natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Examples of suitable solvents are acetone, ethanol, methanol, dimethylsulfoxide, dimethylformamide and triethyleneglycol.
Sopivia liuottimia ovat esimerkiksi asetoni, etanoli, metanoli, dimetyylisulfoksidi, dimenyliformamidi ja trietyleeniglykoli.
Examples of suitable dispersants are Cremophor RH40, Tween 80, Methylcellulose 0,01 % and HCO-40.
Sopivia dispergointiaineita ovat esimerkiksi Cremophor RH40, Tween 80, 0,01-prosenttincn metyyliselluloosa ja HCO-40.
Care should be taken when using readily biodegradable agents (e.g. acetone) and/or highly volatile compounds as these can cause problems with bacterial built-up in flow-through tests.
Helposti biohajoavia aineita (kuten asetonia) ja/tai helposti haihtuvia aineita käytettäessä on oltava varovainen, koska ne voivat aiheuttaa ongelmia bakteerikasvuston takia läpivirtaustesteissä.
When a solubilising agent is used it must have no significant effects on the fish growth nor visible adverse effects on the juvenile as revealed by a solvent-only control.
Jos käytetään liuotusapuaineita, niillä ei saa olla merkittävää vaikutusta kalojen kasvuun eikä näkyviä haitallisia vaikutuksia kalanpoikasiin. Se on osoitettava ainoastaan liuotinta sisältävän kontrollin avulla.
For flow-through tests, a system which continually dispenses and dilutes a stock solution of the test substance (e.g. metering pump, proportional diluter, saturator system) is required to deliver a series of concentrations to the test chambers.
Läpivirtaustesteissä on käytettävä testiaineen varastoliuosta jatkuvasti annostelevaa ja laimentavaa järjestelmää (esim. annostelupumppua, laimenninta, kyllästävää järjestelmää) testipitoisuuksien annostelemiseksi testiastioihin.
The flow rates of stock solutions and dilution water should be checked at intervals, preferably daily, during the test and should not vary by more than 10 % throughout the test.
Varastoliuosten ja laimennusveden virtausnopeudet on tarkistettava säännöllisin väliajoin, mieluiten kerran päivässä, ja virtausnopeus saisi vaihdella enintään 10 % koko testin aikana.
If, from preliminary stability tests (see Section 1.4), the test substance concentration is not stable (i.e. outside the range 80-120 % of nominal or falling below 80 % of the measured initial concentration) over the renewal period, consideration should be given to the use of a flow-through test.
Jos alustavista stabiilisuustesteistä (ks. kohta 1.4) tiedetään, ettei testiaineen pitoisuus pysy vakiona (ts. se ei ole välillä 80-120 % nimellisarvosta tai se laskee alle 80 prosentin mitatusta alkupitoisuudesta) vaihtojen välillä, olisi harkittava läpivirtaustestiä.
Rainbow trout (Oncorhynchus mykiss) is the recommended species for this test since most experience has been gained from ring-test with this species (1)(2).
Kirjolohi (Oncorhynchus mykiss) on suositeltava laji tähän testiin, koska rengastestissä on eniten kokemusta siitä (1) (3).
However, other well documented species can be used but the test procedure may have to be adapted to provide suitable test conditions.
Muutakin hyvin dokumentoitua lajia saa käyttää, mutta testimenetelmää on mahdollisesti mukautettava, jotta testiolosuhteet olisivat sopivat.
For example, experience is also available with zebrafish (Danio rerio) (3)(4) and ricefish (medaka, Oryzias latipes) (5)(6)(7).
Kokemusta on esim. seeprakalasta (Danio rerio) (4) (5) ja medakasta (Oryzias latipes) (6) (7) (8).
The test fish shall be selected from a population of a single stock, preferably from the same spawning, which has been held for at least two weeks prior to the test under conditions of water quality and illumination similar to those used in the test.
Testikalat on valittava yhdestä populaatiosta, mieluiten samasta poikueesta, jota on pidetty vähintään kaksi viikkoa ennen testiä samanlaatuisessa vedessä ja samanlaisissa valaistusolosuhteissa kuin ne, joita käytetään testissä.
They should be fed a minimum ration of 2 % body weight per day and preferably 4 % body weight per day throughout the holding period and during the test.
