natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fact that aid has been granted on four occasions to sugar beet producers to make good the losses due to drought in the period 1990–2002 also indicates that the drought was not exceptional.
Se, että sokerijuurikkaiden tuottajille on neljä kertaa aiemminkin myönnetty tukea ajanjaksolla 1990–2002 vallinneesta kuivuudesta aiheutuneiden tappioiden korvaamiseksi, on niin ikään osoitus siitä, ettei kuivuus ole ollut poikkeuksellista.
Moreover, production subsequent to the period considered (2001-2002) shows a large decrease in production by the Villasor refinery, even though there was no drought during this period (see table in recital 43).
Kun vielä tarkastellaan vuosien 2001 ja 2002 jälkeisiä tuotantolukuja (ks. johdanto-osan 43 kappaleen taulukko), havaitaan Villasorin jalostamon tuotannon laskeneen merkittävästi silloinkin, kun alueella ei esiintynyt kuivuutta.
As a result, the aid proposed by the Italian authorities cannot be authorised on this legal basis.
Näin ollen Italian viranomaisten ehdottamaa tukea ei voida hyväksyä tämänkään oikeusperustan nojalla.
Derogations provided for by Article 87(3) of the EC Treaty
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa määrätyt poikkeukset
It needs to be examined whether the measure proposed may be considered to be compatible with the common market within the meaning of Article 87(3) of the Treaty.
Vielä on tutkittava, voitaisiinko ehdotettua toimenpidettä pitää yhteismarkkinoille soveltuvana perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan perusteella.
The provisions of point (c) are of more precise relevance. According to these, aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas may be considered to be compatible with the common market where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Tarkasteltavana olevan asian kannalta merkityksellinen on sen c alakohta, jonka mukaan yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
In its interpretation of the aforesaid derogation relating to the agriculture sector, the Commission begins by verifying the applicability of Commission Regulation (EC) No 1/2004 (of 23 December 2003) on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid to small and medium-sized enterprises active in the production, processing and marketing of agricultural products [31].
Tulkitessaan edellä mainittua poikkeusta maatalousalalla komissio tutkii ensin, sovelletaanko tukeen EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta maataloustuotteiden tuottamisen, jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävään valtiontukeen 23 päivänä joulukuuta 2003 annettua komission asetusta (EY) N:o 1/2004 [31].
If the aforesaid Regulation is inapplicable, the Commission proceeds on the basis of the Guidelines.
Jollei sitä sovelleta, komissio perustaa arviointinsa maatalouden suuntaviivoihin.
In the case in question, Regulation (EC) No 1/2004 is not applicable since the aid is intended for a processing company as a result of losses due to adverse weather conditions — a state of affairs not anticipated by the Regulation referred to.
Tässä tapauksessa asetusta (EY) N:o 1/2004 ei voida soveltaa, koska siinä ei säädetä lainkaan tuista, joiden tarkoituksena on korvata epäsuotuisista sääoloista aiheutuneet menetykset jalostusyritykselle.
As a result, the Commission should evaluate the measure on the basis of the Guidelines.
Näin ollen komission on arvioitava toimenpide maatalouden suuntaviivojen perusteella.
Point 11.2 of the Guidelines regulates State aid designed to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences.
Tukia luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi säännellään maatalouden suuntaviivojen 11.2 kohdassa.
This point will not be discussed below as it comes under the application of Article 87(2)(b) of the Treaty, already examined above.
Tätä kohtaa ei kuitenkaan ole enää tarpeen käsitellä, sillä se kuuluu 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamisalaan, jota tarkasteltiin jo edellä.
Point 11.3 of the Guidelines regulates State aid designed to compensate farmers for losses due to adverse weather conditions such as frost, rain, ice or drought — occurrences that cannot of themselves be regarded as natural disasters within the meaning of Article 87(2)(b) of the Treaty.
Tukia, jotka on tarkoitettu epäsuotuisista sääoloista, kuten hallasta, rakeista, jäästä, sateesta tai kuivuudesta – joita ei siis sinänsä voida pitää 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina luonnonmullistuksina – aiheutuneiden menetysten korvaamiseksi viljelijöille, säännellään maatalouden suuntaviivojen 11.3 kohdassa.
When such events cause damage to agricultural production or to the means of agricultural production of a value greater than 20 % of normal production in less-favoured areas and greater than 30 % in other areas, the Commission treats the events as natural disasters and authorises the granting of aid to farmers, designed to offset the losses concerned under Article 87(3)(c) of the Treaty.
