natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission notes that it was established in the Adria-Wien judgment [20] that ‘the only question to be determined is whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour certain undertakings or the production of certain goods within the meaning of Article 92(1) of the Treaty in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question’.
Komissio huomauttaa, että Adria-Wien-tuomiossa [20] todettiin, että kantaa otetaan ainoastaan siihen, voiko tiettyyn oikeudelliseen järjestelmään kuuluva valtion toimenpide perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla suosia tiettyjä yrityksiä tai tiettyjä tuotannonaloja suhteessa muihin yrityksiin, jotka kyseisen järjestelmän tavoitteen kannalta ovat vastaavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa.
There is recent case-law [21] on the interpretation of advantage and selectivity.
”Edun” ja ”valikoivuuden” käsitteiden tulkinnasta on uudempaa oikeuskäytäntöä [21].
The Gibraltar judgment offered a standard State aid analysis for tax cases [22].
Gibraltar-tuomiossa määritettiin valtiontuen arviointistandardi veroasioita varten [22].
The Court of First Instance held that such an analysis should consist of: (1) the identification of the system of reference; (2) the determination of the derogation from that system of reference; and (3) the possibility of justification of the derogation by the nature or structure of the system.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että tällaiseen arviointiin on sisällytettävä: 1) viitejärjestelmän määrittäminen, 2) viitejärjestelmästä poikkeamisen toteaminen ja 3) mahdollisuus perustella poikkeamista järjestelmän luonteen ja rakenteen perusteella.
As regards the notion of selective advantage, the Commission thus first has to identify the system of reference.
Valikoivan edun käsitteen osalta komission on näin ollen ensin määritettävä viitejärjestelmä.
In the case at hand, the Commission considers, in line with the standard analysis, the system of reference to be the existing general energy tax system (including all taxes levied on the consumption of each energy product, i.e. CO2 tax and electricity tax).
Käsiteltävänä olevassa asiassa komissio pitää standardoidun arvioinnin mukaisesti viitejärjestelmänä voimassa olevaa yleistä energiaverotusjärjestelmää (johon kuuluvat kaikki verot, joita kannetaan kunkin energiatuotteen kulutuksen perusteella, eli hiilidioksidivero ja sähkövero).
This is in line with Article 4(2) of the Energy Taxation Directive, according to which all indirect taxes on the same energy product can be added together for the purpose of meeting the Community minimum levels of taxation.
Tämä on sopusoinnussa energiaverodirektiivin 4 artiklan 2 kohdan kanssa. Sen mukaan kaikki samaan energiatuotteeseen kohdistuvat välilliset verot voidaan laskea yhteen laskettaessa EY:n vähimmäisverokannan saavuttamista.
Furthermore, in 2004 Denmark presented the two taxes together as part of the national energy tax system in order to demonstrate compliance with the Energy Taxation Directive and to justify for State aid purposes the tax exemption from the electricity tax [23].
Lisäksi Tanska esitti nämä kaksi veroa vuonna 2004 osana kansallista energiaverojärjestelmää osoituksena siitä, että se noudattaa energiaverodirektiiviä, ja perustellakseen vapautusta sähköverosta valtiontukinäkökulmasta [23].
By relieving the beneficiaries of a financial burden which would otherwise have been part of their production costs, the scheme clearly favours the beneficiaries compared to the non-exempted firms and thereby derogates from the system of reference.
Vapauttamalla tuensaajat taloudellisesta rasituksesta, joka muuten olisi ollut osa niiden tuotantokustannuksia, järjestelmä selvästi suosii tuensaajia niihin yrityksiin verrattuna, joita ei ole vapautettu verosta, ja poikkeaa siksi viitejärjestelmästä.
The Danish authorities argue that the analysis of whether there is a selective advantage should take into account that the beneficiaries have a burden under the EU ETS.
Tanskan viranomaisten mukaan arvioitaessa, onko kyseessä valikoiva etu, on otettava huomioon, että EU:n päästökauppajärjestelmä merkitsee tuensaajille rasitusta.
The Commission notes that the energy tax system has only partially the same objective as the EU ETS.
Komissio toteaa, että energiaverojärjestelmällä on vain osittain sama tavoite kuin EU:n päästökauppajärjestelmällä.
Whereas the EU ETS aims exclusively at reducing CO2 emissions, the energy tax system also has other objectives, such as promoting energy efficiency and collecting revenue for the State.
EU:n päästökauppajärjestelmällä pyritään yksinomaan vähentämään hiilidioksidipäästöjä, mutta energiaverojärjestelmällä on muitakin tavoitteita, kuten energiatehokkuuden edistäminen ja verotulojen kerääminen valtiolle.
