natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On this basis, in line with the market economy investor principle, a rational investor operating under normal market conditions would not, on purely commercial grounds, have contributed or committed money to Postabank without having concrete and reasonable expectations of being able to sell it for a price higher than the total funds injected into it.
Markkinataloussijoittajan periaatteen ja yleisten markkinaehtojen mukaisesti puhtaasti kaupalliselta pohjalta toimiva järkevä sijoittaja ei olisi myöntänyt tukea Postabankille eikä antanut taloudellista sitoumusta, ellei sillä olisi ollut konkreettisia ja kohtuullisia odotuksia saada pankista hinta, joka ylittäisi siihen sijoitettujen varojen kokonaismäärän.
As mentioned above, the Commission acknowledges that Postabank was sold to the highest bidder in an open unconditional competitive tender.
Kuten edellä on esitetty, komissio myöntää, että Postabank myytiin korkeimman hinnan tarjonneelle ostajaehdokkaalle avoimessa tarjouskilpailussa, johon ei liittynyt ehtoja.
However, an open tender procedure does not always rule out the possibility of State aid.
Avoin tarjouskilpailu ei kuitenkaan aina merkitse sitä, etteikö valtiontukea olisi voinut esiintyä.
In Case C-344/99 the Court found as follows: ‘[…] with regard to the German Government’s claim that the procedure for GS’s privatisation satisfied the requirements of an open, transparent and unconditional procedure laid down in the general privatisation principles, it is enough to state that, regardless of the legal value of those principles, and assuming that claim to be established, it is not such as to challenge the finding that the option of privatising GS at a negative selling price did not satisfy the private investor test and therefore entailed elements of State aid’ [14].
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut seuraavaa: ”Saksan hallituksen väitteestä, jonka mukaan GS:n (Gröditzer Stahlwerke) yksityistämismenettelyssä on noudatettu käytännesäännöissä ilmaistuja ”ehdottoman, avoimen ja läpinäkyvän menettelyn” vaatimuksia, on sitä paitsi riittävää todeta, että riippumatta näiden käytännesääntöjen oikeudellisesta merkityksestä ja siinäkin tapauksessa, että tämä väite olisi näytetty toteen, se ei olisi voinut saattaa kyseenalaiseksi toteamusta, jonka mukaan päätös GS:n yksityistämisestä negatiivisella myyntihinnalla ei ollut yksityistä sijoittajaa koskevien kriteerien mukainen, joten siihen sisältyi valtiontuelle ominaisia piirteitä” [14].
If restructuring and privatisation are considered together, i.e. taking into account the amounts of the public measures implemented before the sale of the Bank, this results in a negative price for the State.
Kun tarkastellaan yhdessä rakenneuudistusta ja yksityistämistä eli kaikkia ennen pankin myyntiä toteutettuja valtion toimenpiteitä, on valtion Postabankista saama hinta negatiivinen.
Erste Bank states that the Commission’s private investor test analysis is incomplete as it does not examine the costs of liquidation or the relevant Hungarian banking rules preventing liquidations from taking place.
Erste Bank toteaa, että komission tekemä yksityisen sijoittajan testiin perustuva arviointi on puutteellinen, sillä siinä ei oteta huomioon selvitystilan kustannuksia eikä selvitystilan ehkäisemistä koskevia keskeisiä Unkarin pankkisääntöjä.
The Commission notes that the case-law of the Community Courts makes it clear that the private operator criterion is applicable only to situations in which the intervention of the State is of an economic nature and not to those where it forms part of the exercise of public powers [15].
Komission mukaan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä todetaan yksiselitteisesti, että ”yksityinen toimija” -arviointiperustetta voidaan soveltaa ainoastaan sellaisessa tapauksessa, jossa valtion väliintulo on luonteeltaan taloudellista. Sen sijaan sitä ei voida soveltaa silloin, jos valtion toimenpide kuuluu julkisen vallan käyttöön.
In the present case, the State acted with the aim of protecting the stability of the financial system and not as a private investor acting with the aim of making a profit.
Tässä tapauksessa valtion tavoitteena on ollut varmistaa rahoitusjärjestelmän vakaus eikä se siis ole toiminut voittoa tavoittelevan yksityisen sijoittajan tavoin.
In addition, to assess whether it is more profitable for the State to wind up a company rather than to sell it, the Community Courts have clarified that a distinction must be drawn between the obligations which the State must assume as owner of the share capital of a company and its obligations as a public authority: only the former can be duly taken into account for the assessment of the existence of aid [16].