Koska tällaiset tapahtumat voivat kuitenkin vahingoittaa maataloustuotantoa tai maatalouden tuotantovälineitä, komissio on hyväksynyt, että ne voidaan rinnastaa luonnonmullistuksiin, jos vahinkojen taso ylittää epäsuotuisilla alueilla 20 prosenttia ja muilla alueilla 30 prosenttia tavanomaisesta tuotannosta, ja sallinut tukien myöntämisen tällaisten vahinkojen korvaamiseksi viljelijöille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
In general, drought may in fact be put on the same footing as a natural disaster, as happened in the case of Decision No 331/02 [32] because the damage sustained by farmers or producer organisations exceeded a certain threshold.
Yleensä kuivuus voidaan rinnastaa luonnonmullistuksiin, jos viljelijöille tai tuottajaorganisaatioille aiheutuneiden vahinkojen taso ylittää tietyn vähimmäismäärän; juuri näin oli päätöksessä N 331/02 [32].
As pointed out in its letter initiating the investigation procedure, the Commission has, however, always considered that the provisions of point 11.3 of the Guidelines were not applicable to agricultural processing undertakings that, in its view, enjoy a degree of flexibility in the management of their supplies.
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä todetaan, komissio on johdonmukaisesti katsonut, ettei maatalouden suuntaviivojen 11.3 kohtaa sovelleta maatalouden raaka-aineita jalostaviin yrityksiin, koska komission mielestä ne voivat tehdä hankintojaan joustavasti.
According, then, to point 11.3 of the agricultural Guidelines, aid designed to compensate agricultural processing undertakings from losses resulting from adverse weather conditions is incompatible with the common market.
Tämä lähestymistapa, johon maatalouden suuntaviivojen 11.3.8 kohdassa viitataan, on vahvistettu myös Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen äskettäin antamassa tuomiossa [33]. (77) Maatalouden suuntaviivojen 11.3 kohdan perusteella tuki epäsuotuisista sääoloista aiheutuneiden menetysten korvaamiseksi maatalouden raaka-aineita jalostaville yrityksille ei näin ollen näytä soveltuvan yhteismarkkinoille.
The first series of decisions referred to cannot be considered to be comparable as they refer to occurrences characterised in themselves as natural disasters (aid N 729/02 [34] refers to compensation following flooding in the south-east of France) or exceptional occurrences (aid N 83/2000 [35] relates to dioxin contamination in Belgium, aid N 185/2000 [36] makes good the damage following the proliferation of algae in the Adriatic in Italy and aid N 657/02 [37] relates to the Belgian forestry sector, damaged by an exceptional proliferation of bark beetles and fungi).
Niiden ensiksi luettelemat päätökset eivät kuitenkaan ole verrattavissa tähän tapaukseen, sillä ne liittyvät tapahtumiin, jotka voidaan jo sinänsä määritellä luonnonmullistuksiksi (tuki N 729/02 [34] Ranskan kaakkoisosissa tapahtuneista tulvista aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi) tai poikkeuksellisiksi tapahtumiksi (tuki N 83/2000 [35] Belgian dioksiinipäästöistä aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi, tuki N 185/2000 [36] Adrianmeren leväkukintojen Italialle aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi ja tuki N 657/02 [37] kaarnakuoriaisten ja sienten poikkeuksellisesta lisääntymisestä Belgian metsäalalle aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi).
As indicated previously, drought cannot in itself be characterised as a natural disaster or exceptional occurrence and, as a result, the decisions cited cannot be considered as precedents similar to the case in question.
Kuten edellä todettiin, kuivuutta ei voida sinänsä pitää luonnonmullistuksena tai poikkeuksellisena tapahtumana, joten näitä päätöksiä ei voida pitää tarkasteltavana olevaa tapausta vastaavina ennakkotapauksina.
The Italian authorities had also referred to decisions N 745/2000–C 4/01 [38] and N 331/02 [39].
Lisäksi Italian viranomaiset mainitsevat päätökset N 745/2000–C 4/01 [38] ja N 331/02 [39].
In these two cases, the Commission concluded that drought could be likened to a natural disaster because of the threshold of damage exceeded.
Komissio katsoi kummassakin tapauksessa, että kuivuus oli rinnastettavissa luonnonmullistuksiin, koska vahinkojen taso ylitti tietyn vähimmäismäärän.
In both cases, the aid was granted to primary producers and to ‘consorzi di bonifica’ (land reclamation consortia).
Näissä tapauksissa tukea myönnettiin alkutuottajille ja maanraivausyhteenliittymille (consorzi di bonifica).
The Commission concluded that the agricultural Guidelines did not apply to these ‘consorzi di bonifica’ because of the fact that water is not a product that comes under Annex I of the Treaty.
