natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the basis of this letter, VCFs/PEFs are subject to trade tax if their activity is considered to be a trading activity.
Ohjekirjeen mukaan riskipääomarahastot/pääomasijoitusrahastot ovat elinkeinoverovelvollisia, jos niiden katsotaan harjoittavan elinkeinotoimintaa.
However, if they pursue only asset management, they are not subject to trade tax.
Jos ne harjoittavat ainoastaan omaisuudenhoitotoimintaa, ne eivät kuulu elinkeinoveron piiriin.
This letter of 2003 is based on a judgment of the Federal Financial Court (BFH) of 25 July 2001 [6], according to which VCFs/PEFs do not pursue a trading activity where the following criteria are complied with:
Vuoden 2003 ohjekirje perustuu liittovaltion verotuomioistuimen (Bundesfinanzhof, BFH) 25 päivänä heinäkuuta 2001 antamaan tuomioon [6]. Tuomion mukaan riskipääomarahaston/pääomasijoitusrahaston ei voida katsoa harjoittavan elinkeinotoimintaa seuraavien edellytysten täyttyessä:
no use of bank loans/no acceptance of collateral,
ei pankkilainoja / ei vakuuksia;
no extensive separate organisation to manage the fund portfolio, office use not more than what a large private fortune would require [7],
rahasto-omaisuuden hoitoa varten ei ole erillistä huomattavaa organisaatiota, toimistotiloja ei käytetä enemmän kuin laajan yksityisomaisuuden hallinta tavallisesti edellyttäisi [7];
no market exploitation using professional experience,
markkinoita ei hyödynnetä ammattikokemuksen perusteella;
no reinvestment of the proceeds of sale,
ei lyhyen aikavälin osakkuuksia;
no own commercial activity in portfolio companies (eigenes unternehmerisches Tätigwerden in den Protfoliogesellschaften),
myyntivoittoja ei sijoiteta uudelleen; ei omaa liiketoimintaa sijoitussalkkuun kuuluvissa yrityksissä;
no commercial character or ‘commercial infection’ (gewerbliche Infektion) [8].(14) In substance, these criteria are intended to clarify the traditional distinction enshrined in German tax law between trading and non-trading activities of VCFs/PEFs.
ei elinkeinotoiminnaksi ”leimautumista” (gewerbliche ”Infektion”) [8]. (14) Näiden edellytysten pääasiallisena tarkoituksena on selventää Saksan vero-oikeuteen perinteisesti sisältyvää erottelua riskipääomarahaston/pääomasijoitusrahaston elinkeinotoiminnan ja muun kuin elinkeinotoiminnan välillä.
Asset management is seen as a non-trading activity.
Omaisuudenhoitoa ei katsota elinkeinotoiminnaksi.
The distinction between trading and non-trading activities is very fine and the subject of numerous court decisions, inter alia, by the Federal Financial Court.
Elinkeinotoiminnan ja muun kuin elinkeinotoiminnan välinen ero on varsin hieno ja muun muassa Bundesfinanzhof on antanut aiheesta lukuisia tuomioita.
As a general rule, VCFs or PEFs are engaged in trading activities whenever the trading of assets (short periods between purchasing and selling assets, such as securities) represents a significant part of their activities [9].
Riskipääomarahastot tai pääomasijoitusrahastot harjoittavat yleensä elinkeinotoimintaa silloin, kun kaupankäynti omaisuuserillä (lyhyt aikaväli arvopapereiden kaltaisten omaisuuserien oston ja myynnin välillä) muodostaa tuntuvan osan niiden koko toiminnasta [9].
Clarification on trade tax under the MoRaKG
Elinkeinoveron selventäminen MoRaKG:ssä
According to the notification, Article 1 Section 19 of the MoRaKG includes a ‘clarification’ of the letter of 2003, and allegedly there is no substantial difference between the two.
Ilmoituksen mukaan MoRaKG:n 1 §:n 19 momentissa selvennetään vuoden 2003 ohjekirjettä, ja samalla esitetään, ettei lain ja ohjekirjeen välillä ole olennaisia eroja.
Under the above provision, VCCs in the legal form of a partnership which are engaged only in the acquisition, holding, management and sale of venture capital holdings and which have holdings only in incorporated companies shall be treated for income tax purposes as companies carrying out asset management activities.
