natgillin/translations-raw huggingface dataset:
XS 50/2005 Programme to promote technical research for the textile/clothing sector (OJ C 19, 26.1.2006, p. 3).
Tekstiili- ja vaatetusalan teknisen tutkimustoiminnan edistämistä koskeva ohjelma XS 50/2005 (EUVL C 19, 26.1.2006, s. 3).
Commission Regulation (EC) No 1628/2006 of 24 October 2006 on the application of Articles 87 and 88 of the Treaty to national regional investment aid (OJ L 302, 1.11.2006, p. 29).
Perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kansalliseen alueelliseen investointitukeen 24 päivänä lokakuuta 2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1628/2006 (EUVL L 302, 1.11.2006, s. 29).
BOE of 10.10.2006.
BOE, 10.10.2006.
Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (OJ C 244, 1.10.2004, p. 2).
Komission tiedonanto – Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2).
See also Commission Decision C 89/01 of 24 September 2002 on an aid scheme which the Federal Republic of Germany is planning to implement — ‘Guidelines on assistance for SMEs — Improving business efficiency in Saxony’ ( OJ L 91, 8.4.2003, p. 13), and, in particular recital 72 (aid towards the costs of participation in trade fairs or of studies or consultancy services needed for the launch of a new or existing product on a new market ... does not normally constitute export aid).
Ks. myös Saksan suunnittelemasta tukiohjelmasta ”Suuntaviivat pk-yritysten tukemiseksi – Yritysten suorituskyvyn parantaminen Sachsenin osavaltiossa”24 päivänä syyskuuta 2002 tehty komission päätös C 89/01 (EUVL L 91, 8.4.2003, s. 13) ja erityisesti sen johdanto-osan 72 kappale (”Vientitukea ei yleensä ole tuki messujen osallistumiskuluihin eikä uuden tai olemassa olevan tuotteen tuomiseksi uusille markkinoille tarvittaviin tutkimuksiin tai neuvontapalveluihin”).
See the Commission Decision of 2 June 2004 in Case N 443/03, Second water circuit, Belgium (C(2004) 1356 final).
Ks. asiassa N 443/03 – Toinen vesijohtoverkosto, Belgia, 2 päivänä kesäkuuta 2004 tehty komission päätös (K(2004) 1356 lopullinen).
See the reasoning in measure A2 in Commission Decision N 244/2008 Spanish Programme for the footwear, tanning and leather manufacturing sector (OJ C 52, 5.3.2009, p. 1).
Ks. toimenpiteestä A2 esitetyt perustelut komission päätöksessä N 244/08 – Espanjan jalkine-, nahka- ja nahkatavara-aloja koskeva ohjelma (EUVL C 52, 5.3.2009, s. 1).
After its publication, the Commission received comments from two interested parties, who wished to remain anonymous, on 22 February 2008 and on 9 April 2008 respectively.
Julkaistuaan tiedon tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio sai 22 päivänä helmikuuta 2008 ja 9 päivänä huhtikuuta 2008 huomautuksia kolmansilta, jotka eivät halunneet nimeään julkistettavan.
The Commission requested clarifications by letter dated 18 April 2008, to which the Spanish authorities replied by letter dated 30 May 2008.
Komissio pyysi 18 päivänä huhtikuuta 2008 päivätyllä kirjeellä tarkennuksia, jotka Espanjan viranomaiset toimittivat 30 päivänä toukokuuta 2008 päivätyllä kirjeellä.
The Commission forwarded the interested parties’ comments to the Spanish authorities on 6 May 2008, to which they responded by letter dated 12 June 2008.
Komissio toimitti 6 päivänä toukokuuta 2008 kolmansien huomautukset Espanjan viranomaisille, jotka ottivat niihin kantaa 12 päivänä kesäkuuta 2008 päivätyllä kirjeellä.
The measure was allocated a budget of EUR 4,07 million between 2006 and 2008.
Toimenpiteeseen varattu budjetti oli 4,07 miljoonaa euroa vuosina 2006–2008.
It was intended that the aid element (an interest-rate subsidy of 50 basis points) should be within the de minimis threshold of EUR 200000 [5].
Tarkoituksena oli, että tukiosa (50 peruspisteen korkohyvitys) alittaisi 200000 euron kynnysarvon [5].
