natgillin/translations-raw huggingface dataset:
life assurance policies are capitalisation products, whilst postal current accounts serve mostly to transfer money, by telephone, electronically or through deposits of cash at a post office counter; moreover, customers cannot generally replace current accounts with other banking products,
vakuutukset ovat pääomitustuotteita, kun taas postin käyttötilejä käytetään lähinnä varojen siirtoihin puhelimitse, sähköisesti tai käteistalletuksina postitoimipisteissä; lisäksi yleensä asiakkaat eivät voi korvata käyttötilejä muilla pankin tuotteilla,
the profitability of life assurance policies is much higher than that of postal current accounts,
vakuutustuotot ovat selkeästi paremmat kuin postin käyttötileiltä saatavat tuotot,
the tax arrangements for income from life assurance policies can be different from those for interest on postal current accounts.
vakuutustuottojen verotusjärjestelmä voi poiketa postin käyttötilien korkojen verotuksesta.
As a consequence, a comparison between the interest rates resulting from the Agreement and those deriving from the management of life assurance products is not relevant to the present analysis.
Tämän vuoksi nyt käsillä olevan arvioinnin kannalta sopimuksen mukaisten korkojen vertaamisella vakuutustuotteista saatuihin korkoihin ei ole merkitystä.
Though it was not strictly necessary, the Commission has compared the return obtained under the Agreement with the average return on the management of Posta Più, an insurance product linked to separately managed class I accounts of Poste Vita SpA, and which Italy has presented as an alternative investment available to PI in the absence of the Obligation.
Vaikka se ei ollut täysin välttämätöntä, komissio on kuitenkin verrannut sopimuksen soveltamiseen perustuvaa korkoa keskimääräiseen korkoon, joka on saatu hallinnoitaessa Posta Piùta, joka on Poste Vita SpA:n liikkeeseen laskema, Ramo I:n erillishallinnointiin liittyvä vakuutustuote, jonka Italian viranomaiset ovat maininneet sijoitusvaihtoehdoksi PI:lle siinä tapauksessa, ettei talletusvelvollisuutta olisi.
The yield of Posta Più indicated by Italy is expressed in gross terms (before management costs) [75], and cannot be considered equivalent to what PI might have obtained on the market in the absence of the Obligation.
Italian mainitseman Posta Piùn bruttokoron (josta ei ole vähennetty hallinnointikuluja) [75] ei voida katsoa vastaavan korkoa, jota PI saisi markkinoilta, jos ei olisi talletusvelvollisuutta.
The Commission is of the view that the loan rate provided for in the Agreement is more in the nature of a net rate, which is offered to the investor with all management costs deducted [76].
Komissio katsoo, että sopimuksen mukainen korko on lähempänä nettokorkoa, joka muodostuu sijoittajalle maksettavasta korosta vähennettynä hallintokuluilla [76].
In the following analysis the Commission has examined the figures year by year, and has also considered average figures, in order for example to limit the effect of rate volatility.
Komissio on tässä analyysissa tarkastellut vuotuisia keskiarvolukuja, jotta esimerkiksi korkovolatiliteetin vaikutusta voidaan rajata.
The Commission has compared the rates stemming from the Agreement over the period 2005-2007 with the net yields of insurance products of Poste Vita SpA linked to the separately managed class I accounts (Posta Più and Posta Valore [77].
Komissio on vertaillut sopimuksen mukaisia korkoja vuosina 2005–2007 ja Ramo 1:n puitteissa erikseen hallinnoitavien Posta Vita SpA:n vakuutustuotteiden (Posta Più ja Posta Valore [77]) nettokorkoja.
Net yields of Posta Più [78]
Posta Piùn nettotuotto [78]
Net yields of Posta Valore [78]
Posta Valoren nettotuotto [78]
Agreement rates
Sopimus
Private borrower rates
Yksityisen lainan ottajan korko
The rates defined by means of the Agreement are significantly higher than the net yields of Posta Più, which are regarded by Italy as an alternative investment policy open to PI in the absence of the Obligation.