Kaloille olisi annettava ravintoa vähintään 2 % ja mieluiten 4 % elopainoa kohti päivässä niiden kasvatus-aikana ja testin aikana.
Following a 48 h setting-in period, mortalities are recorded and the following criteria applied:
Kalojen kuolleisuus rekisteröidään 48 tunnin sopeutumisajanjakson jälkeen. Tämän jälkeen sovelletaan seuraavia perusteita:
mortalities of between 5 % and 10 % of population: acclimation for seven additional days; if more than 5 % mortality during second seven days, reject the entire batch;
jos kuolleisuus on välillä 5-10 % populaatiosta: kaloja totutetaan vielä seitsemän päivää. Jos kuolleisuus on yli 5 % näiden toisten seitsemän päivän aikana, koko erä hylätään,
mortalities of less than 5 % of population in seven days: accept the batch.
jos kuolleisuus on alle 5 % populaatiosta seitsemässä vuorokaudessa: erä hyväksytään.
TEST DESIGN
TESTIN SUUNNITTELU
The ‘test design’ relates to the selection of the number and spacing of the test concentrations, the number of tanks at each concentration level and the number of fish per tank.
”Testin suunnittelu” tarkoittaa testipitoisuuksien lukumäärän ja pitoisuusvälien valintaa, tankkien lukumäärää kutakin pitoisuutta kohti ja kalojen lukumäärää tankkia kohti.
Ideally, the test design should be chosen with regard to:
Testi pitäisi suunnitella mieluiten niin, että otetaan huomioon
the objective of the study;
tutkimuksen tarkoitus;
the method of statistical analysis that will be used;
käytettävä tilastollisen analyysin menetelmä;
the availability and cost of experimental resources.
kokeessa tarvittavien resurssien saatavuus ja kustannukset.
The statement of the objective should, if possible, specify the statistical power at which a given size of difference (e.g. in growth rate) is required to be detected or, alternatively, the precision with which the ECx (e.g. with x = 10, 20, or 30, and preferably not less than 10) is required to be estimated.
Tavoitteita ilmoitettaessa olisi mahdollisuuksien mukaan spesifioitava, millä tilastollisella teholla tietynsuuruinen ero (esim. kasvunopeudessa) on osoitettava tai vaihtoehtoisesti millä tarkkuudella ECX (esim. kun x = 10, 20 tai 30, ja mieluiten vähintään 10) on estimoitava.
Without this, a firm prescription of the size of the study cannot be given.
Muuten tutkimuksen kokoa ei voida määritellä tarkasti.
It is important to recognise that a design which is optimal (makes best use of resources) for use with one method of statistical analysis is not necessarily optimal for another.
On tärkeää huomata, että suunnitelma, joka on optimaalinen (hyödyntää resurssit parhaiten) yhdelle tilastoanalyysimenetelmälle, ei ole välttämättä optimaalinen toiselle menetelmälle.
The recommended design for the estimation of a LOEC/NOEC would not therefore be the same as that recommended for analysis by regression.
LOEC/NOEC-arvon estimoinnille suositeltava suunnitelma ei siis olisi sama kuin regressioanalyysiä varten suositeltava.
In most of cases, regression analysis is preferable to the analysis of variance, for reasons discussed by Stephan and Rogers (8).
Useimmissa tapauksissa regressioanalyysi on parempi kuin varianssianalyysi. Syitä ovat käsitelleet Stephan ja Rogers (9).
However, when no suitable regression model is found (r2 < 0,9) NOEC/LOEC should be used.
Jos kuitenkaan ei löydetä sopivaa regressiomallia (r2 < 0,9), olisi käytettävä NOEC LOEC-menetelmää.
Design for analysis by regression
Regressioanalyysille suositeltava testisuunnitelma
The important considerations in the design of a test to be analysed by regression are:
Regressioanalyysillä käsiteltävän testin suunnitelmassa on otettava huomioon seuraavat seikat:
The effect concentration (e.g. EC10,20,30) and the concentration range over which the effect of the test substance is of interest, should necessarily be spanned by the concentrations included in the test.
Testissä käytettävien pitoisuuksien on katettava vaikutuspitoisuus (esim. EC10, 20, 30) ja se pitoisuusalue, joka on merkityksellinen kyseisen testiaineen kannalta.
