natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among those commonly used are the plate incorporation method (1)(2)(3)(4), the preincubation method (2)(3)(5)(6)(7)(8), the fluctuation method (9)(10), and the suspension method (11).
Yleisesti käytettyjä ovat maljainkorpo-roitumismenetelmä (1) (2) (3) (4), preinkubaatiomenetelmä (2) (3) (5) (6) (7) (8), fluktuaatiomenetelmä (9) (10) ja suspensiomenetelmä (11).
Modifications for the testing of gases or vapours have been described (12).
Kaasujen ja höyryjen testaamiseen käytettäviä muunnelmia on myös kuvattu (12).
The procedures described in the method pertain primarily to the plate incorporation and preincubation methods.
Tässä menetelmässä kuvataan pääasiassa maljainkorporoitumis- ja preinkubaatiomenetelmiä.
Either of them is acceptable for conducting experiments both with and without metabolic activation.
Niillä molemmilla voidaan tehdä kokeita sekä metabolisen aktivaatiojärjestelmän läsnäollessa että ilman sitä.
Some substances may be detected more efficiently using the preincubation method.
Jotkut aineet voidaan havaita tehokkaammin preinkubaatiomenetelmällä.
These substances belong to chemical classes that include short chain aliphatic nitrosamines, divalent metals, aldehydes, azo-dyes and diazo compounds, pyrollizidine alkaloids, allyl compounds and nitro compounds (3).
Nämä kuuluvat sellaisiin kemiallisten aineiden ryhmiin, joihin kuuluu lyhytketjuisia alifaattisia nitrosoamiineja, kaksiarvoisia metalleja, aldehydejä, atsovärejä ja diatsoyhdisteitä, pyrollitsidiinialkaloideja, allyyliyhdisteitä ja nitroyhdisteitä (3).
It is also recognised that certain classes of mutagens are not always detected using standard procedures such as the plate incorporation method or preincubation method.
On todettu myös, että tiettyjä mutageeniryhmiä ei pystytä aina toteamaan standardeilla menetelmillä, kuten maljainkorporoitumis- tai preinkubaatiomenetelmällä.
These should be regarded as ‘special cases’ and it is strongly recommended that alternative procedures should be used for their detection.
Näitä on pidettävä erikoistapauksina, ja niiden toteamiseen tulisi ehdottomasti käyttää vaihtoehtoisia menetelmiä.
The following ‘special cases’ could be identified (together with examples of procedures that could be used for their detection): azo-dyes and diazo compounds (3)(5)(6)(13), gases and volatile chemicals (12)(14)(15)(16) and glycosides (17)(18).
Seuraavat erikoistapaukset on voitu tunnistaa (sekä esimerkkejä toimenpiteistä, joita voidaan käyttää niiden toteamisessa): atsovärit ja diatsoyhdisteet (3) (5) (6) (13), kaasut ja haihtuvat kemialliset aineet (12) (14) (15) (16) ja glykosidit (17) (18).
A deviation from the standard procedure needs to be scientifically justified.
Poikkeaminen standardista menetelmästä on perusteltava tieteellisesti.
Fresh cultures of bacteria should be grown up to the late exponential or early stationary phase of growth (approximately 109 cells per ml).
Tuoreita bakteeriviljelmiä on kasvatettava myöhäiseen eksponentiaaliseen tai varhaiseen stationääriseen kasvuaiheeseen (noin 109 solua/ml).
Cultures in late stationary phase should not be used.
Myöhäisessä stationäärivaiheessa olevia viljelmiä ei pidä käyttää.
It is essential that the cultures used in the experiment contain a high titre of viable bacteria.
Oleellista on, että kokeessa käytettävät viljelmät sisältävät elinkykyisiä soluja suurina tittereinä.
The titre may be demonstrated either from historical control data on growth curves, or in each assay through the determination of viable cell numbers by a plating experiment.
