natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fresh preparations of the test substance should be employed unless stability data demonstrate the acceptability of storage.
Tutkittava aine on valmisteltava juuri ennen annostelua, paitsi jos sen säilyvyys on osoitettu stabiliteettitesteillä.
Solvent/vehicle
Liuotin/kantaja-aine
The solvent/vehicle should not be suspected of chemical reaction with the test substance and should be compatible with the survival of the cells and the S9 activity.
Liuotin/kantaja-aine ei saa olla sellainen, että sen voidaan epäillä reagoivan kemiallisesti tutkittavan aineen kanssa, eikä se saa vaikuttaa solujen elinkykyyn eikä S9-aktiivisuuteen.
If other than well-known solvent/vehicles are used, their inclusion should be supported by data indicating their compatibility.
Jos käytetään muita kuin hyvin tunnettuja liuottimia/kantaja-aineita, niiden käyttö on perusteltava yhteensopivuuden osoittavilla tutkimustuloksilla.
It is recommended that wherever possible, the use of an aqueous solvent/vehicle be considered first.
Vesipitoisen liuottimen/kantaja-aineen käyttöä on harkittava ensisijaisesti aina, kun se on mahdollista.
When testing water-unstable substances, the organic solvents used should be free of water.
Testattaessa aineita, jotka ovat epästabiileja vedessä, orgaanisten liuottimien tulisi olla vedettömiä.
Water can be removed by adding a molecular sieve.
Vesi voidaan poistaa lisäämällä molekyylisiivilä.
Among the criteria to be considered when determining the highest concentration are cytotoxicity, solubility in the test system and changes in pH or osmolality.
Huomioon otettavia kriteerejä suurinta pitoisuutta määritettäessä ovat sytotoksisuus, liukoisuus testijärjestelmään ja pH:n tai osmolaliteetin muutokset.
Cytotoxicity should be determined with and without metabolic activation in the main experiment using an appropriate indication of cell integrity and growth, such as degree of confluency, viable cell counts, or mitotic index.
Sytotoksisuus on määritettävä pääasiallisessa kokeessa sekä metabolisen aktivaatiojärjestelmän läsnäollessa että ilman sitä käyttäen asianmukaisia solujen eheyden ja solukasvun indikaattoreita, kuten konfluenttisuuden astetta, elinkykyisten solujen määrää tai mitoosi-indeksiä.
It may be useful to determine cytotoxicity and solubility in a preliminary experiment.
Sytotoksisuus ja liukoisuus saattaa olla hyödyllistä määrittää alustavassa kokeessa.
At least three analysable concentrations should be used.
Vähintään kolmea analysoitavissa olevaa pitoisuutta on käytettävä.
Where cytotoxicity occurs, these concentrations should cover a range from the maximum to little or no toxicity; this will usually mean that the concentrations should be separated by no more than a factor between 2 and √10.
Mikäli sytotoksisuutta esiintyy, näiden pitoisuuksien on katettava alue, jossa suurimmalla pitoisuudella on maksimaalinen myrkkyvaikutus ja pienimmällä vähäinen tai ei lainkaan myrkkyvaikutusta, mikä tarkoittaa yleensä sitä, että pitoisuudet voivat poiketa toisistaan enintään kertoimella 2–10.
At the time of harvesting, the highest concentration should show a significant reduction in degree of confluency, cell count or mitotic index, (all greater than 50 %).
Solujen keräämisajankohtana suurimpaan pitoisuuteen tulisi liittyä merkittävä konfluenttisuuden asteen, solumäärän tai mitoosi-indeksin pieneneminen (kaikkien osalta yli 50 %).
The mitotic index is only an indirect measure of cytotoxic/cytostatic effects and depends on the time after treatment.
Mitoosi-indeksi on vain epäsuora sytotoksisten/sytostaattisten vaikutusten mitta, ja se riippuu altistuksesta kuluneesta ajasta.
However, the mitotic index is acceptable for suspension cultures in which other toxicity measurements may be cumbersome and impractical.
Mitoosi-indeksi hyväksytään kuitenkin suspensioviljelmissä, joissa muiden myrkkyvaikutusta mittaavien menetelmien käyttö saattaa olla hankalaa ja epäkäytännöllistä.
Information on cell cycle kinetics, such as average generation time (AGT), could be used as supplementary information.