The precision with which estimates of effect concentrations can be made, will be best when the effect concentration is in the middle of the range of concentrations tested.
Tarkkuus, jolla vaikutuspitoisuuksien estimaatit voidaan tehdä, on paras, kun vaikutuspitoisuus sijoittuu testattujen pitoisuuksien keskialueelle.
A preliminary range-finding test may be helpful in selecting appropriate test concentrations.
Alustava pitoisuusalueen määrittely voi auttaa sopivien testipitoisuuksien valinnassa.
To enable satisfactory statistical modelling, the test should include at least one control tank and five additional tanks at different concentrations.
Jotta tilastollinen mallitus olisi mahdollista, testissä pitäisi olla vähintään yksi kontrollitankki ja viisi muuta tankkia, joissa on eri pitoisuudet.
Where appropriate, when a solubilising agent is used, one control containing the solubilising agent at the highest tested concentration should be run in addition to the test series (see Sections 1.8.3 and 1.8.4).
Jos käytetään liuotusapuaineita, on testisarjan lisäksi määritettävä yksi kontrolli, joka sisältää liuotusapuainetta suurimmassa testipitoisuudessa (ks. kohdat 1.8.3 ja 1.8.4),
An appropriate geometric series or logarithmic series (9) (see Appendix 3) may be used.
Sopivaa geometrista tai logaritmista sarjaa (10) (ks. lisäys 3) voidaan käyttää.
Logarithmic spacing of test concentration is to be preferred.
On suositeltavaa tehdä pitoi suuksista logaritminen sarja.
If more than six tanks are available, the additional tanks should either be used to provide replication or distributed across the range of concentrations in order to enable closer spacing of the levels.
Jos käytettävissä on enemmän kuin kuusi tankkia, lisätankit olisi käytettävä joko rinnakkaismäärityksiin tai niissä olevat pitoisuudet olisi sijoitettava koko pitoisuusalueen yli, jotta pitoisuuksien eroja voidaan pie nentää.
Either of these measures are equally desirable.
Kumpikin tapa on yhtä hyvä.
Design for estimation of a NOEC/LOEC using Analysis of Variance (ANOVA) There should preferably be replicate tanks at each concentration, and statistical analysis should be at the tank level (10). Without replicate tanks, no allowance can be made for variability between tanks beyond that due to individual fish.
Varianssianalyysillä (ANOVA) käsiteltävälle NOEC/LOEC-menetelmälle suositeltava testisuunnitelma
However, experience has shown (11) that between-tank variability was very small compared with within-tank (i.e. between-fish) variability in the case examined.
Kullekin pitoisuudelle pitäisi olla mieluiten rinnakkaiset tankit, ja tilastollinen analyysi pitäisi tehdä tankkien tasolla (11). Ilman rinnakkaisia tankkeja ei voida tehdä korjauksia tankkien välisen vaihtelun ottamiseksi huomioon sen vaihtelun lisäksi, joka johtuu yksittäisistä kaloista.
Therefore a relatively acceptable alternative is to perform statistical analysis at the level of individual fish.
Kokemus on kuitenkin osoittanut (12), että tankkien välinen vaihtelu on erittäin pieni verrattuna tankin sisäiseen (ts. kalojen väliseen) vaihteluun. Suhteellisen hyväksyttävä vaihtoehto on siksi tehdä tilastollinen analyysi yksittäisten kalojen tasolla.
Conventionally, at least five test concentrations in a geometric series with a factor preferably not exceeding 3,2 are used.
Tavanomaisesti käytetään vähintään viittä testipitoisuutta geometrisessa sarjassa, jolloin kerroin ei mielellään saa ylittää arvoa 3,2.
Generally, when tests are performed with replicate tanks, the number of replicate control tanks and therefore the number of fish should be the double of the number in each of the test concentrations, which should be of equal size (12)(13)(14).
Yleensä kun testeissä on rinnakkaisia tankkeja, rinnakkaisten kontrollitankkien lukumäärän ja siten kalojen määrän pitäisi olla kaksi kertaa niiden määrä kussakin testipitoisuudessa, joiden pitäisi olla samansuuruiset (13) (14) (15).
On the opposite, in absence of replicate tanks, the number of fish in the control group should be the same as the number in each test concentration.
