natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, and also taking into account the difficulties to define a pilot project, the Commission considers that one must rather look at the individual characteristics of each project to see whether the particular, special pilot character it demonstrates, gives it an objective that is sufficiently different from the second project.
Kokeiluhankkeen rajaamisen hankaluudesta huolimatta komissio katsoo, että siksi on tarkasteltava ennemminkin hankkeen yksittäisten tunnuspiirteiden perusteella, onko kokeiluluonteisella hankkeella toisesta hankkeesta riittävässä määrin erillinen tavoite.
In this case a number of elements were put forward which demonstrate that Sovello1 and Sovello2 have a different, clearly identified aim.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa on esitetty useita perusteita, jotka osoittavat, että Sovello1- ja Sovello2-hankkeella on erilaiset, selkeästi määritetyt tavoitteet.
The comments submitted by EPIA confirm the frequent existence of phased approach in the solar industry for the development of innovations and novel technologies, which is based on economic criteria, and the existence of numerous projects in the photovoltaic sector aiming at verifying the industrial feasibility of innovations as well as the replicability of processes prior to large-scale implementation.
EPIA:n esiintuomat argumentit vahvistavat, että aurinkoenergiateollisuudessa taloudellisiin kriteereihin perustuvien innovaatioiden ja uusien teknologioiden kehittäminen tapahtuu usein vaiheittain ja että aurinkosähköalalla on lukuisia hankkeita, joiden tavoitteena on kokeilla innovaatioiden teollista toteuttamiskelpoisuutta ja prosessien toistettavuutta ennen sarjatuotannon aloittamista.
They also confirm that Sovello1 was the first investment worldwide to industrially test the String-Ribbon technology.
Lisäksi argumentit vahvistavat, että Sovello1-hankkeessa oli kyse maailman ensimmäisestä investoinnista, jonka myötä String Ribbon tekniikkaa kokeiltiin teollisesti.
The Commission understands from the MJVA that the production in Sovello1 was to be based on the String-Ribbon technology for the wafer production, but had to integrate Q-Cells manufacturing techniques, in view of developing production processes which should be applicable at industrial scale and economically proven.
Yhteisyrityspuitesopimuksen perusteella komissio toteaa, että Sovello1:n kiekkotuotanto perustui String Ribbon -tekniikkaan, mutta se toteutettiin Q-Cellsin tuotantoteknologioiden avulla sellaisten tuotantomenetelmien kehittämiseksi, joita voidaan soveltaa teollisessa mittakaavassa ja joiden taloudellisuus on osoitettu.
This implied a range of technological innovations, machinery specifically developed for Sovello1, focussing on automatisation and replicability of the production processes at industrial scale, which led to the production of modules of the Spruce Line type.
Sovello1:n osalta tämä käsitti koko joukon teknologisia innovaatioita ja erikoiskoneiden kehittämistyötä. Painopiste oli teollisen mittakaavan tuotantomenetelmien automatisoinnissa ja toistettavuudessa, ja lopputuloksena alettiin valmistaa ”Spruce Line” -tyyppisiä aurinkopaneeleja.
Sovello1 was therefore a very novel project, that aimed at testing the technical feasibility and economic viability of manufacturing at industrial scale solar modules based on the String-Ribbon technology.
Sovello1 on siis aivan uudenlainen hanke, jonka tavoitteena oli kokeilla String Ribbon -tekniikkaa hyödyntävän aurinkopaneeleiden valmistuksen teknistä toteutettavuutta ja taloudellisuutta teollisessa mittakaavassa.
Sovello2 would be the industrial large-scale production, which could only be started if Sovello1 was successful.
Sen sijaan Sovello2-hankkeen tavoitteena oli teollinen sarjatuotanto, jonka aloittamisen edellytyksenä oli Sovello1-hankkeen onnistuminen.
In its decision to initiate the procedure, the Commission had questioned the scale of the Sovello1 facility (production capacity of 30 MWp), compared to 15 MWp for laboratory production in Marlboro, and to only 60 MWp for serial production in Sovello2.
Päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio toi ilmi epäilyksiään Sovello1:n laajuudesta (30 MWp:n tuotantokapasiteetti) verrattuna Marlboron laboratoriovalmistukseen (15 MWp) ja Sovello2:n sarjatuotantoon (vain 60 MWp).
Germany however explained that the full capacity of the Marlboro plant was only reached in 2004, and argued that this did not indicate that Marlboro applied industrial production processes.
Saksa kuitenkin totesi, että Marlboron tuotantolaitos saavutti täyden tuotantokapasiteetin vasta vuonna 2004, ja korosti, ettei tätä voida pitää osoituksena siitä, että Marlborossa olisi käytetty teollisia tuotantomenetelmiä.
This seems to be confirmed by the fact that Evergreen currently envisages to close its manufacturing activities in Marlboro (only maintaining R & D), in conjunction with the ramp up of its new manufacturing facility in Devens [37].
Tähän viittaa myös se, että Evergreen aikoo tällä hetkellä lopettaa tuotannon Marlborossa (ja jatkaa siellä vain T&K-toimintojaan) ja laajentaa uutta tuotantolaitostaan Devensissä [37].
Germany further indicates that pilot projects with production capacities ranging from 10 to 30 MWp are normal in the photovoltaic industry.
Lisäksi Saksa toteaa, että aurinkosähköteollisuuden kokeiluhankkeiden kapasiteetit ovat yleensä 10–30 MWp.
They also explain that the 30 MWp of Sovello1 was conditioned by the capacity of the […].
Sovello1:n osalta 30 MWp:n kapasiteetti on perua […].
The Commission initially had doubts on the ‘limited production capacity’ of Sovello2 compared to the Sovello1 capacity, but the German authorities explained that currently the maximum capacity of String-Ribbon facilities seems to be around 75-80 MWp, and indicated that a further expansion of Sovello (Sovello3) was started in 2008 and is close to its completion.
Komissiolla oli aluksi epäilyksiä Sovello2:n rajallisesta tuotantokapasiteetista – Sovello1-hankkeeseen verrattuna –, mutta Saksa perusteli tätä sillä, että String Ribbon -tekniikkaa käyttävien tuotantolaitosten kapasiteetit ovat tällä hetkellä korkeintaan noin 75–80 MWp ja että vuonna 2008 aloitettiin Sovellon laajentamistyö (Sovello3), joka on nyttemmin jo lähes valmis.
Regarding the cost multiplication factor of the Qimonda investments compared to the cost multiplication factor for the two Sovello investment projects, the Commission notes that the costs in the Qimonda decision refer to three investments, that the costs for building and equipment in the semiconductor industry are much higher than in the photovoltaic industry, and that the output per machine is significantly lower in the semiconductor industry (so for mass production, they need to install much more equipment).
Qimonda-investointien kustannuksia koskevan kertoimen ja molempien Sovello-investointihankkeiden kertoimen vertailun osalta komissio toteaa, että Qimonda-päätöksen kustannukset liittyvät kolmeen investointiin. Puolijohdeteollisuudessa rakennuksiin ja varustuksiin liittyvät kustannukset ovat selvästi korkeampia kuin aurinkosähköteollisuudessa, ja konekohtainen tuotos on puolijohdeteollisuudessa huomattavasti alhaisempi (minkä vuoksi sarjatuotannon aloittamiseen tarvitaan enemmän koneita).
The Commission notes also that pilot projects in the semiconductor sector are relatively less expensive due to the much higher level of standardisation of the machinery in this sector.
Komissio toteaa niin ikään, että puolijohdeteollisuudessa kokeiluhankkeet ovat edullisempia, koska koneet ovat selvästi suuremmassa määrin standardisoituja.
The Commission also considers that a higher ratio ‘cost of follow-up project/cost of pilot project’ could result from a better financial position of the investor.
Lisäksi komissio katsoo, että jatkohankkeen kustannusten ja kokeiluhankkeen kustannusten välinen suhde voi johtua myös siitä, että sijoittajalta on saatu enemmän rahoitusta.
The Commission also notes that initially, a much larger project had been notified (Sovello2 + Sovello3), and that at a later stage the notification was amended to exclude aid to Sovello3 from its scope, and the Sovello3 investment was delayed.