Tietoja solusyklin kinetiikasta, kuten keskimääräistä generaatioaikaa (average generation time, AGT), voidaan käyttää täydentävinä tietoina.
AGT, however, is an overall average that does not always reveal the existence of delayed subpopulations, and even slight increases in average generation time can be associated with very substantial delay in the time of optimal yield of aberrations.
AGT on kuitenkin yleinen keskiarvo, joka ei aina paljasta hidastuneiden alapopulaatioiden olemassaoloa, ja vähäinenkin generaatioajan piteneminen voi siirtää poikkeavuuksien optimaalista toteamisaikaa hyvinkin paljon myöhemmäksi.
For relatively non-cytotoxic substances, the maximum test concentration should be 5 μl/ml, 5 mg/ml or 0,01 M, whichever is the lowest.
Soluille suhteellisen myrkyttömiä aineita tutkittaessa suurimman testattavan pitoisuuden on oltava 5 μl/ml, 5 mg/ml tai 0,01 M, sen mukaan, mikä näistä pitoisuuksista on pienin.
For relatively insoluble substances that are not toxic at concentrations lower than the insoluble concentration, the highest dose used should be a concentration above the limit of solubility in the final culture medium at the end of the treatment period.
Testattaessa huonosti veteen liukenevia aineita, jotka ovat myrkyttömiä liukenemattoman pitoisuuden alittavina pitoisuuksina, suurimman käytetyn annoksen aikaansaaman pitoisuuden on ylitettävä liukoisuusraja lopullisessa kasvatusväliaineessa altistusjakson lopussa.
In some cases (e.g. when toxicity occurs only at higher than the lowest insoluble concentration) it is advisable to test at more than one concentration with visible precipitation.
Joissakin tapauksissa (esim. kun myrkkyvaikutus todetaan ainoastaan pienimmän liukenemattoman pitoisuuden ylittävillä pitoisuuksilla) on suositeltavaa testata useampia kuin yksi pitoisuus, jossa havaitaan näkyvää saostumista.
It may be useful to assess solubility at the beginning and the end of the treatment, as solubility can change during the course of exposure in the test system due to presence of cells, S9, serum etc. Insolubility can be detected by using the unaided eye.
Liukoisuus kannattaa arvioida sekä käsittelyn alussa että lopussa, sillä se voi muuttua koejärjestelmässä altistuksen aikana esimerkiksi solujen, S9:n, seerumin ym. vaikutuksesta. Liukenemattomuus voidaan havaita paljaalla silmällä.
The precipitate should not interfere with the scoring.
Sakan ei pitäisi vaikuttaa laskentaan.
Negative and positive controls
Negatiiviset ja positiiviset kontrollit
Concurrent positive and negative (solvent or vehicle) controls, both with and without metabolic activation, should be included in each experiment.
Jokaisessa kokeessa on käytettävä rinnakkaisia positiivisia ja negatiivisia (liuotin tai kantaja-aine kontrolleja, sekä metabolisen aktivaation läsnäollessa että ilman sitä.
When metabolic activation is used, the positive control chemical should be the one that requires activation to give a mutagenic response.
Metabolista aktivaatiota käytettäessä positiivisena kontrollina on käytettävä sellaista kemiallista ainetta, joka vaatii aktivaatiota mutageenisen vasteen aikaansaamiseksi.
Positive controls should employ a known clastogen at exposure levels expected to give a reproducible and detectable increase over background, which demonstrates the sensitivity of the test system.
Positiivisina kontrollialueina on käytettävä tunnettua klastogeenia altistustasoina, joiden voidaan odottaa aiheuttavan toistettavissa ja havaittavissa olevan lisääntymisen taustaan verrattuna, mikä osoittaa koejärjestelmän herkkyyden.
Positive control concentrations should be chosen so that the effects are clear but do not immediately reveal the identity of the coded slides to the reader.
Positiivisen kontrollialueen pitoisuudet on valittava siten, että vaikutukset ovat selvät mutta eivät paljasta heti lukijalle koodattujen objektilasien identiteettiä.
