natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Firstly, the measures undertaken in the context of the ‘contingency plans’ benefited exclusively (selectively) the fruit and vegetable producers of the French departments concerned.
Ensinnäkin on todettava, että kampanjasuunnitelmien mukaisesti toteutetuille toimenpiteille myönnettiin tukea yksinoikeudella (valikoivasti) asianomaisten Ranskan departementtien hedelmä- ja vihannesalan tuottajille.
As far as the definition of the beneficiaries is concerned, the effect of the aid suffices to determine its beneficiaries.
Tuensaajien määrittelemisessä on otettava huomioon tuen vaikutukset sen määrittämiseksi, ketkä ovat edunsaajia.
The beneficiaries of the aid are those who actually benefited [10] from it and who saw their competitive situation improve after payment of the aid.
Tuensaajia ovat ne, jotka ovat tosiasiallisesti hyötyneet [10] tuista ja joiden kilpailuasema on parantunut tuen myöntämisen jälkeen.
In this case, it is clear from the very nature of the actions undertaken in the context of the ‘contingency plans’ (see paragraphs 17 and following of this Decision) that they were intended to facilitate the sale of French produce, by making it possible for producers to benefit from a sales price (or sales-related payment) higher than the actual cost paid by the buyer of the goods.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa kampanjasuunnitelmien mukaisesti toteutettujen toimien luonteesta seuraa (ks. tämän päätöksen kohta 17 ja sitä seuraavat kohdat), että ne oli tarkoitettu helpottamaan ranskalaisten tuotteiden menekkiä, jolloin tuottajat saivat myyntihinnan (tai myyntiin liittyvän korvauksen), joka oli korkeampi kuin tavaran hankkijan maksama todellinen hinta.
Thus, it appears that the producers were the final beneficiaries of this aid.
Näyttää siis siltä, että tuottajat ovat kyseisten tukien lopullisia edunsaajia.
However, the explanations given by FEDECOM and not contested by the French authorities make it clear that the economic agricultural committees initially distributed the funds made available under the contingency plans between the producer organisations, which had been part of the contingency plan initiative and paid the sectoral contributions, the benefit of this aid then being passed on to the producers by the professional organisations.
FEDECOMin selvityksistä, joita Ranskan viranomaiset eivät kiistäneet, käy kuitenkin ilmi myös se, että kampanjasuunnitelmien mukaisesti käytetyt varat jaettiin ensin maatalousalan talouskomiteoiden toimesta kampanjasuunnitelma-aloitteeseen osallistuvien ja alakohtaiset osuudet maksaneiden tuottajaorganisaatioiden kesken, ja sen jälkeen tuottajaorganisaatiot siirsivät tuet tuottajille.
However, the Commission notes that Article L 551-1 of the Rural Code allows for producer organisations to exist under different legal forms, equating to close business links, to a greater or lesser extent, between the members of these organisations.
Komissio katsoo kuitenkin, että tuottajaorganisaatioiden oikeudellinen muoto voi vaihdella maatiloja koskevan lain L 551–1 §:n nojalla. Oikeudellinen muoto voi vastata enemmän tai vähemmän tiiviitä liikesuhteita kyseisten organisaatioiden jäsenten välillä.
Also, it cannot be ruled out that, in certain exceptional cases, the benefit of the aid is not transferred by the producer organisation to its members, meaning that, in these very particular cases, the final beneficiary of the aid will be the producer organisation.
Ei myöskään voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että joissakin poikkeustapauksissa tuottajaorganisaatio ei siirrä tuesta koituvaa etua jäsenilleen, jolloin lopullinen tuensaaja tällaisissa erittäin erityisissä tapauksissa on tuottajaorganisaatio.
Secondly, the producers in question benefited from an economic advantage in the form of the financing of different market support measures.
Toiseksi kyseiset tuottajat ovat saaneet taloudellista etua erilaisten markkinatukitoimenpiteiden muodossa.
This advantage improved their competitive position.
Etu on parantanut niiden kilpailuasemaa.
According to the established case-law of the Court of Justice, the improvement of the competitive position of an undertaking resulting from State aid, indicates, as a general rule, a distortion of competition compared with other undertakings not receiving the same aid [11].
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtiontuesta aiheutuva yrityksen kilpailuaseman parantuminen merkitsee yleensä kilpailun vääristymistä muihin sellaisiin yrityksiin nähden, jotka eivät saa samaa tukea [11].
