natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission therefore considers that the planned restoration of viability in June 2004 was a too long delay compared to the initial plan and was not within a reasonable timescale anymore.
Komissio katsoo näin ollen, että suunniteltu elinkelpoisuuden palautuminen kesäkuussa 2004 oli alkuperäiseen suunnitelmaan verrattuna liian pitkä viive eikä enää kohtuullisessa ajassa tapahtuva.
In order to assess the existence of aid in the different guarantees investigated in this decision, the Commission will use the Commission Notice on the application of Article 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees (hereinafter ‘the Notice on guarantees’), which was published in March 2000.
Arvioidessaan, sisältyykö tässä päätöksessä tutkittavina oleviin takauksiin mahdollisesti tukea, komissio käyttää maaliskuussa 2000 julkaistua komission tiedonantoa EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina, jäljempänä ’takauksia koskeva tiedonanto’.
However, as indicated in its section 1.4, it did not consist in a change of policy, but rather explains in more details the method that the Commission used until then to assess guarantees.
Kuten tiedonannon 1.4 kohdasta käy ilmi, kyse ei ole menetelmän muuttamisesta vaan siinä pikemminkin selitetään tarkemmin menetelmää, jota komissio on käyttänyt siihen asti takauksia arvioidessaan.
Consequently, the principles laid down in the Notice on guarantees can also be used to assess the guarantees granted before March 2000.
Niinpä takauksia koskevan tiedonannon periaatteita voidaan käyttää myös arvioitaessa ennen maaliskuuta 2000 myönnettyjä takauksia.
In accordance with this conclusion, in the opening decision the Commission used the Notice on guarantees to assess measure P2.
Tämän vuoksi komissio käytti takauksia koskevaa tiedonantoa aloituspäätöksessä arvioidessaan toimenpidettä P2.
Section 3.1 also shows that from 30 June 1999 there was sufficient information available to conclude that HSY had not succeeded to conclude enough shipbuilding contracts to restore its viability and would face heavy losses in 1999 and 2000.
Päätöksen 3.1 jaksossa osoitetaan myös, että 30 päivästä kesäkuuta 1999 alkaen on saatavilla riittävästi tietoa sen toteamiseksi, ettei HSY ollut onnistunut tekemään riittävästi laivanrakennussopimuksia palauttaakseen elinkelpoisuutensa ja että HSY tekisi suuret tappiot vuosina 1999 ja 2000.
Therefore, whereas the fact that the loan was financing an investment plan approved in 1997 by the Commission would have comforted a potential lender in 1997 and 1998, it would not have comforted a bank in December 1999 since it was clear that the business plan had failed.
Tämän vuoksi se, että mahdollinen lainanantaja olisi tyytynyt vuosina 1997 ja 1998 siihen, että lainalla rahoitettiin komission vuonna 1997 hyväksymää investointisuunnitelmaa, ei olisi riittänyt pankille joulukuussa 1999, sillä liiketoimintasuunnitelman epäonnistuminen oli ilmeistä.
The initial duration was until 31 March 2001.
Laina-aika oli alun perin 31 päivään maaliskuuta 2001.
After successive prolongations, it was reimbursed on 2 August 2004.
Useiden laina-ajan pidennysten jälkeen laina maksettiin takaisin 2 päivänä elokuuta 2004.
The interest rate was ATHIBOR (EURIBOR from 1 January 2001) plus 100 basis points.
Korkona oli athibor (euribor 1 päivästä tammikuuta 2001) korotettuna 100 peruspisteellä.
As was revealed by the control made by the Greek authorities in December 1999 (see comments of Greece on measure P1), the amount of GRD 2,73 billion had just been reached by 30 June 1999.
Kuten Kreikan viranomaisten joulukuussa 1999 toteuttamissa tarkastuksissa ilmeni (katso Kreikan huomautukset toimenpiteestä P1), 2,73 miljardia Kreikan drakmaa oli saavutettu juuri ja juuri 30 päivään kesäkuuta 1999 mennessä.
Therefore, since the loan was granted in July 1999 and since at the time it could probably be estimated already that the threshold of GRD 2,73 billion had been reached or would be reached soon, the probability of receiving the first tranche of the aid could at first sight be considered as quite high.
