natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, any changes observed should be evaluated in conjunction with correlative histopathological, haematological or biochemical data as well as data on other types of systemic toxicity.
Siksi kaikkia havaittuja muutoksia on arvioitava vastaavien histopatologisten, hematologisten tai biokemiallisten sekä muun tyyppiseen systeemiseen toksisuuteen liittyvien tietojen perusteella. Tässä menetelmässä neurotoksisten vasteiden kuvaamiseksi ja kvantifioimiseksi tehtäviin testeihin kuuluu erityisiä histopatologisia ja käyttäytymiseen liittyviä testejä.
The testing called for in this method to provide a characterisation and quantification of the neurotoxic responses includes specific histopathological and behavioural procedures that may be further supported by electrophysiological and/or biochemical investigations (1)(2)(3)(4).
Niiden lisätukena voidaan käyttää sähköfysiologisia ja/tai biokemiallisia tutkimuksia (1)(2)(3)(4). Neurotoksiset aineet voivat vaikuttaa monin tavoin useisiin kohteisiin hermostossa.
This test method can also be used, in conjunction with the guidance set out in the OECD Guidance Document on Neurotoxicity Testing Strategies and Methods (1) to design studies intended to further characterise or increase the sensitivity of the dose-response quantification in order or better estimate a no-observed-adverse effect level or to substantiate known or suspected hazards of the chemical.
Soveltamalla yhdessä neurotoksisuuden testistrategioita ja -menetelmiä koskevan OECD:n ohjeasiakirjan (1) ohjeita ja tätä testimenetelmää voidaan myös suunnitella tutkimuksia, joiden tarkoituksena on kuvata tarkemmin annosvasteen kvantifiointia ja lisätä sen herkkyyttä. Näin voidaan paremmin arvioida haitaton vaikutustaso (no-observed-adverse effect level, NOAEL) tai osoittaa kemikaalin tiedetyt tai epäillyt haittavaikutukset.
For example, studies may be designed to identify and evaluate the neurotoxic mechanism(s) or supplement the data already available from the use of basic neurobehavioural and neuropathological observation procedures.
Voidaan esimerkiksi suunnitella tutkimuksia, joilla tunnistetaan ja arvioidaan neurotoksisuusmekanismeja tai täydennetään tietoja, joita on jo saatu käyttämällä tavanomaisia hermostoperäisiin käyttäytymisoireisiin kohdistuvia ja neuropatologisia havainnointimenetelmiä.
Such studies need not replicate data that would be generated from the use of the standard procedures recommended in this Method, if such data are already available and are not considered necessary for the interpretation of the results of the study.
Tällaisissa tutkimuksissa ei tarvitse yrittää hankkia tietoja, jotka saataisiin jo tässä menetelmässä suositelluilla tavanomaisilla kokeilla, mikäli nämä tiedot ovat jo saatavilla eikä niitä pidetä välttämättöminä tutkimustulosten tulkinnan kannalta.
This neurotoxicity study, when used alone or in combination, provides information that can:
Käytettäessä tätä neurotoksisuustutkimusta yksin tai yhdessä jonkin muun tutkimuksen kanssa saadaan tietoja, joiden avulla voidaan
identify whether the nervous system is permanently or reversibly affected by the chemical tested;
todeta, onko testattu kemikaali vahingoittanut hermostoa pysyvästi, vai ovatko vauriot palautuvia
contribute to the characterisation of the nervous system alterations associated with exposure to the chemical, and to understanding the underlying mechanism.
kuvata kemikaalialtistumiseen liittyviä hermostonmuutoksia ja ymmärtää niiden taustalla olevia mekanismeja
determine dose-and time-response relationships in order to estimate a no-observed-adverse-effect level (which can be used to establish safety criteria for the chemical).
määritellä annos-vaste- ja aika-vaste-suhteet haitattoman vaikutustason arvioimiseksi (jota voidaan käyttää kemikaalin turvallisuuskriteerien määrittelemisessä).
This test method uses oral administration of the test substance.
Tässä testimenetelmässä testiaine annostellaan suun kautta.
Other routes of administration (e.g. dermal or inhalation) may be more appropriate, and may require modification of the procedures recommended.