Titteri voidaan osoittaa joko aikaisemmissa kontrollitutkimuksissa saatujen kasvukäyrien perusteella tai määrittämällä jokaisessa analyysissä elinkykyisten solujen lukumäärät maljakokeella.
The recommended incubation temperature is 37 oC.
Suositeltu inkubaatiolämpötila on 37 oC.
At least five strains of bacteria should be used.
On käytettävä vähintään viittä bakteerikantaa.
These should include four strains of S. typhimurium (TA 1535; TA 1537 or TA97a or TA97; TA98; and TA100) that have been shown to be reliable and reproducibly responsive between laboratories.
Näihin tulee sisältyä neljä S. typhimurium -kantaa (TA 1535; TA 1537 tai TA97a tai TA97; TA98; ja TA100), joiden on osoitettu olevan luotettavia ja joilla on saatu toistettavissa oleva vaste eri laboratorioissa.
These four S. typhimurium strains have GC base pairs at the primary reversion site and it is known that may not detect certain oxidising mutagens, cross-linking agents and hydrazines.
Näissä neljässä S. typhimurium -kannassa on GC-emäsparit primaarisessa takaisinmutaatiokohdassa, ja tiedetään, että ne eivät ehkä paljasta tiettyjä hapettavia mutageeneja, ristisidoksia muodostavia aineita eivätkä hydratsiineja.
Such substances may be detected by E. coli WP2 strains or S. typhimurium TA102 (19), which have an AT base pair at the primary reversion site.
Tällaiset aineet voidaan todeta E. coli WP2 -kannoilla tai S. typhimurium TA 102 -kannalla (19), joissa on AT-emäspari primaarisessa takaisinmutaatiokohdassa.
Therefore the recommended combination of strains is:
Suositeltava kantojen yhdistelmä on tämän vuoksi:
typhimurium TA1535, and
typhimurium TA 1535, ja
typhimurium TA1537 or TA97 or TA97a, and
typhimurium TA 1537 tai TA97 tai TA97a, ja
typhimurium TA98, and
typhimurium TA98, ja
typhimurium TA100, and
typhimurium TA100, ja
coli WP2 uvrA, or E. coli WP2 uvrA (pKM101), or S. typhimurium TA102.
coli WP2 uvrA tai E. coli WP2 uvrA (pKM101) tai S. typhimurium TA102.
In order to detect cross-linking mutagens it may be preferable to include TA102 or to add a DNA repair-proficient strain of E. coli [e.g. E. coli WP2 or E. coli WP2 (pKM101)]
Ristisidoksia muodostavien mutageenien toteamiseksi mukaan tulisi ehkä käyttää TA102-kantaa tai käyttää lisäksi DNA:n korjautumiseen kykenevää E. coli -kantaa (esim. E. coli WP2 tai E. coli WP2 (pKM101)).
Established procedures for stock culture preparation, marker verification and storage should be used.
Varastoviljelmien valmistuksessa, markkerien vahvistamisessa ja säilytyksessä on käytettävä vakiintuneita menetelmiä.
The amino-acid requirement for growth should be demonstrated for each frozen stock culture preparation (histidine for S. typhimurium strains, and tryptophan for E. coli strains).
Kasvuun vaadittavien aminohappojen tarve on osoitettava kunkin jäädytetyn varastoviljelmäpreparaatin osalta erikseen (S. typhimurium -kannoilla histidiini ja E. coli -kannoilla tryptofaani). Muut fenotyyppiset ominaisuudet on tarkistettava vastaavasti.
Other phenotypic characteristics should be similarly checked, namely: the presence or absence of R-factor plasmids where appropriate [i.e. ampicillin resistance in strains TA98, TA100 and TA97a or TA97, WP2 uvrA and WP2 uvrA (pKM101), and ampicillin + tetracycline resistance in strain TA102]; the presence of characteristic mutations (i.e. rfa mutation in S. typhimurium through sensitivity to crystal violet, and uvrA mutation in E. coli or uvrB mutation in S. typhimurium, through sensitivity to ultraviolet light) (2)(3).