Lisäksi arvioitaessa sitä, onko valtiolle kannattavampaa asettaa yritys selvitystilaan vai myydä se, katsoivat yhteisöjen tuomioistuimet, että on tehtävä ero valtiolle yhtiön osakkaana kuuluvien velvoitteiden ja sille julkisen vallan haltijana kuuluvien velvoitteiden välillä. Ainoastaan edelliset voidaan ottaa asianmukaisesti huomioon arvioitaessa tuen olemassaoloa [16].
Therefore, excluding from the calculations the costs that would not have been taken into account by a private investor, liquidation would have cost less for the State than restructuring and privatisation taken together.
Sen vuoksi yrityksen asettaminen selvitystilaan olisi ollut valtiolle edullisempaa kuin yhdistetty rakenneuudistus ja yksityistäminen, jos laskelmasta jätetään pois kustannukset, joita yksityinen sijoittaja ei olisi ottanut huomioon.
As mentioned above, Erste Bank argues that the measure does not confer a commercial advantage, because it arose pursuant to a competitive procedure and therefore the benefit of any advantage would remain with the seller and would not be passed on to the buyer.
Kuten edellä esitetään, Erste Bank väittää, että ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevasta sitoumuksesta ei johdu etua, koska sitoumuksesta päätettiin kilpailumenettelyn pohjalta ja koska edusta mahdollisesti syntyvä tuotto jäisi myyjälle eikä siirtyisi ostajalle.
As stated above, this holds true only if the open and competitive tendering procedure takes place under normal market conditions.
Kuten jo edellä todettiin, väittämä pitää paikkansa vain silloin, jos avoin tarjouskilpailu toteutetaan yleisten markkinaolosuhteiden vallitessa.
This condition is, however, not fulfilled since a private seller would not have pledged unlimited indemnities for unknown claims.
Tämä edellytys ei kuitenkaan toteudu, koska yksityinen myyjä ei olisi sitoutunut korvaamaan ennakoimattomia vaateita rajattomasti.
Furthermore, a private investor would not have implemented the measures for Postabank, since the total measures following the State’s capital injection resulted in a negative price for the State.
Yksityinen sijoittaja ei olisi myöskään toteuttanut toimenpiteitä Postabankin hyväksi, koska valtion pääomanlisäyksen jälkeisten toimenpiteiden johdosta valtion myynnistä saama hinta oli negatiivinen.
In view of the above, the whole set of State measures since December 1998 adopted with a view to facilitating the restructuring and privatisation of Postabank, of which the measure at issue forms part, does not meet the private investor test, and therefore confers an economic advantage on Postabank and Erste Bank, which were merged on 1 September 2004.
Edellä esitetyn perusteella voidaan siis todeta, että joulukuusta 1998 lähtien toteutetut valtion toimenpiteet (myös ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus), joiden tarkoituksena oli helpottaa Postabankin rakenneuudistusta ja yksityistämistä, eivät täytä yksityisen sijoittajan testiä. Sen vuoksi Postabank ja Erste Bank, jotka fuusioituivat 1 päivänä syyskuuta 2004, saivat toimenpiteistä taloudellista etua.
Since it has been established that despite the tender procedure, the measure resulted in an advantage for Erste Bank (as no private seller would have pledged unlimited indemnity), it follows that the measure is selective.
Koska on osoitettu, että tarjouskilpailusta huolimatta Erste Bank hyötyi ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevasta sitoumuksesta, sillä yksikään yksityinen myyjä ei olisi antanut rajatonta sitoumusta, toimenpide on valikoiva.
Potential distortion of competition and impact on intra-Community trade
Mahdollinen kilpailun vääristyminen ja vaikutus yhteisön sisäiseen kauppaan
At the end of 2002 Postabank was the seventh largest commercial bank in Hungary.
Postabank oli vuoden 2002 lopussa Unkarin seitsemänneksi suurin liikepankki.
Throughout the period under assessment it was active in the financial sector, which is open to intense international competition and where there was trade between Hungary and the European Union, including a substantial number of EU banks operating in the Hungarian banking market.
Arvioitavana olevalla ajanjaksolla se toimi aktiivisesti rahoitusalalla, jolle oli ominaista voimakas kansainvälinen kilpailu sekä kauppa Unkarin ja Euroopan unionin välillä. Useita EU-maiden pankkeja toimi tuolloin Unkarin pankkimarkkinoilla.
According to case-law [17], when State aid strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade, the latter undertakings must be regarded as being affected by that aid.