Muut antotiet (esimerkiksi ihon kautta tai inhalaationa) voivat olla sopivampia ja edellyttää suorituksen yksityiskohtien muuttamista.
Considerations of the choice of the route of administration depend on the human exposure profile and available toxicological or kinetic information.
Antotien valintaperusteet sekä siitä tämän testimenetelmän suoritukseen aiheutuvat muutokset on ilmoitettava. Testiaine liuotetaan tai suspensoidaan tarvittaessa sopivaan kantaja-aineeseen.
Adverse effect: is any treatment-related alteration from baseline that diminishes an organism's ability to survive, reproduce or adapt to the environment.
Haittavaikutus: sellainen käsittelyyn liittyvä poikkeama perustasosta, joka vähentää organismin kykyä pysyä hengissä, lisääntyä tai sopeutua ympäristöön.
Neurotoxicity: is an adverse change in the structure or function of the nervous system that results from exposure to a chemical, biological or physical agent.
Neurotoksisuus: kemikaalille tai biologiselle tai fysikaaliselle aineelle altistumisesta aiheutuva haitallinen muutos hermoston rakenteessa tai toiminnassa.
Neurotoxicant: is any chemical, biological or physical agent having the potential to cause neurotoxicity.
Neurotoksinen aine: kemikaali tai biologinen tai fysikaalinen aine, joka voi aiheuttaa neurotoksisuutta.
NOAEL: is the abbreviation for no-observed-adverse effect level and is the highest dose level where no adverse treatment-related findings are observed.
NOAEL: (lyhenne sanoista no-observed-adverse effect level). Korkein annostaso, jolla ei havaita käsittelyyn liittyviä haitallisia löydöksiä.
The test chemical is administered by the oral route across a range of doses to several groups of laboratory rodents.
Testattavaa kemikaalia annostellaan suun kautta erilaisina annoksina useille koe-eläinryhmille, jotka ovat laboratoriokokeissa käytettäviä jyrsijöitä. Tavallisesti käytetään toistuvaa annostusta.
Repeated doses are normally required, and the dosing regimen may be 28 days, subchronic (90 days) or chronic (1 year or longer).
Annosteluohjelma voi kestää 28 päivää, 90 päivää (subkrooninen) tai yhden vuoden tai pidempään (krooninen).
The procedures set out in this test method may also be used for an acute neurotoxicity study.
Tässä testimenetelmässä esitettyjä menettelyjä voidaan käyttää myös akuutin neurotoksisuuden tutkimuksessa.
The animals are tested to allow the detection or the characterisation of behavioural and/or neurological abnormalities.
Eläimiä testataan käyttäytymiseen ja/tai hermostoon liittyvien poikkeavuuksien selvittämiseksi tai niiden kuvaamiseksi.
A range of behaviours that could be affected by neurotoxicants is assessed during each observation period.
Jokaisen havainnointijakson aikana arvioidaan monentyyppisiä käyttäytymisilmiöitä, johon neurotoksiset aineet voivat vaikuttaa.
At the end of the test, a subset of animals of each sex from each group are perfused in situ and sections of the brain, spinal cord, and peripheral nerves are prepared and examined.
Testin lopussa osalle eläimistä (kaikista ryhmistä, kummastakin sukupuolesta) tehdään perfuusio in situ, ja aivoista, selkäytimestä ja ääreishermostosta preparoidaan leikkeitä, jotka tutkitaan.
When the study is conducted as a stand-alone study to screen for neurotoxicity or to characterise neurotoxic effects, the animals in each group not used for perfusion and subsequent histopathology (see Table 1) can be used for specific neurobehavioural, neuropathological, neurochemical or electrophysiological procedures that may supplement the data obtained from the standard examinations required by this method (1).
Kun tutkimus suoritetaan erillisenä tutkimuksena neurotoksisuuden seulomiseksi tai neurotoksisten vaikutusten kuvaamiseksi, voidaan kustakin ryhmästä ne eläimet, joita ei käytetä perfuusioon tai myöhempiin histopatologisiin tutkimuksiin (katso taulukko 1), käyttää erityisiin hermostoperäisiin käyttäytymisoireisiin liittyviin, neuropatologisiin, neurokemiallisiin tai sähköfysiologisiin tutkimuksiin. Näillä tutkimuksilla täydennetään tämän menetelmän perustutkimuksa (1).