Niitä ovat: R-tekijäplasmidien esiintyminen tai puuttuminen, mikäli sillä on merkitystä (ampisilliiniresistenssi kannoissa TA98, TA100 ja TA97a tai TA97, WP2 uvrA ja WP2 uvrA (pKM101) ja ampisilliini- ja tetrasykliiniresistenssi kannassa TA102); tyypillisten mutaatioiden esiintyminen (kristalliviolettiherkkyyden aiheuttama rfa-mutaatio S. typhimurium -bakteerissa ja ultraviolettivaloherkkyyden aiheuttama uvrA-mutaatio E. coli -bakteerissa tai uvrB-mutaatio S. typhimurium -bakteerissa) (2) (3).
The strains should also yield spontaneous revertant colony plate counts within the frequency ranges expected from the laboratory's historical control data and preferably within the range reported in the literature.
Kantojen tuottamien spontaanien revertanttien pesäkkeiden määrän tulisi myös olla laboratoriokohtaisten vertailuarvojen esiintymistiheysalueella ja mieluiten kirjallisuudessa raportoidulla alueella.
Medium
Kasvatusalusta
An appropriate minimal agar (e.g. containing Vogel-Bonner minimal medium E and glucose), and an overlay agar containing histidine and biotin or tryptophan to allow for a few cell divisions, is used (1)(2)(9).
Käytetään sopivaa minimaalista agaria (sisältää esim. Vogel-Bonner minimal medium E:tä ja glukoosia) ja ’overlay’-agaria. joka sisältää histidiiniä ja biotiinia tai tryptofaania, jotta muutama solunjakautuminen voi tapahtua (1) (2) (9).
Bacteria should be exposed to the test substance both in the presence and absence of an appropriate metabolic activation system.
Bakteerit on altistettava tutkittavalle aineelle sekä sopivan metabolisen aktivaatiojärjestelmän läsnäollessa että ilman sitä.
The most commonly used system is a cofactor-supplemented post-mitochondrial fraction (S9) prepared from the livers of rodents treated with enzyme-inducing agents such as Aroclor 1254 (1)(2) or a combination of Phenobarbitone and ß-naphthoflavone (18)(20)(21).
Yleisimmin käytetty aktivaatiojärjestelmä on entsyymejä indusoivilla aineilla, kuten Aroclor 1254:11ä (1) (2) tai fenobarbitonin ja ß-naftoflavonin (18) (20) (21) yhdistelmällä, käsiteltyjen jyrsijöiden maksasta eristetty postmitokondriaalinen jae (S9), johon on lisätty kofaktoria.
The post-mitochondrial fraction is usually used at concentrations in the range from 5 to 30 % v/v in the S9-mix.
Käytetty postmitokondriaalisen jakeen pitoisuus S9-seoksessa on yleensä 5–30 % v/v.
The choice and condition of a metabolic activation system may depend upon the class of chemical being tested.
Metabolisen aktivaatiojärjestelmän valinta tai sen pois jättäminen saattaa riippua siitä, mihin kemiallisten aineiden ryhmään tutkittava aine kuuluu.
For azo-dyes and diazo-compounds, using a reductive metabolic activation system may be more appropriate (6)(13).
Pelkistävä metabolinen aktivaatiojärjestelmä saattaa soveltua paremmin atsovärien ja diatsoyhdisteiden tutkimiseen (6) (13).
Solid test substances should be dissolved or suspended in appropriate solvents or vehicles and diluted if appropriate prior to treatment of the bacteria.
Kiinteät tutkittavat aineet liuotetaan tai sekoitetaan sopiviin liuottimiin tai kantaja-aineisiin ja laimennetaan tarvittaessa ennen bakteerien altistamista.
Fresh preparations should be employed unless stability data demonstrate the acceptability of storage.