In addition, there are important differences in the functioning of a tax and of an allowance system (for example, the EU ETS does not always result in an actual cost to be paid by each beneficiary for every energy unit consumed).
Myös sen suhteen on suuria eroja, miten vero tai maksu toimii ja miten päästökauppajärjestelmä toimii (esim. EU:n päästökauppajärjestelmä ei johda siihen, että kukin tuensaaja tosiasiallisesti maksaisi kustakin kuluttamastaan energiayksiköstä).
Against that background, the Commission does not share Denmark’s view that the CO2 tax and the EU ETS together should be regarded as the reference system.
Tätä taustaa vasten komissio ei voi yhtyä Tanskan näkemykseen, että hiilidioksidiveroa ja EU:n päästökauppajärjestelmää on yhdessä pidettävä viitejärjestelmänä.
In the NOx judgment, the Court of First Instance found that there was no selectivity, because the advantage (the allocation of free emission permits) was only provided to undertakings which had an obligation under the same scheme and could therefore not be considered to be in the same legal and factual situation as undertakings outside the scheme [24].
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi NOx-tuomiossa, että kyseessä ei ollut valikoiva tuki, sillä etu (päästölupien jakaminen maksutta) kohdistui ainoastaan yrityksiin, joilla oli kyseisen järjestelmän puitteissa myös velvollisuus, eikä niiden siksi voitu katsoa olevan samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa kuin järjestelmän ulkopuolella olevat yritykset [24].
The Commission finds that the situation in the NOx case is different from the one at hand.
Komissio katsoo, että NOx-asiassa tilanne poikkesi nyt käsiteltävänä olevasta.
In the NOx case, the granting of the advantage (i.e. the free NOx trading allowances) was subject to the beneficiaries falling under the emission ceiling of the same system.
NOx-asiassa edun (eli maksuttomien NOx-päästöoikeuksien) saamisen edellytyksenä oli, että tuensaajien päästöt eivät ylittäneet järjestelmän ylärajaa.
In the case at hand, though, it is proposed to provide a relief from a CO2 tax which is normally to be paid by all energy consumers.
Käsiteltävänä olevassa asiassa ehdotetaan kuitenkin huojennuksen myöntämistä hiilidioksidiverosta, jonka kaikki energiankuluttajat yleensä maksavat.
The reason for the relief will be that the beneficiaries are covered by another (non-tax) system.
Huojennuksen perusteena on, että tuensaajiin sovelletaan toista (ei-verotuksellista) järjestelmää.
In the Commission’s view this case is therefore more similar to the situation in the abovementioned Adria-Wien judgment, where the Court of Justice ruled that there was indeed a selective advantage because the energy tax relief favoured certain undertakings or the production of certain goods in comparison with other undertakings which were in a legal and factual situation that was comparable in the light of the objective pursued by the tax in question.
Käsiteltävänä oleva asia muistuttaa komission mielestä enemmän edellä mainitun Adria-Wien-tuomion tilannetta. Tuomioistuin totesi tuomiossaan, että kyseessä todella oli valikoiva etu, sillä energiaveron huojennus suosi tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen hyödykkeiden tuotantoa verrattuna muihin yrityksiin, jotka olivat kyseisen veron tarkoituksen kannalta vastaavassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa.
According to the Commission’s notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation [25], tax measures of a purely technical nature (such as avoiding double taxation) are in principle regarded as general measures [26].
Valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon mukaan [25] luonteeltaan puhtaasti teknisiä verotoimenpiteitä (kuten kaksinkertaisen verotuksen estäminen) pidetään periaatteessa yleisluonteisina toimenpiteinä [26].
As mentioned above, there are important differences between a tax and the EU ETS.
Kuten edellä mainittiin, veron ja EU:n päästökauppajärjestelmän välillä on suuria eroja.
The latter can therefore not be considered as taxation in the meaning of the notice.
Siksi viimeksi mainittua ei voida pitää tiedonannossa tarkoitettuna verotuksena.
For these reasons, the Commission finds that the tax relief per se grants a selective advantage within the meaning of Article 87(1) EC.
Näistä syistä komissio katsoo, että veronhuojennus itsessään antaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valikoivaa etua.
As regards the logic of the system, the Commission notes again that the energy tax system has only partially the same objective as the EU ETS.
Järjestelmän logiikan osalta komissio toteaa uudelleen, että energiaverojärjestelmän ja EU:n päästökauppajärjestelmän tavoitteet ovat vain osittain samat.
In this case, the system of reference is the energy tax system.
Tässä tapauksessa viitejärjestelmä on energiaverojärjestelmä.