Kyseisen säännöksen mukaan henkilöyhtiömuotoiset riskipääomayhtiöt, jotka harjoittavat yksinomaan riskipääomaosakkuuksien ostoa, hallussapitoa, hallintaa ja myyntiä ja joiden hallussa on yksinomaan osakeyhtiöiden osakkuuksia, katsotaan elinkeinoverotuksen perusteella omaisuudenhoitotoiminnan harjoittajiksi.
VCCs shall be deprived of their non-trading status especially where they engage in any of the following or similar activities:
Riskipääomayhtiöiden katsotaan kuitenkin sitä vastoin harjoittavan elinkeinotoimintaa, jos ne harjoittavat seuraavanlaista tai siihen verrattavissa olevaa toimintaa:
short-term sale of venture capital holdings and other holdings in companies with their legal domicile and corporate management in a State that is a contracting party to the Agreement on the European Economic Area,
riskipääomaosakkuuksien tai muiden osakkuuksien myynti lyhyellä aikavälillä sellaisista yhtiöistä, joiden rekisteröity päätoimipaikka ja yritysjohto sijaitsevat ETA-sopimuksen osapuolena olevassa valtiossa;
transactions involving money market instruments [10]; transactions involving bank deposits with credit institutions having their legal domicile in a State that is a contracting party to the Agreement on the European Economic Area; transactions involving investment participations [11],
kaupankäynti rahamarkkinainstrumenteilla [10]; kaupankäynti pankkisaatavilla luottolaitoksista, joiden rekisteröity päätoimipaikka sijaitsee ETA-sopimuksen osapuolena olevassa valtiossa; kaupankäynti sijoitusosuuksilla [11];
advising a TE in which a VCC has a holding, granting loans and guarantees to a TE in which a VCC has a holding, taking out loans and issuing profit participation rights (Genussrechte) and bonds,
neuvontapalvelut kohdeyrityksille, joissa riskipääomayhtiöillä on osakkuus, antolainojen ja takausten myöntäminen kohdeyrityksille, joissa riskipääomayhtiöillä on osakkuus, ottolainaus sekä nautintaoikeuksien ja velkakirjojen liikkeeseenlasku;
reinvestment of proceeds from the sale of venture capital holdings and other holdings in companies having their legal domicile and centre of management in a State that is a contracting party to the Agreement on the European Economic Area,
yrityksistä, joiden rekisteröity päätoimipaikka ja yritysjohto sijaitsevat ETA-sopimuksen osapuolena olevassa valtiossa, hankittujen riskipääomaosuuksien tai muiden osakkuuksien myynnistä saatujen tulojen sijoittaminen uudelleen;
exploitation of a market using its professional experience.
markkinoiden hyödyntäminen ammattikokemuksen perusteella.
Acquiring and maintaining its own business premises and a proper business organisation shall not prevent a VCC from being considered to conduct asset management activities.
Omien liiketilojen ja liikkeenhoito-organisaation hankkiminen ja ylläpito omaisuudenhoitotoimintaa varten on sallittua.
The activities under recital 16 above may, however, be carried out by a subsidiary which is wholly owned by the VCC.
Johdanto-osan (16) kappaleessa mainittua toimintaa voi harjoittaa myös riskipääomayhtiön kokonaan omistama tytäryritys.
Loss carry forward
Tappiontasaus
The losses a company incurs in a tax year may normally be carried forward.
Yritys voi yleensä siirtää yhden tilikauden aikana syntyneet tappionsa seuraavalle tilikaudelle ja kuitata ne tulevia voittoja vastaan.
This means that they may be offset against profits in future tax years.
Tappiontasauksen avulla tappiot voidaan ottaa huomioon yrityksen koko toiminta-ajan.
Germany introduced anti-abuse measures regarding the trafficking of losses in the German Corporate Income Tax Act (hereinafter: CITA).
Saksa on sisällyttänyt yhtiöverolakiinsa (Körperschaftsteuergesetz, jäljempänä ’KStG’) säännöksiä tappioiden myyntiin liittyvien väärinkäytösten estämiseksi.
The Company Tax Reform Continuation Law of 1997 stopped the trafficking of losses in the form of shell companies.