Examples of positive control substances include:
Esimerkkejä positiivisista kontrolliaineista:
Metabolic Activation condition
Metabolinen aktivaatio
CAS No
CAS nro
EINECS No
EINECS nro
Absence of exogenous metabolic Activation
Ei eksogeenista metabolista aktivaatiota
Methyl methanesulphonate
metyylimetaanisulfonaatti
Ethyl methanesulphonate
etyylimetaanisulfonaatti
Ethyl nitrosourea
etyylinitrosourea
4-Nitroquinoline-N-oxide
4-nitrokinoliini-N-oksidi
Presence of exogenous metabolic Activation
Eksogeeninen metabolinen aktivaatio
Benzo[a]pyrene
bentso[a]pyreeni
Cyclophosphamide
syklofosfamidi
Cyclophosphamide monohydrate
syklofosfamidimonohydraatti
Other appropriate positive control substances may be used.
Myös muita sopivia positiivisia kontrolliaineita voidaan käyttää.
The use of chemical class-related positive control chemicals should be considered, when available.
Samaan kemiallisten aineiden ryhmään kuuluvien positiivisten kontrolliaineiden käyttöä tulisi harkita, mikäli niitä on käytettävissä.
Negative controls, consisting of solvent or vehicle alone in the treatment medium, and treated in the same way as the treatment cultures, should be included for every harvest time.
Jokaisena solujen keräämisajankohtana on otettava näytteet myös negatiivisista kontrolleista, jotka koostuvat tutkittavaa ainetta sisältävässä kasvatusväliaineessa olevasta liuottimesta tai pelkästä kantaja-aineesta ja joita on käsitelty samalla tavoin kuin altistettuja viljelmiä.
In addition, untreated controls should also be used unless there are historical control data demonstrating that no deleterious or mutagenic effects are induced by the chosen solvent.
Lisäksi on käytettävä käsittelemättömiä kontrolleja, paitsi jos aikaisemmat tiedot kontrollista osoittavat, ettei valitulla liuottimella ole haitallisia eikä mutageenisia vaikutuksia.
Treatment with the test substance
Altistuminen tutkittavalle aineelle
Proliferating cells are treated with the test substance in the presence and absence of a metabolic activation system.
Lisääntyvät solut altistetaan tutkittavalle aineelle metabolisen aktivaatiojärjestelmän läsnäollessa ja ilman sitä.
Treatment of lymphocytes should commence at about 48 hours after mitogenic stimulation.
Lymfosyyttien altistus on aloitettava noin 48 tunnin kuluttua mitogeenisesta stimulaatiosta.
Duplicate cultures should normally be used at each concentration, and are strongly recommended for negative/solvent control cultures.
Normaalisti jokaisesta pitoisuudesta tulisi tehdä kaksi rinnakkaista viljelmää, ja niiden käyttöä suositellaan erityisesti negatiivisissa/liuotinkontrolliviljelmissä.
Where minimal variation between duplicate cultures can be demonstrated (13)(14), from historical data, it may be acceptable for single cultures to be used at each concentration.
Mikäli aikaisemmat tutkimustulokset osoittavat, että rinnakkaisviljelmien välillä on vain hyvin vähäisiä eroja (13) (14), yhden viljelyn käyttö kustakin pitoisuudesta saattaa olla hyväksyttävää.
Gaseous or volatile substances should be tested by appropriate methods, such as in sealed culture vessels (15)(16).
Kaasumaisia tai haihtuvia aineita on testattava asianmukaisilla menetelmillä, kuten suljetuissa kasvatusastioissa (15) (16).
Culture harvest time
Näytteiden keräämisajankohdat
In the first experiment, cells should be exposed to the test substance, both with and without metabolic activation, for three to six hours, and sampled at a time equivalent to about 1,5 normal cell cycle length after the beginning of treatment (12).
Ensimmäisessä kokeessa soluja on altistettava tutkittavalle aineelle sekä metabolisen aktivaatiojärjestelmän läsnäollessa että ilman sitä 3–6 tunnin ajan, ja näytteet kerätään suunnilleen 1,5 normaalin solusyklin kuluttua altistuksesta (12).
If this protocol gives negative results both with and without activation, an additional experiment without activation should be done, with continuous treatment until sampling at a time equivalent to about 1,5 normal cell cycle lengths.
Jos tässä menettelyssä saadaan negatiiviset tulokset sekä metabolisen aktivaation läsnäollessa että ilman sitä, on tehtävä uusi testi ilman aktivaatiota, ja altistusta on jatkettava yhtäjaksoisesti siihen asti, kun näytteet kerätään suunnilleen 1,5 normaalia solusykliä vastaavan ajan kuluttua.
