natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 1(2) states that the Member States are to fix their rates in accordance with Council Directive 92/82/EEC of 19 October 1992 on the approximation of the rates of excise duty on mineral oils [14].
Mainitun artiklan 2 kohdassa tarkennetaan, että jäsenvaltioiden on vahvistettava valmisteverojensa määrät kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/82/ETY mukaisesti [14].
Article 5(2) of Directive 92/82/EEC provides for excise duty on gas oil (diesel) of ECU 18 per 1000 litres for gas oil used for stationary motors, plant and machinery used in construction, civil engineering or public works or vehicles intended for use off the road network or which have not been granted authorisation for use mainly on the public road network.
Direktiivin 92/82/ETY 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kaasuöljyn valmisteveron vähimmäismäärä on 18 ecua 1000 litralta, jos kaasuöljyä käytetään kiinteästi asennetuissa moottoreissa, rakennusteollisuudessa, maa- ja vesirakentamisessa tai julkisissa rakennusurakoissa tai muussa kuin tieliikenteessä käytettäväksi tarkoitetuissa ajoneuvoissa tai ajoneuvoissa, joiden käyttö pääasiassa julkisilla teillä ei ole sallittu.
Article 2(2) of Directive 92/81/EEC states that ‘mineral oils other than those for which a level of duty is specified in the rates Directive 92/82/EEC shall be subject to excise duty if intended for use, offered for sale or used as heating fuel or motor fuel. The rate of duty to be charged shall be fixed, according to use, at the rate for the equivalent heating fuel or motor fuel’. (The EUR 13 indicated by the Italian authorities (see recital 43 above) is the duty applicable to the equivalent heating fuel or motor fuel, i.e. the duty for heavy oil set at EUR 13 per 1000 kg in Article 6 of the latter Directive.)
Direktiivin 92/81/ETY 2 artiklan 2 kohdassa tarkennetaan, että ”muiden kivennäisöljyjen kuin niiden, joiden valmisteveron taso vahvistetaan direktiivissä 92/82/ETY, on oltava valmisteveron alaisia, jos ne on tarkoitettu käytettäviksi tai niitä myydään taikka käytetään lämmityspolttoaineina tai moottoripolttoaineina. Kannettavan valmisteveron määrä on vahvistettava käyttötarkoituksen mukaan vastaavan lämmityspolttoaineen tai moottoripolttoaineen valmisteveron määrän suuruiseksi” (Italian viranomaisten ilmoittama 13 euron määrä, jota käsitellään näiden perustelujen 43 kappaleessa, on lämmityspolttoaineeseen tai vastaavaan moottoripolttoaineeseen sovellettava valmistevero, toisin sanoen direktiivin 6 artiklassa tarkoitettu 13 euron valmistevero, joka kannetaan raskaista polttoöljyistä).
However, Article 8(2) of Directive 92/81/EEC provides that ‘without prejudice to other Community provisions, Member States may apply total or partial exemptions or reductions in the rate of duty to mineral oils used under fiscal control […] exclusively in agricultural and in horticultural works, and in forestry and inland fisheries’.
Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädetään kuitenkin, että ”jäsenvaltiot voivat soveltaa täydellisiä tai osittaisia valmisteveron määrää koskevia vapautuksia tai alennuksia kivennäisöljyihin, joita käytetään verovalvonnassa […] yksinomaan maataloudessa tai puutarhataloudessa sekä metsänhoidossa ja sisävesikalastuksessa […] sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden yhteisön säännösten soveltamista”.
In accordance with Directive 2003/96/EC, which has been applicable since 1 January 2004 [15], the minimum rate of excise duty on gas oil (diesel) is set at EUR 21 per 1000 litres (Article 9 of the Directive together with Table C in Annex I to the Directive).
Direktiivin 2003/96/EY, jota on sovellettava 1. tammikuuta 2004 lukien [15], mukaan lämmityspolttoaineena käytettävän dieselöljyn valmisteveron vähimmäistaso on 21 euroa 1000 litralta (direktiivin 9 artikla yhdessä direktiivin liitteessä I olevan taulukon C kanssa).