Thirdly, at the time of payment of the aid, the fruit and vegetable sector was fully open to competition and characterised by intense intra-Community trade [12].
Kolmanneksi, tukien myöntämishetkellä hedelmä- ja vihannesalan kilpailu oli täysin avointa ja jäsenvaltioiden välinen kauppa oli tiivistä [12].
The existence of a common market organisation in the sector is further proof of the importance of intra-Community trade in fruit and vegetables and of the desire to ensure undistorted conditions of competition on the common market.
Alalla voimassa oleva yhteinen markkinajärjestely on lisäksi osoitus yhteisön sisäisen kaupan merkittävyydestä hedelmä- ja vihannesalalla ja myös halusta taata vääristymättömät kilpailuedellytykset yhteismarkkinoilla.
The measures in question, which sought to manipulate the prices and quantities placed on the market, were thus of a nature to affect trade and distort competition.
Kyseiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena oli muuttaa hintoja ja markkinoille saatettavia määriä, olivat näin ollen omiaan vaikuttamaan kauppaan ja vääristämään kilpailua.
Fourthly, with regard to the criterion of financing by the State through State resources, an in-depth study should be conducted, inter alia, examining the arguments of the French State and of FEDECOM on the character of State resources of the sectoral contributions.
Edellytykset, jotka koskevat vaikutuksia kauppaan ja kilpailun vääristymistä, täyttyvät siis täysimääräisinä. Neljänneksi, valtion varoista myönnettyä valtion rahoitusta koskevan edellytyksen osalta olisi tehtävä tarkka analyysi ja tutkittava muun muassa Ranskan valtion ja FEDECOMin väitteitä alakohtaisten osuuksien valtion varojen luonteisuudesta.
In accordance with the case-law of the Court, for a benefit to qualify as State aid, it must first be awarded directly or indirectly through State resources and, secondly, it must be attributable to the State [14].
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan edun, joka voidaan luokitella valtiontueksi, on ensinnäkin oltava myönnetty välittömästi tai välillisesti valtion varoista ja toiseksi sen on oltava valtion toimenpide [14].
The Commission notes that ONIFLHOR is a public body.
Komissio toteaa, että ONIFLHOR on julkisyhteisö.
Consequently, financial support from ONIFLHOR for the ‘contingency plans’ clearly constitutes State resources.
Sen vuoksi ONIFLHORin kampanjasuunnitelmille myöntämät varat ovat selkeästi valtion varoja.
The measures undertaken as part of these plans are moreover attributable to the State, because for each contingency it was ONIFLHOR that decided on the measures to take, entrusted the implementation of these measures to the relevant national section, decided the sums allocated and the amount of the sectoral contributions.
Suunnitelmien mukaisesti toteutetut toimenpiteet ovat lisäksi valtion toimenpiteitä, sillä ONIFLHOR vahvisti kunkin kampanjan osalta toteutettavat toimenpiteet, antoi toimenpiteet asianomaisen kansallisen jaoston toteutettaviksi ja päätti myönnettävät määrät sekä alalta perittävien maksujen määrän.
In the light of the case-law of the Court [15], the Commission considers the fact that a measure attributable to the State was partially financed by contributions from the undertakings concerned does not divest it of its character of State aid, given that this depends on the arrangements under and effects of the system.
Komissio arvioi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön [15] perusteella, ettei valtion toimenpiteen osittainen rahoittaminen asianomaisilta yrityksiltä perittävillä maksuilla poista sitä, että kyseessä on valtiontuki, koska toimenpide riippuu järjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja sen vaikutuksista.
The mandatory or voluntary nature of these contributions does not play any part in the application of this principle.
Kyseisten maksuosuuksien pakollisuudella tai vapaaehtoisuudella ei ole merkitystä kyseisen periaatteen soveltamisen kannalta.
Consequently, FEDECOM’s allegation that the measures implemented under the ‘contingency plans’ do not constitute aid due to the private nature of the sectoral contributions must be rejected.
Sen vuoksi on hylättävä FEDECOMin väite, jonka mukaan kampanjasuunnitelmien mukaisesti toteutetut toimenpiteet eivät ole alan maksuosuuksien yksityisluonteisuudesta johtuen tukea.
The Commission is therefore able to find that the measures undertaken under the ‘contingency plans’ were financed by the State or through State resources and were attributable to the State.