Tutkittava aine on valmisteltava juuri ennen altistusta, paitsi jos säilyvyys on osoitettu stabiliteettitutkimuksilla.
The solvent/vehicle should not be suspected of chemical reaction with the test substance and should be compatible with the survival of the bacteria and the S9 activity (22).
Liuotin/kantaja-aine ei saa olla sellainen, että sen voidaan epäillä reagoivan kemiallisesti tutkittavan aineen kanssa, eikä se saa vaikutta solujen elinkykyyn eikä S9-aktiivisuuteen (22).
Test strains (see 1.5.1.1)
Testikannat (ks. 1.5.1.1)
Amongst the criteria to be taken into consideration when determining the highest amount of the test substance to be used are the cytotoxicity and the solubility in the final treatment mixture.
Tutkittavan aineen suurinta testattavaa pitoisuutta määritettäessä on otettava huomioon aineen sytotoksisuus ja liukoisuus altistuksessa käytettävään lopulliseen seokseen.
It may be useful to determine toxicity and insolubility in a preliminary experiment.
Myrkkyvaikutus ja liukenemattomuus saattaa olla hyödyllistä määrittää alustavalla kokeella.
Cytotoxicity may be detected by a reduction in the number of revertant colonies, a clearing or diminution of the background lawn, or the degree of survival of treated cultures.
Sytotoksisuus voidaan havaita revertanttien pesäkkeiden lukumäärän pienenemisestä, taustakasvuston kirkastumisesta tai vähenemisestä tai solujen eloonjäämisasteesta käsitellyissä viljelmissä.
The cytotoxicity of a substance may be altered in the presence of metabolic activation systems.
Aineen sytotoksisuus saattaa muuttua metabolisten aktivaatiojärjestelmien läsnäollessa.
Insolubility should be assessed as precipitation in the final mixture under the actual test conditions and evident to the unaided eye.
Liukenemattomuus on arvioitava lopullisen seoksen paljaalla silmällä havaittavan sakkautumisen perusteella todellisissa koeolosuhteissa.
The recommended maximum test concentration for soluble non-cytotoxic substances is 5 mg/plate or 5 μl/plate.
Liukoisten, ei-sytotoksisten aineiden suositeltu testattava maksimipitoisuus on 5 mg/malja tai 5 ul/malia.
For non-cytotoxic substances that are not soluble at 5 mg/plate or 5 μl/plate, one or more concentrations tested should be insoluble in the final treatment mixture.
Testattaessa ei-sytotoksisia aineita, jotka eivät ole liukoisia pitoisuuksissa 5 mg/malja tai 5 μl/malja. yhden tai useamman testattavan pitoisuuden on oltava liukenemattomia lopullisessa altistusseoksessa.
Test substances that are cytotoxic already below 5 mg/plate or 5 μl/plate should be tested up to a cytotoxic concentration.
Jos tutkittava aine on sytotoksinen jo pienempinä pitoisuuksina kuin 5 mg/malja tai 5 μl/malja, se olisi testattava sytotoksiseen pitoisuuteen asti.
At least five different analysable concentrations of the test substance should be used with approximately half log (i.e. √10) intervals between test points for an initial experiment.
Alustavassa kokeessa on käytettävä ainakin viittä erisuuruista tutkittavan aineen analysoitavissa olevaa pitoisuutta siten, että testauspisteiden välillä on noin puolen log:n (√10) väli.
Smaller intervals may be appropriate when a concentration-response is being investigated.
Pitoisuus-vastesuhdetta tutkittaessa voi olla syytä käyttää pienempiä välejä.
Testing above the concentration of 5 mg/plate or 5 μl/plate may be considered when evaluating substances containing substantial amounts of potentially mutagenic impurities.
Arvioitaessa aineita, jotka sisältävät huomattavia määriä mahdollisia mutageenisia epäpuhtauksia, voidaan harkita testaamista myös suuremmilla pitoisuuksilla kuin 5 mg/malja tai 5 μl/malja.