Maanraivausyhteenliittymien osalta komissio katsoi, ettei maatalouden suuntaviivoja sovelleta, koska vesi ei ole perustamissopimuksen liitteen I soveltamisalaan kuuluva tuote.
However, these ‘consorzi di bonifica’ cannot be likened to normal undertakings, as is the case with the refinery in question.
Maanraivausyhteenliittymiä ei kuitenkaan voida rinnastaa nyt tarkasteltavana olevan kaltaisiin tavanomaisiin yrityksiin.
The ‘consorzi di bonifica’ are autonomous public undertakings that manage drainage areas.
Ne ovat riippumattomia julkisia yrityksiä, jotka vastaavat ojitusalueiden hoitamisesta.
In exchange, they receive payments from farmers for the irrigation water provided.
Työnsä vastineeksi ne perivät viljelijöiltä maksuja toimittamastaan kasteluvedestä.
This difference between the ‘consorzi di bonifica’ and undertakings for processing or marketing agricultural products has also been confirmed by the fact that, in the aforesaid case N 745/2000–C 4/01, the Commission decided to initiate the investigative procedure for the portion of the aid concerning undertakings and cooperatives active in the processing and marketing of agricultural products while indicating that, in application of the agricultural Guidelines, aid to these processing undertakings could not be approved.
Näiden yhteenliittymien ja maataloustuotteiden jalostusta tai kaupan pitämistä harjoittavien yritysten välisen eron vahvistaa myös se, että edellä mainitussa asiassa N 745/2000–C 4/01 komissio päätti aloittaa menettelyn ainoastaan maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla toimiville yrityksille ja osuuskunnille myönnetyn tukiosuuden osalta, koska se katsoi, ettei näille jalostusyrityksille myönnettyä tukea voitu hyväksyä maatalouden suuntaviivojen perusteella.
Notification having subsequently been withdrawn, no final decision was taken where this case was concerned.
Koska tuki-ilmoitus sittemmin peruttiin, asiassa ei tehty lopullista päätöstä.
With regard to the refinery’s difficulty in obtaining supplies from elsewhere, the Italian authorities put forward arguments aimed at demonstrating the inherent difficulties faced by every refinery in obtaining supplies from a sugar beet production basin different from its own because of a contract system linking the sugar beet producers to the refineries, because of the island location of the refinery concerned and because of the short period for which sugar beet can be preserved.
Siltä osin kuin on kyse sokeritehtaan vaikeuksista tehdä hankintoja muualta, Italian viranomaiset esittivät joitakin perusteluja sen osoittamiseksi, että jalostamojen on jo lähtökohtaisesti vaikeaa hankkia sokerijuurikkaita oman tuotantoalueensa ulkopuolelta. Niiden mukaan tämä johtuu sokerijuurikkaiden tuottajia ja jalostamoja sitovasta toimitussopimusjärjestelmästä, tarkasteltavana olevan jalostamon sijainnista saarella sekä sokerijuurikkaiden lyhyestä säilyvyysajasta.
The fact that it is impossible for refineries to obtain supplies from elsewhere is a result, however, of Regulation (EC) No 1260/2001 which introduced a system of contracts between sugar beet producers and refineries.
Se, ettei hankintoja voida tehdä muualta, perustuu ennen kaikkea asetukseen (EY) N:o 1260/2001, jolla käyttöön otetussa järjestelmässä tuottajat ja jalostamot velvoitetaan tekemään keskenään sokerijuurikkaiden toimitussopimuksia.
The Italian authorities have themselves pointed out that, in normal conditions, it is not possible to obtain supplies from other sugar beet production basins intended for other undertakings without causing these other undertakings’ final production to fall and therefore preventing them from achieving their quotas.
Italian viranomaiset totesivat itsekin, ettei yrityksen ole tavanomaisissa olosuhteissa mahdollista hankkia sokerijuurikkaita muilta tuotantoalueilta, jotka suorittavat toimituksia muille yrityksille, sillä siinä tapauksessa näiden muiden yritysten lopputuotanto laskee eivätkä ne voi täyttää kiintiöitään.
The authorities have therefore indicated that, in general, it is not often that a refinery is able to obtain supplies from production basins other than its usual ones.
Viranomaisten mukaan on yleensäkin harvinaista, että jalostamoille tarjoutuu mahdollisuus tehdä hankintoja muilta kuin tavanomaisilta tuotantoalueiltaan.
Because of the aforesaid Regulation (EC) No 1260/2001, any refinery, whatever its location, has the inherent inflexibility invoked as an argument by Italy.