Komissio voi näin ollen todeta, että kampanjasuunnitelmien mukaisesti toteutetut toimenpiteet rahoitettiin valtion toimesta tai valtion varoista ja että ne olivat valtion toimenpiteitä.
The Commission nevertheless wished to verify that the possible applicability of the recent case-law of the Court with regard to State resources to this case did not call this reasoning into question.
Komissio halusi kuitenkin varmistaa, ettei tuomioistuimen viimeaikaisen oikeuskäytännön soveltaminen käsiteltävänä olevaan tapaukseen sen valtion varojen osalta kyseenalaista tätä päättelyä.
To this end, the main considerations of the Court in the Pearle [16] case should briefly be recalled.
Sen vuoksi on palautettava mieleen lyhyesti tuomioistuimen tärkeimmät huomautukset asiassa Pearle [16].
In its judgment, the Court stated that the revenue from a compulsory levy on all the companies in a sector of activity, collected by an intermediate association governed by public law, could be considered as a State resource only if each of the following four conditions were cumulatively met: (a) the measures financed by the mandatory contributions were determined by the sector concerned; (b) 100 % of the financing came from the contributions of the companies in the sector; (c) the contributions were compulsorily earmarked for the funding of the measure, with no possibility for the State to intervene by determining or modifying the use of these resources; (d) the parties who paid the contributions were also the beneficiaries of the measure.
Tuomioistuin toteaa tuomiossaan, että jonkin toimialan kaikille yrityksille pakollisesta maksusta saatavia tuloja, jotka kerää julkinen välittävä elin, ei voida katsoa valtion varoiksi, jos kaikki seuraavat neljä edellytystä täyttyvät: a) asianomainen ala määrittelee pakollisilla maksuilla rahoitettavat toimet, b) rahoitus on sataprosenttisesti peräisin alan yrityksiltä, c) maksut on osoitettava toimenpiteen rahoittamiseen, eikä valtio voi puuttua varojen käytön määrittelyyn tai muuttamiseen, d) osapuolet, jotka maksavat kyseiset maksut, ovat myös toimenpiteen tuensaajia.
In this case, less than 100 % of the financing came from the contributions of the companies in the sector.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa rahoitus ei ollut sataprosenttisesti peräisin alan yrityksiltä perityistä maksuista.
Evidently, this does not meet the Pearle criteria.
Pearle-asiaa koskevat perusteet eivät mitä ilmeisimmin täyty.
It must, however, be noted that in the Pearle judgment, the Court ruled on a different situation and for a different purpose.
On kuitenkin huomattava, että Pearle-asiaa koskevassa tuomiossa tuomioistuin antoi tuomionsa erilaisessa tilanteessa ja eri tarkoitusta varten.
The Court wanted notably to identify the criteria that would allow the establishment of the circumstances in which the role played by the State in creating a measure entirely financed by the beneficiary sector is so marginal that the measure in question is not considered to meet all the criteria of Article 87(1) of the Treaty.
Tuomioistuin halusi erityisesti vahvistaa olosuhteet, joissa valtion asema kokonaan tuensaajana olevan alan rahoittaman toimenpiteen toteuttamisessa on niin vähäinen, ettei mainitun toimenpiteen katsota täyttävän perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan perusteita.
In the case in question, the State’s role was clearly central at all stages of the implementation of the plans (from the choice of measures to their co-financing).
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa valtion asema oli selkeästi keskeinen suunnitelmien kaikissa toteuttamisvaiheissa (toimenpiteiden valitsemisesta niiden osarahoittamiseen asti).
The two situations (this case and the case in the Pearle judgment) are thus difficult to compare.
Kyseistä kahta tilannetta (käsiteltävänä oleva asia ja Pearle-asia) on siis vaikea verrata keskenään.
Furthermore, the Court of First Instance recently ruled on the infamous role that the French State played in another aid scheme in the agricultural sector, which had led the Court to consider that the sectoral contributions were State resources, inter alia, from the fact that they had required the adoption of an act by a public authority for their impact to be felt [17].
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi antanut uudemman tuomion, joka koski Ranskan valtion asemaa eräässä toisessa maatalousalan tukijärjestelmässä ja jonka perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että alakohtaisesta maksusta saadut tulot olivat valtion varoja, muun muassa siksi, että niiden vaikutusten aikaansaamiseksi viranomaisen oli säädettävä laki [17].