Sopimuksen soveltamiseen perustuvat korot ylittävät merkittävästi nettokorot, jotka saadaan Posta Piùsta, jota Italia pitää vaihtoehtoisena sijoituskohteena siinä tapauksessa, ettei talletusvelvollisuutta olisi.
The rates defined by means of the Agreement are also higher than the net yields of Posta Valore.
Komissio panee merkille, että sopimuksen mukaiset korot ovat myös korkeammat kuin Posta Valoren nettokorot.
The difference would be even bigger if proper account were to be taken of the market and liquidity risks.
Ero olisi vielä suurempi, jos riskit (markkina- ja likviditeettiriski) otettaisiin asianmukaisesti huomioon.
In conclusion, a comparison between the interest rates resulting from the Agreement and those deriving from the management of life assurance products does not demonstrate that the Agreement confers no advantage on PI.
Yhteenvetona voidaan todeta, ettei sopimuksen parametrien soveltamiseen perustuvan koron vertaamisesta vakuutustuotteiden hallinnoinnista saatuun korkoon käy ilmi, etteikö sopimuksella myönnettäisi etua PI:lle.
In 2005, the yields deriving from the private borrower methodology and those of Posta Più and Posta Valore are broadly similar [79], and therefore do not change the overall assessment made by the Commission regarding the relevance of the private borrower methodology.
Yksityisen lainan ottajan soveltamin periaattein saatu tuotto ja Posta Piùn ja Posta Valoren tuotto olivat melko samansuuruiset [79] vuonna 2005, minkä vuoksi niiden perusteella ei voida muuttaa kokonaisarviota, jonka komissio on tehnyt yksityisen lainan ottajan soveltaman menetelmän merkityksellisyydestä.
On average, over the period 2005-2007, the yields deriving from the private borrower methodology are comparable to those of Posta Più and Posta Valore.
Yksityisen lainan ottajan soveltamalla menetelmällä saadut keskimääräiset tuotot olivat vuosina 2005–2007 verrattavissa Posta Piùn ja Posta Valoren tuottoihin.
Alternative investment strategies
Vaihtoehtoiset sijoitusstrategiat
The […] study indicates that the Obligation generates opportunity costs, associated in particular with the impossibility of investing in a diversified portfolio of assets on the basis of credit risks.
[…]-analyysi osoittaa, että talletusvelvollisuus synnyttää vaihtoehtokustannuksia, jotka liittyvät erityisesti siihen, ettei PI pysty tekemään hajautettuja sijoituksia luottoriskin perusteella.
For example, bonds issued by European corporate and financial names with an AA rating bear interest rates higher than government bonds by a minimum of 60 bp and a maximum of 150 bp.
Esimerkiksi rahoitus- ja teollisuusyhtiöiden liikkeeseen laskemilla AA-luokitelluilla velkasitoumuksilla on korkeampi korko kuin valtion joukkovelkakirjoilla (vähintään 60 ja enintään 150 peruspistettä).
It should be pointed out, first of all, that in another State aid case relating to PI [80] Italy has indicated that the difference in pricing between different types of issuer (State, financial, banking and corporate) is very small: at the same risk rating, the difference in the cost of funding between the two extreme ranges, sovereign and corporate, is about 5-6 bp, and the difference between financial and corporate is about 2-3 bp.
Ensinnäkin on syytä panna merkille, että Italia mainitsee toisessa PI:tä koskevassa valtiontukiasiassa [80], että erilaisten liikkeeseen laskijoiden (valtio, rahoituksen välittäjät, pankit ja yritykset) hinnoitteluerot ovat äärimmäisen pienet (jos luottoluokitus on sama kahden ääripään – valtion ja yrityksen – välillä on noin 5–6 peruspistettä ja rahoituslaitosten ja yritysten välillä 2–3 peruspistettä).
Second, the […] study itself acknowledges that portfolio investment strategies diversified by credit risk are exposed to a credit risk higher than that of government bonds or deposits.
Toiseksi analyysissa käy ilmi, että luottoriskin mukaan hajautettuihin sijoitusstrategioihin kohdistuu suurempi luottoriski kuin valtion joukkovelkakirjoihin tai talletuksiin.
The […] study does not quantify this greater risk.