Komissio toteaa myös, että alun perin oli tehty ilmoitus huomattavasti laajemmasta hankkeesta (Sovello2 + Sovello3). Ilmoitusta kuitenkin muutettiin myöhemmin poistamalla siitä Sovello3-hankkeeseen haetut avustukset ja toteamalla, että investointihanke Sovello3 viivästyy.
For these reasons, and taking account of the dynamics and the rapid development of this demand-driven sector, the Commission considers that the ‘low’ cost multiplication factor of the two Sovello investment projects does not allow to exclude Sovello1 from the qualification as a pilot project with a different aim than Sovello2.
Ottaen huomioon tämän toimialan voimakkaan kysynnän, dynamiikan ja nopean kehityksen komissio katsoo, että molempien Sovello-hankkeiden kustannusten ”matalan” kertoimen perusteella ei voida päätellä, ettei Sovello1-hanke olisi kokeiluhanke, jolla on eri tavoite kuin Sovello2-hankkeessa.
Furthermore, the Commission also took into account that, before Sovello2 was launched, a genuine go/no go decision for further investments was taken based on the results of Sovello1.
Lisäksi komissio panee merkille, että ennen Sovello2-hankkeen aloittamista päätöstä seuraavista investoinneista harkittiin huolellisesti Sovello1-hankkeen tulosten perusteella.
In this respect, it is true that an application for aid for Sovello2 was filed already in February 2006 (provisional granting decision December 2006).
On totta, että Sovello2-hanketta koskeva tukihakemus tehtiin jo helmikuussa 2006 (alustava avustuspäätös joulukuussa 2006).
The Commission assumed at the time of opening the formal investigation that at the time of the submission of the aid application file, the aid beneficiary had concrete plans about the scope and the financing of the investment project.
Aloittaessaan muodollista tutkintamenettelyä komissio oletti, että tuensaajalla oli tukihakemusta jättäessään konkreettisia suunnitelmia investointihankkeen laajuudesta ja rahoituksesta.
However, it appears from the information provided that the final investment decision was only taken in June 2006, after the ‘milestones’ set for Sovello2 were reached.
Toimitetuista tiedoista käy kuitenkin ilmi, että lopullinen investointipäätös tehtiin vasta kesäkuussa 2006, siis sen jälkeen, kun Sovello2-hankkeelle asetetut ”välitavoitteet” oli saavutettu.
This is underscored by the fact that the supply contract with REC (ensuring sufficient silicon for Sovello2) was only signed in June 2006, which appears to confirm that the real ‘go/no go decision’ was only taken then.
Lisäksi toimitussopimus REC:in kanssa (jonka ansiosta riittävä piin toimitus Sovello2-hankkeeseen varmistettiin) allekirjoitettiin vasta kesäkuussa 2006, mikä viittaa siihen, että varsinainen päätös tehtiin vasta tuolloin. Tuensaajayrityksen johdolla on tiettävästi ollut jo aikaisemmin viitteitä siitä, että teknologiset ja taloudelliset tavoitteet todennäköisesti saavutetaan.
While the management of the beneficiary company may obviously have had earlier indications that the technological and economic targets were likely to be reached, this is not in contradiction with the concept of Sovello1 as a pilot project in 2005, with pre-established technological and economic targets, clearly distinct from those of Sovello2.
Tämä ei kuitenkaan ole ristiriidassa sen seikan kanssa, että Sovello1 suunniteltiin vuonna 2005 kokeiluhankkeeksi, jolla oli tietyt teknologiset ja taloudelliset, Sovello2-hankkeen tavoitteista selvästi eroavat tavoitteet.
Furthermore, the Commission also took into account that, based on the OECD Frascati Manual [38], which sets global standards accepted in R & D & I policy, Sovello1 has the characteristics of a pilot project.
Komissio pani niin ikään merkille, että niin sanottujen OECD:n [38] Frascati-käsikirjojen perusteella, joissa määritetään tutkimus- ja kehityspolitiikassa hyväksytyt standardit, Sovello1 täyttää kokeiluhankkeen tunnusmerkit.