This Directive also contains an analogous provision to that in Article 8(2) of Directive 92/81/EEC, namely Article 15(3), according to which ‘Member States may apply a level of taxation down to zero to energy products and electricity used for agricultural, horticultural or piscicultural works, and in forestry’.
Lisäksi direktiivin 15 artiklan 3 kohtaan sisältyy direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 2 kohtaan verrattuna samankaltainen säännös, jonka mukaan ”jäsenvaltiot voivat soveltaa nollaverotusta maataloudessa, puutarhaviljelyssä, kalanviljelyssä ja metsänhoidossa käytettäviin energiatuotteisiin ja sähköön.”
Under the two aforementioned Directives, therefore, it was possible to grant total excise duty exemptions.
Kahden edellä mainitun direktiivin mukaan valmisteveroista siis voidaan myöntää täydellisiä vapautuksia.
However, since the aid scheme in question establishes a differentiation between the excise duty exemptions which benefits certain agricultural undertakings, it cannot be declared compatible with the common market in the light of recital 172 of the Community guidelines for State aid in the agriculture and forestry sector 2007 to 2013 [16].
Koska näin luodaan valmisteverovapautusten välille ero, joka suosii tiettyjä maatiloja, tarkasteltavana olevaa tukea ei voida julistaa yhteismarkkinoille soveltuvaksi vuosiksi 2007–2013 vahvistettujen maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevien uusien yhteisön suuntaviivojen johdanto-osan 172 kappaleen perusteella [16].
For the whole period covered by the two procedures initiated in relation to the excise duty exemptions (from 3 October 2000 to 31 December 2004 – see recitals 25 and 27 above), the rules applicable to State aid were those set out in the Community guidelines for State aid in the agriculture sector [17] (hereinafter ‘the 2000 agricultural guidelines’).
Koko sinä ajanjaksona, jota tarkastellaan valmisteverovapautusten vuoksi aloitetuissa kahdessa menettelyssä (3. lokakuuta 2000 ja 31. joulukuuta 2004 välisenä aikana, ks. 25 ja 27 kappale), valtiontukeen sovellettavat säännöt oli määritelty yhteisön suuntaviivoissa maatalousalan valtiontuesta [17] (jäljempänä ’maatalousalan vuoden 2000 suuntaviivat’).
The Commission considers that, taking account of their nature (total exemptions from excise duty), the aid constitutes unilateral State aid simply intended to improve the financial situation of producers without contributing to development of the sector.
Komissio toteaa, että luonteensa puolesta (täydelliset vapautukset valmisteveroista) tuet ovat yksipuolista valtiontukea, jonka tarkoituksena on pelkästään parantaa tuottajien taloudellista asemaa edistämättä millään tavoin alan kehitystä.
This finding is corroborated by the fact that, in the additional information which they supplied, the Italian authorities explained that the reason for granting the aid was the increase in oil prices (see recital 39 above).
Tämä toteamus saa tukea siitä, että antamissaan täydentävissä tiedoissa Italian viranomaiset selittävät tuen myöntämisen perusteena olleen öljyn hinnan nousun (ks. näiden perustelujen 39 kappale).
In accordance with point 3.5 of the 2000 agricultural guidelines, this aid is operating aid which is incompatible with the common market.
Maatalousalan vuoden 2000 suuntaviivojen 3.5 kohdan mukaan tällaiset valtiontuet katsotaan toimintatuiksi, jotka eivät sovellu yhteismarkkinoille.
However, point 5.5 of the 2000 agricultural guidelines allows an exception to the provisions of the aforementioned point 3.5 for operating aid for environmental purposes.
Maatalousalan vuoden 2000 suuntaviivojen 5.5 kohdassa sallitaan kuitenkin poikkeuksena edellä mainittuun 3.5 kohtaan ympäristöön vaikuttavat toimintatuet.
In particular, point 5.5.4 of the 2000 agricultural guidelines refers to the specific case of partial or total exemptions from environmental taxes.
Erityisesti maatalousalan vuoden 2000 suuntaviivojen 5.5.4 kohdassa viitataan osittaisiin tai täydellisiin ympäristöveron alennuksiin.
