natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Although the conduct of a private investor with which the intervention of the public investor pursuing economic policy aims must be compared need not be the conduct of an ordinary investor laying out capital with a view to realising a profit in the relatively short term, it must at least be the conduct of a private holding company or a private group of undertakings pursuing a structural policy — whether general or sectoral — and guided by prospects of profitability in the longer term.’
”Vaikka yksityisen sijoittajan käyttäytyminen, johon talouspoliittisia päämääriä tavoittelevan julkisoikeudellisen sijoittajan toimenpidettä on verrattava, ei välttämättä tarkoita sellaisen tavallisen sijoittajan käyttäytymistä, joka tekee pääomasijoituksia saadakseen niistä tuottoa jokseenkin lyhyellä aikavälillä, sen on kuitenkin vastattava sellaisen yksityisen holdingyhtiön tai konsernin käyttäytymistä, joka noudattaa kokonaisvaltaista tai alakohtaista rakennepolitiikkaa ja jonka toimintaa ohjaavat pidemmän aikavälin tuotto-odotukset.”
The Danish government argues that it was taking the same approach when assessing whether to allow Combus to go bankrupt.
Tanskan hallitus väittää, että se noudatti samaista lähestymistapaa arvioidessaan sitä, kannattiko Combus päästää konkurssiin.
The State’s reputation
Valtion maine
The Danish government maintains its position, set out in recitals 86 and 87 of the decision to initiate the procedure, with regard to consideration for the State’s reputation and the references to Case C-303/88, Italy v Commission, made in that connection.
Tanskan hallitus pysyy kannassaan, jonka se esitti menettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen johdantokappaleessa 86 ja 87 ja joka koski valtion maineen säilyttämistä ja tässä yhteydessä tehtyjä viittauksia asiaan C-303/88, Italia vastaan komissio.
The Danish government recalls that the Commission has previously noted — for example in its intervention at the CFI, quoted in the last point of paragraph 106 of the Combus judgment — that ‘a rollback of public-sector involvement generally serves to promote free trade’.
Tanskan hallitus muistuttaa komission huomauttaneen aiemmin – esimerkiksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämässään huomautuksessa, jota on lainattu Combus-tuomion 106 kohdan viimeisessä lauseessa – että ”julkisen sektorin kaventaminen edistää yleisesti vapaata kauppaa”.
For the Danish government, the connection between the State’s image as a company owner and the privatisation of public companies is therefore clear: only if the State is allowed to protect its reputation as a company owner and a serious and responsible investor can future privatisation be ensured, leading to increased competition and an improvement in the market situation for operators on that market throughout the EU.
Tanskan hallituksen mielestä valtion imago yhtiöiden omistajana on näin ollen selvässä yhteydessä julkisten yhtiöiden yksityistämiseen: tulevien yksityistämistoimien onnistuminen ja sitä seuraava kilpailun lisääntyminen ja toimijoiden markkinatilanteen parantuminen kyseisillä markkinoilla kaikkialla EU:ssa voidaan varmistaa ainoastaan siten, että valtiolla on oikeus suojella mainettaan yhtiöiden omistajana sekä vakavasti otettavana ja vastuullisena sijoittajana.
The aid measures in connection with restructuring and privatisation of Combus were, according to the Danish government, very much based on consideration for the State’s reputation as an employer, investor and company owner.
Combusin rakenneuudistuksen ja yksityistämisen yhteydessä toteutetut tukitoimenpiteet perustuivat Tanskan hallituksen mielestä suurelta osin valtion maineen säilyttämiseen työnantajana, sijoittajana ja yhtiöiden omistajana.
If the State had allowed Combus to become bankrupt, it would probably have had a negative impact on interest rates and general loan terms for State-owned companies as regards financial institutions in both Denmark and abroad.
Jos valtio olisi päästänyt Combusin konkurssiin, sillä olisi todennäköisesti ollut kielteisiä vaikutuksia niin Tanskan kuin ulkomaistenkin rahoituslaitosten valtionyhtiöille myöntämiin korkoehtoihin ja muihin lainaehtoihin.