Certain chemicals may be more readily detected by treatment/sampling times longer than 1,5 cycle lengths.
Tietyt kemialliset aineet saatetaan havaita helpommin, kun altistus/näytteenottoaika on pitempi kuin 1,5 solusykliä.
Negative results with metabolic activation need to be confirmed on a case-by-case basis.
Metabolisen aktivaation läsnäollessa saadut negatiiviset tulokset on vahvistettava tapauskohtaisesti.
In those cases where confirmation of negative results is not considered necessary, justification should be provided.
Ellei negatiivisten tulosten vahvistamista jossakin tapauksessa pidetä tarpeellisena, tämä päätös on perusteltava.
Chromosome preparation
Kromosomipreparaattien valmistus
Cell cultures are treated with Colcemid® or colchicine usually for one to three hours prior to harvesting.
Soluviljelmiä käsitellään Colcemid®illa tai kolkisiinilla yleensä 1–3 tunnin ajan ennen näytteiden keräämistä.
Each cell culture is harvested and processed separately for the preparation of chromosomes.
Jokaisen viljelmän näytteet kerätään ja käsitellään erikseen kromosomipreparaattien valmistusta varten.
Chromosome preparation involves hypotonic treatment of the cells, fixation and staining.
Kromosomipreparaattien valmistukseen kuuluu solujen hypotoninen käsittely, fiksointi ja värjäys.
All slides, including those of positive and negative controls, should be independently coded before microscopic analysis.
Kaikki objektilasit, myös positiiviset ja negatiiviset kontrollit, on koodattava toisistaan riippumattomasti ennen mikroskooppitutkimusta.
Since fixation procedures often result in the breakage of a proportion of metaphase cells with loss of chromosomes, the cells scored should therefore contain a number of centromeres equal to the modal number ± 2 for all cell types.
Koska fiksaatio johtaa usein joidenkin metafaasissa olevien solujen rikkoutumiseen ja kromosomien menettämiseen, lasketuissa soluissa tulisi olla sentromeerejä modaalista lukumäärää vastaava määrä ± 2 kaikissa solutyypeissä.
At least 200 well spread metaphases should be scored per concentration and control, equally divided amongst the duplicates, if applicable.
Kustakin pitoisuudesta ja kontrollista olisi laskettava vähintään 200 hyvin levinnyttä metafaasia, jotka jakautuvat tasaisesti rinnakkaisviljelmien kesken, mikäli niitä käytetään.
This number can be reduced when high number of aberrations is observed.
Lukumäärää voidaan pienentää, mikäli aberraatioita todetaan runsaasti.
Though the purpose of the test is to detect structural chromosome aberrations, it is important to record polyploidy and endoreduplication when these events are seen.
Vaikka testillä pyritään ensisijaisesti toteamaan rakenteelliset kromosomipoikkeavuudet, on tärkeää rekisteröidä myös polyploidia ja endoreduplikaatio, mikäli näitä esiintyy.
The experimental unit is the cell, and therefore the percentage of cells with structural chromosome aberration(s) should be evaluated.
Kokeellinen yksikkö on solu, joten on arvioitava niiden solujen prosentuaalinen määrä, joissa on rakenteellinen kromosomipoikkeavuus (poikkeavuuksia).
Different types of structural chromosome aberrations should be listed with their numbers and frequencies for experimental and control cultures.
Erityyppiset rakenteelliset kromosomipoikkeavuudet on lueteltava ja niiden lukumäärät ja esiintymistaajuudet altistetuissa viljelmissä ja kontrolliviljelmissä on mainittava.
Gaps are recorded separately and reported but generally not included in the total aberration frequency.
Aukot (gaps) rekisteröidään erikseen ja raportoidaan, mutta niitä ei yleensä lasketa mukaan kromosomipoikkeavuuksien kokonaistaajuuteen.
Concurrent measures of cytotoxicity for all treated and negative control cultures in the main aberration experiments should also be recorded.
Lisäksi on rekisteröitävä kaikissa testiviljelmissä ja negatiivisissa kontrolliviljelmissä tehdyt samanaikaiset sytotoksisuusmittaukset pääasiallisissa kromosomipoikkeavuustesteissä.