Here, after expressing certain reservations, the Commission stated that such aid could be accepted if the following conditions are all met:
Tässä suuntaviivojen kohdassa komissio vahvistaa tietyin varauksin, että tämäntyyppiset tuet voidaan hyväksyä vain, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:
if the aid is temporary (maximum duration of five years) and degressive,
tuet ovat väliaikaisia (niitä maksetaan enintään viiden vuoden ajan) ja asteittain vähenevästi;
if it can be shown that the aid is necessary to offset a loss of international competitiveness,
tukien voidaan osoittaa olevan tarpeen kansainvälisen kilpailukyvyn menetyksen korvaamiseksi;
if the aid scheme constitutes a real incentive to reduce use of the inputs concerned.
tukijärjestelmä sisältää todellisen kannustimen vähentää kyseisten tuotantopanosten käyttöä.
In the case under examination, the Commission considers that the aid is not degressive because, in the light of the various articles of the Finance Laws that provided for the excise duty exemption, the exemption was partial until 31 December 2000 and then total for each of the periods referred to in recital 27 above.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa komissio toteaa, ettei tuki ole asteittain vähenevää, koska niissä useissa budjettilakien kohdissa, joissa säädetään valmisteverosta vapauttamisesta, vapautus on osittainen 31. joulukuuta 2000 asti ja sen jälkeen täydellinen kullakin näiden perustelujen 27 kappaleessa mainitulla ajanjaksolla.
In addition, the aid was not temporary since, in reality, with the exception of the second half of 2001, the exemptions were permanent for the entire period considered.
Lisäksi tuet eivät ole olleet väliaikaisia, koska vuoden 2001 jälkipuoliskoa lukuun ottamatta vapautukset ovat jatkuneet tosiasiassa koko tarkastelujakson ajan.
Although the Italian authorities certainly referred to the existence of a difficult competitive situation (see recital 42 above), they did not supply information proving the loss of competitiveness.
Italian viranomaiset ovat tosin viitanneet erityisen hankalaan kilpailutilanteeseen (näiden perustelujen 42 kappale) mutta eivät ole toimittaneet tietoja, jotka osoittaisivat kilpailukyvyn heikenneen.
Lastly, it appears implausible that a system of exemptions which, by definition, makes fuels cheaper, could lead the beneficiaries to reduce their use of the inputs concerned (be it glasshouses or, by extension, the fuels themselves, if they are regarded as inputs).
Lisäksi vaikuttaa epätodennäköiseltä, että lähtökohtaisesti lämmityspolttoaineita halventava vapautusjärjestely kannustaa tuensaajia vähentämään kyseisten tuotantopanosten käyttöä (olipa kyse sitten kasvihuoneista tai laajemmin kyseisistä lämmityspolttoaineista, sikäli kuin ne katsotaan tuotantopanoksiksi).
The State aid in question thus cannot be considered to be justified exclusively by the provisions of the 2000 agricultural guidelines which allow pure operating aid to be deemed compatible with the common market.
Tarkasteltavana olevia valtiontukia ei tämän vuoksi voida pitää perusteltuina pelkästään maatalousalan vuoden 2000 suuntaviivojen perusteella, joiden mukaan pelkät toimintatuet voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi.
However, point 5.6.2 of the 2000 agricultural guidelines also provides for the possibility of assessing aid on a case-by-case basis, having regard to the principles set out in the Community guidelines on State aid for environmental purposes.
Näissä olosuhteissa maatalousalan vuoden 2000 suuntaviivojen 5.6.2 kohdassa annetaan mahdollisuus arvioida tuet tapauskohtaisesti ottaen huomioon yhteisön suuntaviivoissa ympäristönsuojeluun myönnettävistä valtion tuista vahvistetut periaatteet.
In view of the period to which the two procedures refer, the State aid rules to be considered for analysing the compatibility of the aid in question are as follows:
Kun otetaan huomioon kahden menettelyn kohteena oleva ajanjakso, tarkasteltavina olevien tukien soveltuvuutta selvitettäessä huomioon otettavat valtiontukia koskevat säännöt ovat seuraavat:
According to the 1994 guidelines (point 3.4), the Commission may make an exception to the rule that operating aid is not permitted, provided that such aid only compensates for extra production costs by comparison with traditional production costs, that it is temporary and in principle degressive and that it provides an incentive for reducing pollution or introducing more efficient uses of resources more quickly.