Concurrent strain-specific positive and negative (solvent or vehicle) controls, both with and without metabolic activation, should be included in each assay.
Jokaisessa testissä on käytettävä myös kannan suhteen spesifisiä rinnakkaisia positiivisia ja negatiivisia (liuotin tai kantaja-aine) kontrolleja sekä metabolisen aktivaatiojärjestelmän läsnäollessa että ilman sitä.
Positive control concentrations that demonstrate the effective performance of each assay should be selected.
Positiivisen kontrolliaineen pitoisuudet on valittava siten, että ne tuovat esiin kunkin testin tehokkuuden.
For assays employing a metabolic activation system, the positive control reference substance(s) should be selected on the basis of the type of bacteria strains used.
Testeissä, joissa käytetään metabolista aktivaatiojärjestelmää, positiivinen (positiiviset) kontrolliaine(et) on valittava käytettävien bakteerikantojen tyypin perusteella.
The following substances are examples of suitable positive controls for assays with metabolic activation:
Seuraavassa on esimerkkejä sopivista positiivisista kontrolliaineista testeissä, joissa käytetään metabolista aktivaatiota:
CA numbers
Aine CAS-nro
Names
Kanta
9,10-dimethylanthracene
7,12-dimetyylibents[a]antraseeni
7,12-dimethylbenz[a]anthracene
bentso[a]pyreeni
2-aminoanthracene
syklofosfamidi
cyclophosphamide
syklofosfamidimonohydraatti
2-Aminoanthracene should not be used as the sole indicator of the efficacy of the S9-mix.
2-aminoantraseenia ei pidä käyttää ainoana S9-seoksen tehon indikaattorina.
If 2-aminoanthracene is used, each batch of S9 should also be characterised with a mutagen that requires metabolic activation by microsomal enzymes, e.g. benzo[a]pyrene, dimethylbenzanthracene.
Jos 2-aminoantraseenia käytetään, jokainen S9-erä on karakterisoitava myös mutageenilla, joka vaatii mikrosomaalisiin entsyymeihin perustuvaa metabolista aktivaatiota, esim. bentso[a]pyreenilla, dimetyylibentsantraseenilla.
The following substances are examples of strain-specific positive controls for assays performed without exogenous metabolic activation system:
Seuraavat aineet ovat esimerkkejä kannan suhteen spesifisistä positiivisista kontrolleista, joita voidaan käyttää ilman eksogeenista metabolista aktivaatiojärjestelmää tehtävissä testeissä:
Strain
natriumatsidi
TA 1535 and TA 100
TA 1535 ja TA 100 2-nitrofluoreeni
TA 1537, TA 97 and TA 97a
TA 1537, TA 97 ja TA 97a kumeenihydroperoksidi
Mitomycin C
mitomysiini C
uvrA and TA102
N-etyyli-N-nitro-N-nitrosoguanidiini
N-ethyl-N-nitro-N-nitrosoguanidine
WP2, WP2uvrA ja WP2uvrA(pKM101)
WP2, WP2uvrA and WP2uvrA(pKM101)
furyylifuramidi (AF2)
4-nitroquinoline-1-oxide
WP2, WP2uvrA ja WP2uvrA(pKM101)
plasmid-containing strains
plasmidin sisältävät kannat
Other appropriate positive control reference substances may be used.
Myös muita soveltuvia positiivisia kontrolleja voidaan käyttää.
Negative controls, consisting of solvent or vehicle alone, without test substance, and otherwise treated in the same way as the treatment groups, should be included.
Lisäksi on käytettävä pelkkää liuotinta tai kantaja-ainetta negatiivisina kontrolleina, jotka eivät sisällä tutkittavaa ainetta mutta joita muutoin käsitellään samalla tavoin.
