natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Letter from […], 20 January 2006: The bank takes the view that in 2005, on the funds from postal current accounts, PI could have obtained a return of 4 %, which is in line with the result achieved on Poste Vita class I funds of EUR 6 billion.
Tammikuun 20 päivänä 2006 päivätty […]:n kirje: pankki toteaa, että PI olisi voinut saada vuonna 2005 postin käyttötilien varoille 4 prosentin tuoton, kuten Poste Vitan 6 miljardin euron Ramo I-varoille saatiin.
This 4 % result is comparable to the 3,9 % paid to PI under the Agreement.
Tämä tuotto on verrattavissa sopimuksen nojalla PI:hin sovellettuun 3,9 prosentin korvaukseen.
Letter from […], 13 January 2006: […] is of the opinion that the funds collected in postal current accounts can be considered permanent, because the Obligation is unlimited in time and because the upward trend in average deposits confirms the stability of these resources for the Treasury; if the Treasury were to replace this particular technical form of collection, it would issue long-term debt securities; given the cost of replacement, it seems reasonable that the rate of remuneration of the funds collected in PI’s current accounts should be calculated on the basis of the return on long-term government bonds.
Tammikuun 13 päivänä 2006 päivätty […]:n kirje: […] katsoo, että käyttötilien varoja voidaan pitää pysyvinä, koska talletusvelvollisuuden kesto on määrittelemätön ja koska varojen keskiarvon kasvusuuntaus puolestaan vahvistaa valtionkassaan siirrettävien varojen vakauden; jos valtionkassa joutuisi korvaamaan tämän teknisen varainhankintamuodon, se laskisi liikkeeseen joukkovelkakirjoja, joiden erääntymisaika on pitkä; korvaamiskustannukset huomioon ottaen näyttää johdonmukaiselta ja järkevältä, että PI:n käyttötilitalletusten korvaus voidaan määrittää pitkäaikaisten valtion velkakirjojen tuoton perusteella.
[…] compares the returns under the Agreement with the returns from the financial business of Poste Vita SpA.
[…] vertaa tämän jälkeen Poste Vita SpA:n varainhallinnasta saatavaa tuottoa ja sopimuksen soveltamiseen perustuvaa tuottoa.
Over the period 2002-2005, the return on the activities of Poste Vita is not significantly different from the return determined by the Agreement mechanism.
Vuosien 2002–2005 osalta Posta Vitan varainhoidon tuotto ei eroa merkittävästi parametriin perustuvasta korvauksesta.
Comparison with the returns achieved on Poste Vita products
Vertailu Poste Vitan tuotteista saatuun tuottoon
The Italian authorities consider that the remuneration obtained by PI on the funds deposited with the Treasury is in line with the remuneration obtained on the funds invested by Poste Vita.
Italian viranomaiset väittävät, että PI:n valtionkassaan tallettamista varoista saama tuotto on sopusoinnussa Poste Vitan sijoituksista saadun tuoton kanssa.
In particular, they contend that class I life assurance policies are products that can be considered comparable to postal current accounts, and that the average return from the management of these products (e.g. Posta Più) was 4,68 % over the period 2002-2006, which is in line with the average rate under the agreement of 4,55 %.
Italian viranomaiset väittävät erityisesti, että Ramo I:n henkivakuutukset ovat tuotteina verrattavissa postin käyttötileihin ja että tällaisista tuotteista (kuten Posta Piùlle) on saatu keskimäärin 4,68 prosentin tuotto, kun taas parametrin mukainen korko on keskimäärin 4,55 prosenttia.
The Italian authorities argue that postal current accounts and life assurance policies are comparable products from the point of view of financial management because postal accounts, though formally they are short-term products, are in reality similar to medium-term financial instruments with guaranteed capital and minimum rate of interest.
Italian viranomaiset väittävät, että postin käyttötilit ja henkivakuutukset ovat varainhoitoprofiilissa toisiinsa verrattavissa olevia tuotteita, sillä käyttötili on ainoastaan muodollisesti lyhytaikainen rahoitusinstrumentti, sillä se on tosiasiassa verrattavissa keskipitkän aikavälin rahoitustuotteeseen, jossa pääoma ja vähimmäiskorko on taattu.