Vuoden 1994 suuntaviivojen (3.4 kohta) mukaisesti komissio voi poiketa periaatteesta, jonka mukaan toimintatuet ovat kiellettyjä, mikäli kyseisten tukien ainoana tarkoituksena on korvata ylimääräisiä kustannuksia perinteiseen tuotantoon verrattuna, tuet ovat väliaikaisia, niiden enimmäismäärät vähenevät asteittain ja ne kannustavat vähentämään pilaantumista tai ottamaan nopeasti käyttöön entistä tehokkaampia menetelmiä resurssien hyödyntämisessä.
Point 3.4 also states that temporary relief from new environmental taxes may be authorised where it is necessary to offset losses in competitiveness, particularly at international level.
Samaisessa 3.4 kohdassa tarkennetaan, että uusien ympäristöverojen maksamisesta voidaan tarvittaessa myöntää tilapäinen vapautus kilpailukyvyn menetysten korvaamiseksi erityisesti kansainvälisillä markkinoilla.
A further factor to be taken into account is what the firms concerned have to do in return in order to reduce their pollution.
Toinen huomioon otettava tekijä on vastine, johon asianomaisten yritysten on sitouduttava vähentämällä pilaantumista.
This provision also applies to reliefs from taxes introduced pursuant to EC legislation.
Tätä säännöstä sovelletaan myös yhteisön säädöksissä luotuihin verovapautuksiin.
Besides the fact that, as indicated in the analysis carried out in the light of point 5.5.4 of the 2000 agricultural guidelines, the aid is neither temporary nor degressive and does not contain any incentive, the Commission considers that the information available to it in no way demonstrates that the aid is strictly limited to compensating an extra production cost by comparison with traditional production costs.
Sen lisäksi, etteivät tuet ole väliaikaisia, asteittain vähentyviä eivätkä kannustavia, mitä maatalousalan vuoden 2000 suuntaviivojen 5.5.4 kohdassa edellytetään, komissio toteaa, että sen käytössä olevissa tiedoissa ei ole seikkoja, joiden avulla voitaisiin osoittaa, että tuet on rajattu tarkasti korvaamaan tuotannon ylimääräisiä kustannuksia perinteisen tuotannon kustannuksiin verrattuna.
Accordingly, the aid does not satisfy the conditions referred to in recital 92 above that would allow it to be considered compatible with the common market.
Tämän vuoksi tuet eivät täytä näiden perustelujen 92 kappaleessa mainittuja edellytyksiä, joiden perusteella ne voitaisiin katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi.
In addition, in the present case, the conditions referred to in recital 93 above are not relevant, since the aid does not concern new taxes (the excise duties existed prior to the period to which the two procedures refer: by way of example, Article 24(3) of Law No 388 of 23 December 2000, which introduced the total exemption from excise duty for the period between 1 January and 30 June 2001, refers to Law No 662/1996 which concerned excise duties and, in turn, referred back to Legislative Decree No 504/1995 laying down the Consolidated Text of Legislative Provisions on Taxes on Production and Consumption).
Lisäksi tässä nimenomaisessa tapauksessa näiden perustelujen 93 kappaleessa mainitut edellytykset eivät ole merkityksellisiä, koska tuet eivät koske uusia veroja (valmisteverothan olivat olemassa jo ennen kahden menettelyn kohteena olevaa ajanjaksoa: esimerkiksi 23 päivänä joulukuuta 2000 annetun lain N:o 388 24 pykälän 3 momentissa, jossa saatetaan voimaan täydellinen vapautus valmisteverosta 1. tammikuuta ja 30. kesäkuuta 2001 väliseksi ajaksi, viitataan vuoden 1996 lakiin N:o 662, jossa jo säädettiin valmisteveroista ja viitattiin asetukseen N:o 504/1995, joka sisältää koonnettuina tuotanto- ja kulutusveroja koskevat säännökset).
In this connection, the Commission notes that the Italian authorities have not challenged the fact that the duties in question are an ‘existing tax’.
Tältä osin komissio huomauttaa, etteivät Italian viranomaiset ole kiistäneet tarkasteltavina olevien verojen ”aiemmuutta”.