The logic of that system is to tax each energy product consumed and the proposed relief from the tax is not in line with that logic.
Järjestelmällä pyritään verottamaan kutakin käytettyä energiatuotetta eikä suunniteltu veronhuojennus ole tämän tavoitteen kanssa sopusoinnussa.
In this context, Denmark argues that the double regulation increases companies’ marginal costs without reducing overall CO2 emissions.
Tanska toteaa tältä osin, että päällekkäinen sääntely lisää yritysten rajakustannuksia vähentämättä yhteenlaskettuja hiilidioksidipäästöjä.
The Commission considers, however, that argument relevant only as regards the compatibility of potential State aid, in particular with reference to the proportionality of State aid.
Komissio kuitenkin katsoo, että Tanskan väite on merkityksellinen ainoastaan ratkaistaessa, onko mahdollinen valtiontuki sääntöjen mukaista, erityisesti valtiontuen oikeasuhteisuuden osalta.
This is because the effects of the EU ETS are not part of the reference system for the definition of State aid.
Näin on siksi, että EU:n päästökauppajärjestelmän vaikutukset eivät ole osa viitejärjestelmää ottaen huomioon valtiontuen määritelmän.
Anyway, even if the Commission were to include EU ETS in the reference system, not all activities which generate emissions and a corresponding obligation to surrender emission allowances pursuant to the EU ETS would be covered by the proposed CO2 tax relief [27].
Vaikka komissio sisällyttäisikin EU:n päästökauppajärjestelmän viitejärjestelmään, kaikki päästöjä aiheuttava toiminta ja vastaava velvollisuus luovuttaa päästöoikeuksia EU:n päästökauppajärjestelmän mukaisesti ei kuulu ehdotetun hiilidioksidiveron huojennuksen soveltamisalaan [27].
That would deviate from the general logic claimed by Denmark and the relief would therefore not be fully in keeping with the logic of the system.
Tämä olisi vastoin yleistä logiikkaa, jonka puolesta Tanska on puhunut, eikä veronhuojennus siksi ole täysin järjestelmän logiikan mukainen.
The Commission therefore does not find that the selectivity of the proposed exemption was justified by the nature and logic of the tax system.
Siksi komissio ei katso, että ehdotetun vapautuksen valikoivaa luonnetta voitaisiin perustella verojärjestelmän luonteella ja logiikalla.
Classifying the notified measure as State aid is in line with established Commission practice, under which exemptions or reductions from environmental taxes normally are regarded as State aid.
Ilmoitetun toimenpiteen luokitteleminen valtiontueksi vastaa komission vakiintunutta käytäntöä, jonka mukaan vapautuksia ympäristöveroista ja ympäristöverojen alennuksia pidetään yleensä valtiontukena.
In particular, the Commission considered as State aid schemes where CO2 tax reductions were introduced for companies covered by the EU ETS [28].
Komissio pitää valtiontukena erityisesti sellaisia järjestelmiä [28], joissa EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluville yrityksille myönnetään alennuksia hiilidioksidiverosta.
The Commission, thus, concludes that the notified measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että ilmoitettu toimenpide on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Since the decision to open the formal investigation procedure was taken, new Community Guidelines on State aid for Environmental Protection [3] OJ C 82, 1.4.2008, p. 1.
Sen jälkeen, kun päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehtiin, on hyväksytty uudet yhteisön suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle [3] EUVL C 82, 1.4.2008, s. 1.
(EAG 2008) have been adopted.
, jäljempänä ”vuoden 2008 suuntaviivat”.
According to point 204 of the EAG 2008, the Commission will apply the new guidelines to all notified aid measures in respect of which it is called upon to take a decision after the guidelines are published, even where the schemes were notified prior to their publication.
Vuoden 2008 suuntaviivojen 204 kohdan mukaan komissio soveltaa uusia suuntaviivoja kaikkiin ilmoitettuihin tukitoimenpiteisiin, joista se tekee päätöksen sen jälkeen, kun suuntaviivat on julkaistu, vaikka kyseisistä toimenpiteistä olisi ilmoitettu sille jo ennen suuntaviivojen julkaisemista.
However, point 68 of the EAG 2008 states that, at the time of the drafting of the guidelines, the Commission had not gathered sufficient experience in assessing the compatibility of reductions of environmental taxes where the companies in question participate in tradable permit schemes and it was, therefore, at the time of the adoption of the EAG 2008, too early to provide general guidance thereon.