In this case, the main choice given to the producer organisations was whether or not to take part in the State’s initiative.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa tuottajaorganisaatioiden oli valittava, osallistuvatko ne valtion aloitteeseen vai eivät.
Again, if they decided not to take part, the producers affected would lose the benefit of the funds allocated to the contingency plans by ONIFLHOR, which constituted a strong incentive to participate in this initiative.
Jos ne päättivät olla osallistumatta, asianomaiset tuottajat saattoivat menettää ONIFLHORin kampanjasuunnitelmiin myöntämät varat. Uhka varojen menettämisestä oli voimakas kannustin osallistua aloitteeseen.
In view of the considerations set out above, the Commission confirms that an analysis in the light of the four criteria set out in Article 87(1) of the Treaty allows the nature of the measures connected with the ‘contingency plans’ to be conclusively established as State aid.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella komissio toteaa, että perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan neljän perusteen pohjalta tehdyn analyysin perusteella voidaan vahvistaa kiistatta, että kampanjasuunnitelmiin liittyvät toimenpiteet olivat luonteeltaan valtiontukea.
The measures thus constitute unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [18].
Sen vuoksi toimenpiteet ovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [18] 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettuja sääntöjenvastaisia tukia.
It must be noted that the Commission’s examination here only covers the period between 31 July 1992 to the current date, by virtue of Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999, which states that the powers of the Commission to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years.
On huomattava, että komission tutkinta koskee tässä tapauksessa ainoastaan 31 päivästä heinäkuuta 1992 nykyhetkeen ulottuvaa jaksoa asetuksen (EY) N:o 659/1999 15 artiklan nojalla. Kyseisen artiklan mukaan tukien takaisinperinnän vanhenemisaika on 10 vuotta.
If the Commission concludes that the unlawful aid in question here is incompatible with the common market organisation, it may only order its recovery for the period prescribed.
Jos komissio toteaa, että kyseessä olevat sääntöjenvastaiset tuet ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia, se ei voi määrätä tukien takaisinperintää vanhentuneelta ajanjaksolta.
The prescription period may be interrupted by any measure taken by the Commission with regard to the unlawful aid.
Vanhentumisaika voi keskeytyä minkä tahansa toimenpiteen vuoksi, jonka komissio toteuttaa sääntöjenvastaisen tuen osalta.
Assessment of the compatibility of the aid
Tukien soveltuvuus yhteismarkkinoille
Article 87 of the Treaty admits some exceptions to the general principle of the incompatibility of State aid with the Treaty.
Perustamissopimuksen 87 artiklassa myönnetään joitakin poikkeuksia sen yleisperiaatteen suhteen, ovatko valtiontuet perustamissopimuksen vastaisia.
Firstly, the Commission notes that the French authorities have not put forward any argument to show that the aid examined is compatible with the common market.
Komissio katsoo ensinnäkin, etteivät Ranskan viranomaiset toimittaneet minkäänlaisia perusteita osoittaakseen, että tutkitut tuet olisivat yhteismarkkinoille soveltuvia.
Secondly, some of the exceptions provided for by the Treaty are clearly not applicable here, notably those provided for in Article 87(2), which covers aid having a social character, aid to make good the damage caused by natural disasters, and aid relating to German reunification.
Näin ollen on todettava, että eräitä perustamissopimuksessa määrättyjä poikkeuksia ei selvästikään voida soveltaa käsiteltävänä olevaan tapaukseen, etenkin 87 artiklan 2 kohdassa määrättyjä poikkeuksia, jotka koskevat erityisesti sosiaalisia tukia, luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi tarkoitettuja tukia sekä Saksan yhdistymiseen liittyviä tukia.
The same applies to the exemptions provided for in Article 87(3)(a), (b) and (d) of the Treaty, given that the aid in question was neither intended for the promotion of the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment, nor was it intended for projects of common European interest or to remedy a serious disturbance of the economy of a Member State, nor for the promotion of culture and heritage conservation.
Sama pätee perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdan poikkeuksiin, koska kyseessä olevia tukia ei ollut tarkoitettu taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen eikä kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.
The only derogation which may apply in the case in point is that provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty, which provides that aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas may be considered to be compatible with the common market where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Ainoa mahdollisesti ajateltavissa oleva poikkeus on 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus, jonka mukaan yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
In order to be covered by this derogation, aid must comply with the Community rules governing State aid.
Mainitussa kohdassa tarkoitetun poikkeuksen myöntämiseksi tukien on oltava valtiontukiin sovellettavien yhteisön sääntöjen mukaisia.