Niinpä koska laina myönnettiin heinäkuussa 1999 ja koska tuolloin voitiin jo todennäköisesti arvioida, että 2,73 miljardin Kreikan drakman raja oli saavutettu tai saavutettaisiin pian, tuen ensimmäisen maksuerän saamisen todennäköisyys saattoi ensi näkemältä vaikuttaa melko suurelta.
Third, other administrative problem could happen.
Kolmanneksi muitakin hallinnollisia ongelmia voisi ilmetä.
This is exactly what happened in reality, such that the Greek authorities did not pay the first tranche during several years.
Juuri näin kävikin, eivätkä Kreikan viranomaiset maksaneet ensimmäistä erää vuosiin.
ETVA was therefore not owned by the State anymore in the last two years of the loan, which was reimbursed in 2004.
ETVA ei näin ollen ollut enää valtion omistuksessa vuonna 2004 kokonaan takaisin maksetun lainan kahtena viimeisenä vuonna.
The question could then be raised (for this loan and for the other loans and guarantees granted by ETVA before March 2002 and having a duration spreading beyond March 2002) whether the part of the aid relating to the period after March 2002 should be reimbursed to ETVA instead of being reimbursed to the State.
Tällöin voidaan kysyä (tämän lainan sekä muiden ETVA:n ennen maaliskuuta 2002 myöntämien ja maaliskuun 2002 yli voimassa olleiden lainojen ja takauksien osalta), olisiko se osa tuesta, joka liittyy maaliskuun 2002 jälkeiseen ajanjaksoon, palautettava ETVA:lle eikä valtiolle.
The loan contract between ETVA and HSY was concluded on 31 May 2002.
ETVA:n ja HSY:n välinen lainasopimus tehtiin 31 päivänä toukokuuta 2002.
The amount of the loan was EUR 13,75 million, its duration 2 years and its interest EURIBOR plus 125 basis points.
Lainamäärä oli 13,75 miljoonaa euroa, laina-aika kaksi vuotta ja korkona euribor korotettuna 125 peruspisteellä.
This is different from the situation of ETVA when it signed the loan contract in July 1999.
Tilanne oli tällä tavalla toinen kuin ETVA:n allekirjoittaessa lainasopimuksen heinäkuussa 1999.
Another difference with measure P3 is that when the loan contract was signed on 31 May 2002, two international firms had completed the acquisition of HSY and would invest in it.
Toinen ero verrattuna toimenpiteeseen P3 on se, että kun lainasopimus allekirjoitettiin 31 päivänä toukokuuta 2002, kaksi kansainvälistä yritystä oli ostanut HSY:n ja aikoi investoida siihen.
This indicates that the Council could not be satisfied with the mere submission of a restructuring plan but really needed the implementation to be carried out.
Tämän perusteella vaikuttaa siltä, ettei neuvosto tyytyisi pelkkään rakenneuudistussuunnitelman toimittamiseen vaan suunnitelma olisi myös toteutettava.
Indeed, how aid could be granted ‘in connection with a systematic and specific restructuring programme’ if this programme is not implemented.
Miten tukea voitaisiin myöntää järjestelmällisen erityisrakennemuutosohjelman yhteydessä, ellei ohjelmaa panna täytäntöön?
The preamble of the Directive 90/684/EEC indicates ‘Whereas a short-term financial restructuring of the shipbuilding industry in Greece is necessary in order to enable its public owners to restore its competitiveness by selling it off to new owners’.
Direktiivin 90/684/ETY johdanto-osan mukaan ”Kreikan laivanrakennusteollisuuden talouden rakennemuutos lyhyellä aikavälillä on tarpeen, jotta julkiset toimielimet, jotka ovat niiden omistajia, palauttaisivat niiden kilpailukyvyn luovuttamalla ne uusille omistajille”.
Regulation (EC) No 1013/97 was applicable until 31 December 1998.
Asetusta (EY) N:o 1013/97 sovellettiin 31 päivään joulukuuta 1998.
The Commission observes that the Council again used the words ‘sold’ and ‘privatisation’ in respect of HSY.