Hankintojen joustamattomuutta koskeva perustelu, johon Italia vetoaa, koskee asetuksen (EY) N:o 1260/2001 perusteella kaikkia sokeritehtaita riippumatta siitä, missä ne sijaitsevat.
Such an argument would thus apply to all processing undertakings whose link with producers is an integral part of the organisation of the market in which they are active.
Se pätee siis kaikkiin jalostusyrityksiin, joiden suhteita tuottajiin säännellään niiden markkinoilla sovellettavalla yhteisellä markkinajärjestelyllä.
Acceptance of this argument would go against a strict interpretation of the agricultural Guidelines — a strict interpretation that does need, moreover, to be applied since we are concerned here with an exception to the general rule concerning the incompatibility of aid.
Tällaisen perustelun hyväksyminen olisi vastoin maatalouden suuntaviivojen suppeaa tulkintaa, ja tulkinnan on nimenomaan oltava suppea silloin, kun kyseessä on poikkeus yhteismarkkinoille soveltumattomuutta koskevaan yleissääntöön.
The Italian authorities had also referred to point 3.4 of the aforesaid agricultural Guidelines as the legal basis for the aid.
Italian viranomaiset ilmoittivat tuen oikeusperustaksi myös maatalouden suuntaviivojen 3.4 kohdan.
In applying this point, the Commission will assess any aid measures that are not covered by the agricultural Guidelines on a case-by-case basis, taking account of the principles set out in Articles 87, 88 and 89 of the Treaty and of the Community’s common agricultural and rural development policies.
Sen mukaan komissio arvioi tapauskohtaisesti kaikki tukitoimenpiteet, jotka eivät kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan, ottaen huomioon perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklassa määrätyt periaatteet sekä yhteisön yhteisen maatalouspolitiikan ja maaseudun kehittämistä koskevan politiikan.
As indicated in the previous paragraphs, the aid measures concerned (aid to processing undertakings designed to make good the losses sustained due to adverse weather conditions) are specifically covered by point 11.3 of the Guidelines. These exclude such undertakings from the benefit of aid, with the result that point 3.4 does not apply.
Kuten edellisissä kappaleissa selitettiin, kyseisiin tukitoimenpiteisiin (tuki epäsuotuisista sääoloista aiheutuneiden menetysten korvaamiseksi jalostusyrityksille) sovelletaan nimenomaan maatalouden suuntaviivojen 11.3 kohtaa, jonka perusteella ne siis eivät voi saada tukea, joten 3.4 kohtaa ei tässä tapauksessa sovelleta.
Concerned not to leave any avenue unexplored, the Commission has examined whether the guidelines for rescuing and restructuring firms in difficulty might not be applicable to the case in question.
Arvioidakseen asian mahdollisimman perusteellisesti komissio tutki, voitaisiinko tässä tapauksessa soveltaa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen tai rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja.
The first condition to be fulfilled by an undertaking if it is to benefit from rescuing or restructuring aid is that it should be considered as being in difficulty within the meaning of the guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [40].
Ensimmäinen edellytys pelastus- ja rakenneuudistustuen saamiselle on, että yritystä on voitava pitää kyseisissä suuntaviivoissa tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä [40].
It is not apparent from the information held by the Commission that the undertaking was in difficulty within the meaning of the above-mentioned guidelines when the aid was notified.
Komission saatavilla olevista tiedoista ei voida päätellä, että yritys olisi tuen ilmoitusajankohtana ollut vaikeuksissa kyseisissä suuntaviivoissa tarkoitetulla tavalla.
The only known indication that it might have been so is the fact that it needed to be recapitalised because of a large trading deficit in 2003.
Ainoa tiedossa oleva tällaisiin vaikeuksiin viittaava seikka on, että yrityksen pääomarakennetta jouduttiin vahvistamaan varainhoitovuoden 2003 merkittävien velkojen vuoksi.
The private shareholders intervened to recapitalise the company in December 2003, thereby making any public support for its restructuring superfluous.
Yksityiset osakkaat korottivat yrityksen pääomaa joulukuussa 2003, joten sille olisi ollut tarpeetonta myöntää mitään rakenneuudistustukea.
Moreover, the company had already received restructuring aid, approved by the Commission in 1999 [41].
Lisäksi yritys oli jo saanut rakenneuudistustukea, jonka komissio hyväksyi vuonna 1999 [41].
Since fewer than 10 years have elapsed since the end of the restructuring period, no new restructuring aid can be granted because of the ‘one time, last time’ principle referred to in point 3.2.3 of the guidelines on rescuing and restructuring.