The Textile Plan was apparently signed in June 2006 and applied until 31 December 2008.
Näyttää siltä, että tekstiilisuunnitelma otettiin käyttöön kesäkuussa 2006 ja sitä sovellettiin 31 päivään joulukuuta 2008.
According to information provided by the Spanish authorities on 17 September 2008, there are no plans to extend it further (as mentioned under Article I(2) of the Textile Plan itself).
Espanjan viranomaisten 17 päivänä syyskuuta 2008 toimittamien tietojen mukaan suunnitelman kestoa ei ole tarkoitus pidentää (kuten myös suunnitelman I.2 §:ssä ilmoitetaan).
As regards measure 1, scheme N 415/2004 only applied until 2007, whereas the Textile Plan applied until 2008.
Toimenpiteen 1 osalta päätöksessä todettiin erityisesti, että ohjelmaa N 415/2004 sovellettiin ainoastaan vuoteen 2007, kun taas tekstiilisuunnitelmaa sovellettiin vuoteen 2008.
The Spanish authorities had to explain how the intended aid measures for technical research complied with the conditions of scheme N 415/2004.
Espanjan viranomaisten oli annettava selvitys siitä, missä määrin tekniseen tutkimustoimintaan myönnettäviksi suunnitellut tuet olivat ohjelman N 415/2004 edellytysten mukaisia.
The Spanish authorities subsequently notified scheme N 430/2006, which was withdrawn on 26 January 2007.
Espanjan viranomaiset antoivat sittemmin ilmoituksen ohjelmasta N 430/2006 mutta peruivat ilmoituksensa 26 päivänä tammikuuta 2007.
Since then, according to information provided by the Spanish authorities on 30 May 2008, the measures were based on XR/70/2007 [17].
Kyseisestä ajankohdasta lähtien toimenpiteet perustuivat Espanjan viranomaisten 30 päivänä toukokuuta 2008 toimittamien tietojen mukaan ohjelmaan XR/70/2007 [17].
The Spanish authorities confirmed that they had applied the new Communication on Reference Rates [20] as of 1 July 2008.
Espanjan viranomaiset ilmoittivat soveltaneensa 1 päivästä heinäkuuta 2008 korkoja koskevaa uutta tiedonantoa [20].
According to the Spanish authorities, the participating financial bodies determined the margin that was added to the reference rate.
Espanjan viranomaisten mukaan ICO:n kanssa yhteistyötä tehneet rahoituslaitokset määrittivät korkoon lisätyn marginaalin.
As regards application of the de minimis Regulation, the Spanish authorities explained that ICEX required from each recipient a declaration of the aid received based on the eligible costs pursuant to Article 14(1)(d) of Law 38/2003 of 17 November 2003.
Vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamisesta Espanjan viranomaiset totesivat, että ICEX edellytti kultakin tuensaajalta ilmoitusta tuesta, jonka ne olivat saaneet lain 38/2003 14 §:n 1 momentin d alamomentin mukaisten tukikelpoisten kustannusten perusteella.
Recipients were required to inform ICEX of future subsidies.
Tuensaajilla oli velvollisuus ilmoittaa ICEX:lle tulevista avustuksista.
As to the company expressly mentioned, Geotexan was founded in 2004.
Huomautuksissa mainittiin konkreettinen esimerkkiyritys, Geotexan, joka on perustettu vuonna 2004.
According to the eligibility criteria for maintaining older workers in their jobs, they needed to have worked in the company for over five years, which was not possible in this case.
Ikääntyneiden työntekijöiden työpaikan säilyttämiseen myönnettävälle tuelle asetettujen kriteerien mukaan tukikelpoisia ovat ainoastaan ne työntekijät, jotka ovat olleet yrityksen palveluksessa yli viisi vuotta, mikä on Geotexanin tapauksessa mahdotonta.
In short, the comments did not contain any new legal facts or grounds and they were presented in general terms without providing any proof. Hence they should not be taken into account.
Voidaankin todeta, että kyseisissä huomautuksissa ei esitetty uusia tosiseikkoja tai perusteluita, huomautukset esitettiin yleisellä tasolla eikä niiden tueksi esitetty todisteita, minkä vuoksi niitä ei pitäisi ottaa huomioon.
The Spanish authorities replied on 13 March 2009.