Komissio huomauttaa, että neuvosto käytti HSY:n osalta jälleen sanoja ”myytiin” ja ”yksityistämistä”.
However, the Commission recalls that the contract of September 1995 contained unusual provisions regarding the payment of the purchase price: the purchase price of GRD 8,1 billion (EUR 24 million) would not be paid immediately by the employees but it would be paid in 13 annual instalments after a grace period of 2 years, therefore from 1998 until 2010.
Komissio muistuttaa kuitenkin, että syyskuussa 1995 tehdyssä sopimuksessa oli epätavallisia ehtoja, jotka koskivat kauppahinnan maksamista: työntekijät eivät maksaisi 8,1 miljardin Kreikan drakman (24 miljoonan euron) kauppahintaa välittömästi vaan kolmessatoista vuosierässä kahden vuoden suoja-ajan jälkeen eli vuosina 1998–2010.
Nevertheless, the ownership of the shares would be immediately transferred to the employees.
Osakkeet siirtyisivät kuitenkin työntekijöiden omistukseen välittömästi.
In exchange, ETVA gave up its claim toward the employees concerning the payment of the purchase price of 49 % of HSY’s shares which should have been paid by the employees according to the September 1995 contract.
Vastineeksi ETVA ei vaatisi työntekijöitä maksamaan syyskuun 1995 sopimuksen mukaisesti 49 prosentista HSY:n osakkeita sovittua kauppahintaa.
This means that the employees as owners were never financially exposed to the success or failure of the restructuring.
Tämä tarkoittaa, ettei työntekijöihin kohdistunut omistajina missään vaiheessa taloudellista riskiä rakennemuutoksen onnistumisen tai epäonnistumisen suhteen.
It appears now that ETVA, which was controlled by the State, has never seriously tried to obtain the payment of the parts of the purchase price which, according to the September 1995 contract, should have been paid by the employees in 1998, 1999 and 2000.
Nyt vaikuttaa siltä, että ETVA, jossa valtio käytti määräysvaltaa, ei yrittänyt kertaakaan vakavissaan saada kauppahinnan maksuosuuksia, jotka työntekijöiden olisi kuulunut maksaa syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen mukaan vuosina 1998, 1999 ja 2000.
ETVA had several ways to obtain the payment of the purchase price.
ETVA:lla oli useita keinoja saada kauppahinnan maksuosuudet.
In addition, HSY and the association of the employees were also contractually bound towards ETVA by the individual agreements signed with each employee in the months following September 1995.
Lisäksi HSY:llä ja työntekijöiden yhdistyksellä oli myös syyskuun 1995 jälkeisinä kuukausina kunkin työntekijän kanssa allekirjoitettujen sopimusten mukaisia velvoitteita ETVA:a kohtaan.
Indeed, Decision C 10/94 as well as Regulation (EC) No 1013/97 are based on the fact that the shares have been ‘sold’ to the employees in September 1995.
Päätös C 10/94 ja asetus (EY) N:o 1013/97 perustuivat siihen, että osakkeet oli ”myyty” työntekijöille syyskuussa 1995.
In other words, they are based on the hypothesis that the employees will pay the purchase price in accordance with the conditions laid down in the September 1995 contract.
Ne perustuivat toisin sanoen siihen olettamaan, että työntekijät maksavat kauppahinnan syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen mukaisin ehdoin.
They are not based on the fact that the shares have been ‘transferred’ or ‘given’ to the employees.
Ne eivät perustu siihen, että osakkeet oli ”siirretty” tai ”annettu” työntekijöille.
As explained earlier, it is logic that the Commission and the Council considered the payment of the purchase price as crucial since it forced the employees to attach importance to the value of the shares and manage the yard accordingly.
Kuten edellä selitettiin, komissio ja neuvosto pitävät kauppahinnan maksamista luonnollisesti ratkaisevana, sillä se pakottaisi työntekijät kiinnittämään huomiota osakkeiden arvoon ja johtamaan telakkaa sen mukaisesti.
As a subsidiary element, the Commission recalls that the total amount invested by the employees on the occasion of the three capital increases was much smaller than what they should have invested if they would have participated to these capital increases and paid the purchase price according to the terms of the September 1995 contract.