[…]-analyysissa ei määritetä tällaista suurempaa riskiä lukuina.
Third, even if some data are provided on the spreads between government, financial and corporate bonds (with an AA rating), the Commission considers that these investments are also exposed to other risks which do not exist in the case of the deposit with the Treasury provided for in the Agreement.
Kolmanneksi vaikka valtion, rahoituslaitosten ja yritysten velkasitoumusten (joiden luokitus on AA) välisistä marginaaleista esitetään joitakin tietoja, komissio katsoo, että näihin sijoituksiin kohdistuu myös muita riskejä, joita ei sen sijaan kohdistu talletuksiin, jotka tehdään sopimuksen mukaisesti valtionkassaan.
For example, PI does not bear any liquidity risk on the funds deposited, since the liquidity risk is borne entirely by the Treasury.
Esimerkiksi PI:hin ei kohdistu likviditeettiriskiä valtionkassaan talletettujen varojen osalta, sillä valtionkassa kantaa tämän riskin kokonaisuudessaan.
This is not mentioned in the […] study, but it is relevant to an assessment of the case.
Tämä ei käy ilmi […]-analyysissa, mutta se on tärkeää asian arvioinnissa.
Thus the brief reference in the study to one theoretical investment strategy does not demonstrate that no advantage is conferred on PI as a consequence of the Agreement, notably in terms of risk and return.
Edellä esitetyn perusteella analyysiin sisältyvä lyhyt viittaus teoreettiseen sijoitusstrategiaan ei osoita, etteikö sopimuksella annettaisi PI:lle etua erityisesti odotettavissa olevien riski-/tuottonäkymien osalta.
Active fund management strategies
Varojen aktiivisen hallinnoinnin strategiat
Comparison with the French operator La Poste
Vertailu ranskalaiseen La Posteen
Regarding the comparison made with the yield achieved in 2005 by Efiposte, the financial arm of the French postal operator La Poste, the Commission would observe that:
Vertailusta ranskalaisen postin La Posten rahoitusyhtiön Efiposten vuonna 2005 saamiin tuottoihin komissio toteaa seuraavaa:
in order to determine whether an advantage is conferred on an undertaking, the Commission does not compare situations in different Member States,
Komissio ei vertaa eri jäsenvaltioiden tilanteita määrittäessään, onko yritys saanut etua.
the alleged lifetime of five years for Efiposte’s investments is not clearly confirmed by the La Poste/Efiposte annual report [81],
Efiposten sijoitusten oletettua viiden vuoden erääntymisaikaa ei selkeästi vahvisteta La Posten / Efiposten Rapport de gestion -vuosikertomuksessa [81]. Efiposten sijoituksilla näyttää olevan erilainen riskiprofiili kuin PI:n sijoituksilla.
Efiposte’s investments appear to have risk profiles different from those of PI; in particular, Efiposte is exposed to liquidity risk, which PI is not [82],the comparison made by Italy concerns one year only, which is too short to allow meaningful conclusions in the present case; and the comparison made in the […] study concerns the period 2004-2005, which differs from the period covered by the Agreement.
Efiposteen kohdistuu likviditeettiriski, mutta PI:hin ei [82]. Vertailu Efiposteen koskee vain yhtä vuotta. Tämä aika on liian lyhyt siihen, että sen perusteella voitaisiin tehdä nyt esillä olevaa asian kannalta hyödyllisiä päätelmiä. Lisäksi […]-analyysin mukainen vertailu koskee vuosia 2004–2005, jotka eivät ole samat, jotka sopimuskausi kattaa.
Each of the above points is by itself sufficient to show that the comparison made by Italy is not conclusive.
Kaikki edellä mainitut seikat sinällään riittävät osoittamaan, ettei Italian tekemä vertailu ole merkityksellinen.
Trading system active management
Kaupankäyntijärjestelmän mukainen aktiivinen hallinnointi
Italy argues that active management of the trading system type, investing in government bonds, can generate substantial extra returns above the deposit market or the bond market.
Italia katsoo, että kaupankäyntijärjestelmän mukainen aktiivinen hallinnointi, jossa sijoitetaan valtion joukkovelkakirjoihin, antaa talletusmarkkinoita ja arvopapereita merkittävästi suuremman tuoton.