These supplemental procedures can be particularly useful when empirical observations or anticipated effects indicate a specific type or target of a chemical's neurotoxicity.
Täydentävät tutkimukset voivat olla erityisen hyödyllisiä, kun empiiriset havainnot tai ennakoidut vaikutukset osoittavat kemikaalin neurotoksisuuden olevan tietyn tyyppistä, tai että sillä on erityinen kohde.
Alternatively, the remaining animals can be used for evaluations such as those called for in test methods for repeated dose toxicity studies in rodents.
Vaihtoehtoisesti jäljelle jääneet eläimet voidaan käyttää arviointeihin, joita edellytetään jyrsijöillä tehtävien toistuvan annostelun toksisuustutkimusten tutkimusmenetelmissä.
When the procedures of this test method are combined with those of other test methods, a sufficient number of animals is needed to satisfy the requirements for the observations of both studies.
Kun tämän testimenetelmän menettelyt yhdistetään muiden testimenetelmien menettelyihin, on käytettävä riittävää määrää eläimiä, jotta molempien tutkimusten havainnointiin liittyvät vaatimukset voidaan täyttää.
The preferred rodent species is the rat, although other rodent species, with justification, may be used.
Suositeltavin jyrsijälaji on rotta, tosin muitakin jyrsijöitä voidaan käyttää, mikäli se on perusteltua.
Commonly used laboratory strains of young adult healthy animals should be employed.
Testiin on käytettävä nuoria, täysikasvuisia ja terveitä eläimiä, jotka edustavat yleisesti käytettyjä koe-eläinkantoja.
Dosing should normally begin as soon as possible after weaning, preferably not later than when animals are six weeks, and, in any case, before the animals are nine weeks age.
Annostelu aloitetaan yleensä mahdollisimman pian vieroituksen jälkeen, mieluiten eläinten ollessa kuuden viikon ikäisiä, ja joka tapauksessa ennen kuin ne ovat yhdeksän viikon ikäisiä.
However, when this study is combined with other studies this age requirement may need adjustment.
Kun tämä tutkimus yhdistetään muihin tutkimuksiin, ikävaatimusta saatetaan joutua mukauttamaan.
At the commencement of the study the weight variation of animals used should not exceed ± 20 % of the mean weight of each sex.
Käytettyjen eläinten paino saa tutkimuksen alussa vaihdella korkeintaan + 20 % kummankin sukupuolen keskipainosta.
Where a repeated dose study of short duration is conducted as a preliminary to a long term study, animals from the same strain and source should be used in both studies.
Kun lyhytaikaista toistuvan annostelun tutkimusta seuraa pitkäaikaistutkimus, on molemmissa tutkimuksissa käytettävä samasta kannasta ja samasta lähteestä olevia eläimiä.
Animals may be housed individually, or be caged in small groups of the same sex.
Eläimet voidaan pitää häkeissä yksittäin tai muutaman samaa sukupuolta olevan eläimen ryhmissä.
Healthy young animals are randomly assigned to the treatment and control groups.
Nuoret, terveet eläimet jaetaan satunnaisotannalla testi- ja verrokkiryhmiin.
The animals are identified uniquely and kept in their cages for at least (5) five days prior the start of the study to allow for acclimatisation to the laboratory conditions.
Eläimet merkitään yksilöllisesti ja pidetään häkeissään vähintään viiden päivän ajan ennen tutkimuksen aloittamista, jotta ne tottuvat laboratorio-oloihin.
Route of administration and preparation of doses
Antotie ja annosten valmistelu Tutkimusmenetelmässä edellytetään nimenomaan testiaineen annostelua suun kautta.
This test method specifically addresses the oral administration of the test substance.
Suun kautta annostelu voi tapahtua letkuruokinnalla, rehun tai juomaveden mukana tai kapseleina.
Oral administration may be by gavage, in the diet, in drinking water or by capsules.
Muita antotapoja (esimerkiksi ihon kautta tai inhalaationa) voidaan käyttää, mutta suoritustapaa saatetaan joutua muuttamaan.