Toissijaisena seikkana komissio muistuttaa, että työntekijöiden sijoittama kokonaismäärä kolmen pääomankorotuksen yhteydessä oli paljon pienempi kuin mitä työntekijöiden olisi pitänyt sijoittaa, jos he olisivat osallistuneet näihin pääomankorotuksiin ja maksaneet kauppahinnan syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti.
It is recalled that decision C 10/94 and Regulation (EC) No 1013/97 were based on the hypothesis that the September 1995 contract would be implemented, i.e. that the purchase price and the participation to the capital increases would be paid by the employees.
On syytä muistaa, että päätös C 10/94 ja asetus (EY) N:o 1013/97 perustuivat siihen olettamaan, että syyskuussa 1995 tehty sopimus pantaisiin täytäntöön eli että työntekijät maksaisivat kauppahinnan ja pääomankorotukset.
Since the September 1995 contract had already been submitted to the Commission and the Council at the time of the adoption of Regulation (EC) No 1013/97 and decision C 10/94, these legal acts did not need to repeat the condition of the sale of the yard.
Koska syyskuussa 1995 tehty sopimus oli jo toimitettu komissiolle ja neuvostolle, kun asetus (EY) N:o 1013/97 annettiin ja päätös C 10/94 tehtiin, näissä säädöksissä ei ollut tarpeen toistaa telakan myyntiä koskevaa edellytystä.
They simply recall that the shares of HSY have been ‘sold’.
Niissä vain muistutettiin, että HSY:n osakkeet oli ”myyty”.
The Commission therefore concludes that ETVA, which was controlled by the State, has not tried to obtain the payment of the purchase price as it was supposed to do under the provisions of the sale contract of September 1995.
Tämän perusteella komissio toteaa, että ETVA, jossa valtio käytti määräysvaltaa, ei pyrkinyt perimään kauppahintaa, kuten sen oli määrä tehdä syyskuussa 1995 tehdyn kauppasopimuksen määräysten mukaisesti.
As earlier explained, this constitutes a misuse of decision C 10/94, since the latter legitimately supposed a correct implementation of that contract.
Kuten edellä selitettiin, tämä on päätöksen C 10/94 väärinkäyttöä, sillä päätöksessä oletettiin aiheellisesti, että kyseinen sopimus pantaisiin asianmukaisesti täytäntöön.
In relation to the third ground raised by Greece, the Commission also rejects the claim that the enforcement of the pledge on the unpaid shares and their sale in the framework of the privatisation of 2001–2002 is similar to obtaining from the employees the payment due under the September 1995 contract.
Kreikan kolmannen perusteen osalta komissio kiistää samoin väitteen, jonka mukaan panttina olleiden maksamattomien osakkeiden vaatiminen ja niiden myynti vuosina 2001–2002 tapahtuneen yksityistämisen yhteydessä vastaa sitä, että työntekijöiltä olisi saatu maksu syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen mukaisesti.
First, since ETVA did not seek to obtain the payment of the purchase price from the employees, they did not expect to actually have to invest the corresponding amount of money and consequently did not risk losing this money if the value of the shares would decrease.
Ensinnäkin koska ETVA ei pyrkinyt perimään kauppahintaa työntekijöiltä, nämä eivät tosiasiassa odottaneet joutuvansa sijoittamaan osuutta vastaavan rahamäärän eivätkä siis olleet vaarassa menettää kyseistä rahamäärää osakkeiden arvon laskiessa.
As late as in its answer to the extension decision, Greece and HSY claimed that the employees had started to pay the purchase price in 1998, as planned in the September 1995 contract.
Vielä niin myöhään kuin vastatessaan laajentamispäätökseen Kreikka ja HSY väittivät, että työntekijät olivat aloittaneet kauppahinnan maksamisen vuonna 1998 syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen mukaisesti.
However, in the framework of the investigation procedure, the Commission accumulated evidence that it was no the case.
Tutkintamenettelyn aikana komissio sai kuitenkin näyttöä siitä, ettei asia ollut näin.
Finally, HSY and Greece acknowledged that the employees did not pay the annual instalments in accordance with the September 1995 contract.