The Commission does not deny that some forms of active management may, in theory, generate returns higher those of other forms of fund management; but it considers that the […] does not allow any conclusions to be drawn that are relevant to the present case, for the following reasons:
Komissio ei kiistä sitä seikkaa, että joillakin aktiivisen hallinnoinnin tavoilla voidaan teoriassa saada suurempi tuotto kuin toisilla varainhallinnan muodoilla, mutta katsoo kuitenkin, ettei […]-analyysista voida tehdä nyt esillä olevan asian kannalta merkityksellisiä päätelmiä seuraavista syistä:
As a general remark, the […] study acknowledges that the effect of limiting the scope for actively managing a portfolio is difficult to evaluate.
Yleisesti ottaen […]-analyysissa tunnustetaan, että sijoitussalkun aktiivisen hallinnoinnin rajoittamisen vaikutuksia on vaikeaa arvioida.
As mentioned in recital 85, the study compares a baseline investment strategy (benchmark strategy), consisting of a mixture of 10-year multiannual Treasury Bonds (60 %) and of three-month ordinary Treasury bills (40 %), with an active trading system using a long-term signalling approach (referred to as the ‘tactical portfolio’) [83].
Kuten edellä 85 kappaleessa on todettu, analyysissa verrataan viitesijoitusta, joka koostuu 10 vuoden BTP:stä (60 prosenttia) ja kolmen kuukauden BOT:sta (40 prosenttia) kaupankäyntijärjestelmän mukaiseen aktiiviseen hallinnointiin, joka perustuu long term signaling -menetelmään (määritelty taktiseksi salkuksi) [83].
The performance metric relates to the benchmark portfolio.
Tuottavuuden (performance) arviointijärjestelmä perustuu viitesalkkuun.
The portfolios are composed of fixed interest rate securities.
Molemmat salkut koostuvat kiinteäkorkoisista arvopapereista.
In this context, Italy argues that, over a 10-year period, investment portfolios based on floating rates (such as the rate provided for in the Agreement) can be compared to investment portfolios based on fixed rates (such as the benchmark defined by […]), because capital gains will offset capital losses.
Italia huomauttaa tässä yhteydessä, että 10 vuoden ajanjaksolla vaihtuvakorkoiset salkut (kuten sopimukseen perustuva) ovat verrattavissa kiinteäkorkoisiin salkkuihin (kuten […]:n viitesalkku), kun pääomavoitot ja pääomatappiot kumoavat toisensa.
Over a 10-year period, it is argued, returns on fixed-rate portfolios tend to be in line with returns on floating-rate portfolios.
Kymmenen vuoden tarkastelujaksolla vaihtuvakorkoisen salkun kokonaistuotot ovat suurelta osin yhdenmukaiset kiinteäkorkoisen salkun kokonaistuottojen kanssa.
Moreover, according to Italy, the comparison between the remuneration provided for in the Agreement and the remuneration offered by active management fund strategies has to consider a significant time horizon – 10 years – in order to cover a full economic cycle.
Jotta sopimuksen mukaista korvausta voidaan verrata varojen aktiivisesta hallinnoinnista saatavaan korvaukseen, Italian mukaan on tutkittava pidempää ajanjaksoa – kymmentä vuotta – joka sisältää ainakin yhden kokonaisen suhdannejakson.
During the period from 2005 to the first half of 2007, interest rates rose, and alternative investment strategies based on fixed interest rates, like the ones used by […], provided a return lower than that provided for in the Agreement, because of capital losses.
Vuosina 2005–2007 korot olivat ensimmäisen puolen vuoden aikana jatkuvassa nousussa, minkä vuoksi kiinteätuottoisista arvopapereista koostuneet salkut (kuten […]:n salkku) (viitesalkku ja taktinen strategia) kokivat pääomatappioita, mikä pienensi kauden kokonaistuottoja.
But the Commission cannot accept the methodology or the conclusions of the Italian authorities, for the following reasons.
Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä Italian viranomaisten menetelmää ja päätelmiä seuraavista syistä:
The Commission therefore takes the view that capital gains or losses should not be considered here, but that instead the focus should be on the yields that PI could be expected to achieve on an ex ante basis (that is to say the interest rate component in total returns) [85].
Komissio katsoo näin ollen, ettei ole asianmukaista tarkastella pääomavoittoja tai -tappioita, vaan on tarpeen keskittyä etukäteen odotettavissa olleisiin tuottoihin (koron osuus kokonaistuotosta) [85].
Even if the annual average return over a 10-year horizon could be used in order meaningfully to compare the different investments (as the Italian authorities claim), the comparison would still have to address the expected performance of the alternative investment portfolios over the period for which the Agreement was concluded (see also point (iii)).
Myös siinä tapauksessa, että erityyppisten sijoitusten vertailua 10 vuoden ajanjakson keskimääräiseen vuosikorkoon pidettäisiin hyödyllisenä (kuten Italian viranomaiset väittävät), vertailun olisi koskettava vaihtoehtoisten sijoitusten etukäteen muodostettuja tuotto-odotuksia sopimuksen soveltamisaikana (ks. myös iii alakohta jäljempänä).
If account were also to be taken of the capital gains (and losses) derived ex post, as Italy suggests, one would necessarily also have to consider the risk factors associated with these capital gains and losses.
Mikäli myös jälkikäteen syntyneet pääomavoitot ja -tappiot otettaisiin huomioon, kuten Italia vaatii, olisi väistämättä tarkasteltava myös näihin pääomavoittoihin tai -tappioihin liittyviä riskejä.
In comparing the performance of different portfolios, return cannot be dissociated from risk.
Eri sijoitusten tuottojen vertailussa ei voida erottaa riskiä tuotosta.
As shown below (point (iii)), it is very unlikely that the risk-return performance of the active management portfolios would match that of the Agreement.
Kuten jäljempänä (iii alakohdassa) todetaan, on äärimmäisen epätodennäköistä, että aktiivisen hallinnoinnin tulos olisi riskien/tuottojen osalta samanlainen kuin sopimukseen perustuvan menetelmän tulos.
Benchmark and tactical strategy portfolios do not incorporate the liquidity risk aspect.
Viitesalkkuihin ja taktisen strategian salkkuihin ei kohdistu likviditeettiriskiä.
In the present case, the liquidity risk is borne entirely by the borrower, and not by PI.
Nyt esillä olevassa asiassa lainan ottaja (ei PI) kantaa likvidititeettiriskin kokonaisuudessaan.
More specifically, in the hypothetical case that depositors were all to withdraw their deposits at once, the funds needed to meet the demand would have to be provided by the borrower, that is to say the Treasury, and PI would not need to refinance itself at high rates or with substantial capital losses.
Tarkemmin ottaen siinä hypoteettisessa tapauksessa, että tilinhaltijat nostavat kaikki talletuksensa pois, lainan ottajan eli valtionkassan on vastattava näihin pääomavaatimuksiin ilman, että PI:llä on velvollisuutta hankkia jälleenrahoitusta korkeammalla korolla tai pääomatappioiden kautta.
According to Italy, the parties (PI and the Treasury) could not be aware of the future trend of the rate curve [86].
Italian mukaan sopimuspuolet (PI ja valtionkassa) eivät voineet tietää korkokäyrän tulevaa kehitystä [86].
Italy therefore considers that the choices made in the Agreement were rational.
Italia pitää näin ollen sopimukseen sisältyviä valintoja järkevinä.
The Commission agrees that at the time the Agreement was negotiated, on the basis of the information available, the choice of variable parameters was a rational one for the parties to make.
Komissio myöntää tämän osalta, että parametrin vaihtuvaluonteisuus on ollut järkevä valinta sopimuspuolille sopimuksen tekohetkellä ja kaikkien saatavilla olleiden tietojen perusteella.
By choosing variable parameters the parties protected themselves against the risk of capital loss.
Vaihtuvaluonteisten parametrien valinnalla sopimuspuolet suojautuivat pääomatappioiden riskiä vastaan.
The choice of parameters in the Agreement is not a consequence of any legal constraint.