Oikeuskäytännössä [17] todetaan, että jos valtiontuki vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin nähden, tuen katsotaan vaikuttavan jälkimmäisiin yrityksiin.
It has been established that by giving the indemnity undertaking for unknown claims the Hungarian State granted a selective advantage to Erste Bank.
On jo osoitettu, että sitoutuessaan korvaamaan ennakoimattomat vaateet Unkarin valtio antoi Erste Bankille valikoivaa etua.
It can, therefore, be concluded that this selective advantage in connection with the purchase of Postabank strengthened Erste Bank’s position and consequently has the potential to affect intra-Community trade and to distort competition.
Voidaan siis katsoa, että kyseinen Postabankin ostoon liittyvä valikoiva etu vahvisti Erste Bankin asemaa, joten se saattaa vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan ja vääristää kilpailua.
In conclusion, all the criteria of Article 87(1) being met, the indemnity undertaking for unknown claims constitutes State aid within the meaning of the EC Treaty.
Lopuksi voidaan todeta, että ennakoimattomien vaateiden korvaamista koska sitoumus on EY:n perustamissopimuksessa tarkoitettua valtiontukea, koska se täyttää kaikki perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa luetellut edellytykset.
Under the interim mechanism the Commission has the power to take action only in respect of those aid measures that are considered applicable after accession.
Komissiolla on väliaikaisen menettelyn nojalla toimivalta aloittaa tutkimusmenettely vain sellaisten tukitoimenpiteiden osalta, joita katsotaan sovellettavan myös liittymisen jälkeen.
The notified measure is applicable after accession and constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Komissiolle ilmoitettu ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus on myös liittymisen jälkeen sovellettava toimenpide, ja siinä on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta.
Therefore the Commission has to assess its compatibility with the common market.
Sen vuoksi komission on arvioitava, soveltuuko toimenpide yhteismarkkinoille.
Article 87(2)(b) and Article 87(3)(b) of the EC Treaty
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 87 artiklan 3 kohdan b alakohta
The conditions according to which an aid measure is compatible or may be deemed compatible with the common market are set out in Article 87(2) and (3) EC.
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätään edellytyksistä, joiden täyttyessä tuki soveltuu yhteismarkkinoille tai sitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.
The exemptions provided for in Article 87(2) of the EC Treaty do not apply to the present case.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdassa mainittuja poikkeuksia ei voida soveltaa tässä asiassa.
The Commission considers in particular that the aid granted in the present case was not aimed at making good damage caused by natural disasters or exceptional occurrences pursuant to Article 87(2)(b) EC.
Komissio katsoo erityisesti, että myönnetyn tuen tarkoituksena ei ollut perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu luonnonmullistuksista tai muista poikkeuksellisista tapahtumista aiheutuvien vahinkojen korvaaminen.
The term ‘exceptional occurrences’ does not cover financial losses caused by commercial decisions of economic operators.
Poikkeuksellisten tapahtumien käsite ei kata talouden toimijoiden liiketaloudellisista päätöksistä aiheutuvia taloudellisia tappioita.
The Commission also notes that there was no general banking crisis in Hungary.
Lisäksi komissio toteaa, että Unkarissa ei ollut yleistä pankkikriisiä.
Likewise, the aid cannot be exempted on the basis of Article 87(3)(b).
Tukeen ei voida soveltaa myöskään 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettua poikkeusta.
In 2003, at the time when the indemnity undertaking was given, there was no systemic crisis in the Hungarian banking sector that might have led to a serious disturbance of the Hungarian economy.
Vuonna 2003, jolloin sitoumus ennakoimattomien vaateiden korvaamisesta annettiin, Unkarin pankkiala ei ollut yleisesti kriisissä eikä Unkarissa ollut vakavien talouden häiriöiden vaaraa.
According to Article 87(3)(c) of the EC Treaty, the Commission may authorise State aid that is granted to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan komissio voi hyväksyä tuen tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos se ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
The Hungarian authorities notified most of the measures introduced between 1998 and 2002 for Postabank as restructuring measures, whereas the indemnity undertaking in connection with the Bank’s privatisation was notified separately.
Unkarin viranomaiset ilmoittivat useimmat Postabankin hyväksi vuosina 1998–2002 toteutetuista toimenpiteistä rakenneuudistustoimenpiteinä. Sen sijaan Postabankin yksityistämiseen liittyvästä korvaussitoumuksesta ilmoitettiin erikseen.
The Commission assesses whether the measure can be considered compatible in the light of Article 87(3)(c) of the EC Treaty, under the rescue and restructuring guidelines.