Yritysverotuksen uudistusten jatkamisesta (Gesetz zur Fortsetzung der Unternehmenssteuerreform) vuonna 1997 annetulla lailla lopetettiin tappioiden myynti pöytälaatikkoyhtiöiden kautta.
Germany tightened the anti-abuse measures by means of the 2008 Company Taxation Reform Act (Unternehmenssteuerreformgesetz 2008).
Saksa tiukensi toimenpiteitään väärinkäytösten estämiseksi vuonna 2008 annetulla yritysverotuksen uudistuslailla (Unternehmenssteuerreformgesetz).
This Act has an impact on all changes in direct and indirect shareholding of more than 25 % within five years.
Kyseistä lakia sovelletaan kaikkiin sellaisiin muutoksiin yli 25 prosentin suuruisissa suorissa tai välillisissä omistusosuuksissa, jotka tapahtuvat viiden vuoden aikana.
The CITA provides for a pro-rata deduction of losses if, within a period of five years, more than 25 % of the subscribed capital, membership rights, participation rights or the right to vote directly or indirectly is transferred to an acquirer.
KStG:ssä säädetään asteittaisista tappionvähennyksistä, jos yli 25 prosentin osuus merkitystä pääomasta, omistusoikeuksista, osakkuuksista tai äänioikeuksista siirretään suoraan tai välillisesti ostajalle viiden vuoden kuluessa.
Unused losses are not deductible at all if within five years more than 50 % of the subscribed capital or of the above rights are transferred directly or indirectly to an acquirer.
Käyttämättömiä tappioita ei voi enää vähentää lainkaan, jos yli 50 prosentin osuus merkitystä pääomasta tai edellä mainituista oikeuksista siirretään suoraan tai välillisesti ostajalle viiden vuoden kuluessa.
The MoRaKG
MoRaKG
The MoRaKG would relax the loss carry forward rules for TEs acquired by VCCs, as it would enable TEs with a significantly modified ownership structure to carry forward losses which would otherwise lapse under the basic rule.
MoRaKG lieventäisi riskipääomayhtiöiden hankkimien kohdeyritysten tappiontasaussäännöksiä, sillä kohdeyritykset, joiden omistusrakenne on muuttunut tuntuvasti, voisivat sen mukaan tasata verotuksessa tappiot, jotka muutoin kuuluisivat pääsäännön soveltamisalaan.
According to Article 4 of the MoRaKG, in the event of a direct acquisition by a VCC of a participation in a TE, the losses of the TE continue to be deductible to the extent of the hidden reserves of the TE taxable domestic assets.
Kun riskipääomayhtiö hankkii suoran osakkuuden kohdeyrityksestä, kohdeyrityksen tappiot voidaan MoRaKG:n 4 §:n mukaan vähentää edelleen kohdeyrityksen veronalaisten kotimaisten omaisuuserien piilovarausten määrään asti.
The same applies in the event of a direct acquisition from a non-VCC of a participation in a TE from a VCC, if:
Samaa säätöä sovelletaan, kun riskipääomayhtiö hankkii suoran osakkuuden kohdeyrityksestä sellaisen ostajan välityksellä, joka ei ole riskipääomayhtiö, seuraavien edellytysten täyttyessä:
when the participation is acquired, the TE has equity of no more than EUR 20 million, or
kohdeyrityksen oma pääoma ei ole osakkuuden hankintahetkellä yli 20 miljoonaa euroa, tai
when the participation is acquired, the TE has equity of no more than EUR 100 million and the increase in equity in excess of EUR 20 million derives from annual profits in the four financial years preceding the sale,
kohdeyrityksen oma pääoma on osakkuuden hankintahetkellä enintään 100 miljoonaa euroa ja yli 20 miljoonan euron korotukset omaan pääomaan ovat peräisin tilikauden voitoista neljältä myyntiä edeltävältä tilikaudelta,
the period between the purchase and sale of the participation in the TE by the VCC is at least four years.
riskipääomayhtiön hankkiman kohdeyrityksen osakkuuden oston ja myynnin välinen aika on vähintään neljä vuotta.
Up to one fifth of the loss deductible may be deducted under the arrangements for the deduction of losses of the Income Tax Act in the year of acquisition; in each of the following four years this figure shall increase by a further fifth of the deductible loss.