The OECD definition distinguishes between several forms of pilot plants: those concerning the experimental development of a new invention or technology (in this case, String-Ribbon technology) under laboratory conditions, and others concerning the experimental development of a process technology to industrially exploit the new invention or technology.
OECD:n määritelmässä tehdään ero erilaisten kokeiluhankemuotojen välillä: on hankkeita, joiden tarkoituksena on uuden keksinnön tai tekniikan (tässä tapauksessa String Ribbon -tekniikan) kokeellinen kehittäminen laboratorio-olosuhteissa, ja hankkeita, joissa prosessitekniikan kokeellinen kehittäminen liittyy uuden keksinnön tai tekniikan teolliseen hyödyntämiseen.
Point 2.3.4 of the Frascati Manual expressly addresses borderline cases between R & D and other industrial activities (such as Sovello1) and provides classifications of how to distinguish R & D from industrial activities.
Frascati-käsikirjojen 2.3.4 kohdassa käsitellään nimenomaisesti tutkimuksen ja kehityksen sekä teollisten toimintojen (kuten Sovello1) välisiä rajatapauksia. Lisäksi käsikirjoissa pyritään luokittelujen avulla määrittämään, miten T&K-toiminnot eroavat teollisista toiminnoista.
It is worth noticing that the industry standards and benchmarks (e.g. cost multiplication factor) can differ from industry to industry.
Todettakoon, että eri teollisuudenalojen standardit ja vertailukohdat (esimerkiksi kustannusten kertoimet) voivat olla hyvinkin erilaisia.
In light of the description of EPIA of the photovoltaic market as being very dynamic and characterised by high demand, the Commission considers that, in the case at hand, the fact that Sovello1 production was immediately commercialised is no decisive proof that Sovello1 was not conceived as a pilot project.
EPIA:n lausunnon mukaan aurinkosähkömarkkinat ovat erittäin dynaamiset ja tuotteiden kysyntä on hyvin vilkasta. Tämän perusteella komissio katsoo, että Sovello1-hankkeen tuotannon välitön kaupallinen hyödyntäminen ei ole vakuuttava todiste siitä, ettei Sovello1-hanketta olisi suunniteltu kokeiluhankkeeksi.
The judgment of the European Court of First Instance in Case T-184/97 BP v Commission concerns the meaning of pilot projects for the technological development of more environmentally-friendly products (in particular in relation to fuels from renewable sources).
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-184/97 (BP v. komissio) antamassa tuomiossa tarkastellaan käsitettä ”kokeiluhanke, jonka tarkoituksena on vähemmän saastuttavien tuotteiden teknologinen kehittäminen” (erityisesti uusiutuvista energianlähteistä saatavien polttoaineiden osalta).
The contested scheme in this case goes far beyond the implementation of a pilot project pursuing the technological development, and seems essentially concerned with economic and industrial development pursuing a better market penetration of biofuels.
Kanteen kohteena ollut järjestely ulottui huomattavasti teknologista kehittämistä koskevan kokeiluhankkeen toteuttamista pidemmälle, ja mitä ilmeisimmin sen oli määrä palvella taloudellista ja teollista kehitystä, jonka ansiosta biopolttoaineiden markkinaosuus kasvaisi.
The Sovello1 project, however, pursues both aims: validating a new technological process (String-Ribbon combined with Q-Cells manufacturing techniques) at an industrial scale and testing its economic viability.
Sovello1-hankkeessa pyrittiin kuitenkin molempiin tavoitteisiin: uuden prosessitekniikan validointiin (String Ribbon -tekniikka yhdistettynä Q-Cellsin tuotantoteknologioihin) teollisessa mittakaavassa ja sen taloudellisuuden kokeilemiseen.
As explained above, this is indeed not in contradiction with the OECD definition of pilot plants.
Edellä esitetyn mukaisesti tämä ei ole ristiriidassa OECD:n kokeiluhankkeita koskevan määritelmän kanssa.