Espanjan viranomaiset antoivat vastauksensa 13 päivänä maaliskuuta 2009.
The interest rate was less than the year’s lowest reference rate in only two cases (a loan of EUR 300000 and another of EUR 100000 at an interest rate of 4 114 % in 2007, when the lowest reference rate was 4,62 %).
Korko alitti vuoden alhaisimman viitekoron vain kahdessa tapauksessa (300000 euron lainan ja 100000 euron lainan tapauksessa; jälkimmäinen oli myönnetty 4,114 prosenttiyksikön korolla, kun alhaisin viitekorko oli 4,62 prosenttiyksikköä).
The de minimis Regulation further clarifies in recital 6 that ‘aid towards the costs of participation in trade fairs or of studies or consultancy services needed for the launch of a new or existing product on a new market does not normally constitute export aid’.
Lisäksi kyseisen asetuksen johdanto-osan 6 kappaleen mukaisesti ”vientitukea ei yleensä ole tuki messujen osallistumiskustannuksiin tai sellaisista selvityksistä tai konsulttipalveluista aiheutuviin kustannuksiin, joita tarvitaan uuden tai olemassa olevan tuotteen tuomiseksi uusille markkinoille”.
Thus, if aid is granted for group participation in trade fairs, it is covered by the de minimis Regulation [23].
Tästä seuraa, että jos tuki myönnetään yritysten yhteiseen osallistumiseen messuille, se kuuluu vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamisalaan.
By letter of 30 May 2008 the Spanish authorities confirmed that the measure was intended to encourage firms that had so far not exported to come to international fairs. It therefore met that condition.
Espanjan viranomaiset vahvistivat 30 päivänä toukokuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, että toimenpide oli tarkoitettu kannustimeksi yrityksille, jotka eivät siihen mennessä olleet vieneet tuotteitaan kansainvälisille messuille, mikä merkitsee, että kyseinen edellytys täyttyy.
As for measure 2, it was based on approved aid scheme N 101/2005, which lasted from June to 1 November 2006.
Toimenpide 2 puolestaan perustui jo aiemmin hyväksyttyyn tukiohjelmaan N 101/2005, joka oli toteutettu kesäkuun 2006 ja 1 päivän marraskuuta 2006 välisenä aikana.
The aim of this scheme was to encourage the restructuring of declining industrial areas in assisted regions.
Ohjelman tarkoituksena oli tukea tukialueiden taantuvien teollisuusalueiden rakenneuudistusta.
The Textile Plan meets the basic criteria apart from the one for interest-free loans. These had a maximum duration of 15 years with a 5-year grace period instead of the maximum duration of 10 years as specified in point 11 of the scheme.
Tekstiilisuunnitelma oli kyseisen ohjelman peruskriteerien mukainen, lukuun ottamatta korottomia lainoja koskevaa kriteeriä, sillä lainan enimmäiskesto oli 15 vuotta ja maksuvapausajan kesto viisi vuotta, kun ohjelman N 101/2005 enimmäiskesto oli sen 11 kohdan mukaan kymmenen vuotta.
1428 companies received a subsidy of less than EUR 500.
Yhteensä 1428 yritystä sai alle 500 euron hyvityksen.
The budget for this measure was EUR 15 million per year.
Tämän toimenpiteen alustava vuosibudjetti oli 15 miljoonaa euroa.
The estimated maximum amount of aid of EUR 30000 per company had been calculated on the basis of a maximum loan of EUR 1000000.
Tuen arvioitu enimmäismäärä – 30000 euroa yritystä kohden – oli laskettu 1 miljoonan euron enimmäislainamäärän perusteella.
From 1 January 2006 until 13 January 2008, ten companies benefited from the measure, whilst 23 companies were refused.
Tammikuun 1 päivän 2006 ja 13 päivän tammikuuta 2008 välisenä aikana toimenpiteestä myönnettiin tukea kymmenelle yritykselle ja tuki evättiin 23 yritykseltä.
on a State aid scheme implemented by Italy to remunerate Poste Italiane for distributing postal savings certificates (C 49/06 (ex NN 65/06))
valtiontuesta C 49/06 (ex NN 65/06), jota Italia on myöntänyt Poste Italianelle korvauksena postitalletustodistusten (buoni fruttiferi postali) jakelusta
(notified under document number C(2008) 5585)
(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 5585)
By letter dated 30 December 2005, Associazione Bancaria Italiana (ABI) complained to the Commission against various measures which it alleged benefited the banking activities of Poste Italiane SpA (PI), which are operated through a fully integrated division of PI called Bancoposta.