Jos sen sijaan ei käytetä rinnakkaisia tankkeja, kontrolliryhmän kalojen lukumäärän olisi oltava sama kuin niiden lukumäärä kussakin testipitoisuudessa.
If the ANOVA is to be based on tanks rather than individual fish (which would entail either individual marking of the fish or the use of ‘pseudo’ specific growth rates (see Section 2.1.2)), there is a need for enough replication of tanks to enable the standard deviation of ‘tanks-within-concentrations’ to be determined.
Jos ANOVA-analyysin on määrä perustua tankkeihin eikä yksittäisiin kaloihin (mikä edellyttäisi joko kalojen yksilöllistä merkitsemistä tai spesifisen pseudokasvunopeuden käyttöä (ks. kohta 2.1.2)), on rinnakkaisia tankkeja oltava niin paljon, että kutakin pitoisuutta varten käytettävien tankkien välinen keskihajonta voidaan määrittää.
This means that the degrees of freedom for error in the analysis of variance should be at least 5 (10).
Tämä tarkoittaa sitä. etta virhettä koskevien vapausasteiden määrän varianssianalyysissä on oltava vähintään 5 (11).
If only the controls are replicated, there is a danger that the error variability will be biased because it may increase with the mean value of the growth rate in question.
Jos vain kontrolleista on rinnakkaiset, on vaara, että virheen vaihtelu vääristyy, koska se voi kasvaa kyseessä olevan kasvunopeuden keskiarvon mukana.
Since growth rate is likely to decrease with increasing concentration, this will tend to lead to an overestimate of the variability.
Koska kasvunopeus todennäköisesti pienenee pitoisuuden noustessa, tämä saattaa johtaa vaihtelun estimointiin liian suureksi.
Selection and weighing of test fish
Kalojen valinta ja punnitus
It is important to minimise variation in weight of the fish at the beginning of the test.
On tärkeää minimoida kalojen painon vaihtelu testin alussa.
Suitable size ranges for the different species recommended for use in this test are given in Appendix 1.
Lisäyksessä 1 mainitaan, minkälainen kokovaih-telu sopii tähän testiin suositelluille eri lajeille.
For the whole batch of fish used in the test, the range in individual weights at the start of the test should ideally be kept to within ± 10 % of the arithmetic mean weight and, in any case, should not exceed 25 %.
Testissä käytettävässä koko kalaerässä yksittäisten kalojen painot eivät saisi vaihdella testin alussa mielellään enempää kuin ±10 % aritmeettisesta keskiarvosta eikä missään tapauksessa enemmän kuin 25 %.
It is recommended to weight a subsample of fish before the test in order to estimate the mean weigh.
Suositellaan, että punnitaan alustava erä kaloja keskimääräisen painon arvioimiseksi.
Food should be withheld from the stock population for 24 h prior to the start of the test.
Kantapopulaatiota ei saisi ruokkia 24 tuntiin ennen testin alkua.
Fish should then be chosen at random.
Kalat valitaan sitten satunnaistetusti.
Using a general anaesthetic (e.g. an aqueous solution of 100 mg/l tricaine methane sulphonate (MS 222) neutralised by the addition of two parts of sodium bicarbonate per part of MS 222), fish should be weighted individually as wet weights (blotted dry) to the precision given in Appendix 1.
Kalat anestetisoidaan yleisellä anestesia-aineella (esim. vesiliuos, jossa on 100 mg/l trikaiinimetaanisulfonaattia (MS 222), joka on neutralisoitu lisäämällä kaksi osaa natriumbikarbonaattia yhtä osaa MS 222:ta kohti) ja punnitaan yksittäin (märkäpaino; pyyhekuivattuna) Lisäyksessä 1 mainitulla tarkkuudella.
Those fish with weights within the intended range should be retained and then should be randomly distributed between the test vessels.
Kalat, joiden paino on annetuissa rajoissa, otetaan testiin ja jaetaan satunnaistetusti testiastioihin.
The total wet weight of fish in each test vessel should be recorded.
Kalojen kokonaismärkäpaino kussakin testiastiassa kirjataan.
The use of anaesthetics likewise handling of fish (including blotting and weighing) may cause stress and injuries to the juvenile fish, in particular for those species of small size.