For the plate incorporation method (1)(2)(3)(4), without metabolic activation, usually 0,05 ml or 0,1 ml of the test solutions, 0,1 ml of fresh bacterial culture (containing approximately 108 viable cells) and 0,5 ml of sterile buffer are mixed with 2,0 ml of overlay agar.
Maljainkorporoitumismenetelmässä (1) (2) (3) (4), jossa ei käytetä metabolista aktivaatiota, 0,05 ml tai 0,1 ml tutkittavia liuoksia, 0,1 ml tuoretta bakteeriviljelmää (noin 108 elinkykyistä solua) ja 0,5 ml steriiliä puskuria sekoitetaan 2 ml:aan ’overlay’-agaria.
For the assay with metabolic activation, usually 0,5 ml of metabolic activation mixture containing an adequate amount of post-mitochondrial fraction (in the range from 5 to 30 % v/v in the metabolic activation mixture) are mixed with the overlay agar (2,0 ml), together with the bacteria and test substance/test solution.
Metabolista aktivaatiojärjestelmää käytettäessä 0,5 ml metabolista aktivaatioseosta. jossa on riittävä määrä postmitokondriaalista jaetta (pitoisuus 5–30 % v/v metabolisessa aktivaatioseoksessa), sekoitetaan ’overlay’-agariin (2,0 ml) yhdessä bakteerien ja tutkittavan aineen/tutkittavan liuoksen kanssa.
The contents of each tube are mixed and poured over the surface of a minimal agar plate.
Jokaisen koeputken sisältö sekoitetaan ja kaadetaan minimaalisen agarmaljan pinnalle.
The overlay agar is allowed to solidify before incubation.
’Overlay’-agarin annetaan jähmettyä ennen inkubaatiota.
For the preincubation method (2)(3)(5)(6), the test substance/test solution is preincubated with the test strain (containing approximately 108 viable cells) and sterile buffer or the metabolic activation system (0,5 ml) usually for 20 min. or more at 30-37 oC prior to mixing with the overlay agar and pouring onto the surface of a minimal agar plate.
Preinkubaatiomenetelmässä (2) (3) (5) (6) tutkittavaa ainetta/tutkittavaa liuosta esi-inkuboidaan testikannan (noin 108 elinkykyistä solua) ja steriilin puskurin tai metabolisen aktivaatiojärjestelmän (0,5 ml) kanssa yleensä vähintään 20 minuuttia 30–37 oC:ssa, ennen kuin se sekoitetaan ’overlay’-agariin ja kaadetaan minimaalisen agarmaljan pinnalle.
Usually, 0,05 or 0,1 ml of test substance/test solution, 0,1 ml of bacteria, and 0,5 ml of S9-mix or sterile buffer are mixed with 2,0 ml of overlay agar.
Yleensä 0,05 tai 0,1 ml tutkittavaa ainetta/tutkittavaa liuosta, 0,1 ml bakteereja ja 0,5 ml S9-seosta tai steriiliä puskuria sekoitetaan 2,0 ml:aan ’overlay’-agaria.
Tubes should be aerated during pre-incubation by using a shaker.
Koeputket tulisi ilmata preinkubaation aikana sekoittajaa käyttäen.
For an adequate estimate of variation, triplicate plating should be used at each dose level.
Riittävän arvion tekemiseksi hajonnasta on käytettävä kolmea rinnakkaista maljaa kullakin annostasolla.
The use of duplicate plating is acceptable when scientifically justified.
Kaksoismaljauksen käyttö on mahdollista, mikäli se voidaan perustella tieteellisesti.
The occasional loss of a plate does not necessarily invalidate the assay.
Satunnainen maljan menetys ei välttämättä mitätöi analyysiä.
Gaseous or volatile substances should be tested by appropriate methods, such as in sealed vessels (12)(14)(15)(16).
Kaasumaisia tai haihtuvia aineita tulisi testata asianmukaisin menetelmin, esimerkiksi suljetuissa astioissa (12) (14) (15) (16).