Life assurance policies are in substance capitalisation products, which also have a guaranteed capital and minimum interest rate, a medium- to long-term maturity (usually 10 years), and the possibility of redemption at any time without penalty.
Henkivakuutukset ovat pohjimmiltaan pääomitustuotteita, ja myös niillä on taattu pääomavaraa ja vähimmäiskorko, keskipitkä tai pitkä erääntymisaika (tavanomaisesti kymmenen vuotta) sekä seuraamukseton lunastusmahdollisuus milloin tahansa.
The comparison between the remuneration paid to PI over the period 2002-2006 and the remuneration obtained by Posta Più over the same period is shown in Table 2.
Taulukossa 2 on vertailtu PI:lle vuosina 2002–2006 maksettua korvausta ja Posta Piùn samana ajanjaksona saamaa korvausta.
Posta Più portfolio return (gross)
Posta Piùn bruttotuotto
Agreement rate
Sopimus
Difference
Delta
Average financial life
Rahoituksen keskimääräinen kesto
Comparison with the Treasury’s cost of funding
Vertailu valtionkassan velanhoitokustannuksiin
The Italian authorities argue that indexing the return on the deposit with the Treasury to parameters linked to the Italian public debt is the only mechanism which would not penalise the Treasury and which is consistent with Treasury’s character as an issuer, taking account of the Obligation to deposit the funds with the Treasury.
Italian viranomaiset huomauttavat, että kun tarkastellaan velvollisuutta siirtää postitalletukset valtionkassaan, valtionkassaan tehdyn sijoituksen indeksoiminen Italian valtion velkainstrumentteihin liittyviin parametreihin on ainoa menetelmä, joka ei rasita valtionkassaa ja joka on yhdenmukainen valtionkassan liikkeellelaskijan roolin kanssa.
Moreover, the Agreement gives PI a remuneration linked to long-term rates, which is in line with the nature of the funds collected.
Sopimuksessa määrätään lisäksi PI:lle maksettavasta korvauksesta, joka on sidottu pitkiin korkoihin talletusten pitkäaikaisen luonteen mukaisesti.
The Agreement also protects the Treasury against adverse market conditions, which could make the cost of this form of debt diverge from its own traditional cost of funding.
Sopimuksella suojellaan myös valtionkassaa epäsuotuisalta markkinatilanteelta, joka saattaisi muuttaa tämän tyyppisen velan kustannuksia siten, etteivät ne enää vastaisi sen tavanomaisia rahoituskustannuksia.
The Italian authorities compare the rate provided for in the Agreement with the cost of funding calculated on the following basis:
Italian viranomaiset vertaavat PI:n ja valtionkassan sopiman parametrin mukaisesti maksettavaa korkoa rahoituskustannuksiin, jotka lasketaan seuraavasti:
the funds are raised through the issue of multiannual Treasury bonds at 5, 10, 15 and 30 years,
varat kerätään laskemalla liikkeelle 5:n, 10:n, 15:n ja 30:n vuoden monivuotisia joukkovelkakirjoja (BTP),
the period under consideration is 2001-2006,
tarkastelun kohteena ovat vuodet 2001–2006,
the weighted average of the issues referred to is calculated taking into account the weight and the cost of all the outstanding issues in the period.
lasketaan edellä mainittujen liikkeeseen laskettujen joukkovelkakirjojen painotettu keskiarvo, ja otetaan tässä yhteydessä huomioon myös kaikkien kyseisellä ajanjaksolla vielä erääntymättömien joukkovelkakirjojen painoarvo ja kustannukset.
5 years
5 vuoden BTP:t
10 years
10 vuoden BTP:t
15 years
15 vuoden BTP:t
30 years
30 vuoden BTP:t
On the basis of the results Italy concludes that in the five years under consideration the cost of the Treasury’s medium- and long-term debt was in line with the return obtained under the Agreement.
Näin saatujen tulosten osalta Italia toteaa, että valtionkassan keskipitkän aikavälin velanhoitokustannukset ovat tarkastelun kohteena olevina viitenä vuonna yhteneväiset parametrin soveltamiseen perustuvan tuoton kanssa.