Koska edellisen rakenneuudistuksen päättymisestä oli kulunut vajaat kymmenen vuotta, yritykselle ei pelastus- tai rakenneuudistustukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 3.2.3 kohdassa mainitun tuen ainutkertaisuuden periaatteen mukaisesti olisi enää voitu myöntää uutta rakenneuudistustukea.
In any case, the Commission wishes to point out that it is up to the Member State concerned to fulfil the duty of cooperation it has towards the Commission by providing all the elements required for the Commission to be able to check that all the conditions of the derogation from which it is asking to benefit have been met [42].
Komissio haluaa joka tapauksessa korostaa, että täyttääkseen komissiota kohtaan olevan yhteistyövelvollisuutensa asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava kaikki tiedot, joiden perusteella komissio voi varmistaa, että haetun poikkeuksen edellytykset täyttyvät [42].
In the case in question, the Italian authorities have never called for the guidelines on rescuing and restructuring to be applied nor supplied any document enabling the Commission to assess the data in the light of these guidelines, and this in spite of the information provided by the Commission in recital 44 of the decision to initiate the investigative procedure.
Tässä tapauksessa Italian viranomaiset eivät ole koskaan vaatineet pelastus- tai rakenneuudistustukea koskevien yhteisön suuntaviivojen soveltamista eivätkä toimittaneet komissiolle mitään sellaisia asiakirjoja, joiden perusteella se voisi tarkastella tietoja kyseisten suuntaviivojen kannalta, vaikka komissio viittaa tähän menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 44 kappaleessa.
Other doubts expressed by the Commission when the procedure was initiated
Komission menettelyä aloittaessaan esittämät muut epäilyt
The data held by the Commission when the procedure was initiated seemed to indicate that Sadam ISZ and the companies to which Sadam ISZ directly or indirectly belonged — in particular, SAM and FINBIETICOLA Spa — would have been in a position to cope with the fall in Sadam ISZ’s profitability.
Komission käytössä menettelyn alkamishetkellä olleiden tietojen perusteella näyttää siltä, että Sadam ISZ ja yritykset, joihin se suoraan tai epäsuorasti kuuluu (esimerkiksi SAM ja FINBIETICOLA Spa), olisivat pystyneet kattamaan kyseisen yrityksen kannattavuuden laskun.
Sadam ISZ having passed entirely under the control of Eridania Sadam during the procedure, the Commission notes that the lead company has been in a position to honour its obligations towards the controlled company, enabling it to pursue its activity, partly because of the considerable investment made within the framework of the restructuring plan launched in 1999-2000 and of the recapitalisation that took place in 2003-2004.
Koska Sadam ISZ yhtiö siirtyi menettelyn aikana kokonaan Eridania Sadamin määräysvaltaan, komissio katsoo konsernin pääyhtiön kyenneen suorittamaan sitoumuksensa määräysvallassaan olevaa yritystä kohtaan niin, että tämä saattoi jatkaa toimintaansa, kun lisäksi otetaan huomioon vuosina 1999 ja 2000 käynnistetyn rakenneuudistussuunnitelman puitteissa tehdyt huomattavat investoinnit ja yrityksen pääomarakenteen vahvistaminen vuosina 2003 ja 2004.
As indicated in recital 75, the undertaking seems not, therefore, to be in difficulty, meaning that the guidelines on rescuing and restructuring are not applicable.
Kuten johdanto-osan 75 kappaleessa todetaan, Sadam ISZ ei näytä olevan vaikeuksissa, joten yritysten pelastamiseen tai rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja ei voida soveltaa.
The decision to initiate the procedure also stated, as a subsidiary point, that, even if it were deemed acceptable (quod non, at this stage of the procedure) to apply the compensation principle described in point 11.3 of the Guidelines to Sadam ISZ, the reference period chosen by the Italian authorities for calculating the aid would be wrong.
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainittiin vielä toissijaisesti, että vaikka maatalouden suuntaviivojen 11.3 kohdassa määrättyjen korvausperiaatteiden soveltaminen Sadam ISZ yhtiöön olisikin voitu katsoa hyväksyttäväksi (mistä ei ole kyse menettelyn tässä vaiheessa), viitekausi, jota Italian viranomaiset käyttivät tuen laskemiseksi, olisi ollut virheellinen.
Since it was not deemed acceptable, for the reasons explained above, to apply point 11.3 of the Guidelines, there is no reason for examining this last doubt raised when the decision was taken to initiate the procedure.
Koska katsottiin, ettei maatalouden suuntaviivojen 11.3 kohtaa voida edellä esitetyistä syistä soveltaa, tätä viimeksi mainittua menettelyn aloittamista koskevan päätöksen yhteydessä esitettyä epäilystä ei ole tarpeen tutkia.