In this respect, the Danish government explains that over the last few years, Denmark has privatised a number of State-owned companies, and plans further privatisations.
Tässä yhteydessä Tanskan hallitus selventää, että muutaman viime vuoden aikana Tanska on yksityistänyt useita valtionyhtiöitä ja aikoo jatkaa yksityistämistoimia.
One of the companies converted into a public limited company with a view to privatisation after the privatisation of Combus is Post Danmark A/S [31].
Yksi julkiseksi osakeyhtiöksi muutettu yritys, joka on tarkoitus yksityistää Combusin yksityistämisen jälkeen, on Post Danmark A/S [31].
The Danish State has just entered into a conditional agreement for the sale of 25 % of the shares in the company.
Tanskan valtio on vastikään tehnyt ehdollisen sopimuksen 25 prosentin myymisestä kyseisen yrityksen osakkeista.
The selling price for 22 % of the shares (the last 3 % will be offered to employees) which were sold to Post Invest (part of the CVC Group) is DKK 1,27 billion.
Osakkeista 22 prosenttia myydään Post Investille (osa CVC-konsernia) 1,27 miljardin Tanskan kruunun kauppahintaan (loput 3 prosenttia luovutetaan yrityksen työntekijöille).
Prior to the conversion into a public limited company and the partial privatisation, the company’s civil servants were bought out in 2001.
Post Danmarkin virkamiehet ostettiin ulos yrityksestä vuonna 2001 ennen yrityksen muuttamista julkiseksi osakeyhtiöksi ja osittaista yksityistämistä.
At that time, Post Danmark had a total of approx. 30000 employees, approx. 11800 of whom were civil servants.
Post Danmarkilla oli tuolloin noin 30000 työntekijää, joista noin 11800 oli virkamiehiä.
The civil servants were given the offer of moving to employment on a group contract basis, while retaining the right to a civil servant pension.
Virkamiehille ehdotettiin siirtymistä sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi niin, että he säilyttäisivät oikeuden virkamieseläkkeeseen.
A large majority of 96 % accepted this.
Ehdotuksen hyväksyi suurin osa eli 96 prosenttia virkamiehistä.
This meant that more than 10500 civil servants chose employment on a group contract basis in accordance with a model that meant a lump sum of DKK 50000 before tax from Post Danmark.
Toisin sanoen yli 10500 virkamiestä päätti siirtyä sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi järjestelyssä, jossa Post Danmark maksoi kullekin virkamiehelle 50000 Tanskan kruunun kertasumman ennen veroja.
At the same time, they accepted a broader interpretation of the duties they could be transferred to.
Samalla he hyväksyivät laajemman tulkinnan työtehtävistä, joihin heidät voitaisiin siirtää.
The other approx. 650 civil servants wanted employment on a group contract basis in accordance with a model that to all intents and purposes gave them the same terms as their civil servant status.
Noin 650 muuta virkamiestä halusi siirtyä työsopimussuhteeseen ehdoilla, joilla heille taattiin käytännössä virkamiesasemaa muistuttava asema.
This model did not lead to any lump sums.
Tämä järjestely ei edellyttänyt kertakorvauksia.
A smaller percentage of the civil servants, approx. 480, wished to retain their civil servant status with the State.
Loput noin 480 virkamiestä halusivat säilyttää valtion virkamiehen asemansa.
When Post Danmark A/S was established, they were therefore seconded from the State to the public limited company.
Heidät siirrettiin näin ollen Post Danmark A/S:n perustamisen jälkeen kyseisen julkisen osakeyhtiön virkamiehiksi.
In connection with the establishment of Post Danmark A/S, an opening balance of approx. DKK 1,7 billion (DKK 1,190 billion after tax) was set aside for an actuarially calculated lump sum payment to the State to bring down future annual pension contributions from 20 % to 12 % of salaries for former and remaining civil servants for whom the company still had to pay pension contributions, etc. The amount was paid in 2002.