Moreover, (i) the rate of the remuneration is indexed to parameters linked to Italy’s public debt (government securities), which are the most appropriate reference for the Treasury’s debts; (ii) the stability of the funding, verified by statistical models, and the Obligation imposed on PI make the duration of the investment for the most part permanent (without considering the specific precautions, such as the possibility of early withdrawal or the three-year term of the relationship, that protect the Treasury from unforeseen changes in the market); and (iii) the liquidity risk assumed by the Treasury is limited, given the proven stability of the postal funds, and is reflected in the linking of 10 % of such funding to a short-term parameter.
Lisäksi i) korko on indeksoitu Italian valtion velkainstrumentteihin liittyviin parametreihin, jotka ovat soveltuvimmat valtionvelkaa koskevat indikaattorit; ii) tilastollisin menetelmin varmistettu talletusten vakaus ja PI:tä kuormittava talletusvelvollisuus tekevät sijoituksista pitkälti pysyviä (kun ei oteta huomioon varotoimia, kuten mahdollisuutta irtisanoa sopimus ja sopimussuhteen kolmivuotinen kesto, joilla valtionkassaa suojellaan markkinoiden ennakoimattomilta muutoksilta); iii) valtionkassan likviditeettiriski on rajallinen, kun otetaan huomioon postitalletusten vakaus ja kun 10 prosenttia kyseisistä talletuksista on indeksoitu lyhytaikaiseen parametriin.
Regarding the long-term element of the loan rate (90 %, comprising 10 % linked to the yield on 10-year government securities and 80 % linked to the yield on 30-year government securities), Italy considers that the Obligation on PI, which is a ‘parametric investment’ (investimento di tipo parametrico) remunerated at a loan rate defined by reference to a weighted average of the yield on government securities, is different from the obligation introduced in the 2007 Finance Act to invest directly in government securities freely selected and freely managed, which are ‘direct investments’ (investimenti diretti).
Italia toteaa antolainauskoron pitkäaikaisesta elementistä (90 prosenttia, josta i) 10 prosenttia on sidottu 10 vuoden BTP:n korkoon ja ii) 80 prosenttia on sidottu 30 vuoden BTP:n korkoon), että PI:n talletusvelvollisuus (parametrinen sijoitus), josta maksettava korvaus perustuu antolainauskorkoon, joka puolestaan lasketaan valtion joukkovelkakirjojen vuosituottojen painotetun keskiarvon perusteella, eroaa vuoden 2007 rahoituslaissa säädetystä velvollisuudesta sijoittaa suoraan valtion joukkovelkakirjoihin (suorat sijoitukset), jotka ovat vapaasti valittavissa ja hallinnoitavissa.
In particular, the ‘parametric investment’ provided for in the Agreement earns a return that is variable and not manageable, and thus passively exposed to the fluctuation of the market.
Sopimuksessa määrätty ”parametrinen sijoittaminen” merkitsee vaihtuvia tuottoja, jotka eivät ole hallittavissa ja jotka ovat siten passiivisesti alttiita markkinavaihteluille.
The ‘parametric investment’ is more rigid than direct investment in the event of market movements, and is tied for a maximum of 12 months (since the Agreement can be revoked by either party, subject to six months’ notice), and its remuneration incorporates an ad hoc premium to compensate for the constraints on the investment itself.
Parametrinen sijoittaminen on markkinamuutosten osalta jäykempää kuin suora sijoittaminen, sen enimmäiskesto on 12 kuukautta (sopimuksessa määrätään kummankin sopimuspuolen mahdollisuudesta irtisanoa sopimus kuuden kuukauden varoitusajalla) ja sen tuotot sisältävät ad hoc -maksun korvauksena talletusvelvollisuudesta.
The premium, which Italy assesses at 0,25-0,50 percentage points, is in line with the average yield difference between 30-year multiannual Treasury bonds and 10-year multiannual Treasury bonds at historical lows (0,20-0,40 percentage points).
Italia toteaa, että tämä maksu, joka on tavanomaisesti noin 0,25–0,50 prosenttiyksikköä vastaa historian alhaisimpien vuoden BTP:n ja 10 vuoden BTP:n keskimääräisen koron erotusta (0,20–0,40 prosenttiyksikköä).
