natgillin/translations-raw huggingface dataset:
absorption, metabolism, distribution and excretion studies that indicate the likelihood that the substance is present in potentially toxic levels in breast milk.
imeytymistä, aineenvaihduntaa, elimistöön jakautumista ja eritystä koskevat tutkimukset osoittavat, että aine esiintyy rintamaidossa mahdollisesti haitallisina pitoisuuksina.
Basis of classification
Luokituksen perusteet
Classification is made on the basis of the appropriate criteria, outlined above, and an assessment of the total weight of evidence (see 1.1.1).
Luokitus tehdään edellä esitettyjen asianmukaisten kriteerien ja koko todistusnäytön arvioinnin perusteella (ks. 1.1.1 jakso).
Classification as a reproductive toxicant is intended to be used for substances which have an intrinsic, specific property to produce an adverse effect on reproduction and substances shall not be so classified if such an effect is produced solely as a non-specific secondary consequence of other toxic effects.
Luokitus lisääntymiselle vaaralliseksi on tarkoitettu aineille, joilla on erityinen luontainen ominaisuus aiheuttaa haitallisia vaikutuksia lisääntymiselle. Aineita ei pidä luokitella lisääntymiselle vaaralliseksi, jos kyseiset vaikutukset ovat ainoastaan muiden myrkyllisten vaikutusten epäspesifisiä toissijaisia seurauksia.
The classification of a substance is derived from the hazard categories in the following order of precedence: Category 1A, Category 1B, Category 2 and the additional Category for effects on or via lactation.
Aineet luokitellaan vaarakategorioihin seuraavassa ensisijaisuusjärjestyksessä: kategoria 1A, kategoria 1B, kategoria 2 sekä lisäkategoria, joka koskee vaikutuksia imetykseen tai imetyksen kautta aiheutuvia vaikutuksia.
If a substance meets the criteria for classification into both of the main categories (for example Category 1B for effects on sexual function and fertility and also Category 2 for development) then both hazard differentiations shall be communicated by the respective hazard statements.
Jos aine täyttää luokituskriteerit molempiin pääkategorioihin (esimerkiksi vaikutuksia sukupuolitoimintoihin ja hedelmällisyyteen koskevaan kategoriaan 1 B ja myös vaikutuksia kehitykselle koskevaan kategoriaan 2), molemmat vaarajaottelut on ilmoitettava vastaavissa vaaralausekkeissa.
Classification in the additional category for effects on or via lactation will be considered irrespective of a classification into Category 1A, Category 1B or Category 2.
Luokitusta lisäkategoriaan ”vaikutukset imetykseen tai imetyksen kautta aiheutuvat vaikutukset” tarkastellaan riippumatta luokituksesta kategoriaan 1A, kategoriaan 1B tai kategoriaan 2.
In the evaluation of toxic effects on the developing offspring, it is important to consider the possible influence of maternal toxicity (see section 3.7.2.4).
Arvioitaessa kehittyviin jälkeläisiin kohdistuvia myrkyllisiä vaikutuksia on tärkeää tarkastella emomyrkyllisyyden mahdollisia vaikutuksia (ks. 3.7.2.4 jakso).
For human evidence to provide the primary basis for a Category 1A classification there must be reliable evidence of an adverse effect on reproduction in humans.
Jotta aine voidaan luokitella kategoriaan 1A pääasiassa ihmisillä saadun näytön perusteella, aineen haitallisista vaikutuksista ihmisen lisääntymiselle on oltava luotettavaa näyttöä.
Evidence used for classification shall ideally be from well conducted epidemiological studies which include the use of appropriate controls, balanced assessment, and due consideration of bias or confounding factors.
Luokituksessa käytettävän näytön on ihanteellisessa tapauksessa oltava peräisin hyvin tehdyistä epidemiologisista tutkimuksista, joissa on käytetty tarkoituksenmukaisia verrokkeja, arviointi on tehty tasapuolisesti ja mahdollinen tilastollinen harha tai sekoittavat tekijät on otettu asianmukaisesti huomioon.
Less rigorous data from studies in humans shall be supplemented with adequate data from studies in experimental animals and classification in Category 1B shall be considered.