Associazione Bancaria Italiana, jäljempänä ’ABI’, ilmoitti 30 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä komissiolle eduista, joita se väitti myönnetyn Poste Italiane SpA:n, jäljempänä ’PI’, pankkitoiminnalle, jota hoitaa kokonaan PI:n määräysvallassa oleva liiketoimintayksikkö Bancoposta.
According to the complainant, PI was being overcompensated for the distribution of postal savings financial products on behalf of Cassa Depositi e Prestiti SpA (Deposits and Loans Fund — CDP).
Kantelun mukaan PI maksaisi ylikorvausta kustannuksista, joita aiheutuu postisäästörahoitustuotteiden jakelusta Cassa Depositi e Prestiti SpA:n, jäljempänä ’CDP’, nimissä ja lukuun.
A second advantage was said to consist in the exclusive distribution of these products, which steered customers away from similar financial products distributed by commercial banks.
Lisäksi etua väitetään syntyvän näiden tuotteiden jakelusta yksityisoikeudella, kun asiakkaat siirtyvät pois vastaavista pankkien tarjoamista rahoitustuotteista.
By letter dated 7 February 2006, the Commission put a number of question to the Italian authorities relating in particular to postal savings.
Komissio esitti 7 päivänä helmikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä joitakin kysymyksiä, jotka koskivat erityisesti postisäästämistä.
On 20 April 2006 the Commission wrote to ABI seeking clarification of a number of points; ABI replied by letter dated 8 June 2006.
Komissio pyysi ABI:ltä selvityksiä 20 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, johon ABI vastasi 8 päivänä kesäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letter dated 22 November 2006, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the measure.
Komissio ilmoitti Italialle 22 päivänä marraskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa toimenpiteen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
The Italian authorities submitted their comments by letter of 2 February 2007.
Italian viranomaiset esittivät huomautuksensa 2 päivänä helmikuuta 2007 päivätyllä kirjeellä.
The Italian authorities replied by letter dated 18 April 2007.
Italian viranomaisten huomautukset toimitettiin 18 päivänä huhtikuuta 2007 päivätyllä kirjeellä.
On 20 March 2007, a meeting took place between ABI and Commission staff.
ABI ja komission yksiköt pitivät kokouksen 20 päivänä maaliskuuta 2007.
On 25 January 2008 the Commission requested additional information from the Italian authorities, who replied on 11 March 2008, 13 May 2008 and 17 June 2008.
Komissio pyysi 25 päivänä tammikuuta 2008 Italialta lisätietoja. Italia vastasi pyyntöön 11 päivänä maaliskuuta 2008, 13 päivänä toukokuuta 2008 ja 17 päivänä kesäkuuta 2008.
In January 2007, the Commission launched a public tender (2007/S 29-034352) for a study of the remuneration for the placement of postal savings certificates.
Tammikuussa 2007 komissio käynnisti tarjouskilpailun (2007/S 29–034352) selvityksen tekemiseksi postitalletustodistusten jakelusta maksettavista korvauksista.
In the case of one of the bidders a potential conflict of interest arose, and on 29 June 2007 the Commission wrote to the Italian authorities and ABI asking them to comment.
Koska erään tarjouskilpailuun osallistujan kohdalla saattoi syntyä eturistiriita, komissio pyysi 29 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisilta ja ABI:ltä asiasta lausuntoa.
Italy replied by letter of 5 July 2007.
Italia vastasi 5 päivänä heinäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä.
On 9 November 2007, the validity of the bids having expired, the Commission launched a new procurement procedure for the study (COMP/2007/D3/23), and on 20 December 2007 the Commission concluded the study contract with an independent expert (the expert).
Tarjousten voimassaolon päätyttyä komissio käynnisti 9 päivänä marraskuuta 2007 uuden hankintamenettelyn (COMP/2007/D3/23), ja 20 päivänä joulukuuta 2007 se teki selvityksen tekemisestä sopimuksen riippumattoman asiantuntijan kanssa, jäljempänä ’asiantuntija’.