Other routes of administration (e.g. dermal or inhalation) can be used but may require modification of the procedures recommended.
Antotavan valintaan vaikuttavat ihmisen altistusominaisuudet sekä saatavilla olevat toksikologiset ja kineettiset tiedot.
It is recommended that the use of an aqueous solution/suspension be considered first, followed by consideration of a solution/suspension in oil (e.g. corn oil) and then by possible solution/suspension in other vehicle.
Kantaja-aineen toksiset ominaisuudet on tunnettava.
The toxic characteristics of the vehicle must be known.
Lisäksi on kiinnitettävä huomiota seuraaviin kantaja-aineen ominaisuuksiin: kantaja-aineen vaikutukset testiaineen imeytymiseen, jakautumiseen, metaboloitumiseen ja elimistössä säilymiseen.
In addition, consideration should be given to the following characteristics of the vehicle: effects of the vehicle on absorption, distribution, metabolism, or retention of the test substance which may alter its toxic characteristics; and effects on the food or water consumption or the nutritional status of the animals.
Edellä mainitut tekijät voivat vaikuttaa testiaineen toksisiin ominaisuuksiin. Lisäksi on otettava huomioon kantaja-aineen vaikutus eläinten ravinnon ja veden kulutukseen sekä niiden ravitsemustilaan.
PROCEDURES
TESTIN SUORITUS
Number and sex animals
Eläinten määrä ja sukupuoli
When the study is conducted as a separate study, at least 20 animals (10 females and 10 males) should be used in each dose and control group for the evaluation of detailed clinical and functional observations.
Kun tutkimus suoritetaan erillisenä tutkimuksena, on kunkin annoksen testaamiseen sekä verrokkiryhmään, jolla arvioidaan yksityiskohtaisia kliinisiä ja toiminnallisia havaintoja, käytettävä vähintään 20 eläintä (10 naarasta ja 10 urosta).
When the study is conducted in combination with a repeated dose toxicity study, adequate numbers of animals should be used to meet the objectives of both studies.
Kun tutkimus suoritetaan yhdessä toistuvan annostelun toksisuustutkimuksen kanssa, on käytettävä riittävästi eläimiä molempien tutkimusten tavoitteiden saavuttamiseksi.
The minimum numbers of animals per group for various combinations of studies are given in Table 1.
Taulukossa 1 on esitetty eläinten vähimmäismäärät ryhmää kohti useissa tutkimusyhdistelmissä.
If interim kills or recovery groups for observation of reversibility, persistence or delayed occurrence of toxic effects post treatment are planned or when supplemental observations are considered, then the number of animals should be increased to ensure that the number of animals required for observation and histopathology are available.
Jos osa eläimistä aiotaan lopettaa kesken tutkimuksen tai suunnitellaan toipuvista eläimistä koostuvia ryhmiä toksisten vaikutusten palautuvuuden, jatkuvuuden ja ilmenemisen viivästymisen havainnoimiseksi testin jälkeen tai harkitaan täydentävien havaintojen tekemistä, eläinten määrää on lisättävä. Näin varmistetaan, että saatavilla on tarvittava määrä eläimiä havainnointia ja histopatologisia tutkimuksia varten.
Treatment and control group
Testiryhmä ja verrokkiryhmä Yleensä käytetään vähintään kolmea annosryhmää ja yhtä verrokkiryhmää.
At least three dose groups and a control group should generally be used, but if from the assessment of other data, no effects would be expected at a repeated dose of 1000 mg/kg body weight/day, a limit test may be performed.
Jos vaikutuksia ei muiden tietojen arvioinnin perusteella ole odotettavissa toistetulla vuorokausiannoksella 1000 mg/kg, voidaan tehdä raja-annostesti.
If there are no suitable data available, a range finding study may be performed to aid in the determination of the doses to be used.
Jos sopivia tietoja ei ole saatavilla, voidaan tehdä annosalueen haarukointitesti käytettävien annosten määrittämisen helpottamiseksi.
If a vehicle is used in administering the test substance, the control group should receive the vehicle at the highest volume used.