Ihmisillä saatua riittämätöntä tietoa on täydennettävä eläinkokeiden asianmukaisilla tuloksilla, ja on harkittava luokitusta kategoriaan 1B.
Weight of evidence
Todistusnäytön arviointi
Classification as a reproductive toxicant is made on the basis of an assessment of the total weight of evidence, see section 1.1.1.
Luokitus lisääntymiselle vaaralliseksi aineeksi tehdään koko todistusnäytön arvioinnin perusteella (ks. 1.1.1 jakso).
This means that all available information that bears on the determination of reproductive toxicity is considered together, such as epidemiological studies and case reports in humans and specific reproduction studies along with sub-chronic, chronic and special study results in animals that provide relevant information regarding toxicity to reproductive and related endocrine organs.
Tarkasteluun otetaan mukaan kaikki käytettävissä olevat lisääntymiselle vaarallisia ominaisuuksia määrittävät tiedot, kuten ihmisiä koskevat epidemiologisiset tutkimukset, tapaustutkimusraportit ja erityiset lisääntymistutkimukset sekä niiden rinnalla eläimillä tehtyjen subkroonisten, kroonisten ja erityistutkimusten tulokset, joista saadaan relevanttia tietoa sukuelimiin ja niihin liittyviin umpirauhasiin kohdistuvasta myrkyllisyydestä.
Evaluation of substances chemically related to the substance under study may also be included, particularly when information on the substance is scarce.
Lisäksi voidaan arvioida aineita, jotka ovat kemiallisesti samankaltaisia kuin tutkittava aine, erityisesti kun tutkittavaa ainetta koskevia tietoja on vähän.
The weight given to the available evidence will be influenced by factors such as the quality of the studies, consistency of results, nature and severity of effects, the presence of maternal toxicity in experimental animal studies, level of statistical significance for inter-group differences, number of endpoints affected, relevance of route of administration to humans and freedom from bias.
Käytettävissä olevalle näytölle annettavaan painoarvoon vaikuttavat muun muassa tutkimusten laatu, tulosten johdonmukaisuus, vaikutusten luonne ja vakavuusaste, emomyrkyllisyyden esiintyminen eläimillä tehdyissä kokeellisissa tutkimuksissa, ryhmien välisten erojen tilastollinen merkitsevyys, niiden tutkittavien ominaisuuksien lukumäärä, joihin vaikutukset kohdistuvat, altistumisreitin merkitys ihmiselle ja tilastollisten harhojen puuttuminen.
Both positive and negative results are assembled together into a weight of evidence determination.
Sekä positiiviset että negatiiviset tulokset kootaan todistusnäytön arviointiin.
A single, positive study performed according to good scientific principles and with statistically or biologically significant positive results may justify classification (see also 3.7.2.2.3).
Yksittäinen positiivinen tutkimus, joka on tehty hyviä tieteellisiä periaatteita noudattaen ja josta on saatu tilastollisesti ja biologisesti merkittävät positiiviset tulokset, voi jo oikeuttaa luokitukseen (ks. myös 3.7.2.2.3 jakso).
Toxicokinetic studies in animals and humans, site of action and mechanism or mode of action study results may provide relevant information which reduces or increases concerns about the hazard to human health.
Eläimillä ja ihmisillä tehtyjen toksikokineettisten tutkimusten sekä vaikutuskohdetta, -mekanismia tai -tapaa koskevien tutkimusten tuloksista voidaan saada oleellista tietoa, jonka ansiosta huoli ihmisen terveyteen kohdistuvasta vaarasta vähentyy tai kasvaa.
If it is conclusively demonstrated that the clearly identified mechanism or mode of action has no relevance for humans or when the toxicokinetic differences are so marked that it is certain that the hazardous property will not be expressed in humans then a substance which produces an adverse effect on reproduction in experimental animals should not be classified.
Jos kiistattomasti osoitetaan, että selvästi todetulla vaikutusmekanismilla tai -tavalla ei ole merkitystä ihmiselle tai jos toksikokineettiset erot ovat niin merkittäviä, että on varmaa, että vaarallinen ominaisuus ei ilmene ihmisessä, koe-eläinten lisääntymiselle haitallista ainetta ei pidä luokitella.
If, in some reproductive toxicity studies in experimental animals the only effects recorded are considered to be of low or minimal toxicological significance, classification may not necessarily be the outcome.