Based on the above, the Commission is of the opinion that Sovello1 and Sovello2, although they have the same precise technical function (production of solar modules based on the same technology), have different aims: the objective of Sovello1 was to verify whether the production of solar modules (based on the String-Ribbon technology combined with Q-Cells manufacturing technologies) was technologically and economically feasible at industrial scale, whereas the objective of Sovello2 was to develop serial production of such modules.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Sovello1- ja Sovello2-hankkeessa pyrittiin eri tavoitteisiin, vaikka niillä on sama tekninen tehtävä (aurinkopaneelien valmistus samaa tekniikkaa käyttäen). Sovello1-hankkeen tavoitteena oli kokeilla, onko aurinkopaneelien valmistus (String Ribbon -tekniikkaa käyttäen Q-Cellsin tuotantoteknologioiden avulla) teknologisesti ja taloudellisesti mahdollista teollisessa mittakaavassa, kun taas Sovello2-hankkeen tavoitteena oli kehittää kyseisten paneelien sarjatuotantoa.
Economic indivisibility
Taloudellinen jakamattomuus
Both projects Sovello1 and Sovello2 are independently economically viable.
Sovello1 ja Sovello2 ovat toisistaan riippumatta taloudellisesti kannattavia.
Furthermore, the Commission notes that alternative locations for Sovello2, both in Europe and the USA, had been considered by the management of the beneficiary company before choosing Thalheim.
Komissio toteaa niin ikään, että tuensaajayrityksen johto oli harkinnut Sovello2-hankkeelle myös muita sijaintipaikkoja sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa, ennen kuin päätös hankkeen aloittamisesta Thalheimissa tehtiin.
No economic incentive to artificially separate the two investment projects
Ei taloudellista kannustinta Sovello1:n ja Sovello2:n keinotekoiseen jakamiseen
The German authorities based their calculation on the assumption that a single investment project (with reduced total costs) would also have benefited of an SME bonus of 15 %, as was the case for the Sovello1 project.
Saksa oletti laskelmissaan, että myös yhdelle ainoalle investoinnille (jonka kokonaiskustannukset ovat alhaisemmat) olisi myönnetty pk-yrityksille myönnettävä 15 prosentin korotus, kuten Sovello1-hankkeessakin.
It is however not sure that the Commission would have approved an SME bonus for an investment project of such a large scope.
Ei kuitenkaan ole varmaa, olisiko komissio tosiasiassa hyväksynyt tämän suuruusluokan investointihankkeen kohdalla pk-yrityksille myönnettävän korotuksen.
Whatever the scenario, even if no SME bonus would have been allowed, all calculations suggest that Sovello had no economic incentive to ‘artificially’ split Sovello1 and Sovello2.
Myös siinä tapauksessa kaikki laskelmat kuitenkin osoittavat, ettei Sovellolla ollut taloudellista kannustinta Sovello1:n ja Sovello2:n ”keinotekoiseen” jakamiseen.
The Commission recalls, however, that this only indicates that Sovello1 and Sovello2 were not separated with the intention to circumvent the State aid rules.
Komissio kuitenkin korostaa tämän osoittavan vain, ettei Sovello1- ja Sovello2-hanketta erotettu toisistaan tahallisesti tukisäännöksien kiertämiseksi.
It does not mean that, if a project has to be split in any event for economic reasons, as was the case here, there might not be an advantage in presenting them as not building a single investment project, in order to benefit from higher aid intensities.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, ettei se, että taloudellisista syistä jaettavaa hanketta (kuten Sovelloa) ei esitetä yhtenä ainoana investointina, voisi olla edullista korkeampien tuki-intensiteettien saamiseksi.
Therefore the Commission must always examine the economic reality based on the criteria in paragraph 49 of the MSF 2002, irrespective of the intention of the parties.
Sen vuoksi komission on aina tutkittava taloudelliset tosiseikat vuoden 2002 monialaisten puitteiden 49 kohdassa tarkoitettujen kriteerien perusteella riippumatta osapuolten tavoittelemista päämääristä.
Conclusion: no single investment project
Päätelmä: ei yksi ainoa investointi
The Sovello investments were not only split because of insufficient financing and insufficient silicon, but also because the investors had to industrially and economically test a highly innovative technology.