Anestesia samoin kuin kalojen käsittely (kuten kuivaaminen ja punnitus) voi aiheuttaa kalanpoikasille, erityisesti pienikokoisille kaloille, stressiä ja vaurioita.
Therefore handling of juvenile fish must be done with the utmost care to avoid stressing and injuring test animals.
Kalanpoikasia on siksi käsiteltävä äärimmäisen varoen stressin ja vahingoittumisen välttämiseksi.
Other method as photographic method could be used to determine changes in fish size from which food rations could be adjusted.
Muitakin menetelmiä, kuten valokuvaamista, voidaan käyttää kalojen koon muutosten määrittämiseksi. Rehun määrä voidaan siten mukauttaa koon muutoksiin.
The test duration is ≥ 28 days.
Testin kesto on ≥ 28 vuorokautta.
Loading rates and stocking densities
Lastaus- ja varastotiheys
It is important that the loading rate and stocking density is appropriate for the test species used (see Appendix 1).
On tärkeää, että lastaus- ja varastotiheys ovat käytetylle kalalajille sopivia (ks. lisäys 1).
If the stocking density is too high, then overcrowding stress will occur leading to reduced growth rates and possibly to disease.
Jos varastotiheys on liian suuri, ahtaus aiheuttaa stressiä, jonka seurauksena kasvunopeus laskee ja kalat voivat sairastua.
If it is too low, territorial behaviour may be induced which could also affect growth.
Jos varas-totiheys on liian pieni, voi aiheutua territoriaalikäyttäytymistä, joka voi myös vaikuttaa kasvuun.
In any case, the loading rate should be low enough in order that a dissolved oxygen concentration of at least 60 % ASV can be maintained without aeration.
Joka tapauksessa lastaustiheyden pitäisi olla niin pieni, että liuenneen hapen pitoisuus voidaan pitää vähintään arvossa 60 % ilman ilmastusta.
A ring-test (2) has shown that, for rainbow trout, a loading rate of 16 trouts of 3-5 g in a 40-litre volume is acceptable.
Rengastestissä (3) on osoitettu, että hyväksyttävä lastaustiheys kirjolohelle on 16 kirjolohta (paino 3–5 g) 40 litrassa.
Recommended frequency of water removal during the test is 6 litres/g of fish/day.
Suositeltava veden vaihtamistaajuus testin aikana on 6 litraa grammaa kohti kalaa vuorokaudessa.
The fish should be fed with an appropriate food (Appendix 1) at a sufficient rate to induce acceptable growth rate.
Kaloille pitäisi antaa sopivaa ravintoa (lisäys 1) riittävästi, jotta kasvunopeus on hyväksyttävä.
Care should be taken to avoid microbial growth and water turbidity.
On varottava, ettei vedessä kasva mikrobeja eikä se samennu.
For rainbow trout, a rate of 4 % of their body weight per day is likely to satisfy these conditions (2)(15)(16)(17).
Kirjolohelle mainitut edellytykset todennäköisesti täyttävä ruokintatiheys on 4 % elopainosta vuorokaudessa (3) (16) (17) (18). Päiväannos voidaan jakaa kahteen yhtä suureen osaan ja antaa kahtena kertana päivässä.
The daily ration may be divided into two equal portions and given to the fish in two feeds per day, separated by at least 5 h. The ration is based on the initial total fish weight for each test vessel.
Ruokintojen välin on oltava vähintään 5 tuntia. Annoksen määrä perustuu kalojen kokonaispainoon kutakin testiastiaa kohti testin alussa.
If the fish are weighted again on day 14, the ration is then recalculated.
Jos kalat punnitaan uudelleen päivänä 14, annos lasketaan uudelleen.
Food should be withheld from the fish 24 h prior to weighing.
Kaloja ei saa ruokkia 24 tuntiin ennen punnitusta.
Uneaten food and fecal material should be removed from the test vessels each day by carefully cleaning the bottom of each tank using a suction.
Syömättä jäänyt rehu ja ulosteet on poistettava testiastioista päivittäin puhdistamalla tankkien pohjat huolellisesti imulaitteella.
The photoperiod and water temperature should be appropriate for the test species (Appendix 1).
Valoisan ajan ja testiveden lämpötilan pitäisi olla sopivia käytetylle testilajille (lisäys 1).
Normally five concentrations of the test substance are required, regardless of the test design (see Section 1.7.2).