Individual culture data should be provided.
Viljelmäkohtaiset tulokset on ilmoitettava.
Additionally, all data should be summarised in tabular form.
Lisäksi kaikkien tietojen yhteenveto on esitettävä taulukkomuodossa.
There is no requirement for verification of a clear positive response.
Selvää positiivista vastetta ei tarvitse vahvistaa.
Equivocal results should be clarified by further testing preferably using modification of experimental conditions.
Epäselvät tulokset on selvitettävä jatkotestauksella mieluiten muunnetuissa koeolosuhteissa.
The need to confirm negative results has been discussed in 1.4.3.3.
Negatiivisten tulosten vahvistamisen tarvetta on käsitelty kohdassa 1.4.3.3.
Modification of study parameters to extend the range of conditions assessed should be considered in follow-up experiments.
Tutkimusparametrien muuttamista koeolosuhteiden monipuolistamiseksi on harkittava seurantatutkimuksia tehtäessä.
Study parameters that might be modified include the concentration spacing and the metabolic activation conditions.
Mahdollisia muutettavia tutkimusparametreja ovat pitoisuusvälit ja metaboliset aktivaatiojärjestelmät.
EVALUATION AND INTERPRETATION OF RESULTS
TULOSTEN ARVIOINTI JA TULKINTA
There are several criteria for determining a positive result, such as a concentration-related increase or a reproducible increase in the number of cells with chromosome aberrations.
Positiivisten tulosten määrittämiseen on useita kriteerejä, kuten kromosomipoikkeavuuksia sisältävien solujen lukumäärän lisääntyminen, joka on riippuvainen tutkittavan aineen pitoisuudesta tai on toistettavissa.
Biological relevance of the results should be considered first.
Tulosten biologinen merkitys on otettava ensisijaisesti huomioon.
Statistical methods may be used as an aid in evaluating the test results (3)(13).
Tilastollisia menetelmiä voidaan käyttää apuna testitulosten arvioinnissa (3) (13).
Statistical significance should not be the only determining factor for a positive response.
Tilastollinen merkitsevyys ei saa olla ainoa määräävä tekijä positiivisen vasteen arvioinnissa.
An increase in the number of polyploid cells may indicate that the test substance has the potential to inhibit mitotic processes and to induce numerical chromosome aberrations.
Polyploidisten solujen määrän suureneminen saattaa osoittaa, että tutkittava aine pystyy estämään mitoottisia prosesseja ja aiheuttamaan numeerisia kromosomipoikkeavuuksia.
An increase in the number of cells with endoreduplicated chromosomes may indicate that the test substance has the potential to inhibit cell cycle progression (17)(18).
Endoreduplikoituneita kromosomeja sisältävien solujen määrän suureneminen saattaa osoittaa, että tutkittava aine kykenee pysäyttämään solusyklin etenemisen (17) (18).
A test substance for which the results do not meet the above criteria is considered non-mutagenic in this system.
Tutkittava aine. jolla saadut tulokset eivät täytä edellä kuvattuja kriteerejä, katsotaan ei-mutageeniseksi tässä koejärjestelmässä.
Although most experiments will give clearly positive or negative results, in rare cases the data set will preclude making a definite judgement about the activity of the test substance.
Useimmissa testeissä saadaan selvästi positiivisia tai negatiivisia tuloksia, mutta joissakin harvinaisissa tapauksissa saatujen tulosten pohjalta ei voida tehdä varmoja päätelmiä tutkittavan aineen vaikutuksesta.
Results may remain equivocal or questionable regardless of the number of times the experiment is repeated.
Tulokset saattavat jäädä epäselviksi tai kyseenalaisiksi kokeen määrästä riippumatta.
Positive results from the in vitro chromosome aberration test indicate that the test substance induces structural chromosome aberrations in cultured mammalian somatic cells.
In vitro -kromosomipoikkeavuustestissä saadut positiiviset tulokset osoittavat, että tutkittava aine aiheuttaa rakenteellisia kromosomipoikkeavuuksia viljellyissä nisäkkäiden somaattisissa soluissa.
Negative results indicate that, under the test conditions, the test substance does not induce chromosome aberrations in cultured mammalian somatic cells.
Negatiiviset tulokset osoittavat, ettei tutkittava aine aiheuta koeolosuhteissa kromosomipoikkeavuuksia viljellyissä nisäkkäiden somaattisissa soluissa.