Post Danmark A/S:n perustamisen yhteydessä tehtiin noin 1,7 miljardin Tanskan kruunun (verojen jälkeen 1,190 miljardin Tanskan kruunun) yhtiöpääomavaraus valtiolle maksettavaa vakuutusmatemaattisesti laskettua kertasummaa varten; valtiolle suoritettavan maksun tarkoituksena oli pienentää tulevia vuosittaisia eläkemaksuja 20 prosentista 12 prosenttiin niiden entisten ja nykyisten virkamiesten palkoista, joille yritys oli edelleen velvollinen maksamaan muun muassa eläkemaksuja.
Equality of treatment regarding pensions was thereby achieved between former civil servants and those employed on a group contract basis.
Maksu suoritettiin vuonna 2002. Tällä tavoin varmistettiin entisten virkamiesten ja nykyisten sopimussuhteisten toimihenkilöiden välinen tasavertainen eläkekohtelu.
In the Danish Government’s opinion, its negotiating position with the civil servants in Post Danmark would have been extremely difficult, and the outcome of the negotiations much more costly, if the Danish State had allowed Combus to go bankrupt, thereby leading to massive unemployment of those civil servants who had given up their civil servants status prior to the privatisation of Combus.
Tanskan hallitus katsoo, että jos Tanskan valtio olisi päästänyt Combusin konkurssiin, hallituksella olisi ollut huomattavasti heikompi asema Post Danmarkin virkamiesten kanssa käytävissä neuvotteluissa ja neuvottelut olisivat tulleet huomattavasti kalliimmiksi, sillä konkurssi olisi johtanut niiden virkamiesten massatyöttömyyteen, jotka olivat luopuneet virkamiesasemastaan ennen Combusin yksityistämistä.
In this context, the Danish government points out that employment as a civil servant means that the individual civil servant basically has a guarantee of employment until pension age and a subsequent lifelong pension.
Tässä yhteydessä Tanskan hallitus korostaa, että virkamiesasema tarkoittaa sitä, että yksittäisen virkamiehen työpaikka on käytännössä taattu eläkeikään saakka, jonka jälkeen hänellä on oikeus elinikäiseen eläkkeeseen.
These rights are surrendered in transferring to employment on a group contract basis.
Näistä oikeuksista joudutaan luopumaan, kun virkamiesasema vaihtuu sopimussuhteisen toimihenkilön asemaan.
When State companies are placed under private control, civil servants may regard it as an unjustified transfer and thereby request redundancy.
Virkamiehet saattavat pitää valtionyhtiöiden siirtämistä yksityiseen omistukseen perusteettomana ja irtisanoutua sen johdosta.
This triggers off a particularly large amount of compensation to the individual civil servant.
Tällöin yksittäiselle virkamiehelle on maksettava varsin suuri korvaus.
This makes it extremely important for Denmark, from a financial point of view, that an agreement can be reached with any civil servants on a transfer to employment on a group contract basis in return for a reasonable amount of compensation prior to privatisation of State-owned companies.
Näin ollen Tanskalle oli taloudellisessa mielessä erittäin tärkeää päästä ennen valtionyhtiöiden yksityistämistä kaikkien virkamiesten kanssa sopimukseen siirtymisestä sopimussuhteiseksi toimihenkilöksi kohtuullista korvausta vastaan.
The Danish government considers that the amount of compensation demanded by civil servants is largely dependent on whether they feel reasonable job security after the transfer to employment on a group contract basis.
Tanskan hallitus katsoo, että virkamiesten vaatiman korvauksen suuruus riippuu suurelta osin siitä, katsovatko he työpaikkansa olevan turvattu sen jälkeen, kun he ovat siirtyneet sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi.
The effect of the State leaving the former civil servants in the lurch by letting the company become bankrupt, shortly after concluding agreements with the civil servants on a transfer to employment on a group contract basis, would most likely be that all civil servants in a similar situation in the future would demand significantly higher compensation before surrendering their status.