Moreover, they have never asserted that these taxes were introduced recently (see recitals 40 and 45 above).
Viranomaiset eivät ole myöskään esittäneet, että mainitut verot olisi saatettu hiljattain voimaan (ks. näiden perustelujen 40 ja 45 kappale).
Accordingly, this aid cannot be declared to be compatible with the common market on the basis of the 1994 guidelines.
Tämän vuoksi kyseisiä tukia ei voida julistaa yhteismarkkinoille soveltuviksi vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivojen perusteella.
The 2001 guidelines draw a distinction between new taxes (point 51.1) and existing taxes (points 51.2 and 52).
Vuoden 2001 suuntaviivoissa tehdään ero uusien verojen (51.1 kohta) ja olemassa olevien verojen välille (51.2 ja 52 kohta).
The Commission considers that the excise duties covered by the exemption must be considered existing taxes throughout the period under examination, since, in addition to the considerations set out in recital 95 above, the exemptions were decided on each year in the various Finance Laws rather than in any single law adopted with automatic derogations at any single time during the period concerned.
Komissio toteaa, että vapautuksen kohteena olevat valmisteverot on katsottava tarkasteltavana olevalla jaksolla olemassa oleviksi veroiksi, koska näiden perustelujen 95 kappaleessa esitettyjen seikkojen ohella vapautuksista on päätetty vuosittain erinäisissä budjettilaeissa eikä yksittäisessä laissa, joka on hyväksytty automaattisin poikkeuksin jossain vaiheessa tarkasteltavana olevalla ajanjaksolla.
Moreover, as the Commission has already observed in recital 95 above, the Italian authorities never challenged the fact that the taxes in question were ‘existing taxes’ and never asserted that they were introduced recently.
Lisäksi, kuten komissio jo huomautti näiden perustelujen 95 kappaleessa, Italian viranomaiset eivät ole kiistäneet tarkasteltavana olevien maksujen aiemmuutta eivätkä ole missään vaiheessa väittäneet, että ne olisi saatettu voimaan hiljattain.
As indicated in recital 40 above, point 51.2 of the 2001 guidelines allows the authorisation conditions applicable to new taxes (set out in point 51.1) to be applied to existing taxes if the following two conditions are satisfied at the same time:
Kuten näiden perustelujen 40 kappaleessa todetaan, vuoden 2001 suuntaviivojen 51.2 kohdassa annetaan mahdollisuus soveltaa olemassa oleviin veroihin 51.1 kohdassa lueteltuja uusien verojen sallimista koskevia ehtoja, jos seuraavat kaksi ehtoa täyttyvät yhtäaikaisesti:
the tax in question must have an appreciable positive impact in terms of environmental protection,
verolla on oltava selkeästi myönteinen vaikutus ympäristönsuojeluun;
In the latter instance, the amount of the reduction may not exceed the increase in costs resulting from the change in economic conditions.
Veronhuojennus ei saa tällöin ylittää taloudellisissa olosuhteissa tapahtuneiden muutosten aiheuttamaa kustannusten lisääntymistä.
The Commission can admit that a tax such as excise duty on diesel for heating, the effect of which is an increase in the price of diesel, can cause users to reduce their consumption of diesel with positive effects as regards environmental protection.
Komissio myöntää, että lämmitykseen käytettävästä dieselöljystä kannettavan valmisteveron kaltainen vero, jonka vaikutus näkyy dieselöljyn hinnan nousuna, voi saada käyttäjät vähentämään dieselöljyn käyttöä, millä on myönteisiä ympäristönsuojelullisia vaikutuksia.
However, the exemptions in question were laid down year after year, with even an interruption between 1 July and 31 December 2001 (see recital 27 above), and the Italian authorities have neither demonstrated nor ever asserted that these derogations were decided on when the tax was adopted.
Nämä vapautukset on kuitenkin vahvistettu vuosikohtaisesti, ja niissä on lisäksi katkos 1. heinäkuuta ja 31. joulukuuta 2001 välisenä aikana (ks. näiden perustelujen 27 kappale), eivätkä Italian viranomaiset ole osoittaneet eivätkä myöskään väittäneet, että tällaisista poikkeuksista olisi päätetty veron hyväksymishetkellä.