The premium can be considered an ex post remuneration which compensates PI for the Obligation and the impossibility of managing its funds actively, and is a reasonable payment on the part of the Treasury, which is acting like a private borrower, taking into consideration the clauses in the Agreement protecting the Treasury against adverse market conditions (the possibility of termination, the three-year lifetime of the Agreement, and the fortnightly updating of the parameters).
Edellä mainittu maksu on verrattavissa jälkikäteiseen korvaukseen, jolla yhtäältä korvataan PI:lle se, että sen on sijoitettava talletukset valtionkassaan eikä se voi aktiivisesti hallinnoida varojaan ja joka toisaalta kohtelee johdonmukaisesti valtionkassaa, joka toimii yksityisen lainan ottajan tavoin, myös siltä osin kuin otetaan huomioon sopimuslausekkeet (mahdollisuus irtisanoa sopimus ennenaikaisesti, sopimuksen kolmivuotinen kesto ja parametrien tarkistaminen kahden viikon välein), joilla on tarkoitus suojella valtionkassaa epäsuotuisilta markkinavaihteluilta.
Comparison with alternative investment strategies (active management of funds)
Vertailu vaihtoehtoisiin sijoitusstrategioihin (varojen aktiivinen hallinnointi)
The Italian authorities have sent the Commission the […] study in order to demonstrate that the remuneration provided for in the Agreement does not confer any advantage on PI.
Italian viranomaiset pyrkivät osoittamaan komissiolle toimittamansa […]-analyysin avulla, ettei sopimuksessa määrätystä korvauksesta ole etua PI:lle.
The […] study examines the following aspects.
[…]-analyysissa käsitellään seuraavia asioita:
The reasons why the remuneration paid by the Treasury to PI on the deposit is a fair one:
Syyt, joiden perusteella valtionkassan PI:lle postitalletuksista maksama korvaus on asianmukainen.
The investigation conducted by […] into the PI deposit base, which the […] study takes as given, reaches the conclusion that, after deduction of a component that is theoretically more volatile, the expected duration of the deposits is extremely long and virtually infinite.
PI:n saamia talletuksia – joita […]-analyysissa pidetään annettuina – koskevassa […]:n tutkimuksessa todetaan, että ellei teoreettisesti volatiilimpaa osuutta talletuksista oteta huomioon, tällaisten talletusten odotettu kesto on äärimmäisen pitkä, lähes päättymätön.
Similar approaches are ordinarily taken in the banking system.
Vastaavat strategiat ovat pankkimaailmassa yleisiä.
The features of the deposit base in terms of duration are transferred to the Treasury by law.
Talletusten kestoa koskevat ominaisuudet siirtyvät lain nojalla valtionkassalle.
The indexation of the payments by the Treasury reflect that approach, with 10 % being based on 12-month ordinary Treasury bills (the most volatile component), 10 % on 10-year multiannual Treasury bonds (the component which on more conservative assumptions might potentially fall over time), and n 80 % on 30-year multiannual Treasury bonds.
Valtionkassan suorittama indeksointi kuuluu tällaiseen järjestelyyn, jossa varoista 10 prosenttia on sidottu 12 kuukauden BOT:hen (volatiili osa), 10 prosenttia 10 vuoden BTP:hen (osa, joka varovaisten arvioiden perusteella saattaa asteittain pienentyä) ja 80 prosenttia 30 vuoden BTP:hen.
The relationship is based on a long-term Obligation on PI and the Treasury.
Sopimussuhde merkitsee sekä PI:lle että valtionkassalle pitkäaikaista sitoumusta (talletusvelvollisuus).
The constraints on PI as depositor incorporate implicit costs and burdens:
PI:lle sen asemasta tallettajana johtuvat velvollisuudet sisältävät epäsuoria kuluja:
The deposit at the Treasury cannot be considered a short-term risk-free asset, in view of PI’s permanent obligation to keep its money with the Treasury.
valtionkassaan tehtyä talletusta ei voida pitää todellisena ja asianmukaisena riskittömänä lyhytaikaisena talletuksena, kun otetaan huomioon PI:n pysyvä velvollisuus siirtää varat valtionkassaan.
The yield on the deposit reflects that long-term obligation by paying for the implicit long-term risk of the Italian Republic, which is estimated in an extra return of 0,30 % (equal to the market spread paid by long-term government bonds over money market rates).