Osakkuuden hankintavuonna yksi viidesosa vähennettävistä tappioista voidaan vähentää tuloverolain säännösten mukaista tappionvähennysjärjestelyä soveltaen. Tätä osuutta korotetaan seuraavien neljän vuoden aikana kulloinkin yhdellä viidesosalla vähennettävistä tappioista.
Tax benefits for private investors
Yksityissijoittajille myönnettävät verohelpotukset
The MoRaKG aims to encourage private investors such as business angels to invest in TEs by offering tax advantages for the profits derived from their investment.
MoRaKG:llä pyritään kannustamaan bisnesenkelien tyyppisiä yksityissijoittajia sijoittamaan kohdeyrityksiin siten, että sijoituksista saatuihin voittoihin sovelletaan veroetuuksia.
According to Article 1 Section 20 of the MoRaKG, the capital gains on the sale of shares in a TE shall be divided proportionally among the investors according to their participation.
MoRaKG:n 1 §:n 20 momentin mukaan kaikki kohdeyritysten osakkeiden myynnistä saadut myyntivoitot jaetaan osallistuneiden sijoittajien kesken suhteessa niiden osakkuuteen.
The resulting amount is taken into account for the income taxation of the private investors/business angels.
Tuloksena saatava määrä otetaan huomioon yksityissijoittajien/bisnesenkelien tuloverotuksessa.
The tax advantage would only take effect in the event of a realised capital gain.
Veroetuus koskee vain toteutuneita myyntivoittoja. Yksityissijoittajan/bisnesenkelin osakkuuden kohdeyrityksestä edellytetään olleen viiden viimeisen vuoden aikana 3–25 prosenttia ja osakkuutta on saanut pitää hallussa enintään 10 vuotta.
Hence the maximum tax advantage per business angel and per investment is approximately EUR 22500, according to Germany’s calculations.
Näin ollen Saksan laskelmien mukaan veroetuus on enimmillään 22500 euroa bisnesenkeliä ja sijoitusta kohden.
The tax advantage would be proportionally reduced for profits above EUR 800000 per investment, and fully disappear if total profits reached EUR 1000000.
Jos sijoitusta kohden saadaan yli 800000 euroa voittoa, veroetuus supistuu asteittain siten, että veroetuutta ei enää myönnetä lainkaan voittojen ollessa yhteensä miljoona euroa.
DOUBTS EXPRESSED IN THE OPENING DECISION
MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVASSA PÄÄTÖKSESSÄ ESITETYT EPÄILYT
As set out in recital 3, the Commission decided on 28 January 2009 to initiate the formal investigation procedure (hereinafter opening decision).
Kuten johdanto-osan (3) kappaleessa todetaan, komissio päätti 28 päivänä tammikuuta 2009 aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’.
In the opening decision the Commission expressed its preliminary view that all three measures constitute State aid.
Päätöksessä komissio esitti alustavana näkemyksenään, että kaikki kolme toimenpidettä ovat valtiontukea.
Existence of State aid in the trade tax measure
Valtiontuen sisältyminen elinkeinoverotoimenpiteeseen
On the basis of its comparison of the letter of 2003 with the ‘clarification’ in the MoRaKG, the Commission expressed doubts as to whether the German claim that the MoRaKG only creates a statutory ‘clarification’ of the letter of 2003 is correct as it seems that the law would provide certain tax advantages for the newly-created specific category of venture capital companies defined by the MoRaKG.
Verrattuaan vuoden 2003 ohjekirjettä ja MoRaKG:llä esitettyä ”selvennystä” komissio totesi epäilevänsä Saksan selitystä, jonka mukaan MoRaKG:llä pelkästään täsmennettäisiin säädöksen muodossa vuoden 2003 ohjekirjettä. Komission mielestä lailla näytetään kuitenkin myönnettävän tiettyjä veroetuuksia uudelle laissa määritellylle riskipääomayhtiöiden erityisryhmälle.
Indeed, it seemed that the ‘clarification’ deviates from the letter of 2003, and may provide for less stringent criteria for certain VCCs to benefit from the trade tax exemption.
”Selvennys” poikkeaa komission mielestä vuoden 2003 ohjekirjeestä ja tarjoaa tietyille riskipääomayhtiöille lievemmät edellytykset elinkeinoverovapautuksen saamiseksi.