Incubation
Inkubaatio
All plates in a given assay should be incubated at 37 oC for 48-72 hours.
Kaikkia tiettyyn testiin kuuluvia maljoja on inkuboitava 37 oC:ssa 48–72 tunnin ajan.
After the incubation period, the number of revertant colonies per plate is counted.
Inkubaatioajan jälkeen lasketaan revertanttien pesäkkeiden lukumäärä maljaa kohti.
Data should be presented as the number of revertant colonies per plate.
Tulokset on ilmoitettava revertanttien pesäkkeiden lukumääränä maljaa kohti.
The number of revertant colonies on both negative (solvent control, and untreated control if used) and positive control plates should also be given.
Revertanttien pesäkkeiden määrä sekä negatiivisissa (liuotinainekontrolli ja käsittelemätön kontrolli, jos käytetty) että positiivisissa kontrollimaljoissa on myös ilmoitettava.
Individual plate counts, the mean number of revertant colonies per plate and the standard deviation should be presented for the test substance and positive and negative (untreated and/or solvent) controls.
Maljakohtaiset lukumäärät, revertanttien pesäkkeiden maljakohtaisten määrien keskiarvo ja keskihajonta on ilmoitettava tutkittavan aineen ja positiivisten ja negatiivisten (käsittelemättömät ja/tai liuotinaine) kontrollien osalta.
Negative results need to be confirmed on a case-by-case basis.
Negatiiviset tulokset on vahvistettava tapauskohtaisesti.
Study parameters that might be modified include the concentration spacing, the method of treatment (plate-incorporation or liquid pre-incubation), and metabolic activation conditions.
Mahdollisia muutettavia tutkimusparametreja ovat pitoisuusvälit, altistusmenetelmä (maljainkorporoitumiskoe tai nesteen preinkubointi) ja metaboliset aktivaatiojärjestelmät.
There are several criteria for determining a positive result, such as a concentration-related increase over the range tested and/or a reproducible increase at one or more concentrations in the number of revertant colonies per plate in at least one strain with or without metabolic activation system (23).
Positiivisille tuloksille on useita kriteerejä, kuten pitoisuudesta riippuva revertanttien pesäkkeiden maljakohtaisen lukumäärän suureneminen koko testatulla annosalueella ja/tai toistettavissa oleva lisääntyminen yhdellä tai useammalla pitoisuustasolla vähintään yhdessä kannassa joko metabolista aktivaatiojärjestelmää käytettäessä tai ilman sitä (23).
Statistical methods may be used as an aid in evaluating the test results (24).
Tilastollisia menetelmiä voidaan käyttää apuna testitulosten arvioinnissa (24).
However, statistical significance should not be the only determining factor for a positive response.
Tilastollinen merkitsevyys ei saa kuitenkaan olla ainoa määräävä tekijä positiivisen vasteen arvioinnissa.
Positive results from the bacterial reverse mutation test indicate that the substance induces point mutations by base substitutions or frameshifts in the genome of either Salmonella typhimurium and/or Escherichia coli.
Bakteereilla tehtävässä takaisinmutaatiotestissä saadut positiiviset tulokset osoittavat, että tutkittava aine aiheuttaa pistemutaatioita emässubstituutioiden tai lukukehyksensiirtojen kautta joko Salmonella typhimurium- ja/tai Escherichia coli -bakteerien genomissa.
Negative results indicate that under the test conditions, the test substance is not mutagenic in the tested species.
Negatiiviset tulokset osoittavat, ettei testattava aine ole koeolosuhteissa mutageeninen testatulla lajilla.
justification for choice of solvent/vehicle,
kantaja-aineen valintaperusteet,
Strains:
Kannat:
strains used,
käytetyt kannat,
number of cells per culture,
solujen määrä viljelmää kohti,
strain characteristics.
kannan ominaisuudet.