Solvent/Vehicle:
Liuotin/kantaja-aine:
solubility and stability of the test substance in solvent/vehicle, if known.
tutkittavan aineen liukoisuus ja stabiliteetti liuottimessa/kantaja-aineessa, jos tiedossa.
Cells:
Solut:
type and source of cells,
solujen tyyppi ja lähde,
karyotype features and suitability of the cell type used,
karyotyypin ominaisuudet ja käytetyn solutyypin soveltuvuus,
absence of mycoplasma, if applicable,
mykoplasman puuttuminen, tarvittaessa,
information on cell cycle length,
tiedot solusyklin pituudesta,
sex of blood donors, whole blood or separated lymphocytes, mitogen used,
verenluovuttajien sukupuoli, kokoveri vai eristetyt lymfosyytit, käytetty mitogeeni,
number of passages, if applicable,
siirtojen lukumäärä, tarvittaessa,
methods for maintenance of cell culture, if applicable,
soluviljelmien ylläpitomenetelmät tarvittaessa,
modal number of chromosomes.
kromosomien modaalinen lukumäärä.
identity of metaphase arresting substance, its concentration and duration of cell exposure,
metafaasin estämiseen käytetty aine, sen pitoisuus ja solujen altistuksen kesto,
rationale for selection of concentrations and number of cultures including, e.g. cytotoxicity data and solubility limitations, if available,
pitoisuuksien ja viljelmien lukumäärän valintaperusteet, joihin sisältyvät esim. sytotoksisuustiedot ja liukoisuusrajoitukset, mikäli tiedot ovat käytettävissä,
composition of media, CO2 concentration if applicable,
kasvatusväliaineen koostumus, CO2-pitoisuus, tarvittaessa,
concentration of test substance,
tutkittavan aineen pitoisuus,
volume of vehicle and test substance added,
lisätyn kantaja-aineen ja tutkittavan aineen määrä,
incubation temperature,
inkubaatiolämpötila,
incubation time,
inkubaatioaika,
duration of treatment,
altistuksen kesto.
cell density at seeding, if appropriate,
solutiheys kylvämisen aikana, tarvittaessa,
type and composition of metabolic activation system, including acceptability criteria,
metabolisen aktivaatiojärjestelmän tyyppi ja koostumus, myös hyväksymiskriteerit,
positive and negative controls,
positiiviset ja negatiiviset kontrollit,
methods of slide preparation,
objektilasien valmistusmenetelmät,
criteria for scoring aberrations,
kromosomipoikkeavuuksien laskentakriteerit,
number of metaphases analysed,
analysoitujen metafaasien lukumäärä,
methods for the measurements of toxicity,
myrkkyvaikutuksen mittausmenetelmät,
criteria for considering studies as positive, negative or equivocal.
kriteerit, joiden perusteella tutkimukset luokiteltiin positiivisiksi, negatiivisiksi tai epäselviksi.
signs of toxicity, e.g. degree of confluency, cell cycle data, cell counts, mitotic index,
myrkkyvaikutuksen merkit, esim. konfluenttisuuden aste, solusykliä koskevat tiedot, solumäärät, mitoosi-indeksi,
signs of precipitation,
sakkautumisen merkit,
data on pH and osmolality of the treatment medium, if determined,
tiedot tutkittavaa ainetta sisältävän kasvatusväliaineen pH:sta ja osmolaliteetista, jos määritetty,
definition for aberrations, including gaps,
kromosomipoikkeavuuksien, myös aukkojen, määrittely (gaps),
number of cells with chromosome aberrations and type of chromosome aberrations given separately for each treated and control culture,
kromosomipoikkeavuuksia sisältävien solujen lukumäärä ja kromosomipoikkeavuuksien tyyppi ilmoitetaan kunkin altistetun viljelmän ja kontrolliviljelmän osalta erikseen,
changes in ploidy if seen,
ploidian muutokset, jos niitä esiintyy,
dose-response relationship, where possible,
annos-vastesuhde, mikäli mahdollista,
statistical analyses, if any,
mahdolliset tilastolliset analyysit,
concurrent negative (solvent/vehicle) and positive control data,
rinnakkaisten negatiivisten (liuotin/kantaja-aine) ja positiivisten kontrollien tulokset,