Jos valtio olisi jättänyt entisiä virkamiehiä pulaan päästämällä yrityksen konkurssiin pian sen jälkeen, kun heidän kanssaan oli tehty sopimukset sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi siirtymisestä, tämä olisi todennäköisesti vaikuttanut niin, että kaikki tulevaisuudessa samanlaiseen tilanteeseen joutuvat virkamiehet vaatisivat huomattavasti suurempaa korvausta ennen kuin luopuvat virkamiesasemastaan.
In this context, the Danish government also mentions the example of the sale of certain divisions of Banedanmark [32].
Tanskan hallitus mainitsee tässä yhteydessä esimerkkinä myös tiettyjen Banedanmarkin [32] osien myynnin.
Banedanmark’s Advisory Division was sold to WS Atkins International Limited on 1 July 2001 [33].
Banedanmarkin neuvoa-antava yksikkö myytiin WS Atkins International Limitedille 1 päivänä heinäkuuta 2001 [33].
The cash selling price was DKK 70 million.
Käteismyyntihinta oli 70 miljoonaa Tanskan kruunua.
In addition to the selling price, the State acquired a cash payment of approx. DKK 35 million.
Kauppahinnan lisäksi valtio sai käteisrahana noin 35 miljoonaa Tanskan kruunua.
Banedanmark’s advisory division employed 326 employees, 66 of whom were civil servants.
Banedanmarkin neuvoa-antavassa yksikössä työskenteli 326 työntekijää, joista 66 oli virkamiehiä.
In the transfer of the Advisory Division, the civil servants basically remained civil servants in Banedanmark, as, according to their status as civil servants, they had no obligation to transfer to the new employer.
Yksikön siirron yhteydessä virkamiehet jäivät lähtökohtaisesti virkamiehiksi Banedanmarkiin, sillä heillä ei virkamiesasemansa vuoksi ollut velvoitetta siirtyä uuden työnantajan palvelukseen.
There was, however, the option of the individual civil servants voluntarily being seconded to the buyer.
Virkamiesten oli kuitenkin mahdollista saada komennus ostajalle heidän niin halutessaan.
Civil servants who wanted to transfer to employment on a group contract basis with the buyer were offered 15 months’ salary from Banedanmark at the time of severance.
Banedanmark tarjosi erorahana 15 kuukauden palkkaa niille virkamiehille, jotka halusivat siirtyä sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi ostajalle.
The offer to buy them out applied for up to a year after the date of transfer.
Tarjous heidän ostamisekseen ulos yrityksestä oli voimassa vuoden verran siirrosta.
The cost of buying out the civil servants, which was to be defrayed from the proceeds of the sale, could have come to DKK 23 million if all the civil servants had transferred to employment on a group contract basis.
Virkamiesten ulosostamisen kustannukset, jotka oli tarkoitus kattaa myyntivoitolla, olisivat voineet nousta 23 miljoonaan Tanskan kruunuun, jos kaikki virkamiehet olisivat siirtyneet sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi.
At the moment, Denmark is aiming at the total sale of Banedanmark’s Civil Engineering Division [34].
Tanskan tarkoituksena on tällä hetkellä myydä koko Banedanmarkin rakennustekninen yksikkö [34].
The civil engineering division had a turnover of approx. DKK 1,3 million in 2004 and employed about 1470 staff at the end of the year, 740 of whom were civil servants.
Yksikön liikevaihto oli vuonna 2004 noin 1,3 miljoonaa Tanskan kruunua ja sen palveluksessa työskenteli kyseisen vuoden lopussa noin 1470 henkilöä, joista 740 oli virkamiehiä.
In the event of a sale of the civil engineering division, the civil servants would not be obliged to transfer to employment with the buyer and a solution to the civil servant issue will therefore have to be found, as with other privatisations.
