tammikuuta 2005 päivätyillä kirjeillä.
These letters were dated 23 May 2002, 28 May 2002, 14 August 2002, 24 April 2003, 3 February 2004, 4 March 2004, 30 June 2004, 8 April 2005, 27 April 2005, 24 May 2005, 10 June 2005, 15 July 2005, 28 July 2005, 13 September 2005, 16 September 2005, 21 October 2005, 12 December 2005, 23 December 2005, 6 January 2006, 10 January 2006, 12 January 2006, 18 January 2006, 23 January 2006, 3 February 2006, 9 February 2006, 23 March 2006, 28 March 2006, 6 April 2006, 20 April 2006, 24 May 2006 and 2 June 2006.
Nämä kirjeet on päivätty 23 päivänä toukokuuta 2002, 28 päivänä toukokuuta 2002, 14 päivänä elokuuta 2002, 24 päivänä huhtikuuta 2003, 3 päivänä helmikuuta 2004, 4 päivänä maaliskuuta 2004, 30 päivänä kesäkuuta 2004, 8 päivänä huhtikuuta 2005, 27 päivänä huhtikuuta 2005, 24 päivänä toukokuuta 2005, 10 päivänä kesäkuuta 2005, 15 päivänä heinäkuuta 2005, 28 päivänä heinäkuuta 2005, 13 päivänä syyskuuta 2005, 16 päivänä syyskuuta 2005, 21 päivänä lokakuuta 2005, 12 päivänä joulukuuta 2005, 23 päivänä joulukuuta 2005, 6 päivänä tammikuuta 2006, 10 päivänä tammikuuta 2006, 12 päivänä tammikuuta 2006, 18 päivänä tammikuuta 2006, 23 päivänä tammikuuta 2006, 3 päivänä helmikuuta 2006, 9 päivänä helmikuuta 2006, 23 päivänä maaliskuuta 2006, 28 päivänä maaliskuuta 2006, 6 päivänä huhtikuuta 2006, 20 päivänä huhtikuuta 2006, 24 päivänä toukokuuta 2006 ja 2 päivänä kesäkuuta 2006.
The Commission sent letters to the complainant on 27 June 2002, 22 July 2004 and 12 August 2005.
Komissio lähetti kantelijalle kirjeet 27 päivänä kesäkuuta 2002, 22 päivänä heinäkuuta 2004 ja 12 päivänä elokuuta 2005.
The Commission asked Greece for information by letters dated 30 January 2003, 30 July 2004, 2 May 2005, 24 May 2005, 24 March 2006, 24 May 2006 and 29 May 2006.
Komissio pyysi Kreikalta tietoja kirjeissä, jotka oli päivätty 30 päivänä tammikuuta 2003, 30 päivänä heinäkuuta 2004, 2 päivänä toukokuuta 2005, 24 päivänä toukokuuta 2005, 24 päivänä maaliskuuta 2006, 24 päivänä toukokuuta 2006 ja 29 päivänä toukokuuta 2006.
Greece answered by letters dated 31 March 2003, 21 October 2004, 17 December 2004, 20 June 2005, 25 April 2006, 30 May 2006 and 1 June 2006.
Kreikka vastasi kirjeillä, jotka oli päivätty 31 päivänä maaliskuuta 2003, 21 päivänä lokakuuta 2004, 17 päivänä joulukuuta 2004, 20 päivänä kesäkuuta 2005, 25 päivänä huhtikuuta 2006, 30 päivänä toukokuuta 2006 ja 1 päivänä kesäkuuta 2006.
Greek Naval Shipyard Holding (hereafter ‘GNSH’) and TKMS made a joint submission by letter of 30 October 2006.
Greek Naval Shipyard Holding, jäljempänä ’GNSH’, ja TKMS esittivät huomautuksensa yhteisesti 30 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
Piraeus Bank submitted comments by letter of 27 October 2006 and — following a meeting with the Commission on 15 November 2007 — by letter of 27 December 2006.
Piraeus-pankki esitti huomautuksensa 27 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä ja – komission kanssa 15 päivänä marraskuuta 2007 pidetyn tapaamisen jälkeen – 27 päivänä joulukuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.