Lopulta HSY ja Kreikka tunnustivat, etteivät työntekijät olleet maksaneet vuosieriä syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen mukaisesti.
The Commission, having eventually clarified the relevant facts of the case, was at that moment able to assess whether there has been misuses of earlier decisions.
Komissio pystyi vasta tuolloin – saatuaan viimein selville kaikki asiaan liittyvät oleelliset tosiseikat – arvioimaan, oliko aiempia päätöksiä käytetty väärin.
By using this method, Greece arrives at a total number of hours below 420000 for the each of year from 2002 until 2006.
Tällä menetelmällä Kreikka saa tulokseksi alle 420000 tuntia kultakin vuodelta vuosina 2002–2006.
Greece thus concludes that the limitation has been complied with.
Näin Kreikka toteaa, että rajoitusta on noudatettu.
In addition, the Commission observes that the turnover of the repair activities of HSY has rapidly increased since 2002.
Lisäksi komissio huomauttaa, että HSY:n korjaustoiminnan liikevaihto on kasvanut nopeasti vuodesta 2002.
However this trend is not reflected at all in the total number of man-hours communicated by Greece.
Tätä suuntausta ei kuitenkaan ole lainkaan nähtävissä Kreikan toimittamissa työtuntien kokonaismäärissä.
Fourth, in the method proposed by Greece, the year 2003 has only nine months, i.e. until September 2003.
Neljänneksi Kreikan ehdottamassa menetelmässä vuoteen 2003 sisältyy vain yhdeksän kuukautta, eli se kestää syyskuuhun 2003.
Greece claims that from that moment the accounting year started to run from October to October.
Kreikka väittää, että tuolloin tilikausi siirtyi alkavaksi lokakuusta ja päättyväksi lokakuuhun.
As regards the compatibility of this aid, the Commission observes that it is undisputed that HSY’s workforce was reduced from 3022 persons in 1995 to 1977 persons in 1997.
Tuen soveltuvuudesta komissio huomauttaa, että HSY:n työvoimaa vähennettiin kiistämättä 3022 työntekijästä vuonna 1995 siten, että vuonna 1997 työntekijöitä oli 1977.
This reduction of the workforce was also reported in the two decisions adopted on 15 July 1997 (Decisions C 10/94 and N 401/97) because it constituted one pillar of the restructuring plan.
Työntekijöiden vähentämisestä on mainittu myös kahdessa 15 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyssä päätöksessä (päätökset C 10/94 ja N 401/97), sillä se oli osa rakenneuudistussuunnitelmaa.
Even if decision N 401/97 adopted on 15 July 1997 considers that the future participation of ETVA to the capital increases can in principle be considered free of aid within the implementation of the restructuring plan, this participation may nevertheless have constituted aid when it was implemented in 1998, 1999 and 2000.
Vaikka 15 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn päätöksen N 401/97 mukaan jatkossa ETVA:n osallistumista pääomankorotuksiin ei katsottaisi tueksi rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä, osallistuminen saattoi kuitenkin periaatteessa olla tukea, kun se toteutettiin vuosina 1998, 1999 ja 2000. HSY:n tilanne paheni kyseisenä aikana.
In particular, the situation of HSY worsened between these dates.
Lisäksi laajentamispäätöksessä todetaan, ettei mahdollista tukea voida sulkea pois sillä perusteella, että työntekijät osallistuivat pääomankorotukseen suhteessa osuuteensa HSY:n pääomasta.
The extension decision further indicates that the fact that the employees participated in the capital increase pro rata to their stake in HSY’s capital does not exclude aid: first, it is not sure that they paid to ETVA the price for the 49 % stake in HSY in accordance with the partial privatisation agreement of September 1995.
Ensinnäkään ei ole varmaa, maksoivatko työntekijät todella ETVA:lle kauppahintaa 49 prosentin osuudestaan HSY:ssä syyskuussa 1995 tehdyn osittaista yksityistämistä koskevan sopimuksen mukaisesti.
Second, it is not excluded that the State has secretly committed to reimburse the employees any amount they would inject in HSY’s capital.