The expert submitted the final report of the study to the Commission on 21 June 2008.
Asiantuntija luovutti lopullisen lausuntonsa komissiolle 21 päivänä kesäkuuta 2008.
THE BUSINESS OF CDP AND PI/BANCOPOSTA — THE RELEVANT MARKETS
II CDP:N JA PI/BANCOPOSTAN TOIMIALA – MERKITYKSELLISET MARKKINAT
CDP was a State agency until late 2003, when it was converted into a limited company (SpA).
CDP muuttui valtion hallintoelimestä osakeyhtiöksi vuoden 2003 lopulla.
Since then, although 30 % of its share capital has been transferred to 65 banking foundations, CDP has remained under the control of the State [3].
CDP säilyi valtion määräysvallassa siitä huolimatta, että 30 prosenttia sen osakepääomasta siirrettiin 65 pankkisäätiölle [3].
CDP’s object is to foster the development of public investment, local utility infrastructure works and major public works of national interest.
CDP:n toiminta-ajatuksena on edistää julkisia investointeja, paikallisten julkisten palvelujen tarjoamiseen kohdistuvia infrastruktuurihankkeita ja kansallista etua palvelevia suurhankkeita.
Since 2003, the activity of CDP has been formally structured around two distinct business areas:
Vuodesta 2003 CDP:n toiminta on ollut jaettuna kahteen erilliseen liiketoimintalohkoon:
The first area, known as the ‘separate management area’ (gestione separata), manages the funding of investment by the State, the regions, local authorities, public agencies and other public-law bodies.
Ensimmäisessä (erillisliiketoiminta) hoidetaan valtion, alueiden, paikallisyhteisöjen, julkisten laitosten ja julkisoikeudellisten elinten investointien rahoitusta.
State-guaranteed postal savings provide the main source of funding for these objectives,
Valtion takaamien postisäästötalletusten vastaanottaminen on näiden kohteiden tärkein rahoituslähde.
The second area, known as the ‘ordinary management’ area (gestione ordinaria), manages the funding of works, plants, networks and equipment, the provision of public services and drainage.
Toisessa liiketoimintalohkossa (tavanomainen liiketoiminta) rahoitetaan julkisten palvelujen tarjoamiseen liittyviä töitä, laitoksia, verkkoja ja resursseja sekä maanparannushankkeita.
For these purposes CDP may raise funds through the issue of securities, borrowing and other financial operations, without State guarantees.
Näissä puitteissa CDP voi kerätä varoja laskemalla liikkeeseen arvopapereita, ottamalla lainaa ja toteuttamalla muita rahoitusoperaatioita, ilman valtion takausta.
PI is the universal postal service provider in Italy, which fulfils the universal postal service obligation [4] according to the Italian legislation [5] and the regulations governing the universal postal service.
PI tarjoaa postin yleispalveluja Italiassa, ja se täyttää velvollisuuden tarjota kansallisessa lainsäädännössä [4] ja postin yleispalveluja koskevissa säännöksissä tarkoitettuja postin yleispalveluja [5].
Besides providing the universal postal service, PI offers integrated communication, logistic and financial products and services throughout Italy.
Postin yleispalvelujen turvaamisen lisäksi PI myy integroituja viestintä-, logistiikka- ja rahoitustuotteita ja -palveluja kaikkialla Italiassa.
The main figures are the following [6]:
Tärkeimmät tiedot on esitetty seuraavassa taulukossa [6]:
Financial figures for PI’s main areas of business
Tietoa PI:n tärkeimmistä liiketoiminnoista
Main Financial Figures of Poste Italiane Group
Poste italiane -konsernin keskeiset taloutta kuvaavat luvut
Postal Services
Postitoiminta
Products and services
Tuotteet ja palvelut määrä (kpl)
Periodicals (printed, gifts, books etc.)
Aikakausjulkaisut (lehdet, kylkiäiset, kirjat jne.)
Postal savings
Postisäästäminen
Savings books, savings certificates and postal current accounts: total
Postin säästökirjat, talletustodistukset ja käyttötilit: kokonaissumma
Conto BancoPosta: number of current accounts
Bancoposta-tili: käyttötilien lukumäärä
Carta Postepay: number of cards issued
Postepay-pankkikortti: kortteja myönnetty
According to the annual report, postal services accounted for 33,5 % of the group’s total turnover in 2006, financial activities accounted for 27,5 %, and insurance business for 37,6 %.
