natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The two main classes of risk for the deposited funds are interest rate risk and liquidity risk [63].
Valtionkassaan talletettuihin varoihin kohdistuu kaksi keskeistä riskiä: korkoriski ja likviditeettiriski (ks. kansainvälinen järjestelypankki BIS (2003), BIS (2006), BIS (2008) ja kansainvälinen rahoitusinstituutti IIF (2007) [63]).
Interest rate risk [64] is the risk that short-term interest rates may increase during the lifetime of the long-term investments, while long-term interest rates are locked in; or, to take an equivalent market-value perspective, that the market value of equity drops while the yield curve shifts up, given that the value of the assets will fall further than the liabilities if the liabilities have a shorter effective lifetime.
Korkoriski [64] muodostuu siitä, että lyhytaikaiset korot saattavat nousta pitkäaikaisten sijoitusten elinaikana samalla, kun pitkän aikavälin korot pysyvät ennallaan, tai – markkina-arvon osalta – sitä, että pääoman markkina-arvo laskee samalla, kun tuottokäyrä nousee, kun otetaan huomioon, että varat pienenevät velkoja enemmän, mikäli velkojen effektiivinen kestoaika on lyhyempi.
However, the indexation mechanism of the Agreement includes a fortnightly resetting of the rates of the three components, which is why the indexation is floating.
Sopimuksen mukaisessa indeksointimenetelmässä tarkistetaan kolmea korkotekijää kahden viikon välein, mistä seuraa indeksoinnin vaihtelevuus.
Thus the deposited funds are not subject to a risk of loss of capital, but only of loss of interest [65].
Valtionkassaan siirretyillä talletuksilla ei näin ollen ole pääoman menettämistä koskevaa riskiä, vaan ainoastaan korkotulojen pienenemisen riski [65].
With a floating interest rate, the risk is split between the parties.
Kun korko on vaihtuva, osapuolet jakavat riskin.
The funding liquidity risk relates to the ability to fund increases in assets and meet obligations as they become due [66].
Likviditeettiriski (rahoituslikviditeettiä koskeva riski, funding liquidity risk) koskee valmiuksia rahoittaa vastaavien lisääntyminen ja suorittaa sitoumukset sitä mukaa kuin ne erääntyvät [66].
The management of liquidity is therefore an important activity of financial institutions or banks.
Likviditeetin hallinnointi on näin ollen tärkeä rahoituslaitosten/pankkien toiminto.
The analysis of funding liquidity requires bank management not only to measure the liquidity position of the bank on an ongoing basis but also to examine how funding requirements are likely to develop under various scenarios, including adverse conditions [67].
Likviditeetin arviointi edellyttää, että pankin johto paitsi mittaa jatkuvasti likviditeettiasemaa myös tutkii rahoitusvaatimusten todennäköistä kehitystä eri skenaarioiden mukaisesti ja myös epäsuotuisissa olosuhteissa [67].
In the present case, the funding liquidity risk and yield curve risk are borne entirely by the borrower, and not by PI.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa rahoituksen likviditeettiriskin ja tuottokäyrää koskevan riskin kantaa kokonaisuudessaan lainan ottaja eikä PI.
More specifically, in the hypothetical case that depositors were to withdraw their funds in a mass, the State would be obliged to provide PI with the money required to refund its depositors, and PI would not have to refinance itself.
Tarkemmin sanottuna siinä tapauksessa, että tilinhaltijat nostavat pois kaikki tallettamansa varat, valtion on toimitettava PI:lle sen tätä varten tarvitsemat varat, eikä PI:llä näin ollen ole velvollisuutta hankkia itse uutta rahoitusta.
The Commission would point out that the scheme does not provide the same degree of certainty with respect to the cash available to the borrower.
Komissio korostaa, että tarkastelun kohteena oleva järjestelmä ei anna samantasoista varmuutta lainan ottajan varojen osalta.
When an operator issues and sells bonds, the operator has the disposal of the whole sum for the whole term to maturity of the bonds.
Kun markkinatoimija laskee liikkeeseen ja myy joukkovelkakirjoja se saa käyttöönsä koko summan siihen asti kunnes joukkovelkakirjojat erääntyvät.