Sopimuksessa tehty parametrien valinta ei enää perustu oikeudellisiin velvoitteisiin.
Moreover, as Italy has acknowledged, the Agreement allows either party to withdraw from the contract if market conditions no longer guarantee the consistency of the mechanism of calculating the remuneration of the deposit.
Kuten Italia on myöntänyt, sopimuksessa annetaan lisäksi kummallekin sopimuspuolelle mahdollisuus irtisanoa sopimus, mikäli markkinatilanne ei takaa yhdenmukaisuutta talletusten korvausjärjestelmän kanssa.
These clauses are intended to protect both parties from the risk that during the three-year period special conditions might arise, linked to the market or to the characteristics of postal current accounts, which might alter the rationale of the remuneration mechanism.
Tällaiset lausekkeet sisältyvät sopimukseen kummankin sopimuspuolen suojelemiseksi riskiltä, että kolmivuotiskaudella syntyy markkinoihin tai talletusten luonteeseen liittyvä tilanne, joka voi edellyttää korvausjärjestelmän muuttamista.
If the choice of floating-rate parameters had proved inappropriate the Agreement could have been amended.
Komissio katsoo näin ollen, että mikäli vaihtuvaluonteisten parametrien valinta ei olisi osoittautunut hyväksi, sopimuspuolet olisivat voineet muuttaa sopimusta.
This did not happen.
Näin ei ole käynyt.
The Commission considers, therefore, that from a methodological point of view the use of portfolios based on fixe-rate securities in the […] study is not correct.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo näin ollen, että metodologiselta kannalta kiinteäkorkoisiin joukkovelkakirjoihin perustuvien sijoitussalkkujen käyttö […]-analyysissa ei ole asianmukainen.
The Commission takes the view that each of the above arguments is by itself sufficient to show that the findings of the […] study regarding active management cannot be viewed as supporting the claim that the remuneration that PI obtains under the Agreement is in line with the market.
Kaikki edellä mainitut seikat ovat komission mukaan yksinään riittäviä sen toteamiseksi, etteivät […]-analyysissa aktiivisesta hallinnoinnista tehdyt päätelmät osoita, että PI:n sopimuksen mukaisesti saama korvaus olisi soveltuva yhteismarkkinoille;
As a complement to point (ii) above, if the Commission were to accept the approach used by […] – which it does not – the results obtained by the model over the last 10 years would have been the following:
Edellä olevan ii alakohdan täydennykseksi todettakoon, että vaikka komissio hyväksyisikin […]-analyysin, mitä se ei tee, mallin perusteella saataisiin kymmeneltä vuodelta seuraavat tulokset:
Benchmark total return
Kokonaistuotto viitesalkku
Tactical strategy total return
Kokonaistuotto taktinen strategia
Average return
Tuoton keskiarvo
Volatility of return
Tuoton volatiliteetti
Sharpe ratio
Sharpen indeksi
From Table 8 it will be seen that the tactical strategy model generates a return substantially higher (176 bp higher) than the benchmark return, with only a modest increase in risk.
Kaaviosta 8 käy ilmi, että taktisen strategian mukainen menetelmä johtaa huomattavasti suurempaan tulokseen (176 peruspistettä) kuin viitesalkku riskien lisääntyessä ainoastaan hieman.
According to Italy, this confirms that active management can be more efficient than the benchmark portfolio.
Italian mukaan tämä vahvistaa sen, että aktiivinen hallinnointi voi olla viitesalkkuun sijoittamista tehokkaampaa.
But the benchmark portfolio is not the deposit with the Treasury under the Agreement.
On syytä kuitenkin pitää mielessä, ettei viitesalkku koostu sopimuksen mukaisesti valtionkassaan tehdyistä talletuksista.
The risk-return profile is completely different.
Sen riski-/tuottoprofiili on täysin erilainen.
The Sharpe ratios [88] of the benchmark portfolio and of the tactical strategy portfolio are significantly lower than the ratio of the Agreement.
Viitesalkun ja taktisen strategian Sharpen indeksi [88] on huomattavasti alhaisempi kuin sopimuksen Sharpen indeksi.