Joissain lisääntymiselle vaarallisia vaikutuksia koskevissa eläinkokeissa tulokseksi saatetaan kirjata ainoastaan vaikutuksia, joiden toksikologinen merkitsevyys katsotaan niin vähäiseksi tai olemattomaksi, että ainetta ei välttämättä luokitella.
These effects include small changes in semen parameters or in the incidence of spontaneous defects in the foetus, small changes in the proportions of common foetal variants such as are observed in skeletal examinations, or in foetal weights, or small differences in postnatal developmental assessments.
Näihin vaikutuksiin kuuluvat pienet muutokset siemennesteen parametreissä tai sikiössä esiintyvien spontaanien vaurioiden ilmaantuvuudessa, pienet poikkeamat sellaisissa usein esiintyvissä muutoksissa, joita havaitaan sikiön luuston tutkimuksissa, pienet muutokset sikiön painossa tai syntymän jälkeisessä kehityksessä.
Data from animal studies ideally shall provide clear evidence of specific reproductive toxicity in the absence of other systemic toxic effects.
Eläinkokeiden tuloksista olisi saatava ihanteellisessa tapauksessa selkeää näyttöä spesifisistä lisääntymiselle vaarallisista vaikutuksista siten, että muita systeemisiä myrkyllisiä vaikutuksia ei esiinny.
However, if developmental toxicity occurs together with other toxic effects in the dam, the potential influence of the generalised adverse effects shall be assessed to the extent possible.
Jos kehityshäiriöitä kuitenkin esiintyy yhdessä muiden emolle myrkyllisten vaikutusten kanssa, arvioidaan missä määrin yleiset haitalliset vaikutukset ovat saattaneet vaikuttaa kehityshäiriöiden syntyyn.
The preferred approach is to consider adverse effects in the embryo/foetus first, and then evaluate maternal toxicity, along with any other factors which are likely to have influenced these effects, as part of the weight of evidence.
Todistusnäytön arvioimiseksi on suositeltavaa tarkastella ensin alkioon/sikiöön kohdistuvia haitallisia vaikutuksia ja arvioida sen jälkeen emomyrkyllisyys ja muut tulokseen todennäköisesti vaikuttaneet tekijät.
In general, developmental effects that are observed at maternally toxic doses shall not be automatically discounted.
Yleensä ei pidä automaattisesti jättää huomiotta kehitykseen kohdistuvia vaikutuksia, jotka ilmenevät emolle myrkyllisillä annoksilla.
Discounting developmental effects that are observed at maternally toxic doses can only be done on a case-by-case basis when a causal relationship is established or refuted.
Emolle myrkyllisten annosten tasolla havaitut vaikutukset kehitykseen voidaan jättää huomiotta ainoastaan tapauskohtaisesti, jos syy-yhteys vahvistetaan tai osoitetaan vääräksi.
If appropriate information is available it is important to try to determine whether developmental toxicity is due to a specific maternally mediated mechanism or to a non-specific secondary mechanism, like maternal stress and the disruption of homeostasis.
Jos on käytettävissä asianmukaista tietoa, on tärkeää yrittää määrittää, johtuvatko kehityshäiriöt spesifisestä emon kautta välittyvästä mekanismista vai epäspesifisestä toissijaisesta mekanismista, kuten emon stressistä ja elimistön sisäisen tasapainon häiriintymisestä.
Generally, the presence of maternal toxicity shall not be used to negate findings of embryo/foetal effects, unless it can be clearly demonstrated that the effects are secondary non-specific effects.
Yleensä emomyrkyllisyyden esiintymistä ei pidä käyttää alkiossa/sikiössä todettujen vaikutusten mitätöimiseen, ellei voida selvästi osoittaa, että kyseessä ovat toissijaiset epäspesifiset vaikutukset.
This is especially the case when the effects in the offspring are significant, e.g. irreversible effects such as structural malformations.
Tämä koskee erityisesti tapauksia, joissa jälkeläisissä havaitaan merkittäviä pysyviä vaikutuksia, kuten rakenteellisia epämuodostumia.