PI:n vuoden 2006 tilinpäätöksen mukaan postipalvelujen osuus konsernin kokonaistuloista oli 33,5 prosenttia, rahoituspalvelujen osuus 27,5 prosenttia ja vakuutuspalvelujen osuus 37,6 prosenttia.
Financial services contributed 82 % to the operating profit of the PI group, and insurance services 18,7 %.
Rahoituspalvelujen osuus PI-konsernin operatiivisesta tuloksesta oli 82,0 prosenttia ja vakuutuspalvelujen osuus 18,7 prosenttia.
In December 2003, the State transferred 35 % of the share capital in PI to CDP.
Joulukuussa 2003 Italian valtio siirsi 35 prosenttia PI:n osakepääomasta CDP:lle.
PI is likewise a private-law company controlled by the State.
Myös Poste Italiane SpA on valtion valvonnassa oleva yksityinen oikeussubjekti.
According to a recent study [7], before the implementation of the first Postal Directive [8] the Italian postal market was relatively open.
Äskettäisen tutkimuksen [7] mukaan Italian postimarkkinat olivat melko avoimet ennen ensimmäisen postidirektiivin [8] voimaantuloa.
Operators other than PI were already free to distribute direct mail and hybrid mail.
Jo ennen tätä PI:stä erilliset toimijat saattoivat jakaa mainospostia ja hybridipostia.
Some local mail operators were delivering letters as subcontractors to PI.
Lisäksi PI:hin alihankkijasuhteessa olleet paikalliset postin toimijat osallistuivat lähetysten jakeluun.
Since 1 January 2003, Italian legislation has incorporated the second Postal Directive, which provides for the full opening of the EU postal market to competition by 1 January 2009: it limits the reserved area to letters up to 100 g and three times the basic tariff for priority mail [9].
Toinen postidirektiivi [9] sisällytettiin Italian lainsäädäntöön 1 päivänä tammikuuta 2003. Kyseisessä direktiivissä säädetään postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisestä toteuttamisesta 1 päivään tammikuuta 2009 mennessä, minkä yhteydessä yleispalvelujen tarjoajalle varattavissa olevien palvelujen painoraja pienennetään 100 grammaan kirjelähetysten osalta ja hintaraja 1. luokan postilähetyksen normaaliin hintaan kolminkertaisena.
From 1 January 2006, the reserved area is limited to letters up to 50 g and 2,5 times the basic tariff for priority mail.
PI:lle 1 päivästä tammikuuta 2006 varatut palvelut käsittävät kirjelähetykset, joiden hinta on enintään 1. luokan postilähetyksen hinta kaksi ja puolikertaisena ja paino enintään 50 grammaa.
The reserved area also continues to include upstream services and the conveyance of bulk mail.
Lisäksi varattuja palveluita ovat edelleen back office -toiminnot sekä massapostitukset.
The postal market is now relatively open to competition de jure, since the delivery of direct mail has been liberalised.
Postimarkkinat ovat tällä hetkellä melko avoimet de jure, sillä suoramainonnan jakelu on vapautettu.
The entry regulations are not regarded as severe [10].
Markkinoilletuloa koskevaa lainsäädäntöä ei pidetä kovin tiukkana [10].
That Directive entered into force on 27 February 2008; it provides for the abolition of legal monopolies in postal services by 31 December 2010, though some Member States are permitted to extend the deadline until December 2012 [11].
Direktiivi [11] tuli voimaan 27 päivänä helmikuuta 2008, ja siinä säädetään postipalvelujen laillisten monopolien purkamisesta 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä. Tietyt jäsenvaltiot voivat lykätä tätä määräaikaa 31 päivään joulukuuta 2012.
Presidential Order (decreto) No 144 of 14 March 2001 lays down rules governing the banking and financial services that can be provided by PI; this business is carried on by Bancoposta.
PI:n pankki- ja rahoituspalveluja, jotka kuuluvat Bancopostan toimintoihin, säännellään 14 päivänä maaliskuuta 2001 annetulla presidentin asetuksella nro 144.