Suuntaviivojen 68 kohdassa kuitenkin sanotaan, että komissiolla ei ollut suuntaviivoja laatiessaan riittävästi kokemusta sen arvioimisesta, soveltuuko päästökauppajärjestelmiin osallistuvien yritysten ympäristöverojen alentaminen yhteismarkkinoille, ja siksi vuoden 2008 suuntaviivojen hyväksymisen aikaan oli liian varhaista antaa asiasta yleistä ohjeistusta.
The assessment of such cases will therefore be made on the basis of Article 87(3)(c) EC.
Tällaisten tapausten arviointi on sen vuoksi tehtävä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.
When assessing environmental cases which are not covered by the EAG, the Commission normally takes inspiration from the criteria set up in the guidelines.
Kun komissio arvioi ympäristöasioita, jotka eivät kuulu suuntaviivojen soveltamisalaan, sen lähtökohtana ovat yleensä kuitenkin suuntaviivoissa esitetyt kriteerit.
In this case, there are criteria for assessing reductions of and exemptions from energy taxes and it would be inconsistent not at least to take inspiration from these, in particular when assessing whether the aid is necessary and proportionate.
Tässä tapauksessa suuntaviivoissa on kriteerejä energiaverojen alennusten ja niistä vapautuksen arviointiin, ja olisi epäloogista, jos niitä ei millään tavoin pidettäisi lähtökohtana erityisesti arvioitaessa, onko tuki välttämätöntä ja oikeassa suhteessa tavoitteeseen.
First, when assessing the compliance of State aid with the EC Treaty, the Commission has to consider the positive impact of the aid measure in question in reaching an objective of common interest (for example, a higher level of environmental protection) against its potentially negative side effects on trade and competition.
Arvioidessaan, onko tuki sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen kanssa, komission on ensinnäkin otettava kantaa siihen, saavutetaanko tukitoimenpiteen myönteisellä vaikutuksella yhteisen edun mukainen tavoite (esim. ympäristönsuojelun korkeampi taso), kun otetaan huomioon sen mahdolliset kielteiset vaikutukset kauppaan ja kilpailuun.
In this case, it is difficult to establish whether there is an environmental benefit from introducing the proposed scheme.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa on vaikeaa määrittää, onko ehdotetun järjestelmän käyttöönotosta ympäristölle etua.
While the objectives of the EU ETS and the CO2 tax are to achieve a higher level of environmental protection, the objective of the tax relief per se is to relieve companies of a tax burden.
EU:n päästökauppajärjestelmän ja hiilidioksidiveron avulla pyritään saavuttamaan korkeampi ympäristönsuojelun taso, kun taas veronhuojennuksen tarkoituksena on vapauttaa yritykset verorasituksesta.
The effect of the proposed measure is, thus, that the beneficiaries obtain a competitive advantage which in itself cannot be considered to be an objective of common interest.
Ehdotetun tukitoimenpiteen vaikutus onkin, että tuensaaja saa kilpailuetua, mitä ei voida pitää yhteisen edun mukaisena tavoitteena.
This does, however, not exclude that there can be a direct environmental benefit stemming from the fact that the reduction enables the introduction or maintenance of higher tax levels than the Community minima for other undertakings [29].
Ei ole kuitenkaan poissuljettua, etteikö ympäristölle olisi välitöntä etua siitä, että veronhuojennus mahdollistaa muiden yritysten osalta EY:n vähimmäisverokantoja kireämmän verotuksen käyttöönoton tai säilyttämisen [29].
Second, point 152 of the EAG 2008 states that in order to be approved under Article 87 of the EC Treaty, reductions and exemptions from harmonised taxes must be compatible with the relevant Community legislation.
Lisäksi vuoden 2008 suuntaviivojen 152 kohdassa todetaan, että yhdenmukaistettujen verojen alentamisessa tai niistä myönnettävissä vapautuksissa on noudatettava sovellettavaa yhteisön lainsäädäntöä, jotta ne voidaan hyväksyä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan nojalla.
The requirement of respect of tax directives was also confirmed in case-law by the judgment of the Court of First Instance of 27 September 2001 in Case T-184/97, BP Chemicals v Commission [30].
Ympäristödirektiivien noudattamisvaatimus on vahvistettu myös oikeuskäytännössä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-184/97, BP Chemicals v. komissio, 27 päivänä syyskuuta 2001 antamassa tuomiossa [30].
In cases like this, which concerns a relief from the CO2 tax, this means primarily respect of the Energy Taxation Directive.
Hiilidioksidiveron huojennusta koskevassa asiassa kyse on ennen kaikkea energiaverodirektiivin noudattamisesta.
As mentioned above, according to Article 4(2) of the Energy Taxation Directive, the minimum levels can be reached by adding all charges levied in respect of all indirect taxes (except for VAT) calculated directly or indirectly on the quantity of energy products and electricity at the time of consumption.