Jos yksikkö myydään, virkamiesten ei tarvitse siirtyä ostajan palvelukseen, joten heidän tilanteeseensa on löydettävä jokin muu ratkaisu, kuten yksityistämisissä yleensä.
Another option for privatisation under consideration is the sale of the Danish railway company DSB.
Toinen suunnitelmissa oleva yksityistäminen koskee tanskalaisen rautatieyhtiön DSB:n myyntiä.
DSB is an independent public company that operates passenger transport as a public service after negotiations on the basis of a transport contract entered into with the Danish State.
DSB on julkinen osakeyhtiö, joka tarjoaa julkisena palveluna matkustajaliikennettä Tanskan valtion kanssa tehdyn liikennöintisopimuksen perusteella.
Around half of the company’s 8500 employees are civil servants.
Noin puolet yhtiön 8500 työntekijästä on virkamiehiä.
The privatisation of DSB would mean the transfer to group contract conditions for all these civil servants.
DSB:n yksityistäminen tarkoittaisi kaikkien virkamiesten siirtämistä sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi.
Denmark considers that, if the State had allowed Combus to become bankrupt after having compensated the civil servants for transferring to group contracts, it would have been impossible to persuade civil servants to go over to group contracts instead of civil service employment in the event of future privatisations.
Tanska katsoo, että jos valtio olisi päästänyt Combusin konkurssiin maksettuaan virkamiehille korvaukset siirtymisestä sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi, tulevien yksityistämisten yhteydessä virkamiehiä olisi ollut mahdotonta saada suostumaan sopimussuhteeseen virkamiesaseman sijasta.
The State would thereby be prevented from, or in any case have significantly reduced options for privatising State-owned companies with civil servants.
Näin ollen valtio ei enää olisi pystynyt yksityistämään valtionyhtiöitä, joissa työskentelee virkamiehiä, tai mahdollisuudet siihen olisivat olleet huomattavasti aiempaa heikommat.
Denmark considers that at best, bankruptcy of Combus would have damaged the State’s credibility and the civil servants would, as a result, have demanded better terms in the form of significantly higher amounts of compensation to transfer to employment on a group contract basis and renounce their civil servant rights.
Tanska katsoo, että Combusin konkurssi olisi pahimmassa tapauksessa heikentänyt valtion uskottavuutta ja virkamiehet olisivat sen johdosta vaatineet parempia ehtoja sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi siirtymiselle ja virkamiesoikeuksista luopumiselle huomattavasti suurempien korvausten muodossa.
Using Post Danmark as an example, a doubling of the amount of compensation to individual civil servants in relation to that company alone would have meant a further outlay for the Danish State of DKK 500 million.
Jos esimerkiksi Post Danmarkin virkamiehille maksettu korvaus olisi ollut kaksi kertaa suurempi, Tanskan valtion kustannukset olisivat olleet 500 miljoonaa Tanskan kruunua suuremmat.
The Danish government also points out in this context that it had already allowed a company, converted to a public limited company a short time before, to become bankrupt, namely Statens Konfektion, which was converted into a public limited company in 1992.
Tanskan hallitus huomauttaa tässä yhteydessä lisäksi, että se oli jo aiemmin päästänyt konkurssiin yrityksen, joka oli vähän aiemmin muutettu julkiseksi osakeyhtiöksi.
Prior to the conversion, all the civil servants were offered employment on a group contract basis in return for financial compensation.
Kyseessä on Statens Konfektion, joka muutettiin julkiseksi osakeyhtiöksi vuonna 1992.
When the Armed Forces, which were the company’s biggest customer, subsequently decided to invite tenders for their supply contracts, the company’s business base disappeared.
Ennen muutosta kaikille virkamiehille tarjottiin siirtymistä sopimussuhteiseksi toimihenkilöksi rahallista korvausta vastaan.
The company therefore went bankrupt in 1992, which led to harsh criticism of the Danish government including by those now employed on a group contract basis.