Tämä pitkäaikainen velvollisuus näkyi siten, että sovelletussa korossa korvattiin implisiittinen pitkästä kestosta Italian tasavallalle aiheutuva riski, joka on arvioitu 0,30 prosenttiin (vastaa pitkäaikaisten valtion joukkovelkakirjojen rahamarkkinakorkojen eroja markkinoilla).
PI is prevented from engaging in active fund management strategies (the quantitative analysis conducted by […] is aimed at establishing the burdens this imposes).
PI ei voinut soveltaa varojen aktiivista hallinnointia koskevia strategioita ([…]:n kvantitatiivisen analyysin kohteena on tästä seuraavien kustannusten määrittäminen).
A comparison of PI’s interest margin with the interest margin of comparable private-sector banks:
PI:n korkomarginaalin ja yksityissektorin pankkien korkomarginaalin välinen vertailu.
The cost to PI of collecting deposits from retail customers is in line with the cost of retail deposits to private-sector banks, as the Commission has acknowledged.
PI:n vähittäisasiakkaiden talletusten vastaanottamisesta aiheutuvat kustannukset ovat yhteneväiset yksityissektorin pankkien talletuskustannusten kanssa, kuten komissiokin on todennut.
In fact the interest margin achieved by private-sector banks on the component deriving from deposits with their own networks is significantly higher that PI’s (4,7 % in 2006, as opposed to 3,75 % for PI, and 4,6 % in 2005, as opposed to 3 %).
Yksityissektorin pankkien korkomarginaali on sitä vastoin omassa verkostossa vastaanotettujen talletusten osalta huomattavasti suurempi kuin PI:n korkomarginaali (4,7 prosenttia vuonna 2006 ja 4,6 prosenttia vuonna 2005 verrattuna PI:n 3,75 prosenttiin ja 3 prosenttiin).
In […]’s view these figures are proof that there is no State aid to PI.
[…] katsoo näiden lukujen osoittavan, ettei PI ole saanut valtiontukea.
A comparison of PI’s tenor mismatch with those of its private-sector peers:
PI:n ja yksityissektorin vastaavien toimijoiden erääntymisaikojen (maturiteettien ero) vertailu.
According to the […] model, PI’s deposit base has a ‘virtually infinite’ behavioural lifetime, which it prudentially estimates at least 60,8 % of the total (by the VaR method with a 10-year cut-off point).
[…]-menetelmän perusteella varovaisesti arvioituna vähintään 60,8 prosentilla PI:n talletuksista on ”lähes päättymätön kesto” (value at risk -menetelmä, varojen ehtyminen kymmenentenä vuotena).
Under the Agreement, PI uses the proceeds of its deposit base to fund a long-term instrument, the deposit with the Treasury.
Sopimuksen mukaan PI rahoittaa postitalletuksista saamillaan tuloilla pitkäaikaisen sijoituksen eli valtionkassaan tehtävän talletuksen.
To ascertain the behaviour of private-sector banks, an analysis was carried out of the accounts of banks specialised in funding the public sector, such as Dexia and Depfa, which were found to behave in the same way.
Yksityissektorin pankkien toiminnan tutkimiseksi on analysoitu julkisten laitosten rahoittamiseen erikoistuneiden pankkien (Dexia, Depfa jne.) taseita, jotka osoittavat, että pankit käyttäytyvät samaan tapaan.
These banks collect about 50 % of their requirements on a medium- to long-term basis, financing the rest short term from repurchase transactions with the European Central Bank and deposits from financial intermediaries, and invest their funding in loans to public authorities, usually with maturities of from 10 to 50 years.
Julkiset pankit keräävät itse noin 50 prosenttia omista tarpeistaan keskipitkällä aikavälillä, ja loput rahoitetaan Euroopan keskuspankin kanssa tehtävillä lyhytaikaisilla takaisinostosopimuksilla ja rahoituksen välittäjien lyhytaikaisilla talletuksilla. Julkiset pankit käyttävät varojaan julkisille laitoksille myönnettäviin lainoihin, joiden erääntymisaika on tavanomaisesti 10–50 vuotta.
A quantitative analysis aimed at proving the benefit of active asset management:
Numeerinen analyysi, jolla osoitetaan sijoitussalkun aktiivisen hallinnoinnin merkitys.