Yleensä tarvitaan viisi testipitoisuutta riippumatta testisuunnitelmasta (ks. kohta 1.7.2).
Prior knowledge of the toxicity of the test substance (e.g. from an acute test and/or from range-finding studies) should help in selecting appropriate test concentrations.
Aikaisemmat tiedot testiaineen myrkyllisyydestä (esim. välittömän myrkyllisyyden testistä ja/tai alustavista pitoisuuskartoitustesteistä saadut tiedot) auttanevat sopivien testipitoisuuksien valitsemisessa.
Justification should be given if fewer than five concentrations are used.
Jos käytetään vähempää kuin viittä testipitoisuutta, se on perusteltava.
The highest tested concentration should not exceed the substance solubility limit in water.
Suurin testipitoisuus ei saisi olla suurempi kuin aineen liukoisuus veteen.
Where a solubilising agent is used to assist in stock solution preparation, its final concentration should not be greater than 0,1 ml/l and should preferably be the same in all test vessels (see Section 1.6.3).
Kun varastoliuosten valmistuksessa käytetään jotakin liuotusapuainetta, sen lopputilavuus testiastioissa ei saisi olla suurempi kuin 0,1 ml/l, ja tilavuuden pitäisi olla sama kaikissa testiastioissa (ks. kohta 1.6.3).
However, every effort should be made to avoid use of such materials.
Näiden aineiden käyttöä on kuitenkin vältettävä mahdollisimman pitkälle.
The number of dilution-water controls depends on the test design (see Sections 1.7-1.7.2).
Laimennusvesikontrollien lukumäärä riippuu testisuunnitelmasta (ks. kohdat 1.7–1.7.2).
If a solubilising agent is used, then the same number of solubilising-agent controls as dilution-water controls should also be included.
Jos käytetään liuotusapuainetta, testiin on otettava mukaan yhtä monta liuotusapuainekontrollia kuin laimennusvesikontrolleja.
Frequency of analytical determinations and measurements
Analyyttisten määritysten ja mittausten taajuus
During the test, the concentrations of test substance are determined at regular intervals (see below).
Testiaineen pitoisuudet on määritettävä säännöllisin määräajoin testin aikana (ks. jäljempänä).
In flow-through tests, the flow rates of diluent and toxicant stock solution should be checked at intervals, preferably daily, and should not vary by more than 10 % throughout the test.
Läpivirtaustesteissä laimennusveden ja myrkyllistä ainetta sisältävän varastoliuoksen virtausnopeudet on tarkistettava säännöllisin väliajoin, mieluiten kerran päivässä, ja virtausnopeus saisi vaihdella enintään 10 prosenttia koko testin aikana.
In semi-static (renewal) tests where the concentration of the test substance is expected to remain within ± 20 % of the nominal values, it is recommended that, as a minimum, the highest and lowest test concentrations be analysed when freshly prepared and immediately prior to renewal at the start of the study and weekly thereafter.
Puolistaattisissa (jossa liuokset vaihdetaan) testeissä suositellaan, että määritetään vähintään suurimmat ja pienimmät pitoisuudet tuoreesta liuoksesta ja juuri ennen liuoksen vaihtoa testin alussa ja viikon välein sen jälkeen, jos testiainepitoisuuksien odotetaan pysyvän 20 prosentin sisällä nimellisarvosta.
For tests where the concentration of the test substance is not expected to remain within ± 20 % of nominal, all test concentrations must be analysed following the same regime as for more stable substances.
Jos testiaineen pitoisuuden ei odoteta pysyvän 20 prosentin sisällä nimellisarvosta, on analysoitava kaikki pitoisuudet noudattaen samanlaista järjestelmää kuin stabiilimmille aineille.
However, if evidence is available to demonstrate that the concentration of the test substance in solution has been satisfactorily maintained within ± 20 % of the nominal or measured initial concentration throughout the test, then the results can be based on nominal or measured values.
Jos kuitenkin on näyttöä siitä, että testiaineen pitoisuus pysyy tyydyttävästi 20 prosentin sisällä nimellispitoisuudesta tai mitatusta alkupitoisuudesta koko testin ajan, tulosten perustana voidaan käyttää nimellispitoisuuksia tai mitattuja pitoisuuksia.