The deposit mechanism does not produce the same result, as the money available to the borrower changes every day and may even diminish significantly if adverse conditions are encountered.
Sopimuksen mukainen järjestelmä ei johda samaan tulokseen, koska lainan ottajan saatavilla olevat varat vaihtelevat päivittäin ja saattavat myös vähentyä merkittävästi, mikäli olosuhteet ovat epäsuotuisat.
Consequently, the rate of interest paid to PI should in principle be lower than the rate offered on bonds having an equivalent maturity.
Tämän vuoksi PI:lle maksetun koron olisi lähtökohtaisesti oltava alhaisempi kuin saman erääntymisajan omaavista joukkovelkakirjoista maksettava korko.
The Commission therefore considers that there should be a markdown on the basic rate that a private borrower would offer, in order to take account of the funding liquidity risk.
Komissio katsoo näin ollen, että tässä yhteydessä on likviditeettiriskin huomioon ottamiseksi sovellettava yksityisen lainan ottajan tarjoamaa peruskorkoa alempaa korkoa.
The Commission is aware that it is difficult to quantify the markdown for the liquidity risk precisely.
Komissio on tietoinen siitä, että likviditeettiriskistä johtuvan alennuksen (markdown) täsmällinen määrittely on vaikeaa.
In the present case, an appropriate markdown is already built into the Agreement and the Commission’s methodology, which define a volatile component and link it to an interest rate based on very short-term instruments.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa asianmukainen alennus on otettu huomioon sopimuksessa ja komission menetelmässä, joissa volatiili osa määritellään ja sidotaan se korkoon, joka perustuu hyvin lyhytaikaisiin rahoitusinstrumentteihin.
Finally, the Commission considers that the arguments put forward by Italy regarding a supposed rigidity of the parametric investment defined by the Agreement have to be rejected, for the following reasons:
Komissio katsoo lopuksi, että Italian esittämät väitteet, jotka koskevat sopimuksessa määritellyn parametrien mukaisen sijoittamisen oletettua jäykkyyttä, on hylättävä, koska
they disregard the liquidity risk;
niissä ei oteta huomioon likviditeettiriskiä;
they are related to another argument put forward by Italy regarding the opportunity cost associated with the impossibility of conducting active fund management, which is discussed, and rejected, in Section 7.4.3 of the present Decision;
ne liittyvät Italian muihin, vaihtoehtokustannuksia koskeviin väitteisiin, jotka liittyvät siihen, ettei varojen aktiivinen hallinnointi ole mahdollista, ja joita käsitellään (ja jotka hylätään) tämän päätöksen VII.4.3 kohdassa;
the claim that the Agreement provided for compensation for the alleged rigidity has been put forward only ex post.
Italia on vasta jälkikäteen väittänyt, että sopimuksessa määrättiin oletettuun jäykkyyteen perustuvasta korvauksesta.
The Italian authorities have said that ‘the rationale of the definition of the basket was not based on the determination of a spread compensating this limit on PI’s autonomy’ and that ‘the agreed basket produced ex post a spread which, on the one hand, compensates PI of the investment constraint, and on the other hand is fair to the Treasury’.
Italian viranomaiset ovat todenneet, että ”sijoituskorin määrittelemisessä sovellettu lähestymistapa ei perustu siihen, että määriteltäisiin marginaali, jolla korvattaisiin riippumattomuuden rajoittaminen” ja että ”kori on synnyttänyt jälkikäteen tuoton, joka on yhtäältä korvauksena postille siihen sovellettavasta talletusvelvollisuudesta ja sijoitusrajoituksesta ja toisaalta kohtuullinen valtionkassan kannalta”.
There is nothing to show that this ex post reasoning was considered during the negotiation on the Agreement, and it cannot be regarded as relevant for purposes of the present Decision.
Tämä jälkikäteen syntynyt logiikka ei ollut esillä sopimuksesta neuvoteltaessa eikä sitä näin ollen voida pitää merkityksellisenä nyt esillä olevassa päätöksessä.
Conclusion: definition of the rate offered by a private borrower; existence of State aid
Päätelmät: Yksityisen lainan ottajan tarjoaman koron määrittäminen / valtiontuen olemassaolo
The rates provided for in the Agreement and the rates which according to the Commission’s analysis would be offered by a private borrower [68] are compared below:
Seuraavaksi verrataan sopimuksessa määrättyjä korkoja ja yksityisen lainan ottajan tarjoamia korkoja [68], jotka ovat komission arvioinnin perusteella seuraavat:
Private Borrower
Yksityinen lainan ottaja
Instrument/yield
Rahoitusväline/tuotto
Weight
Painoarvo
Stable component
Stabiili osa
30-year BTP bond
30 vuoden BTP
5-year BTP bond
5 vuoden BTP
10-year BTP bond
10 vuoden BTP
Volatile component
Volatiili osa
12-month BOT bond
12 kuukauden BOT
3-month BOT bond
3 kuukauden BOT
Overnight interbank interest rate
Pankkien välinen yön yli -korko
Private borrower rate
Yksityinen lainan ottaja
Because the benchmark instruments used in the Agreement have longer maturities than ‘market’ ones, and, as a consequence, have higher yields over the period concerned [69], and because the division of risk is more favourable to PI than if PI had to bear the liquidity risk on the funds deposited, the loan rate defined by Italy confers an advantage on PI.
Koska sopimuksessa käytetyillä viiteinstrumenteilla on pidempi erääntymisaika kuin ”markkinainstrumenteilla”, ja ne siksi antavat kyseisellä ajanjaksolla suuremman tuoton [69], ja koska riskinjako on PI:lle suotuisampi kuin se olisi, jos se kantaisi talletettujen varojen likviditeettiriskin itse, Italian määrittelemä antolainauskorko tuottaa etua PI:lle.
Therefore the scheme consisting of the payment of the loan rate by the Treasury for the funds deposited by PI under the 2006 Act and the Agreement constitutes State aid.
Näin ollen vuoden 2006 rahoituslain ja sopimuksen mukainen järjestelmä, jossa valtionkassa maksaa antolainauskorkoa PI:n sille siirtämistä varoista, on valtiontukea.
Finally, the Commission would observe that there is no single combination of short-term and long-term instruments which would be the only one in line with the market.
Komissio panee lopuksi merkille, että mikään lyhyt-/pitkäaikaisten instrumenttien yhdistelmä ei vastaa täysin markkinatilannetta.
In the Commission’s view it is the overall balance of the instruments used and of their respective weights that makes it possible to decide whether the loan rate complies with the principle of the prudent borrower operating in a market economy.
Komission mukaan käytettyjen rahoitusinstrumenttien ja niiden painotuksen kokonaistasapainon perusteella voidaan päätellä, noudattaako antolainauskorko markkinoilla toimivan huolellisen toimijan periaatetta.
The loan rate provided for in the agreement does not satisfy this test of proportionality, which a private borrower would have applied to the deposited funds.
Sopimuksessa määritelty antolainauskorko ei täytä tätä oikeasuhteisuuden kriteeriä, jota yksityinen lainan ottaja olisi soveltanut talletuksina saamiinsa varoihin.
Analyses of investment policies pursued by PI in the absence of the Obligation
Analyysi PI:n sijoitustoiminnasta siinä tapauksessa, ettei talletusvelvollisuutta olisi
For the sake of comprehensiveness, and from a teleological point of view, it will be appropriate to enquire whether the possible alternative investments outlined by PI on the assumption that it was not subject to the Obligation would have offered yields similar to or higher than the one arrived at by the Agreement or by the Commission’s own methodology.
Teleologisesta näkökulmasta ja jotta analyysi olisi täydellinen on syytä tutkia, tarjoavatko ne mahdolliset sijoitusvaihtoehdot, joita PI harkitsisi jos talletusvelvollisuutta ei olisi, yhtä suuren tai suuremman tuoton kuin sopimuksessa määrätään tai komission laskentamenetelmällä saadaan.
In the assessment that follows the Commission will analyse both the financial risk and the return, which are factors determining the conduct of a market operator engaging in financial transactions.