Komissio arvioi pelastamis- ja rakenneuudistustukia koskevien suuntaviivojen pohjalta, voidaanko ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevan sitoumuksen katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
Rescue and restructuring guidelines
Pelastamis- ja rakenneuudistustukia koskevat suuntaviivat
The Article 87(3)(c) compatibility conditions for rescue and restructuring aid are set out in Community guidelines.
Pelastamis- ja rakenneuudistustukien soveltuvuudesta yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla säädetään yhteisön suuntaviivoissa.
The current Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty entered into force on 10 October 2004 [18].
Voimassa olevat yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi, jäljempänä ’vuoden 2004 suuntaviivat’ [18], tulivat voimaan 10 päivänä lokakuuta 2004.
For aid granted before the publication of these guidelines the previous Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [19] set out the conditions under which such aid was considered compatible [20].
Tukiin, jotka myönnettiin ennen näiden suuntaviivojen julkaisemista, sovelletaan aiempia yhteisön suuntaviivoja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi, jäljempänä ’vuoden 1999 suuntaviivat’ [19]. Niissä määritellään perusteet, joiden nojalla tällainen tuki voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi [20].
The 1999 guidelines consider a firm to be in difficulties if it is unable to recover through its own resources or by raising the funds it needs from shareholders or borrowing.
Vuoden 1999 suuntaviivojen mukaan yritys on vaikeuksissa silloin, jos se ei kykene saneeraukseen omilla taikka osakkailtaan tai luotonantajilta saaduilla varoilla.
The Commission considers that Postabank’s problems in 1997-1998 were severe and it was a firm in difficulty since it would have been unable to recover without State intervention.
Komissio katsoo, että Postabankin ongelmat vuosina 1997 ja 1998 olivat vakavia ja että pankki voidaan katsoa vaikeuksissa olevaksi yritykseksi, sillä se ei olisi kyennyt saneeraukseen ilman valtion väliintuloa.
As the Hungarian authorities stated, the measure did not form part of the restructuring, since it was related to the sale of the Bank and the need for it arose only during the tendering procedure.
Kuten Unkarin viranomaiset esittivät, ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus ei ollut osa rakenneuudistusta, koska se liittyi pankin myyntiin ja koska korvaussitoumuksen tarve ilmeni vasta tarjouskilpailun aikana.
The Hungarian State Audit Office issued a report in April 2003, recognising that the restructuring of Postabank had been successfully completed and that the Bank was operating soundly.
Unkarin valtion tilintarkastusvirasto ilmoitti huhtikuussa 2003 antamassaan raportissa, että Postabankin rakenneuudistus oli saatu onnistuneesti päätökseen ja pankin toiminta oli jälleen vakavaraista.
Therefore, since Postabank was already viable in 2003, no further restructuring aid could be granted.
Koska Postabank oli vuonna 2003 jälleen elinkelpoinen, ei sille olisi saanut enää antaa rakenneuudistustukea.
Therefore, the Commission considers that at the time when the indemnity undertaking was given in 2003 Postabank did not qualify as a firm in difficulty and therefore was not eligible for rescue or for further restructuring aid.
Sen vuoksi komissio katsoo, että kun ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus annettiin vuonna 2003, Postabank ei enää ollut vaikeuksissa oleva yritys, joten se ei ollut oikeutettu pelastamis- tai rakenneuudistustukeen.
This means that there is no basis to find it compatible under the rescue and restructuring guidelines.
Tukea ei siis voida katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen perusteella.
The secondary assessment involves considering the measure in conjunction with the earlier restructuring measures as part of one restructuring and privatisation operation (see secondary reasoning above).
Toissijaisen arvioinnin puitteissa on ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevaa sitoumusta tarkasteltava yhdessä sitä edeltäneiden rakenneuudistustoimenpiteiden kanssa, osana yhtenäistä rakenneuudistus- ja yksityistämisprosessia (ks. toissijainen perustelu edellä).
As discussed above, Postabank was already viable in 2003 when the decision to provide the indemnity undertaking was taken.
Kuten edellä todettiin, Postabank oli jälleen elinkelpoinen vuonna 2003, jolloin korvaussitoumuksesta päätettiin.
In order for the measure to be considered as compatible restructuring aid, it would need to have been part of a pre-existing restructuring plan implemented at the time when the difficulties of the firm arose.
Jotta ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskeva sitoumus voitaisiin katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi rakenneuudistustueksi, olisi sen kuuluttava jo aiemmin olemassa olleeseen rakenneuudistussuunnitelmaan, joka pantiin täytäntöön siinä vaiheessa, kun yritys joutui vaikeuksiin.