Starting in March 2007, PI invested in a portfolio of euro area government bonds, which it completed in December 2007, upon receipt of the residual portion of the deposit from the Treasury.
PI aloitti maaliskuussa 2007 suorat sijoitukset euroalueen joukkovelkakirjoihin, ja päätti ne joulukuussa 2007, jolloin se sai viimeisen varojen siirron valtionkassalta.
Investment decisions made by PI, as well as taking account of the legal constraints and target yields for the company, were also based on the conditions and opportunities the market offered.
Sen lisäksi, että PI otti huomioon lakisääteiset velvollisuutensa ja yhtiön tuottotavoitteet, PI:n tekemät sijoitusvalinnat perustuivat myös markkinatilanteeseen ja markkinoilla tarjolla olleisiin vaihtoehtoihin.
At the beginning of 2008 the portfolio incorporated significant capital gains.
Vuoden 2008 alusta sijoitussalkku on sisältänyt huomattavia luovutusvoittoja.
The deposit held with the Treasury produced only current market yields, without any possibility of capital gains or losses, being tied to floating rates.
Valtionkassassa olevat talletukset heijastavat sen sijaan ainoastaan senhetkistä markkinakorkoa, eikä pääomavoittojen tai -tappioiden syntyminen ole mahdollista, koska korot on indeksoitu vaihtuvakorkoisiin parametreihin.
In order to carry out a comparison that might confirm the superior profitability of active fund management over the yield under the Agreement, the data considered must relate to a longer period, having regard to the volatility of capital gains or losses.
Näin ollen, jos halutaan osoittaa aktiiviseen hallinnointiin perustuvan koron olevan parametria suurempi, viitelukuja on tarpeen tutkia pidemmällä aikavälillä, myös pääomavoittojen ja -tappioiden volatiliteetin vuoksi.
Leaving aside the higher overall yield currently achieved by PI’s portfolio, the quantitative analysis is aimed at proving that skilful fund management can consistently produce higher returns over the longer term.
Numeerisella analyysilla pyritään osoittaman paitsi PI:n sijoitussalkun suurempi tuotto myös se, että huolellisen ja varovaisen hallinnoinnin avulla voidaan pitkällä aikavälillä saada suurempia tuottoja.
The analysis is made up of two components, one looking at past performance (first two items below) and the second at the future (third item below):
Tämän arvion perustana on kaksi tekijää, joista toinen perustuu historiallisten lukujen tarkasteluun (ensimmäinen ja toinen kohta) ja toinen tulevaisuudennäkymiin (kolmas kohta).
[…] retrospectively adopts two strategies for the management of the funds on PI’s deposit portfolio, one involving a duration similar to that of the portfolio of the […] study carried out by the VaR method (the ‘benchmark portfolio’) and the other using the criteria and investment constraints currently adopted by PI (the ‘tactical strategy’) [42], based on automatic quantitative models [43].
[…] on vahvistanut jälkikäteen kaksi PI:n salkunhoitostrategiaa, joista toisen erääntymisaika on sama kuin value at risk -menetelmään perustuvan […]:n tutkimuksen sijoitussalkulla, jäljempänä ’viitesalkku’, ja joista toisessa, jäljempänä ’taktinen strategia’, käytetään samoja perusteita ja sijoitusvelvollisuuksia, joita PI tosiasiallisesti noudattaa [42], ja joka perustuu automaattisiin kvantitatiivisiin malleihin [43].
The return obtained for the last 10 years under the tactical strategy has been higher than the return under the Agreement in the same period by approximately 1,62 % per annum (though this takes no account of transaction costs).
PI:n vuotuinen tulos olisi viimeisenä kymmenenä vuotena ollut taktista strategiaa noudattaen noin 1,62 prosenttia suurempi kuin samalla kaudella saatu sopimuksen mukainen tuotto oli (transaktiokustannuksia ei oteta huomioon).
But the return obtained over the two-year period 2005-2006, at 2,45 %, is lower than the return under the Agreement, which was 4,14 %.
Kahden vuoden korko vuosilta 2005–2006 olisi sen sijaan ollut alhaisempi (2,45 prosenttia, kun se sopimuksen perusteella oli 4,14 prosenttia).