In some situations it can be assumed that reproductive toxicity is due to a secondary consequence of maternal toxicity and discount the effects, if the substance is so toxic that dams fail to thrive and there is severe inanition, they are incapable of nursing pups; or they are prostrate or dying.
Joissain tapauksissa voidaan olettaa, että lisääntymiselle vaaralliset vaikutukset ovat seurausta emomyrkyllisyydestä, jolloin vaikutukset lisääntymiseen voidaan jättää huomiotta, kun aine on niin myrkyllinen, että emot eivät selviä toimistaan ja havaitaan vakavaa voimattomuutta; ne ovat kykenemättömiä huolehtimaan poikasistaan, tai ne makaavat pitkällään tai tekevät kuolemaa.
Maternal toxicity
Emoille myrkylliset vaikutukset (emomyrkyllisyys)
Development of the offspring throughout gestation and during the early postnatal stages can be influenced by toxic effects in the mother either through non-specific mechanisms related to stress and the disruption of maternal homeostasis, or by specific maternally-mediated mechanisms.
Emomyrkyllisyys voi vaikuttaa jälkeläisten kehitykseen koko tiineyden ajan ja heti syntymän jälkeen joko stressiin ja emon elimistön sisäisen tasapainon häiriintymiseen liittyvien epäspesifisten mekanismien kautta tai spesifisin emon kautta välittyvin mekanismein.
In the interpretation of the developmental outcome to decide classification for developmental effects it is important to consider the possible influence of maternal toxicity.
Kun aineita luokitellaan kehityksen häiriöitä aiheuttaviksi ja siinä yhteydessä tulkitaan kehityksen tuloksia, on tärkeää tarkastella emomyrkyllisyyden mahdollista vaikutusta.
This is a complex issue because of uncertainties surrounding the relationship between maternal toxicity and developmental outcome.
Tämä on monimutkainen kysymys, koska emomyrkyllisyyden vaikutuksesta jälkeläisten kehitykseen ei ole varmaa tietoa.
Expert judgement and a weight of evidence approach, using all available studies, shall be used to determine the degree of influence that shall be attributed to maternal toxicity when interpreting the criteria for classification for developmental effects.
Tulkittaessa kehityshäiriöiden luokituskriteerejä on otettava huomioon kaikki käytettävissä olevat tutkimukset ja asiantuntija-arvion ja todistusnäytön arvioinnin perusteella määritettävä emomyrkyllisyyden osuus kehityshäiriöiden synnyssä.
The adverse effects in the embryo/foetus shall be first considered, and then maternal toxicity, along with any other factors which are likely to have influenced these effects, as weight of evidence, to help reach a conclusion about classification.
Luokituspäätöstä tehtäessä on todistusnäyttönä ensin tarkasteltava alkioon/sikiöön kohdistuvia haitallisia vaikutuksia ja sen jälkeen emomyrkyllisyyttä ja muita tulokseen todennäköisesti vaikuttaneita tekijöitä.
Based on pragmatic observation, maternal toxicity may, depending on severity, influence development via non-specific secondary mechanisms, producing effects such as depressed foetal weight, retarded ossification, and possibly resorptions and certain malformations in some strains of certain species.
Havaintojen perusteella emomyrkyllisyys voi vakavuusasteesta riippuen vaikuttaa kehitykseen epäspesifisten toissijaisten mekanismien välityksellä ja aiheuttavan tiettyjen lajien tietyissä kannoissa sikiön painonlaskua, luutumisen viivästymistä ja mahdollisesti resorptioita ja tiettyjä epämuodostumia.
However, the limited number of studies which have investigated the relationship between developmental effects and general maternal toxicity have failed to demonstrate a consistent, reproducible relationship across species.
Kehitykseen kohdistuvien vaikutusten ja yleisen emomyrkyllisyyden suhdetta koskevia tutkimuksia on kuitenkin vain vähän, eikä kehitysvaikutusten ja emomyrkyllisyyden välistä suhdetta ole onnistuttu osoittamaan eri lajeissa säännönmukaisesti ja toistettavasti.
Developmental effects which occur even in the presence of maternal toxicity are considered to be evidence of developmental toxicity, unless it can be unequivocally demonstrated on a case-by-case basis that the developmental effects are secondary to maternal toxicity.