The granting of restructuring aid is conditional on the implementation of a restructuring plan that must restore the long-term viability of the firm within a reasonable timescale on the basis of realistic assumptions as to future operating conditions.
Rakenneuudistustuen ehtona on sellaisen rakenneuudistussuunnitelman toteuttaminen, joka mahdollistaa yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palautumisen kohtuullisessa ajassa yrityksen tulevia toimintaedellytyksiä koskevien realististen oletusten perusteella.
Consequently, even if the indemnity undertaking is assessed together with the other measures, it cannot be found compatible under the rescue and restructuring guidelines since Postabank was not eligible as a firm in difficulty at the time of the decision to provide the undertaking and the undertaking did not form part of a pre-existing restructuring plan.
Vaikka ennakoimattomien vaateiden korvaamista koskevaa sitoumusta tarkasteltaisiin yhdessä muiden toimenpiteiden kanssa, ei sitä siltikään katsottaisi pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen nojalla yhteismarkkinoille soveltuvaksi, koska Postabank ei ollut vaikeuksissa oleva yritys siinä vaiheessa, kun korvaussitoumuksesta päätettiin, eikä sitoumus ollut osa aiemmin laadittua rakenneuudistussuunnitelmaa.
Article 45(2) of the Europe Agreement
Eurooppa-sopimuksen 45 artiklan 2 kohta
Article 45(2) of the Europe Agreement reads as follows: ‘In respect of financial services, described in Annex XIIa, this Agreement does not prejudice the right of the Parties to adopt measures necessary for the conduct of the Party’s monetary policy, or for prudential grounds in order to ensure the protection of investors, depositors, policy holders, or persons to whom a fiduciary duty is owed, or to ensure the integrity and stability of the financial system.
Eurooppa-sopimuksen 45 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Liitteessä XIIa tarkoitettujen rahoituspalvelujen osalta tämä sopimus ei rajoita sopimuspuolten oikeutta päättää tarpeellisista toimenpiteistä kansallisen rahapolitiikan harjoittamiseksi eikä valvontaa koskevista säännöksistä, jotka mahdollistavat sijoittajien, tallettajien, vakuutustenottajien tai sellaisten henkilöiden suojelun, jotka ovat antaneet varansa kolmannen huostaan taikka rahoitusjärjestelmän eheyden ja tasapainon säilyttämisen.
These measures shall not discriminate on grounds of nationality against companies and nationals of the other Party in comparison to its own companies and nationals.’
Nämä toimenpiteet eivät saa johtaa toisen sopimuspuolen yhtiöiden ja kansalaisten syrjintään verrattuna sopimuspuolen omiin yhtiöihin ja kansalaisiin.”
In the decision initiating the procedure, the Commission had serious doubts as to whether Article 45(2) of the Europe Agreement applied to State aid measures at all, since it forms part of the ‘Establishment’ chapter of the Europe Agreement, whereas the provisions concerning State aid are listed in Article 62 et seq.
Komissio esitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä vakavia epäilyjä myös sen suhteen, voidaanko Eurooppa-sopimuksen 45 artiklan 2 kohtaa ylipäätään soveltaa valtiontukiin, koska kyseinen kohta sisältyy sijoittautumista koskevaan Eurooppa-sopimuksen lukuun, kun taas valtiontuesta säädetään Eurooppa-sopimuksen 62 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa.
In addition, the Commission considered that this provision could apply to any measures with a general scope of application adopted by a financial supervisory authority and that there was no general banking crisis in Hungary.
Lisäsi komissio katsoi, että tätä säännöstä voidaan mahdollisesti soveltaa mihin tahansa rahoitustarkastusviranomaisen päättämiin laajakantoisiin toimenpiteisiin ja että kyseisenä ajankohtana Unkarissa ei ollut yleistä pankkikriisiä.
The Hungarian authorities argue that the Hungarian Government could not have allowed Postabank to fail in 1998 at a time when it was experiencing its worst difficulties and the Hungarian market was not stable and that the failure of Postabank, given its size, could have led to a major financial crisis.
Unkarin viranomaiset väittävät, että Unkarin hallitus ei olisi voinut antaa Postabankin mennä konkurssiin vuonna 1998, jolloin sillä oli eniten vaikeuksia ja jolloin Unkarin markkinat olivat epävakaat. Postabankin koko huomioon ottaen pankin konkurssi olisi voinut aiheuttaa huomattavan taloudellisen kriisin.