Kun yhtiön suurin asiakas Tanskan puolustusvoimat päätti tämän jälkeen kilpailuttaa hankintasopimuksensa, yrityksen liiketoimintapohja katosi ja se joutui konkurssiin vuonna 1992. Tanskan hallitus joutui toimintansa vuoksi kovan arvostelun kohteeksi myös sopimussuhteisten toimihenkilöiden taholta.
The Danish government considers that in the light of experiences from Statens Konfektion, it had no choice in connection with the sale of Combus, as yet another bankruptcy would have been devastating for negotiations with civil servants in connection with preparations for future privatisations.
Tanskan hallitus katsoo, että Statens Konfektionin tapauksen perusteella sillä ei ollut vaihtoehtoja Combusin myynnille, sillä uudella konkurssilla olisi ollut kohtalokkaita vaikutuksia tulevien yksityistämisten ja niitä edeltävien virkamiesten kanssa käytävien neuvottelujen kannalta.
The Danish government furthermore explains that if it is not possible to transfer civil servants to a group contract in connection with privatisation, making the civil servants redundant is often the only real alternative because it would not be possible to offer them other work within their areas of employment which they would be obliged to accept.
Tanskan hallitus selittää lisäksi, että jos virkamiehiä ei ole mahdollista siirtää yksityistämisen yhteydessä sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi, ainoaksi vaihtoehdoksi jää usein virkamiesten irtisanominen, sillä heille ei olisi mahdollista tarjota kyseiseltä alalta muuta työtä, jonka he olisivat velvollisia ottamaan vastaan.
It has been estimated in connection with the sale of shares in Post Danmark that it costs DKK 2 million to make a civil servant redundant.
On arvioitu, että yhden virkamiehen irtisanominen Post Danmarkin osakkeiden myynnin yhteydessä maksaisi 2 miljoonaa Tanskan kruunua.
Such expenditure per civil servant for future privatisations would be devastating for the State’s privatisation plans and the expenditure on this would, to a great extent, undermine the financial benefits of privatisation.
Näin suuret virkamieskohtaiset kustannukset tulevien yksityistämisten yhteydessä romuttaisivat valtion yksityistämissuunnitelmat ja tekisivät yksityistämisestä taloudellisesti kannattamatonta.
It is clear that such expenditure would far exceed the financial burden to the State of the capital injections into Combus.
On selvää, että nämä valtiolle koituvat kustannukset olisivat huomattavasti Combusiin tehtyjä pääomasijoituksia suuremmat.
Beyond the issue of changing the status of civil servants in order to prepare companies for privatisation, Denmark considers that a bankruptcy of Combus would have damaged the State’s reputation as a responsible investor and would have had a negative influence on all the State’s financial activities and future investment options.
Sen lisäksi, mitä Tanska totesi virkamiesten aseman muuttamisesta sopimussuhteisten toimihenkilöiden asemaksi yhtiöiden yksityistämisen yhteydessä, se katsoo, että Combusin konkurssi olisi heikentänyt valtion mainetta vastuullisena sijoittajana ja että sillä olisi ollut kielteisiä vaikutuksia kaikkeen valtion taloudelliseen toimintaan ja tuleviin sijoitusmahdollisuuksiin.
In particular, the Danish government considers that a bankruptcy would have had a negative effect on interest rates and general loan terms for other State-owned companies.
Tanskan hallitus katsoo erityisesti, että konkurssilla olisi ollut kielteisiä vaikutuksia muille valtionyhtiöille tarjottuihin korkoehtoihin ja muihin lainaehtoihin.
In conclusion, it is the Danish government’s view that the State — particularly in the light of the special problem that manifested itself in relation to the civil servants — would not have been acting as a responsible and loyal investor if it had chosen to allow Combus to become bankrupt.
Tanskan hallitus päättelee siis, ettei valtio olisi toiminut vastuullisen ja luotettavan sijoittajan tavoin, jos se olisi päästänyt Combusin konkurssiin etenkin, kun otetaan huomioon virkamiehiin liittyvä erityinen ongelma.