Jos testiaineen annostelussa käytetään kantaja-ainetta, sitä tulee antaa verrokkiryhmälle suurin käytetty määrä.
The laboratory performing the study should present data demonstrating its capability to carry out the study and the sensitivity of the procedures used.
Tutkimuksen suorittavan laboratorion on esitettävä tiedot, joista ilmenevät sen kyky suorittaa tutkimus sekä käytettyjen menetelmien herkkyys.
Such data should provide evidence of the ability to detect and quantify, as appropriate, changes in the different end points recommended for observation, such as autonomic signs, sensory reactivity, limb grip strength and motor activity.
Näistä tiedoista tulisi ilmetä kyky osoittaa ja kvantifioida muutokset päätepisteissä, joiden havainnointia suositellaan. Näitä ovat autonomiset oireet, aistien reaktiivisuus, tarttumaotteen voimakkuus ja motorinen aktiivisuus.
Information on chemicals that cause different types of neurotoxic responses and could be used as positive control substances can be found in references 2 to 9.
Viitteissä 2–9 on tietoja eri tyyppisiä neurotoksisia vasteita aiheuttavista kemikaaleista, joita voidaan käyttää positiivisina kontrolliaineina.
Historical data may be used if the essential aspects of the experimental procedures remain the same.
Aiemmin saatuja tietoja voidaan käyttää, jos koemenetelmien oleelliset osatekijät pysyvät ennallaan.
New data that demonstrate the continuing sensitivity of the procedures should be developed when some essential element of the conduct of the test or procedures has been changed by the performing laboratory.
Menetelmien herkkyyden säilymistä osoittavia uusia tietoja on tuotettava, kun testin suorittava laboratorio muuttaa jonkin testin toimenpiteiden suorittamisen kannalta olennaisen tekijän.
Dose selection
Annoksen valinta
Dose levels should be selected by taking into account any previously observed toxicity and kinetic data available for the test compound or related materials.
Annostasojen valinnassa tulee ottaa huomioon kaikki testattavasta yhdisteestä tai sen sukulaisaineista saatavilla olevat aiemmin saadut toksisuus- ja kinetiikkatiedot.
In principle, dose levels should be set so that primary toxic effects on the nervous system can be distinguished from effects related to systemic toxicity.
Periaatteessa annostasot tulee määrätä siten, että ensisijaiset hermostoon kohdistuvat toksiset vaikutukset voidaan erottaa systeemiseen toksisuuteen liittyvistä vaikutuksista.
Two to three intervals are frequently optimum and addition of a fourth test group is often preferable to using very large intervals (e.g. more than a factor of 10) between dosages.
Kaksi tai kolme eri suuruista annosta on yleensä ihanteellisin määrä, ja usein on suositeltavaa käyttää neljättä testiryhmää erittäin pitkien annosvälien sijaan (esimerkiksi kerroin yli 10).
Where there is a reasonable estimation of human exposure this should also be taken into account.
Jos ihmisen altistumisesta on olemassa järkevä arvio, se on otettava huomioon.
If a study at one dose level of at least 1000 mg/kg body weight/day, using the procedures described, produces no observable neurotoxic effects and if toxicity would not be expected based upon data from structurally related compounds, then a full study using three dose levels may not be considered necessary.
Jos tutkimus yhdellä annostasolla (vähintään 1000 mg/kg/vrk) ei tässä kuvatulla suoritustavalla aiheuta havaittavia neurotoksisia vaikutuksia ja jos toksisuus ei ole todennäköistä rakenteellisesti samanlaisista yhdisteistä saatujen tietojen perusteella, täydellinen tutkimus kolmella annostasolla ei välttämättä ole tarpeen.
For other types of administration, such as inhalation or dermal application, the physical chemical properties of the test substance often may dictate the maximum attainable level of exposure.
Muiden antotapojen kuten inhalaation tai ihoapplikaation osalta korkein saavutettavissa oleva altistumistaso määräytyy yleensä testiaineen fysikaalis-kemiallisten ominaisuuksien perusteella.
For the conduct of an oral acute study, the dose for a limit test should be at least 2000 mg/kg.
Akuutin oraalisen tutkimuksen tekemiseksi raja-annostestin annoksen tulee olla vähintään 2000 mg/kg.