Toiseksi ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että valtio on sitoutunut salaa korvaamaan työntekijöille summat, joilla nämä ovat korottaneet HSY:n pääomaa.
Greece recalls that the participation of ETVA and of the employees in the capital increase was contractually settled in the partial privatisation agreement of September 1995.
Kreikka muistutti, että ETVA:n ja työntekijöiden osallistumisesta pääomankorotuksiin sovittiin syyskuussa 1995 tehdyssä osittaista yksityistämistä koskevassa sopimuksessa.
Decision N 401/97 also indicated that these capital increases would take place, with a participation of ETVA and HSY’s employees of respectively 51 % and 49 %, without considering that ETVA’s participation would constitute aid.
Myös päätöksessä N 401/97 todettiin, että kyseiset pääomankorotukset tehtäisiin siten, että ETVA:n osuus olisi 51 prosenttia ja HSY:n työntekijöiden osuus 49 prosenttia, eikä ETVA:n osallistumista katsottu tueksi.
This non payment also meant that the employees were not respecting their obligation under the partial privatisation contract of September 1995.
Maksamatta jättäminen tarkoitti myös sitä, etteivät työntekijät noudattaneet syyskuussa 1995 tehdyn osittaista yksityistämistä koskevan sopimuksen mukaisia velvoitteita.
ETVA was not contractually bound by the partial privatisation agreement anymore since the employees had breached it.
Osittaista yksityistämistä koskeva sopimus ei enää sitonut ETVA:a, koska työntekijät olivat rikkoneet sopimusta.
The Commission considers that these are major differences compared to what the Commission expected at the time of adopting decision N 401/97 on the basis of the September 1995 contract.
Komissio katsoo, että nämä ovat suuria eroja verrattuna siihen, mitä komissio oletti tehdessään päätöksen N 401/97 syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen perusteella.
This is therefore sufficient to revise the non-aid assessment made at that time,
Tämä on sen vuoksi riittävä syy tarkistaa tuolloin tehtyä arviota, jonka mukaan kyse ei olisi tuesta.
The company did not succeed in building a large and profitable orderbook in 1997 and 1998.
Yhtiö ei onnistunut kokoamaan laajaa ja tuottavaa tilauskantaa vuosina 1997 ja 1998.
Therefore, from the end of 1998, it progressively became more and more certain that the yard would be loss making in the next years.
Näin ollen vuoden 1998 lopusta lähtien varmistui vähä vähältä, että telakka tuottaisi tappiota tulevina vuosina.
Indeed, in such a case, it should be considered that this Decision has been misused by the State-owned bank ETVA which has not collected the purchase price from the employees in accordance with the September 1995 contract.
Tällöin katsotaan, että valtion omistama ETVA-pankki käytti väärin kyseistä päätöstä, kun se ei perinyt kauppahintaa työntekijöiltä syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Indeed, the conclusion that ETVA’s participation to the future capital increases was not an aid was based on the expectation of the employees would pay the purchase price in accordance with the September 1995 contract.
Päätelmä, jonka mukaan ETVA:n osallistuminen tuleviin pääomankorotuksiin ei olisi tukea, perustui siihen olettamaan, että työntekijät maksaisivat kauppahinnan syyskuussa 1995 tehdyn sopimuksen mukaisesti.
It should therefore be concluded that the part of Decision N 401/97 authorising ETVA’s participation has been misused and therefore that ETVA’s participation should be recovered from HSY.
Näin ollen on syytä todeta, että sitä osaa päätöksestä N 401/97, jossa hyväksytään ETVA:n osallistuminen, on käytetty väärin, ja siksi ETVA:n osallistumisosuus on perittävä HSY:ltä takaisin.
ETVA issued the advance payment guarantees in relation to the ISAP contract in February 1998 and January 1999 and the guarantees in relation to the OSE contract in August 1999.
ETVA myönsi ennakkomaksutakaukset ISAP:n sopimuksen osalta helmikuussa 1998 ja tammikuussa 1999 ja OSE:n sopimuksen osalta elokuussa 1999.
ETVA in turn received corresponding counter-guarantees from the State.
Vastineeksi ETVA sai vastaavat vastatakaukset valtiolta.