On the basis of these doubts the Commission noted that the trade tax measure would favour certain VCCs over other investment companies which may pursue exactly the same or similar activities.
Näiden epäilyjen vuoksi komissio totesi, että elinkeinoverotoimenpiteellä suosittaisiin tiettyjä riskipääomayhtiöitä suhteessa muihin sijoitusyrityksiin, jotka harjoittavat mahdollisesti samaa tai samankaltaista toimintaa.
Moreover, the exemption from trade tax would involve an annual tax loss estimated at around EUR 90 million, which may indicate that the MoRaKG does not merely ‘clarify’ the letter of 2003.
Lisäksi elinkeinoverovapautuksen myötä menetettäisiin vuosittain noin 90 miljoonan euron verotulot, mikä antaa aihetta epäillä, että MoRaKG ei ole pelkkä vuoden 2003 ohjekirjeen ”selvennys”.
Existence of State aid in the loss carry forward measure
Valtiontuen sisältyminen tappiontasaustoimenpiteeseen
In principle Germany has not excluded that the measure on loss carry forward is selective and hence favours TEs and VCCs.
Saksa ei ole periaatteessa sulkenut pois sitä, että tappiontasaustoimenpide on valikoiva ja suosii näin kohdeyrityksiä ja riskipääomayhtiöitä.
Germany claimed, however, that this is justified by the nature and logic of the German tax system.
Se on kuitenkin esittänyt, että järjestely on perusteltu Saksan verojärjestelmän luonteen ja sisäisen logiikan vuoksi.
Since, according to Germany, the introduction of the general restriction on the exploitation of tax losses in 2008 hit the venture capital market particularly hard, the possibility of exploiting tax losses should continue to exist for this market, and thus the measure meets the criteria set out in the Commission Notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation [12] (hereinafter Notice on Business Taxation).
Saksan mukaan vuonna 2008 käyttöön otettu yleinen tappioiden hyödyntämisrajoitus aiheutti riskipääomamarkkinoille erityisiä ongelmia, joten mahdollisuutta tappioiden hyödyntämiseen olisi jatkettava näillä markkinoilla. Tämän vuoksi toimenpide täyttää Saksan mukaan valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetussa komission tiedonannossa [12], jäljempänä ’yhtiöverotusta koskeva komission tiedonanto’, asetetut edellytykset.
The Commission noted, however, that other investment companies (falling outside the scope of the VCC definition) should not be excluded, if the measure is justified by the nature and logic of the German tax system, since non-VCCs may also invest in TEs and should also benefit from the same right to exploit the losses.
Komissio on kuitenkin todennut, että muita sijoitusyrityksiä (ts. yritykset, jotka eivät kuulu riskipääomayhtiön määritelmän soveltamisalaan) ei voitaisi sulkea järjestelyn ulkopuolelle, jos toimenpide on Saksan verojärjestelmän luonteen ja sisäisen logiikan mukaan perusteltu, sillä myös muut sijoitusyritykset voivat sijoittaa kohdeyrityksiin ja myös niiden olisi voitava käyttää kyseistä oikeutta tappioiden hyödyntämiseen.
But this is not the case, as TEs co-owned by non-VCCs can only carry over their losses if the non-VCC has bought its participation from a VCC under the conditions described in recital 21.
Tilanne ei ole kuitenkaan tämä, sillä kohdeyritykset, joiden osakkaina on muita sijoitusyrityksiä, voivat tasata tappionsa ainoastaan siinä tapauksessa, että nämä yritykset ovat hankkineet osakkuutensa riskipääomayhtiöltä johdanto-osan (21) kappaleessa kuvatuin edellytyksin.
Germany also claimed that the measure does not affect trade between the Member States within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, since it has an ‘internal objective’ which is compatible with the Notice on Business Taxation.
Saksa on lisäksi esittänyt, että toimenpide ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, sillä toimenpiteellä on ”sisäinen tavoite”, joka on yhteensopiva yhtiöverotusta koskevan komission tiedonannon säännösten kanssa.
The measure only represents an exception to a strict rule, of which there is no equivalent in other Member States; therefore the measure cannot have a cross-border effect on competition or trade.