On the contrary, they stressed that the derogations were adopted simply to deal with a situation of economic difficulty, namely the increase in motor and heating fuel prices.
Viranomaiset ovat sitä vastoin korostaneet, että poikkeukset hyväksyttiin, koska haluttiin vastata puhtaasti suhdanteesta johtuvaan ilmiöön eli moottoripolttoaineiden ja lämmityspolttoaineiden hintojen nousuun.
It is not possible to accept the argument put forward by the Italian authorities that the Commission should carry out its analysis as if the exemptions had been decided on when the tax was introduced.
Ei ole mahdollista hyväksyä Italian viranomaisten esittämää väitettä, jonka mukaan komission pitäisi noudattaa omaa analyysiaan ikään kuin vapautuksista olisi päätetty veron voimaansaattamishetkellä.
In effect, the Italian authorities referred to Commission Decision C(2005) 4436 (see recital 42 above).
Samaiset viranomaiset nimittäin viittaavat komission päätökseen K(2005) 4436 (ks. näiden perustelujen 42 kappale).
In this Decision (see, in particular, recital 74 thereof), the Commission based its findings on the fact that the exemptions had been decided on well before the 2001 environmental aid guidelines became applicable.
Kyseisessä päätöksessä (ks. erityisesti päätöksen johdanto-osan 74 kappale) komissio oli perustanut omat päätelmänsä sille, että vapautuksista oli päätetty ennen kuin vuoden 2001 suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle tulivat voimaan.
However, in the case under examination, it must be noted that the first exemptions date back to October 2000, i.e. shortly before these guidelines became applicable.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa on kuitenkin todettava, että ensimmäiset vapautukset on tehty lokakuussa 2000 eli hieman ennen edellä mainittujen suuntaviivojen voimaantuloa.
It must be stressed that at no stage did the Italian authorities rely on exemptions previously granted.
On korostettava, etteivät Italian viranomaiset ole missään vaiheessa väittäneet, että vapautuksia olisi myönnetty aiemmin.
On the other hand, with regard to the second condition in the second sub-paragraph of point 51.2 of the 2001 guidelines, the Italian authorities have not provided evidence demonstrating a significant change in economic conditions that could have placed the firms in a particularly difficult competitive situation (see recital 88 above) nor proved that the value of the exemption did not exceed the increase in costs resulting from the change in economic conditions.
Toisaalta vuoden 2001 suuntaviivojen 51.2 kohdan toisessa luetelmakohdassa mainittujen olosuhteiden osalta Italian viranomaiset eivät ole ilmoittaneet seikkoja, jotka osoittaisivat taloudellisissa olosuhteissa tapahtuneiden merkittävien muutosten asettaneen yritykset erityisen vaikeaan kilpailutilanteeseen (ks. näiden perustelujen 88 kappale), eivätkä todistaneet, että veronhuojennus ei ole ylittänyt taloudellisissa olosuhteissa tapahtuneiden muutosten aiheuttamaa kustannusten lisääntymistä.
In this connection, it should also be highlighted that the increase in the price of oil products affected the whole of Europe and not only Italy.
Tältä osin on korostettava niin ikään, että öljytuotteiden hinnannousu kohdistui Eurooppaan kokonaisuudessaan eikä pelkästään Italiaan.
Since one of the two conditions referred to in recital 99 above has not been met, the provisions of point 51.2 of the 2001 guidelines cannot be applied, and thus nor can those of point 51.1.
Koska näiden perustelujen 99 kappaleessa mainituista kahdesta edellytyksestä toinen ei täyty, ei voida soveltaa vuoden 2001 suuntaviivojen 51.2 kohdan eikä myöskään 51.1 kohdan säännöksiä.
In the alternative, even if the provisions of point 51.2 had been applicable, the exemptions under examination could not have been considered eligible under point 51.1, which provides that:
Toissijaisesti, vaikka myös 51.2 kohdan säännöksiä olisi voitu soveltaa, tarkasteltavana olevia vapautuksia ei olisi voitu pitää hyväksyttävinä 51.1 kohdan puitteissa, koska siinä todetaan: