natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Doses are selected from the concentration series 100 %, 50 %, 25 %, 10 %, 5 %, 2,5 %, 1 %, 0,5 % etc. Existing acute toxicity and dermal irritation data should be considered, where available, in selecting the three consecutive concentrations so that the highest concentration maximises exposure whilst avoiding systemic toxicity and excessive local skin irritation (2)(11).
Annostasot valitaan konsentraatiosarjasta 100 %, 50 %, 25 %, 10 %, 5 %, 2,5 %, 1 %, 0,5 % ja niin edelleen. Jos käytettävissä on aiempia tietoja aineen akuutista toksisuudesta ja ihoärsytyksestä, ne on otettava huomioon kolmen peräkkäisen konsentraation valinnassa siten, että suurin konsentraatio edustaa maksimialtistusta, kuitenkin niin, että vältetään koko elimistöön kohdistuvaa toksisuutta ja liian voimakasta paikallista ihoärsytystä (2) (11).
The vehicle should be selected on the basis of maximising the test concentrations and solubility whilst producing a solution/suspension suitable for application of the test substance.
Kantaja-aine on valittava siten, että testikonsentraatiot ja niiden liukoisuus voidaan maksimoida ja saadaan testiaineen annostelua varten sopiva liuos/suspensio.
In order of preference, recommended vehicles are acetone/olive oil (4:1 v/v), dimethylformamide, methyl ethyl ketone, propylene glycol and dimethyl sulphoxide (2)(10), but others may be used if sufficient scientific rationale is provided.
Suositeltavat kantaja-aineet suosituimmuusjärjestyksessä ovat asetoni/oliiviöljy (4:1 v/v), dimetyyliformamidi, metyylietyyliketoni, propyleeniglykoli ja dimetyylisulfoksidi (2) (10); muitakin kantaja-aineita voidaan käyttää riittävin tieteellisin perustein.
In certain situations it may be necessary to use a clinically relevant solvent or the commercial formulation in which the test substance is marketed as an additional control.
Joissakin tilanteissa voi olla tarpeen käyttää lisäkontrolliaineena kliinisesti perusteltua liuotinta tai kaupallista valmistetta, jossa testiainetta markkinoidaan.
Particular care should be taken to ensure that hydrophilic materials are incorporated into a vehicle system, which wets the skin and does not immediately run off. Thus, wholly aqueous vehicles are to be avoided.
Erityisesti on varmistettava, että kantaja-ainejärjestelmässä on hydrofiilisiä aineita, jotta aine vettää ihon eikä valu heti pois. Pelkkiä vesiliuoksia on siis syytä välttää.
Experimental schedule
Testiaikataulu
The experimental schedule of the assay is as follows:
Määritysmenetelmän aikataulu on seuraava:
Day 1:
Päivä 1:
individually identify and record the weight of each animal.
Määritetään ja kirjataan kunkin koe-eläimen paino.
Open application of 25μl of the appropriate dilution of the test substance, the vehicle alone, or the positive control (as appropriate), to the dorsum of each ear.
Koe-eläimen kummankin korvan takaosaan annostellaan avoannosteluna 25 μl testiaineen, kantaja-aineen tai positiivisen kontrolliaineen sopivaa laimennosta.
Days 2 and 3:
Päivät 2 ja 3:
repeat the application procedure carried out on day 1.
Toistetaan päivänä 1 toteutettu menettely.
Days 4 and 5:
Päivät 4 ja 5 :
no treatment.
Ei käsittelyä.
Day 6:
Päivä 6 :
record the weight of each animal.
Kirjataan kunkin eläimen paino.
Five hours later, the animals are killed.
Viiden tunnin kuluttua eläimet lopetetaan.
The draining auricular lymph nodes from each ear are excised and pooled in PBS for each experimental group (pooled treatment group approach); alternatively pairs of lymph nodes from individual animals may be excised and pooled in PBS for each animal (individual animal approach).
Kummastakin korvasta leikataan irti nestettä vievät korvalehden imusolmukkeet ja koko koeryhmän imusolmukkeet upotetaan PBS:ään (käsittelyryhmän näytteet yhdistetään); vaihtoehtoisesti kultakin eläinyksilöltä voidaan leikata imusolmukepari ja upottaa se yksilöittäin PBS:ään (vain yhden yksilön näytteet).
Details and diagrams of the node identification and dissection can be found in Appendix I of reference 10.
Imusolmukkeiden tunnistukseen ja leikkaamiseen liittyvät tiedot ja kaaviot ovat lähteen (10) liitteessä 1.
Preparation of cell suspensions
Solususpensioiden valmistus
A single cell suspension of lymph node cells (LNC) either from pooled treatment groups or bilaterally from individual animals is prepared by gentle mechanical disaggregation through 200 μm-mesh stainless steel gauze.
Testiryhmien yhdistetyistä imusolmukesoluista tai yksittäisten eläinten imusolmukeparien soluista valmistetaan suspensio, jossa kaikki solut ovat irrallaan muista (yksisolususpensio), mekaanisesti hajottamalla solukertymät painamalla ne varovaisesti ruostumattoman terässeulan läpi (silmäkoko 200 μm).
Lymph node cells are washed twice with an excess of PBS and precipitated with 5 % trichloroacetic acid (TCA) at 4 oC for 18h (2).
Imusolmukesolut pestään kahdesti runsaalla PBS:llä ja saostetaan 5 %:ssa trikloorietikkahapossa 4 oC:n lämpötilassa 18 tunnin ajan (1).
Pellets are either re-suspended in 1 ml TCA and transferred to scintillation vials containing 10 ml of scintillation fluid for 3H-counting, or transferred directly to gamma counting tubes for 125I-counting.
Pelletit voidaan joko resuspendoida 1 ml:aan trikloorietikkahappoa ja siirtää tuikeputkiin, joissa on 10 ml tuikenestettä 3H-laskentaa varten, tai siirtää suoraan gammalaskentaputkiin l25I-laskentaa varten.
Determination of cell proliferation (incorporated radioactivity)
Solujen proliferaation (inkorporoituneen radioaktiivisuuden) määritys
Incorporation of 3H-methyl thymidine is measured by β-scintillation counting as disintegrations per minute (DPM).
H-metyylitymidiiniin inkorporoituminen mitataan ß-tuikelaskennalla hajoamisina minuutissa (DPM).
Incorporation of 125I-iododeoxyuridine is measured by 125I-counting and also is expressed as DPM.
125I-jododeoksiuridiinin inkorporoituminen mitataan 125I-laskennalla ja ilmoitetaan niin ikään DPM-arvona.
Depending on the approach used, the incorporation will be expressed as DPM/treatment group (pooled approach) or the DPM/animal (individual approach).
Inkorporoituminen ilmoitetaan DPM:nä joko testiryhmää kohti tai eläintä kohti.
Animals should be carefully observed once daily for any clinical signs, either of local irritation at the application site or of systemic toxicity.
Eläimistä on päivittäin havainnoitava huolellisesti mahdolliset kliiniset merkit joko annostelualueen paikallisesta ärsytyksestä tai koko elimistöön kohdistuvasta toksisuudesta.
Body weights
Ruumiinpainot
As stated in section 1.3.3.1, individual animal body weights should be measured at the start of the test and at the scheduled kill of the animals.
Kuten kohdassa 1.3.3.1 mainitaan, kukin eläin on punnittava erikseen testin alussa ja aikataulun mukaisen lopettamisen yhteydessä.
Results are expressed as the Stimulation Index (SI).
Tulokset ilmoitetaan stimulaatioindeksinä (SI).
When using the pooled approach, the SI is obtained by dividing the pooled radioactive incorporation for each treatment group by the incorporation of the pooled vehicle control group; this yields a mean SI.
Ryhmänäytteistä Sl-arvo saadaan jakamalla kunkin testiryhmän yhdistetty radioaktiivinen inkorporoituminen kantaja-ainekontrolliryhmän yhdistetyllä inkorporoitumisella, jolloin saadaan SI:n keskiarvo.
When using the individual approach, the SI is derived by dividing the mean DPM/animal within each test substance group and the positive control group by the mean DPM/animal for the solvent/vehicle control group.
Yksilönäytteistä Sl-arvo saadaan jakamalla testiaineryhmän ja positiivikontrolliryhmän eläinkohtaisista DMP-arvoista laskettu keskiarvo liuotin/kantaja-aine kontrolliryhmän vastaavalla tuloksella.
The average SI for vehicle treated controls is then 1.
Kantaja-aineella käsiteltyjen kontrolliryhmien SI:n keskiarvo on 1.
Use of the individual approach to calculate the SI will enable the performance of a statistical analysis of the data.
Kun Sl-arvo lasketaan yksilönäytteistä, määritystulokset voidaan analysoida tilastollisesti.
In choosing an appropriate method of statistical analysis the investigator should maintain an awareness of possible inequalities of variances and other related problems that may necessitate a data transformation or a non-parametric statistical analysis.
Sopivaa tilastollista menetelmää valittaessa tutkijan on syytä pitää mielessä varianssien mahdolliset erot ja muut vastaavat ongelmat, jotka saattavat edellyttää määritystulosten muuntamista tai non-parametrista tilastollista analyysia.
An adequate approach for interpreting the data is to evaluate all individual data of treated and vehicle controls, and derive from these the best fitting dose response curve, taking confidence limits into account (8)(12)(13).
Sopiva käytäntö määritystulosten tulkintaan on arvioida testi- ja kontrolliryhmien yksittäiset määritystulokset ja derivoida näistä parhaiten sopiva annos-vastekäyrä, jossa luottamusvälit on otettu huomioon (8)(12)(13).
However, the investigator should be alert to possible ‘outlier’ responses for individual animals within a group that may necessitate the use of an alternative measure of response (e.g. median rather than mean) or elimination of the outlier.
Tutkijan on kuitenkin tarkattava ryhmissä mahdollisesti esiintyviä yksittäisten eläinten vasteita, jotka ovat käyrän ulkopuolella ja saattavat vaatia vasteen mittaamista vaihtoehtoisella menetelmällä (esimerkiksi mediaanina eikä keskiarvona) tai käyrän ulkopuolella olevan arvon poistamista.
The decision process with regard to a positive response includes a stimulation index ≥ 3 together with consideration of dose-response and, where appropriate, statistical significance (3)(6)(8)(12)(14).
Tuloksen voidaan katsoa olevan positiivinen, kun stimulaatioindeksi on > 3, kun annosvaste ja tapauksen mukaan tilastollinen merkitsevyys on otettu huomioon(3) (6) (8) (12)(14).
If it is necessary to clarify the results obtained, consideration should be given to various properties of the test substance, including whether it has a structural relationship to known skin sensitisers, whether it causes excessive skin irritation and the nature of the dose response seen.
Jos saatuja tuloksia pitää selventää, on syytä ottaa huomioon testiaineen erilaiset ominaisuudet, mukaan luettuina mahdolliset rakenteelliset yhtäläisyydet tunnettuihin ihon herkistystä aiheuttaviin aineisiin, sen mahdollisesti aiheuttama liiallinen ihoärsytys ja havaitun annosvasteen luonne.
These and other considerations are discussed in detail elsewhere (7).
Näitä ja muita huomionarvoisia seikkoja käsitellään yksityiskohtaisesti lähteessä (7).
Data should be summarised in tabular form showing the mean and individual DPM values and stimulation indexes for each dose (including vehicle control) group.
Tulokset on esitettävä taulukkona, josta käyvät ilmi DPM-arvojen keskiarvot ja yksittäiset arvot sekä kunkin annosryhmän (myös kantaja-ainekontrolliryhmän) stimulaatioindeksi.
The test report should contain the following information
Loppuraportti on annettava seuraavat tiedot:
test substance:
Testiaine:
identification data (e.g. CAS number, if available, source, purity, known impurities, lotnumber),
tunnistetiedot (esimerkiksi CAS-numero, jos tiedossa; alkuperä, puhtaus, tunnetut epäpuhtaudet, eränumero),
physical nature and physicochemical properties (e.g. volatility, stability, solubility),
fysikaalinen olomuoto ja fysikokemialliset ominaisuudet (esimerkiksi haihtuvuus, stabiilisuus, liukoisuus),
identification data (purity, concentration (where appropriate); volume used)
tunnistetiedot (puhtaus, tarvittaessa konsentraatio, käytetty tilavuus),
strain of mice used,
käytetty hiirikanta,
details of test substance preparation and application,
tiedot testiaineen valmistelusta ja annostelusta
justification for dose selection, including results from range finding study, if conducted; vehicle and test substance concentrations used and the total amount of substance applied,
perustelut annostasojen valinnalle, mukaan luettuina vaihteluväliä selvittävän tutkimuksen tulokset, jos tutkimus on tehty; käytetyt kantaja- ja testiaineiden konsentraatiot ja annostellun aineen kokonaismäärä
details of food and water quality (including diet type/source, water source).
tiedot ravinnon ja veden laadusta (mukaan luettuina ruokavalion tyyppi/alkuperä, veden alkuperä).
Reliability check:
Reliabiliteetin tarkistus:
a summary of the results of the latest reliability check including information on substance, concentration and vehicle used,
yhteenveto viimeisestä reliabiliteetin tarkistuksen tuloksista, mukaan luettuina tiedot käytetystä testiaineesta, konsentraatiosta ja kantaja-aineesta
concurrent and/or historical positive and negative control data for testing laboratory.
testauslaboratorion nykyiset ja/tai aiemmat positiivisten ja negatiivisten kontrollien tulokset.
individual weights of animals at the start of dosing and at scheduled kill,
kunkin eläimen paino annostelun alussa ja aikataulun mukaisen lopettamisen yhteydessä,
a table of mean (pooled approach) and individual (individual approach) DPM values as well as the range of values for both approaches and the stimulation indices for each dose (including vehicle control) group,
taulukko DPM-keskiarvoista (ryhmänäytteet) tai yksittäisistä DPM-arvoista (yksilönäytteet) sekä kunkin annostasoryhmän stimulaatioindeksit (mukaan lukien kantaja-ainekontrolliryhmä),
statistical analysis where appropriate,
tilastollinen analyysi tarvittaessa,
time course of onset and signs of toxicity, including dermal irritation at site of administration, if any, for each animal.
toksisuuden ilmeneminen ajan funktiona ja toksisuuden merkit, mukaan luettuna annostelualueen ihoärsytys, jos sellaista esiintyy, erikseen kullekin eläinyksilölle.
Discussion of results:
Tulosten tarkastelu:
a brief commentary on the results, the dose-response analysis, and statistical analyses, where appropriate, with a conclusion as to whether the test substance should be considered a skin sensitiser.
tulosten lyhyt kommentointi, annos-vasteanalyysi ja tarvittaessa tilastollinen analyysi sekä johtopäätös siitä, voidaanko testiainetta pitää ihoherkistystä aiheuttavana.
Kimber, I. and Basketter, D.A., (1992) The murine local lymph node assay; collaborative studies and new directions: A commentary.
Kimber, I. and Basketter, D. A. (1992). The murine local lymph node assay; collaborative Studies and new directions: A commentary.
Kimber, I., Hilton, J., Dearman, R.J., Gerberick, G.F., Ryan, C.A., Basketter, D.A., Lea, L., House, R.V., Ladies, G.S., Loveless, S.E., Hastings, K.L., (1998) Assessment of the skin sensitisation potential of topical medicaments using the local lymph node assay: An interlaboratory exercise.
Kimber, I., Hilton, J., Dearman, R. J., Gerberick, G. F., Ryan, C. A., Basketter, D. A., Lea, L., House, R. V., Ladies, G. S., Loveless, S. E., Hastings, K. L. (1998). Assessment of the skin sensitisation potential of topical medicaments using the local lymph node assay: An interlaboratory exercise.
Testing Method B.6.
Testimenetelmä B.6.
Chamberlain, M. and Basketter, D.A., (1996) The local lymph node assay: status of validation.
Chamberlain, M. and Basketter, D. A. (1996). The local lymph node assay: status of validation.
Basketter, D.A., Gerberick, G.F., Kimber, I. and Loveless, S.E., (1996) The local lymph node assay- A viable alternative to currently accepted skin sensitisation tests.
Basketter, D. A., Gerberick, G. F., Kimber, 1. and Loveless, S. E (1996). The local lymph node assay — A viable alternative to currently accepted skin sensitisation tests.
Basketter, D.A., Gerberick, G.F. and Kimber, I., (1998) Strategies for identifying false positive responses in predictive sensitisation tests.
Basketter, D. A., Gerberick, G. F. and Kimber, I. (1998). Strategies for identifying false positive responses in predictive sensitisation tests.
Van Och, F.M.M, Slob, W., De Jong, W.H., Vandebriel, R.J., Van Loveren, H., (2000) A quantitative method for assessing the sensitising potency of low molecular weight chemicals using a local lymph node assay: employement of a regression method that includes determination of uncertainty margins.
Van Och, F. M. M, Slob, W., De Jong, W. H., Vandebriel, R. J., Van Loveren, H. (2000). A quantitative method for assessing the sensitising potency of low molecular weight chemicals using a local lymph node assay: employement of a regression method that includes determination of uncertainty margins.
Dearman, R.J., Hilton, J., Evans, P., Harvey, P., Basketter, D.A. and Kimber, I., (1998) Temporal stability of local lymph node assay responses to hexyl cinnamic aldehyde.
Dearman, R. J., Hilton, J., Evans, P., Harvey, P., Basketter, D. A. and Kimber, I. (1998). Temporal stability of local lymph node assay responses to hexyl cinnamic aldehyde.
Basketter, D.A., Selbie, E., Scholes, E.W.
Basketter, D. A., Selbie, E., Scholes, E. W.
Lees, D. Kimber, I. and Botham, P.A., (1993) Results with OECD recommended positive control sensitisers in the maximisation, Buehler and local lymph node assays.
Lees, D. Kimber, I. and Botham, P. A. (1993). Results with OECD recommended positive control sensitisers in the maximisation, Buehler and local lymph node assays.
Basketter D.A., Lea L.J., Dickens A., Briggs D., Pate I., Dearman R.J., Kimber I., (1999) A comparison of statistical approaches to the derivation of EC3 values from local lymph node assay dose responses.
Basketter D. A., Lea L. J., Dickens A., Briggs D., Pate I., Dearman R. J., Kimber I. (1999). A comparison of statistical approaches to the derivation of EC3 values from local lymph node assay dose responses.
Basketter D.A., Blaikie L., Derman R.J., Kimber I., Ryan C.A., Gerberick G.F., Harvey P., Evans P., White I.R. and Rycroft R.T.G., (2000) Use of local lymph node assay for the estimation of relative contact allergenic potency.
Basketter D. A., Blaikie L., Derman R. J., Kimber I., Ryan C. A., Gerberick G. F., Harvey P., Evans P., White I. R. and Rycroft R. T. G. (2000). Use of local lymph node assay for the estimation of relative contact allergenic potency.
Contact Dermatitis 42, p. 344-48.
Contact Dermatitis 42 ,344–48.
This method is equivalent of OECD TG 424 (1997).
Tämä menetelmä vastaa OECD:n testiohjetta nro 424 (1997).
This test method has been designed to obtain the information necessary to confirm or to further characterise the potential neurotoxicity of chemicals in adult animals.
Tämän testimenetelmän tarkoituksena on tuottaa tiedot, joilla voidaan varmistaa kemikaalien mahdollinen neurotoksisuus täysikasvuisilla eläimillä tai kuvata se tarkemmin.
It can either be combined with existing test methods for repeated dose toxicity studies or to be carried out as a separate study.
Testi voidaan joko yhdistää toistuvan annostelun toksisuustutkimusten nykyisiin testimenetelmiin tai suorittaa erillisenä tutkimuksena.
It is recommended that the OECD Guidance Document on Neurotoxicity Testing Strategies and Methods (1) be consulted to assist in the design of studies based on this test method.
Tällä testimenetelmällä tehtävien tutkimusten suunnittelussa on suositeltavaa käyttää apuna OECD:n ohjeasiakirjaa neurotoksisuuden testistrategioista ja -menetelmistä (Guidance Document on Neurotoxicity Testing Strategies and Methods (1)).
This is particularly important when modifications of the observations and test procedures as recommended for routine use of this method are considered.
Tämä on erityisen tärkeää suunniteltaessa muutoksia menetelmän rutiinikäyttöön suositeltuihin havaintoihin ja testin suoritukseen.
The guidance document has been prepared to facilitate the selection of other test procedures for use in specific circumstances.
Ohjeasiakirjan tarkoituksena on helpottaa muiden testien valintaa tiettyissä oloissa.
The assessment of developmental neurotoxicity is not the subject of this method.
Tällä menetelmällä ei arvioida sikiönkehitykseen liittyvää neurotoksisuutta.
In the assessment and evaluation of the toxic characteristics of chemicals, it is important to consider the potential for neurotoxic effects.
Arvioitaessa kemikaalien toksisia ominaisuuksia on tärkeää ottaa huomioon mahdolliset neurotoksiset vaikutukset.
Already the test method for repeated dose systemic toxicity includes observations that screen for potential neurotoxicity.
Toistuvan annostelun systeemisen toksisuuden testimenetelmään sisältyy jo havaintojen tekoa mahdollisen neurotoksisuuden seulomiseksi.
This test method can be used to design a study to obtain further information on, or to confirm, the neurotoxic effects observed in the repeated dose systemic toxicity studies.
Tämän testimenetelmän avulla voidaan suunnitella tutkimus, jolla saadaan lisätietoja toistuvan annostelun systeemisen toksisuuden tutkimuksissa havaituista neurotoksisista vaikutuksista tai varmistetaan nämä vaikutukset.
However, consideration of the potential neurotoxicity of certain classes of chemicals may suggest that they may be more appropriately evaluated using this Method without prior indications of the potential neurotoxicity from repeated dose systemic toxicity studies.
Tiettyjen kemikaaliluokkien mahdollinen neurotoksisuus voi kuitenkin antaa viitteitä siitä, että niiden arviointi on tarkoituksenmukaisempaa tällä menetelmällä, kun mahdollista neurotoksisuutta ei ole aiemmin osoitettu toistuvan annostelun systeemisen toksisuuden tutkimuksissa.
Such considerations include, for example:
Huomioon otettavia seikkoja ovat esimerkiksi
observation of neurological signs or neuropathological lesions in toxicity studies other than repeated dose systemic toxicity studies, or
havainnot hermostollisista oireista tai neuropatologisista vaurioista muissa toksisuustutkimuksissa kuin toistuvan annostelun systeemisen toksisuuden tutkimuksissa tai rakenteellinen sukulaisuus tai muut tiedot, jotka yhdistävät kyseiset kemikaalit tunnettuihin neurotoksisiin aineisiin.
structural relationship or other information linking them to known neurotoxicants.
Tämän testimenetelmän käyttäminen voi olla tarkoituksenmukaista muissakin tapauksissa.
In addition there may be other instances when use of this test method is appropriate; for further details see (1).
Yksityiskohtaisempia tietoja viitteessä (1).
This method has been developed so that it can be tailored to meet particular needs to confirm the specific histopathological and behavioural neurotoxicity of a chemical as well as provide a characterisation and quantification of the neurotoxic responses.
Menetelmä on kehitetty sellaiseksi, että se voidaan räätälöidä erityistarpeisiin, jotta voidaan varmistaa kemikaalin spesifinen histopatologinen ja käyttäytymiseen vaikuttava neurotoksisuus sekä kuvata neurotoksiset vasteet ja kvantifioida ne.
In the past, neurotoxicity was equated with neuropathy involving neuropathological lesions or neurological dysfunctions, such as seizure, paralysis or tremor.
Aiemmin neurotoksisuus rinnastettiin neuropatiaan, johon liittyi neuropatologisia vaurioita tai hermoston toimintahäiriöitä kuten kohtauksia, halvaus tai vapinaa.
Although neuropathy is an important manifestation of neurotoxicity, it is now clear that there are many other signs of nervous system toxicity (e.g. loss of motor co-ordination, sensory deficits, learning and memory dysfunctions) that may not be reflected in neuropathy or other types of studies.
Vaikka neuropatia onkin tärkeä neurotoksisuuden ilmenemismuoto, nykyään on selvää, että hermostoon kohdistuvaan toksisuuteen liittyy monia muitakin oireita (esimerkiksi motorisen koordinaation puute, aistitoiminnan vajaukset, oppimis- ja muistihäiriöt), jotka eivät ilmene neuropatiaan liittyvissä tai muun tyyppisissä tutkimuksissa.
This neurotoxicity test method is designed to detect major neurobehavioural and neuropathological effects in adult rodents.
Tämän neurotoksisuuden testimenetelmän tarkoituksena on saada selville tärkeimmät hermostoperäiset käyttäytymiseen kohdistuvat ja neuropatologiset vaikutukset täysikasvuisilla jyrsijöillä.
While behavioural effects, even in the absence of morphological changes, can reflect an adverse impact on the organism, not all behavioural changes are specific to the nervous system.
Vaikka morfologisia muutoksia ei esiintyisi, vaikutukset käyttäytymiseen voivat ilmentää elimistöön kohdistuvaa haitallista vaikutusta. Kaikki käyttäytymismuutokset eivät kuitenkaan ole nimenomaan hermostoperäisiä.