Tämän osalta komissio tutkii jäljempänä olevassa arvioinnissaan rahoitusriskiä ja tuottoa, jotka ovat määräävät tekijät markkinatoimijalle tämän rahoitusliiketoimissa.
Summary of the arguments put forward by Italy [70]
Tiivistelmä Italian esittämistä huomautuksista [70]
Italy has argued that the Obligation penalises PI in its asset allocation, as PI is deprived of any other (possibly more rewarding) outlet for the use of the money collected from its customers’ current accounts.
Italia on todennut, että PI asetetaan epäedulliseen asemaan varojen kohdentamisessa siksi, että siihen sovelletaan velvollisuutta siirtää varat valtionkassaan, minkä vuoksi sillä ei ole mahdollisuutta sijoittaa postin käyttötileille talletettuja varoja tuottavampiin kohteisiin.
According to Italy, in the absence of the Obligation, PI could have:
Italia väittää, että, mikäli talletusvelvollisuutta ei olisi, PI
invested the money collected from postal current accounts in instruments similar to the ones used by the PI’s insurance divisions, and in particular Poste Vita SpA.
olisi sijoittanut postin käyttötilien varat vastaaviin rahoitusinstrumentteihin, joita PI:n vakuutuspalvelut ja erityisesti Poste Vita SpA käyttävät.
Referring to letters sent by various financial intermediaries (see recital 73), the Italian authorities consider that the remuneration set by the Agreement is in line with the remuneration obtained by Poste Vita SpA on its invested funds (see recitals 74 et seq.).
Italian viranomaiset viittaavat rahoitusvälittäjien kirjeisiin (ks. 73 kappale) ja katsovat, että sopimuksen mukainen korko vastaa Poste Vita SpA:n sijoituksille maksettavaa korkoa (ks. 74 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
In particular, they say that class I life assurance policies are products that can be considered comparable to postal current accounts, and that the average yield on the management of these products (e.g. Posta Più) over the period 2002-2006 was 4,68 %, in line with the rate of the Agreement, which was 4,55 %; or
Italian viranomaisten mukaan Ramo I:n henkivakuutukset ovat tuotteina verrattavissa postin käyttötileihin ja että tällaisista tuotteista (kuten Posta Più) on keskimäärin saatu 4,68 prosentin korko vuosina 2002–2006, kun sopimuksen mukainen korko oli keskimäärin 4,55 prosenttia.
diversified its portfolio on the basis of credit risk (see recital 85(i)); or
olisi hajauttanut sijoitussalkkuaan luottoriskin perusteella (ks. 85 kappaleen i alakohta).
adopted an active fund management strategy (see recital 85(iv)); appropriate fund management could have consistently produced a higher yield, as shown by past experience (La Poste case and active management on the trading system model) and by future developments.
olisi hallinnoinut varoja aktiivisesti (ks. 85 kappaleen iv alakohta). Varojen asianmukainen hallinnointi antaisi suuremman tuoton, kuten aiemmat kokemukset (La Posten tapaus ja kaupankäyntijärjestelmän mukainen aktiivinen hallinnointi) ja tuleva kehitys osoittavat.
The Commission will demonstrate, first, that these alternative investment policies are not relevant to the present analysis, and, second, that their results cannot be used to show that the Agreement confers no advantage on PI.
Komissio osoittaa ensinnäkin, etteivät nämä vaihtoehtoiset sijoitustavat ole merkityksellisiä nyt käsillä olevassa arvioinnissa, ja toiseksi, ettei niiden tuloksia voida käyttää sen osoittamiseen, etteikö sopimuksella annettaisi etua PI:lle.
From a comparison between PI and private-sector banks, Italy also argues (recital 85(ii)) that the interest margins achieved by some private-sector banks on the deposit component of their funding is substantially higher than PI’s.
PI:n ja yksityissektorin pankkien vertailun osalta Italia katsoo (ks. 85 kappaleen ii alakohta) että, joidenkin yksityissektorin pankkien korkomarginaali on oman verkoston kautta saatujen talletusten osalta huomattavasti suurempi kuin PI:llä.