Sovello-investointien jakaminen ei johdu pelkästään rahoituksen puutteesta ja pii-raaka-aineen pulasta vaan myös siitä, että investoijien tehtävänä oli myös kokeilla erittäin innovatiivista tekniikkaa teollisten ja taloudellisten näkökohtien kannalta.
If the factory yield and cell efficiency targets had not been reached, the Sovello2 project would in all likelihood not have been carried out.
Jos tavoitteena ollutta tuottoa ja hyötysuhdetta ei olisi saavutettu, Sovello2-hanketta ei todennäköisesti olisi toteutettu.
It can therefore be concluded that, although Sovello1 and 2 have the same precise technical function, they are not economically indivisible, have no physical and no strong functional link, and have a clearly different aim.
Näin ollen voidaan päätellä, että vaikka Sovello1- ja Sovello2-hankkeella on sama tekninen tehtävä, ne voidaan erottaa toisistaan taloudellisesti, niiden välillä ei ole fyysistä tai tiivistä toiminnallista yhteyttä ja niillä on selvästi eri tavoitteet.
In view of the above, taking account of the comments submitted by Germany and EPIA, and balancing the different criteria of point 49 of the MSF 2002 in a global assessment, the Commission concludes that the notified project Sovello2 does not form a single investment project in the meaning of point 49 of the MSF 2002 with Sovello1.
Saksan ja EPIA:n huomautusten perusteella ja arvioituaan vuoden 2002 monialaisten puitteiden 49 kohdassa määrättyjä kriteereitä kokonaisuudessaan komissio katsoo siten, että ilmoitettu Sovello2-hanke ei muodosta yhdessä Sovello1-hankkeen kanssa vuoden 2002 monialaisten puitteiden 49 kohdassa tarkoitettua yhtä ainoaa investointia.
Aid intensity — points 21 and 25 of the MSF 2002
Tuki-intensiteetti – vuoden 2002 monialaisten puitteiden 21 ja 25 kohta
In its decision to open the formal investigation, the Commission calculated the maximum aid intensity and the maximum aid amount for Sovello2 on the basis of the initially notified eligible costs.
Päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio laski Sovello2-hankkeen enimmäistuki-intensiteetin ja tuen enimmäismäärän alun perin ilmoitettujen tukikelpoisten kustannusten perusteella.
The maximum approvable basic aid intensity was 22,46 % GGE (corresponding to a maximum aid amount of EUR 30,526 million in discounted value), and the maximum approvable aid intensity including cohesion bonus was 25,83 % GGE (corresponding to a maximum aid amount of EUR 35,105 million in discounted value).
Tämän perusteella sallittu enimmäistuki-intensiteetti ilman koheesiopalkkiota oli 22,46 prosenttia BAE (tämä vastaa nykyarvoltaan 30,526 miljoonan euron enimmäistukea) ja koheesiopalkkion kanssa sallittu enimmäistuki-intensiteetti oli 25,83 prosenttia BAE (mikä vastaa nykyarvoltaan 35,105 miljoonan euron enimmäistukea).
The ‘cohesion bonus’ is based on point 25 of the MSF 2002, which allows to increase the maximum basic aid intensity calculated according to point 21 of the MSF 2002 by a factor of 1,15 if at least 25 % [39] of the total public expenditure for this project is covered by a contribution from the ERDF under the Structural Funds rules applicable to large projects, i.e. following an individual Commission decision authorising the Community contribution for the specific case.
Koheesiopalkkio perustuu vuoden 2002 monialaisten puitteiden 25 kohtaan, jonka mukaan vuoden 2002 monialaisten puitteiden 21 kohdan mukaan laskettua enimmäistuki-intensiteettiä ilman bonusta voidaan korottaa kertoimella 1,15, jos vähintään 25 prosenttia [39] hankkeen julkisista menoista rahoitetaan suurhankkeita koskevien rakennerahastomääräysten mukaisesti Euroopan aluekehitysrahaston varoista, mikä puolestaan edellyttää komission päätöstä yhteisön rahoitusosuuden hyväksymisestä todellisessa tapauksessa.