Vähimmäisverotasot on ilmoitettu direktiivin liitteessä I. Kuten edellä mainittiin, energiaverodirektiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan vähimmäistasot saadaan laskemalla yhteen kaikki kannetut välilliset verot (arvonlisäveroa lukuun ottamatta), jotka lasketaan suoraan tai välillisesti energiatuotteiden tai sähkön määrästä kulutukseen luovutuksen ajankohtana.
According to Article 17(4) of the same directive, businesses that benefit from a level of taxation below the Community minima shall enter into agreements, tradable permit schemes or equivalent arrangements leading to the achievement of environmental objectives broadly equivalent to what would have been achieved if the Community minima would have been observed.
Saman direktiivin 17 artiklan 4 kohdan mukaan yritysten, joille yhteisön vähimmäisverokantoja alempi verotus antaa hyötyä, on tehtävä sopimuksia, osallistuttava päästöoikeusjärjestelmiin tai vastaaviin järjestelmiin, jotka johtavat siihen, että saavutettavat ympäristötavoitteet vastaavat kutakuinkin sitä, mikä olisi saavutettu, jos olisi noudatettu yhteisön vähimmäisverokantoja.
In its decision to open the formal investigation procedure, the Commission invited Denmark to submit further information to support its claim that the EU ETS has a broadly equivalent effect to the tax.
Päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio pyysi Tanskaa antamaan lisätietoja sen väitteen tueksi, että EU:n päästökauppajärjestelmän vaikutukset ovat kutakuinkin samat kuin veron.
Denmark has not submitted additional information on that issue.
Tanska ei ole esittänyt tästä lisätietoja.
Given the price level of the EU ETS allowances in comparison with the Community minimum levels, it can nevertheless not be excluded that the effects of the EU ETS are broadly equivalent to what would have been achieved under the CO2 tax [31].
Kun EU:n päästökauppajärjestelmän hintatasoa verrataan EY:n vähimmäisverokantoihin, ei voida kuitenkaan sulkea pois, etteivätkö EU:n päästökauppajärjestelmän vaikutukset vastaisi pitkälti sitä, mitä hiilidioksidiverolla haluttiin saavuttaa [31].
Denmark has referred to the Green Paper on market-based instruments for environment and related policy purposes [32], which the Commission presented as a starting point for the revision of the Energy Taxation Directive [33].
Tanska on viitannut vihreään kirjaan markkinapohjaisista ohjauskeinoista ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten [32]. Komissio esitti vihreän kirjan energiaverodirektiivin tarkistamisen [33] lähtökohdaksi.
In this context, it should be noted that the Green Paper is a reflection document inviting a debate on the options of a policy before the preparation of proposals, i.e. it is not a binding act.
Tässä yhteydessä on todettava, että vihreä kirja on pohja keskusteluille poliittisista vaihtoehdoista ennen ehdotuksen laatimista. Se ei toisin sanoen ole luonteeltaan sitova.
In the Green paper, the Commission acknowledges the fact that the EU ETS and the Energy Taxation Directive, at least to some extent, target the same objective and states that overlaps should be avoided.
Kyseisessä vihreässä kirjassa komissio tunnustaa, että EU:n päästökauppajärjestelmällä ja energiaverodirektiivillä on ainakin jossakin määrin sama päämäärä ja että päällekkäisyyttä pitää välttää.
With respect to energy taxation, that paper also raises the issue of multiple objectives behind energy taxation and suggests a split of energy taxation into a CO2 component and an energy-related component.
Vihreässä kirjassa nostetaan esiin myös kysymys energiaverotuksen monista päämääristä ja ehdotetaan energiaverotuksen jakamista hiilidioksidipuoleen ja energiapuoleen.
Logically, the CO2 component should not apply to installations under the EU ETS.
Loogisesti hiilidioksidipuolen ei pitäisi koskea EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvia laitoksia.
Given that, in Denmark, the companies under the EU ETS are already exempted from the energy tax, they would pay no tax at all on the energy consumed in their production processes if the proposed measure was approved.
Koska EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvat yritykset on Tanskassa vapautettu energiaverosta, ne eivät maksaisi tuotantoprosesseissaan käyttämästään energiasta mitään veroa, jos tukitoimenpide hyväksytään.
Therefore, the Commission does not find that the measure proposed by Denmark is in line with the ideas of the abovementioned Green Paper.
Siksi komissio katsoo, että Tanskan ehdottama tukitoimenpide ei ole sopusoinnussa vihreän kirjan ajatusten kanssa.