Toimenpide on pelkkä poikkeus tiukasta säännöstä, jota vastaavaa muissa jäsenvaltioissa ei ole. Tämän vuoksi sillä ei voi olla rajat ylittäviä vaikutuksia kilpailuun tai kauppaan.
However, the Commission stressed that the beneficiaries of this measure could be involved in trading with other Member States and that therefore the measure could have an effect on trade.
Komission mielestä tämän toimenpiteen edunsaajat voisivat kuitenkin käydä kauppaa muiden jäsenvaltioiden yritysten kanssa, joten toimenpiteellä voi olla vaikutusta kauppaan.
Moreover, in determining whether a tax measure grants a selective advantage to certain undertakings, one must look at the generally applicable system in the Member State concerned; the question of which rules should apply in other Member States is, in principle, irrelevant.
Kun määritetään, tarjoaako verotoimenpide tietyille yrityksille valikoivan edun, on lisäksi tarkasteltava kyseisessä jäsenvaltiossa tavallisesti sovellettavaa järjestelmää. Kysymys siitä, mitä säännöksiä toisissa jäsenvaltioissa sovelletaan, on periaatteessa merkityksetön.
Existence of State aid in the tax benefits to private investors
Valtiontuen sisältyminen yksityissijoittajille myönnettävään verohelpotukseen
Germany claimed that the beneficiaries of this measure are natural persons and that therefore it does not constitute State aid.
Saksan mukaan tämä toimenpide ei ole valtiontukea, koska edunsaajat ovat luonnollisia henkilöitä.
However, since the measure makes investments in certain companies (TEs) more appealing for investors, it may indirectly favour certain undertakings, namely TEs [13].
Koska toimenpide kuitenkin tekee sijoituksista tiettyihin yrityksiin – kohdeyrityksiin – houkuttelevampia sijoittajille, toimenpide voi suosia välillisesti tiettyjä yrityksiä eli kohdeyrityksiä [13].
The Commission therefore considered that the criteria of ‘advantage’ and ‘selectivity’ are met.
Tämän vuoksi komissio katsoi, että ”edun” ja ”valikoivuuden” kriteerit täyttyvät.
Moreover, the implementation of the measure would involve an annual tax loss estimated at around EUR 30 million.
Tämän lisäksi toimenpiteen soveltaminen supistaa vuotuisia verotuloja arviolta noin 30 miljoonalla eurolla.
Compatibility with the Community guidelines on State aid to promote risk capital investments in small and medium-sized enterprises
Yhteensopivuus valtiontuesta pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehtävien riskipääomasijoitusten edistämiseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen kanssa
The Commission questioned the compatibility of the measures with the Community guidelines on State aid to promote risk capital investments in small and medium-sized enterprises [14] (hereinafter RC Guidelines), since the RC Guidelines provide that State aid in the form of risk capital cannot be granted to large enterprises [15], firms in difficulty and firms in the shipbuilding, coal and steel industry.
Komissio suhtautui epäillen siihen, että toimenpide olisi yhteensopiva valtiontuesta pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehtävien riskipääomasijoitusten edistämiseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen kanssa, jäljempänä ’riskipääomaa koskevat suuntaviivat’ [14]. Suuntaviivojen mukaan riskipääomasijoitusten muotoista valtiontukea ei saa myöntää suuryrityksille [15], vaikeuksissa oleville yrityksille eikä laivanrakennusalalla tai hiili- ja terästeollisuudessa toimiville yrityksille.
In the case at hand, however, the above undertakings may benefit from the measures; therefore the scope of the measures (with regards to the beneficiaries) is not defined in compliance with the RC Guidelines.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa toimenpiteestä voivat kuitenkin hyötyä myös yritykset, jotka kuuluvat edellä mainittuihin ryhmiin. Tämän vuoksi toimenpiteen soveltamisalan määritelmä ei ole riskipääomaa koskevien suuntaviivojen mukainen edunsaajien osalta.
In addition, according to point 4.3 of the RC Guidelines, State aid must target a specific market failure for the existence of which there is sufficient evidence.
Lisäksi riskipääomaa koskevien suuntaviivojen 4.3 kohdan mukaan valtiontuki on kohdennettava tiettyyn markkinoiden toimintapuutteeseen, jonka olemassaolosta on riittävää näyttöä.
Such evidence has not been submitted by Germany.
Saksa ei ole toimittanut tällaista näyttöä.