Vaikka kehitykseen kohdistuvia vaikutuksia ilmenisi emomyrkyllisyyden yhteydessä, niiden katsotaan olevan näyttönä kehityshäiriöitä aiheuttavista ominaisuuksista, ellei voida tapauskohtaisesti kiistatta osoittaa, että kehitykseen kohdistuvat vaikutukset ovat seurausta emoihin kohdistuvasta myrkyllisyydestä.
Moreover, classification shall be considered where there is a significant toxic effect in the offspring, e.g. irreversible effects such as structural malformations, embryo/foetal lethality, significant post-natal functional deficiencies.
Luokitusta on lisäksi harkittava, jos jälkeläisissä on merkittäviä myrkkyvaikutuksia, esimerkiksi sellaisia pysyviä vaikutuksia kuin rakenteellisia epämuodostumia, alkio- tai sikiökuolleisuutta tai merkittäviä syntymän jälkeisiä toiminnallisia häiriöitä.
Classification shall not automatically be discounted for substances that produce developmental toxicity only in association with maternal toxicity, even if a specific maternally-mediated mechanism has been demonstrated.
Luokitusta ei pidä automaattisesti jättää tekemättä aineille, jotka aiheuttavat kehityksen häiriöitä ainoastaan emomyrkyllisyyden yhteydessä, siitäkin huolimatta että spesifinen emon kautta välittyvä mekanismi olisi osoitettu.
In such a case, classification in Category 2 may be considered more appropriate than Category 1.
Tällaisessa tapauksessa luokitus kategoriaan 2 saattaa olla kategoriaan 1 luokitusta parempi.
However, when a substance is so toxic that maternal death or severe inanition results, or the dams are prostrate and incapable of nursing the pups, it is reasonable to assume that developmental toxicity is produced solely as a secondary consequence of maternal toxicity and discount the developmental effects.
Jos aine on niin myrkyllinen, että sen vaikutuksesta emo kuolee tai siinä havaitaan vakavaa voimattomuutta, se makaa pitkällään eikä kykene imettämään jälkeläisiään, on aiheellista olettaa, että kehityshäiriöitä ilmenee ainoastaan emomyrkyllisyyden toissijaisena seurauksena ja jättää huomiotta kehitykseen kohdistuvat vaikutukset.
Classification is not necessarily the outcome in the case of minor developmental changes, when there is only a small reduction in foetal/pup body weight or retardation of ossification when seen in association with maternal toxicity.
Luokitusta ei välttämättä tarvita, jos kehityksessä on vain vähäisiä muutoksia, kuten sikiön/pennun hieman pienempi ruumiinpaino tai viivästynyt luutuminen, kun ne esiintyvät yhdessä emomyrkyllisyyden kanssa.
Some of the end points used to assess maternal effects are provided below.
Seuraavassa on esitetty joitain tutkittavia ominaisuuksia, joita käytetään arvioitaessa emovaikutuksia.
Data on these end points, if available, need to be evaluated in light of their statistical or biological significance and dose response relationship.
Jos käytettävissä on näitä tutkittavia ominaisuuksia koskevia tietoja, on arvioitava havaintojen tilastollinen merkitsevyys, biologinen merkittävyys ja annosvastesuhde.
Maternal mortality:
Emojen kuolleisuus:
an increased incidence of mortality among the treated dams over the controls shall be considered evidence of maternal toxicity if the increase occurs in a dose-related manner and can be attributed to the systemic toxicity of the test material.
altistettujen emojen kuolleisuuden kasvua verrokkeihin nähden on pidettävä näyttönä emomyrkyllisyydestä, jos kasvu on suhteessa annokseen ja sen voidaan osoittaa johtuvan testiaineen systeemisestä myrkyllisyydestä.
Maternal mortality greater than 10 % is considered excessive and the data for that dose level shall not normally be considered for further evaluation.
Yli 10 prosentin emokuolleisuutta pidetään erittäin korkeana eikä kyseistä annostasoa koskevia tietoja tavallisesti enää arvioida pidemmälle.