Moreover, the investment patterns of banks operating in the public sector are similar to those of PI (recital 85(iii)).
Lisäksi julkisella sektorilla toimivien pankkien sijoitukset ovat verrattavissa PI:n sijoituksiin (ks. 85 kappaleen iii alakohta).
These points show, it is argued, that PI does not enjoy State aid.
Nämä seikat osoittavat Italian mukaan, ettei PI:lle ole myönnetty valtiontukea.
The Commission will demonstrate that the comparisons made by Italy (notably in the […] study) are not meaningful.
Komissio osoittaa jäljempänä, etteivät Italian tekemät vertailut (ja erityisesti […]-analyysiin perustuvat vertailut) ole merkityksellisiä.
General remarks on the relevance of the […] study and of the letters from financial intermediaries
Yleiset huomautukset […]-analyysin asianmukaisuudesta ja rahoituksen välittäjien kirjeistä
The […] study, and the letters sent by financial intermediaries to PI arguing that the rate of remuneration provided for in the Agreement is in line with the market, call for general comment from the Commission.
[…]-analyysi ja rahoituksen välittäjien PI:lle lähettämät kirjeet, joissa vahvistetaan sopimuksen mukaisen koron soveltuvuus yhteismarkkinoille, edellyttävät komissiolta yleisluonteisia huomautuksia.
The letters and the study may have been written in the course of commercial relations between their authors and PI.
Kirjeet ja analyysi voivat perustua niiden laatijoiden ja PI:n välisiin liikesuhteisiin.
The Commission has to approach them with great caution.
Komission on tutkittava niitä erittäin huolellisesti.
The general conclusions of the […] study raise questions, as […] states that ‘it is understood that the assumptions and the initial conclusion, as outlined in this presentation, are based on the informations (and their understanding by […]) provided by PI.
[…]-analyysin yleiset päätelmät herättävät epäilyjä, sillä […] toteaa, että ”tässä selvityksessä esitetty osoittaa, hypoteesi ja alustavat päätelmät perustuvat PI:n toimittamiin tietoihin (ja […]:n niitä koskevaan tulkintaan).
Such information may be subject to different interpretation; therefore the analysis could lead to different solutions and conclusions’.
Näistä tiedoista on esitetty useita tulkintoja, minkä vuoksi analyysin perusteella voidaan tehdä erilaisia ratkaisuja ja päätelmiä”.
The interest rate provided for in the Agreement is indexed to parameters with floating rates.
Komissio huomauttaa, että sopimuksen mukainen korko on indeksoitu vaihtuviin parametreihin.
The use of these parameters was decided freely by the Treasury and PI, and is not a consequence of any legal constraint.
Valtionkassa ja PI ovat sopineet vapaasti tällaisten parametrien käytöstä, eikä niiden käyttö perustu oikeudelliseen velvoitteeseen.
The Commission shares the view of the Italian authorities that the choice of floating-rate parameters was a rational choice for the parties at the time the Agreement was negotiated.
Komissio on samaa mieltä Italian viranomaisten kanssa siitä, että vaihtuvaluonteisten parametrien valinta oli sopimuspuolten kannalta järkevää sopimuksen tekohetkellä.
The […] study, however, is based mainly on a comparison between the parameters of the Agreement and instruments with fixed interest rates.
[…]-analyysissa sopimuksen parametreja verrataan kuitenkin lähinnä kiinteäkorkoisiin rahoitusinstrumentteihin.
Floating rates have been lower than fixed rates of similar lifetime [71].
Vaihtuvat korot ovat olleet alhaisemmat kuin kestoltaan verrattavissa olevat kiinteät korot [71].
As an illustration, the table below indicates the annual average rates of Treasury issues of five- and 10-year multiannual Treasury bonds (BTPs), which have a fixed interest rate, and Treasury credit certificates (CCTs), which are seven-year instruments with a floating interest rate [72].
Jäljempänä olevassa taulukossa havainnollistetaan valtionkassan liikkeeseen laskemien kiinteäkorkoisten BTP-velkakirjojen keskimääräiset vuosikorot (viiden ja kymmenen vuoden BTP) ja seitsenvuotisten vaihtuvakorkoisten CCT-velkakirjojen (valtion velkasitoumus) keskimääräiset vuosikorot [72].