The animals are dosed with the test substance daily, seven days each week, for a period at least 28 days; use of a five-day dosing regime or a shorter exposure period needs to be justified.
Eläimille annetaan testiainetta päivittäin seitsemänä päivänä viikossa vähintään 28 päivän ajan. Viisipäiväisen annosteluohjelman käyttö tai lyhyempi altistusaika on perusteltava.
When the test substance is administered by gavage, this should be done in a single dose using a stomach tube or a suitable intubation cannula.
Letkuruokinnassa testiaine on annettava yhtenä annoksena mahaletkun tai sopivan intubaatiokanyylin kautta.
The maximum volume of a liquid that can be administered at one time depends on the size of the test animals.
Kerralla annettavan nesteen enimmäismäärä riippuu koe-eläinten koosta.
The volume should not exceed 1 ml/100 g body weight.
Määrä ei saa olla yli 1 ml sataa painogrammaa kohti.
However in the case of aqueous solutions, the use of up to 2 ml/100 g body weight can be considered.
Vesiliuoksia voidaan kuitenkin antaa 2 ml:aan asti sataa painogrammaa kohti.
Where a repeat dose study is used as a preliminary to a long term study, a similar diet should be used in both studies.
Kun toistuvan annostelun tutkimuksen jälkeen tehdään pitkäaikaistutkimus, eläimille on annettava samanlaista ravintoa molemmissa tutkimuksissa.
For acute studies, if a single dose is not possible, the dose may be given in smaller fractions over a period not exceeding 24 hours.
Jos kerta-annos ei akuutissa tutkimuksessa ole mahdollinen, annos voidaan antaa pienemmissä osissa vuorokauden kuluessa.
OBSERVATION
HAVAINNOINTI
Frequency of observations and tests
Havainnoinnin ja testien määrä
In repeated dose studies, the observation period should cover the dosage period.
Toistuvan annostelun tutkimuksissa havainnointijakson tulee kattaa annostelujakso.
In acute studies, 14-day post-treatment period should be observed.
Akuuteissa tutkimuksissa havaintoja on tehtävä käsittelyn jälkeen 14 päivän aikana.
For animals in satellite groups which are kept without exposure during a post-treatment period, observations should cover this period as well.
Satelliittiryhmien eläimiä, joita ei altisteta käsittelyn jälkeisen jakson aikana, on myös havainnoitava tällä jaksolla.
Observations should be made with sufficient frequency to maximise the probability of detection of any behavioural and/or neurological abnormalities.
Havaintoja on tehtävä riittävän usein, jotta kaikki käyttäytymiseen liittyvät ja/tai hermostolliset poikkeavuudet voitaisiin havaita.
Observations should be made preferably at the same times each day with consideration given to the peak period of anticipated effects after dosing.
Havainnot on mieluiten tehtävä samoihin aikoihin joka päivä ja ottaen huomioon, milloin odotettuja vaikutuksia esiintyy eniten.
The frequency of clinical observations and functional tests is summarised in Table 2.
Kliinisten havaintojen ja toiminnallisten kokeiden aikataulu (taajuus) on esitetty yhteenvetona taulukossa 2.
If kinetic or other data generated from previous studies indicates the need to use different time points for observations, tests or post-observation periods, an alternative schedule should be adopted in order to achieve maximum information.
Jos aikaisemmista tutkimuksista saadut kineettiset tai muut tiedot osoittavat, että havainnoinnin, testien tai havainnoinnin jälkeisten jaksojen ajankohtaa on muutettava, on laadittava uusi aikataulu tiedonsaannin maksimoimiseksi.
The rationale for changes to the schedule should be provided.
Aikatauluun tehtävät muutokset on perusteltava.
Observations of general health condition and mortality/morbidity
Havainnot yleisestä terveydentilasta ja kuolleisuudesta/sairastavuudesta
All animals should be carefully observed at least once daily with respect to their health condition as well as at least twice daily for morbidity and mortality.
Kaikkien eläinten terveydentilaa on havainnoitava tarkoin vähintään kerran päivässä, ja niiden sairastavuutta tai kuolleisuutta vähintään kahdesti päivässä.