Mating index
Paritteluindeksi:
(no. animals with seminal plugs or sperm/no. mated × 100)
(niiden naaraiden lukumäärä, joilla on havaittu vaginatulppa tai siittiöitä vaginassa / parittelemassa olleiden eläinten lukumäärä x 100)
Fertility index
Hedelmällisyysindeksi
(no. animals with implants/no. of matings × 100)
(niiden eläinten lukumäärä, joilla on kiinnittyneitä alkioita / parittelukertojen lukumäärä x 100)
Gestation length
Kantoaika
(if allowed to deliver)
(jos annetaan synnyttää)
Body weight and body weight change:
Ruumiinpaino ja ruumiinpainon muutos:
Consideration of the maternal body weight change and/or adjusted (corrected) maternal body weight shall be included in the evaluation of maternal toxicity whenever such data are available.
Emon ruumiinpainon muutos ja/tai mukautettu (korjattu) ruumiinpaino on otettava huomioon emomyrkyllisyyden arvioinnissa aina kun kyseiset tiedot ovat käytettävissä.
The calculation of an adjusted (corrected) mean maternal body weight change, which is the difference between the initial and terminal body weight minus the gravid uterine weight (or alternatively, the sum of the weights of the foetuses), may indicate whether the effect is maternal or intrauterine.
Emon mukautettu (korjattu) keskimääräinen ruumiinpainon muutos lasketaan vähentämällä emon alku- ja loppupainon erotuksesta raskaana olevan kohdun paino (tai vaihtoehtoisesti sikiöiden yhteenlaskettu paino). Muutoksesta voi käydä ilmi, liittyykö vaikutus emoon vai sikiöihin.
In rabbits, the body weight gain may not be useful indicators of maternal toxicity because of normal fluctuations in body weight during pregnancy.
Kaneilla ruumiinpainon nousu ei välttämättä ole hyvä emomyrkyllisyyden indikaattori, koska niiden ruumiinpaino vaihtelee kantoaikana.
Food and water consumption (if relevant):
Ravinnon ja veden kulutus (jos oleellinen):
The observation of a significant decrease in the average food or water consumption in treated dams compared to the control group is useful in evaluating maternal toxicity, particularly when the test material is administered in the diet or drinking water.
Emomyrkyllisyyttä arvioitaessa on hyödyllistä selvittää, väheneekö altistettujen emojen ravinnon ja veden kulutus merkitsevästi verrokkiryhmään nähden, erityisesti jos testiainetta annetaan ravinnossa tai juomavedessä.
Changes in food or water consumption need to be evaluated in conjunction with maternal body weights when determining if the effects noted are reflective of maternal toxicity or more simply, unpalatability of the test material in feed or water.
Ravinnon ja veden kulutuksessa ilmenevät muutokset on arvioitava yhdessä emojen ruumiinpainon kanssa, kun määritetään, aiheutuvatko todetut vaikutukset emomyrkyllisyydestä vai yksinkertaisesti ravintoon tai veteen lisätyn testiaineen pahasta mausta.
Clinical evaluations (including clinical signs, markers, haematology and clinical chemistry studies):
Kliiniset arvioinnit (mukaan luettuna kliiniset oireet ja löydökset sekä merkkiaineet, hematologiset ja kliinisen kemian tutkimukset):
The observation of increased incidence of significant clinical signs of toxicity in treated dams relative to the control group is useful in evaluating maternal toxicity.
Emomyrkyllisyyttä arvioitaessa on hyödyllistä tarkastella, lisääntyvätkö myrkyllisyyden merkittävät kliiniset oireet altistetuissa emoissa verrokkiryhmään verrattuna.
If this is to be used as the basis for the assessment of maternal toxicity, the types, incidence, degree and duration of clinical signs shall be reported in the study.
Jos tätä käytetään emomyrkyllisyyden arvioinnin perustana, tutkimuksessa on ilmoitettava kliinisten oireiden luonne, esiintymistiheys, aste ja kesto.
Clinical signs of maternal intoxication include: coma, prostration, hyperactivity, loss of righting reflex, ataxia, or laboured breathing.
Emomyrkyllisyyden kliinisiä oireita ovat esimerkiksi kooma, nääntyminen, hyperaktiivisuus, oikaisurefleksin häviäminen, ataksia ja vaivalloinen hengitys.
Post-mortem data:
Kuoleman jälkeiset (post mortem) tiedot: Post mortem -löydösten esiintymistiheyden ja/tai vakavuusasteen nousu saattavat olla