Identifying the guidelines applicable to the unlawful aid
Sääntöjenvastaisiin tukiin sovellettavien suuntaviivojen määrittely
In accordance with the Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid [19], all unlawful aid under Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 must be examined in accordance with the texts in force at the time when the aid was granted.
Valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä annetun komission ilmoituksen [19] mukaan asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f kohdassa tarkoitettu sääntöjenvastainen tuki on tutkittava tuen myöntämishetkellä voimassa olevien sääntöjen ja suuntaviivojen mukaisesti.
Thus, the aid paid between 1 January 2000 and 31 December 2002 (date on which the aid payments ceased) must be examined in the light of the rules set out in the guidelines for State aid in the agriculture sector [20].
Näin ollen 1 päivän tammikuuta 2000 ja 31 päivän joulukuuta 2002 (päivä, jona tuet lakkautettiin) välisenä aikana myönnettyjä tukia on tutkittava maatalousalan valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa [20] esitettyjen sääntöjen perusteella.
However, any aid granted before this date must be assessed in the light of the measures and practice applicable before 1 January 2000.
Ennen kyseistä päivämäärää myönnettyä tukea olisi sen sijaan arvioitava ennen 1 päivää tammikuuta 2000 sovellettujen säännösten ja käytännön mukaisesti.
Incompatibility of the aid
Tukien soveltumattomuus yhteismarkkinoille
According to the information available to the Commission, the ‘contingency plans’ provided for measures intended to deal with crises caused by a surplus of French products on the Community market, in particular by subsidising selling prices and providing subsidies for the storage or destruction of part of the harvest and financial incentives to process fresh products.
Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan kampanjasuunnitelmat sisälsivät toimenpiteitä, joiden tarkoituksena oli helpottaa ranskalaisten tuotteiden ylitarjonnasta yhteisön markkinoilla aiheutuneita kriisejä erityisesti tukemalla myyntihintoja, varastointia tai sadon osittaista tuhoamista sekä tarjoamalla tuoretuotteiden jalostamista koskevia taloudellisia kannustimia.
On markets outside the European Union, export subsidies would also have helped to dispose of surplus French products and could have strengthened the operators’ competitive position.
Euroopan unionin ulkopuolisilla markkinoilla vientituilla oli tarkoitus edistää ranskalaisten ylijäämätuotteiden menekkiä, ja tuet saattoivat parantaa toimijoiden kilpailuasemaa.
This aid seems to have been provided on the basis of prices and the quantity produced.
Kyseisiä tukia myönnettiin ilmeisesti hinnan ja tuotetun määrän perusteella.
This aid is neither provided for by the abovementioned guidelines nor by any other Community rules on the subject.
Tuista ei ole määrätty sen enempää edellä mainituissa suuntaviivoissa kuin muissa kyseistä alaa koskevissa yhteisön säännöissä.
It clearly constitutes operating aid which was aimed at facilitating the sales of French products by manipulating the sales price or the quantities available on the markets.
Ne ovat selkeästi toimintatukea, jonka tarkoituksena oli helpottaa ranskalaisten tuotteiden menekkiä vaikuttamalla myyntihintaan tai markkinoilla tarjottaviin määriin.
Interventions of this nature are strictly forbidden by Community legislation on State aid.
Tällaiset interventiot ovat tiukasti kiellettyjä valtiotukia koskevassa yhteisön lainsäädännössä.
It should be recalled that, as the Court of Justice and the Court of First Instance have ruled, operating aid, i.e. aid aimed at relieving undertakings of costs that they would normally incur in the ordinary management of their activities, in principle distorted competition to the extent that, for one part, it did not facilitate the ‘development’ of any economic sector and, for the other part, it gave the beneficiary artificial financial support causing an ongoing distortion of competition and affecting trade in a manner contrary to the common interest [21].
Näin ollen olisi muistettava, että yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioiden mukaisesti toimintatuet, toisin sanoen tuet, joilla pyritään vähentämään yrityksille niiden tavanomaisesta toiminnasta aiheutuneita kustannuksia, vääristävät periaatteessa kilpailua, jos ne eivät toisaalta edistä minkään taloudenalan kehitystä ja niistä koituu tuensaajilla keinotekoista etua, joka vääristää pysyvällä tavalla kilpailua ja vaikuttaa kauppaan yhteisen edun vastaisella tavalla [21].