BTP 5 years
5 vuoden BTP
BTP 10 years
10 vuoden BTP
CCT 7 years
7 vuoden CCT
Furthermore, the study makes a comparison between the deposit with the Treasury and active fund management strategies (see below), and in the implicit return achieved by PI takes account of capital gains.
Lisäksi analyysissa verrataan aktiivista hallinnointia (ks. jäljempänä) valtionkassaan tehtyyn talletukseen, ja otetaan pääomavoitot huomioon implisiittisesti PI:n saamassa korvauksessa.
But the Agreement mechanism cannot generate capital gains (or capital losses), because of its indexation to floating-rate parameters.
Sopimuksen mukainen menetelmä ei kuitenkaan voi aiheuttaa pääomavoittoja tai -tappioita, koska se on indeksoitu vaihtuvaan korkoon.
In the reasoning put forward by Italy, a correct comparison for determining whether PI has been penalised by the Obligation would have to be based on floating-rate parameters.
Tämän vuoksi Italian esittämä, että vertailu, jossa määritetään, onko PI epäedullisessa asemassa talletusvelvollisuuden vuoksi, olisi asianmukainen, jos se perustuisi vaihtuvaluonteisiin parametreihin.
The interest rates that PI might theoretically have been able to achieve according to the study are irrelevant – and probably overestimated – notably because they rely on fixed-rate instruments [73].(iv) Finally, the […] study and the letters compare instruments which carry different risks.
Korko, jota PI olisi teoreettisesti voinut saada analyysin perusteella, eivät ole merkityksellisiä – ja ne on todennäköisesti yliarvioitu – erityisesti siksi, että ne perustuvat kiinteäkorkoisiin rahoitusvälineisiin [73].iv) […]-analyysissa ja rahoituksen välittäjien kirjeissä vertaillaan rahoitusinstrumentteja, joilla on erilainen riskitaso.
For instance, as already explained (Section 7.4.2), the liquidity risk borne by PI is nil when the money is invested pursuant to the Agreement, whereas PI does bear a liquidity risk when it invests under normal circumstances.
Kuten edellä (ks. VII.4.2 kohta) on jo todettu, PI:llä ei esimerkiksi ole ollenkaan likviditeettiriskiä valtionkassaan sopimuksen mukaisesti talletettujen varojen osalta, mutta normaalioloissa sijoituksia tehdessään sillä on tällainen riski.
Similarly, investments in insurance products bear a market risk [74], while for the deposit with the Treasury (or private borrower) the market risk is of limited relevance.
Samalla tavoin vakuutustuotteisiin tehtäviin sijoituksiin kohdistuu markkinariski [74], kun taas markkinariski ei ole oleellinen siirrettäessä varoja valtionkassaan / yksityiselle lainan ottajalle.
These risk-related aspects are never pointed out or quantified in a substantiated manner in the letters.
Näitä riskeihin liittyviä näkökohtia ei ole otettu esiin eikä esitetty määrällisesti PI:lle lähetetyissä kirjeissä.
The Commission consequently cannot conclude either from the letters from financial intermediaries or from the study that PI is penalised by the Obligation.
Komissio ei näin ollen voi päätellä rahoituksen välittäjien kirjeiden tai analyysin perusteella, että PI olisi epäedullisessa asemassa talletusvelvollisuuden vuoksi.
Comparison with insurance activities
Vertailu vakuutuspalveluihin
Even taking the Obligation into account, the Commission does not share the Italian authorities’ view that class I life assurance policies sold by Poste Vita SpA are products that can be considered comparable to postal current accounts, because the nature of the resources is different.
Myös siinä tapauksessa, että talletusvelvollisuus otetaan huomioon, komissio ei voi varojen erilaisen luonteen vuoksi hyväksyä Italian viranomaisten näkemystä, jonka mukaan Poste Vita SpA:n myymät Ramo I:n henkivakuutukset olisivat tuotteina verrattavissa postin käyttötileihin.