natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the contrary, the reasoning is formal and logical: as the Commission in its initial decision had concluded on the issue of the economic viability on the basis of the part of the aid that it had authorised based on Article 73 EC Treaty (DKK 328 million) as a compensation for public service contracts, and as the CFI had found that this aid could not be authorised on this legal basis, it concluded that the payment of this part of the aid was no longer validly authorised and therefore that the reasoning leading to the conclusion of economic viability was logically deprived of its basis.
Perustelut ovat päinvastoin muodolliset ja johdonmukaiset: koska komissio oli alkuperäisessä päätöksessään esittänyt taloudellista kannattavuutta koskevat päätelmät käyttäen lähtökohtana sitä tukiosaa, jonka se oli hyväksynyt EY:n perustamissopimuksen 73 artiklan nojalla (328 miljoonaa Tanskan kruunua) korvaukseksi julkisia palveluja koskevista sopimuksista, ja koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli todennut, ettei kyseinen artikla ole hyväksyttävä oikeusperusta myönnetylle tuelle, se totesi päätelmissään, ettei kyseisen tukiosan maksamiselle enää ole pätevää lupaa ja että siten taloudellista kannattavuutta koskeville päätelmille ei enää ollut johdonmukaisia perusteita.
Indeed, in its initial decision, the Commission had considered that DKK 328 million out of the DKK 490 million constituted compensation for public service obligations, and only DKK 162 million restructuring aid [62].
Komissio oli todellakin alkuperäisessä päätöksessä katsonut, että 490 miljoonan Tanskan kruunun suuruisesta tuesta 328 miljoonaa Tanskan kruunua maksettiin korvauksena julkisen palvelun velvoitteista, ja vain 162 miljoonaa Tanskan kruunua oli rakennetukea [62].
Based on this assessment, the Commission concluded:
Tämän arvion pohjalta komissio esitti seuraavat päätelmät:
‘Taking into account the restructuring measures and the state aid already discussed under Regulation 1191/69, it could be considered that Combus returns to viability. Nevertheless this viability is not, strictly speaking, compliant with the guidelines because it depends on other state aid.’
”Kun otetaan huomioon asetuksen (ETY) N:o 1191/69 nojalla jo käsitellyt rakenneuudistustoimet ja valtiontuki, Combusin elinkelpoisuuden voitaisiin katsoa palautuvan. Combusin kannattavuus ei kuitenkaan ole tarkalleen ottaen suuntaviivojen mukaista, koska se edellyttää toista valtiontukea.”
In the present decision, the Commission assesses the 1999 and the 2001 measures as two separate measures.
Komissio arvioi tässä päätöksessä vuonna 1999 ja 2001 toteutettuja toimenpiteitä kahtena erillisenä toimenpiteenä.
The 1999 measure, a capital increase of DKK 200 million and a subordinated loan of DKK 100 million, have been found in the previous section as being unlawful and incompatible State aid, which has to be recovered from Combus.
Vuonna 1999 toteutettu toimenpide – 200 miljoonan Tanskan kruunun pääomanlisäys ja 100 miljoonan Tanskan kruunun pääomalaina – on edellisessä osuudessa todettu sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi, joka on perittävä takaisin Combusilta.
Hence, Combus could not rely on this money for demonstrating the restoration of its economic viability.
Näin ollen Combus ei voinut turvautua kyseisiin varoihin osoittaakseen elinkelpoisuutensa palautuneen.
Even if the total aid [62] See Table 7 in the initial decision; as explained above, these figures are expressed in 2001 net present value, rather than real terms.
Vaikka vuosien 1999 ja 2001 toimenpiteissä päätetyn tuen yhteenlaskettu kokonaismäärä [62] Katso alkuperäisen päätöksen taulukko 7.
, foreseen by the 1999 and the 2001 measures together, might have allowed that Combus returns to viability as of 2006 (see forecast of turnover and profits in table 7 above), the return to viability becomes unrealistic if Combus has to repay DKK 300 million to the Danish government, because they constitute illegal and incompatible State aid.
Kuten edellä todettiin, kyseiset luvut on ilmoitettu vuoden 2001 nettonykyarvona reaaliarvon sijasta. olisi saattanut riittää Combusin kannattavuuden palauttamiseen vuodesta 2006 lähtien (ks. arvioitu liikevaihto ja edellä taulukossa 7 luetellut tuotot), kannattavuuden palauttaminen muuttuu mahdottomaksi, jos Combusin on maksettava Tanskan hallitukselle takaisin 300 miljoonaa Tanskan kruunua, koska kyse on sääntöjenvastaisesta ja yhteismarkkinoille soveltumattomasta valtiontuesta.
The Commission concludes that even if Combus could be expected to return to economic viability by 2006, based on the restructuring plan presented in 2001, this was no longer realistic once the 1999 measures constituted illegal and incompatible State aid.
Komissio päättelee, että vaikka Combusin kannattavuuden voitiin olettaa palautuvan vuonna 2001 laaditun rakenneuudistussuunnitelman perusteella vuoteen 2006 mennessä, tämä ei enää ollut realistista, kun vuoden 1999 toimenpide oli luokiteltu sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi.
The Commission concludes that the restructuring plan does not ensure the economic viability of Combus, because it is based on the incorrect assumption that Combus does not have to pay back to the Danish government the illegal and incompatible State aid it received in 1999.
Komission päätelmien mukaan rakenneuudistussuunnitelma ei takaa Combusin taloudellista kannattavuutta, koska suunnitelma perustuu virheelliseen olettamukseen siitä, ettei Combusin tarvitse maksaa Tanskan hallitukselle takaisin vuonna 1999 saamaansa sääntöjenvastaista ja yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea.
Point 35 to 39 of the 1999 restructuring guidelines set out the following conditions:
Vuoden 1999 rakenneuudistussuuntaviivojen 35–39 kohdassa vahvistetaan seuraavat edellytykset:
Otherwise, the aid should be regarded as “contrary to the common interest” and therefore incompatible with the common market.
Muutoin tuen on katsottava olevan ’ristiriidassa yhteisen edun kanssa’ ja sen vuoksi soveltumaton yhteismarkkinoille.
The compulsory limitation or reduction of the company's presence on the relevant market(s) represents a compensatory factor in favour of its competitors.
Pakolliset markkinaosuuden rajoitukset tai supistukset kaikilla sellaisilla asian kannalta merkityksellisillä markkinoilla, joilla yritys toimii, ovat kilpailijoiden hyväksi toteuttavia vastasuoritteita.
The Commission will determine the extent of the limitation or reduction on the basis of the market survey attached to there structuring plan and, where the procedure has been initiated, on the basis of information supplied by interested parties.
Komissio määrittää tarvittavien vastasuoritteiden laajuuden rakenneuudistussuunnitelmaan liitetyn markkinatutkimuksen ja talouden eri toimijoilta saatujen tietojen perusteella, jos asiaa koskeva menettely on jo aloitettu.
[…] Where […] there is no Community-wide or EEA-wide structural excess of production capacity in a market served by the recipient, the Commission will nevertheless examine whether compensatory measures should be required.
[…] Jos yhteisössä ei ole rakenteellista ylikapasiteettia markkinoilla, joilla tuensaaja toimii, komissio tutkii kuitenkin, onko tarpeen vaatia vastasuoritteita.
Where any such compensatory measures involve a reduction in the capacity of the firm concerned, the necessary reduction could be achieved through the hiving-off of assets or subsidiaries.
Jos vastasuoritteisiin sisältyy kyseisen yrityksen kapasiteetin supistaminen, tämä voi edellyttää omaisuuseristä tai tytäryhtiöistä luopumista.
The Commission will have to examine the compensatory measures proposed by the Member State concerned, whatever form they take, and determine whether they are sufficient in scope to mitigate the potentially distortive effects of the aid on competition.
Komission on tutkittava jäsenvaltion ehdottamat vastasuoritteet riippumatta niiden muodosta ja määritettävä, ovatko ne riittävän laajoja lieventämään mahdollisia kilpailua vääristäviä vaikutuksia.
In examining the necessary compensatory measures, the Commission will take account of the state of the market, and in particular its level of growth and the extent to which demand is met.’
Tutkiessaan tarvittavia vastasuoritteita komissio ottaa huomioon markkinatilanteen ja varsinkin markkinoiden kasvun ja kysynnän kattamisasteen.”
In its decision to initiate the procedure (recitals 110 to 115), the Commission raised doubts as to whether the particular circumstances of the case warrant not taking any measures to mitigate any adverse effects of the aid on competitors.
Päätöksessä menettelyn aloittamisesta (110–115 kohta) komissio epäili, oikeuttavatko tapauksen erityiset olosuhteet luopumaan kilpailijoihin kohdistuvien haitallisten vaikutuksien poistamisesta.
In particular, the Commission envisaged the possibility that Combus put part of its public service contracts on the market.
Erityisesti komissio otti huomioon mahdollisuuden, että Combus laittaisi osan julkista palvelua koskevista sopimuksistaan myyntiin.
Combus’ public service contracts expired gradually.
Combusin julkisen palvelun sopimukset päättyivät vähitellen.
Indeed, by the end of 2003, approximately 50 % of the contracts, measured in terms of contract value, were scheduled to expire.
Aikataulun mukaan noin 50 prosenttia sopimuksista – sopimusarvossa mitattuna – päättyi vuoden 2003 loppuun mennessä.
The last contract expired in 2006.
Viimeinen sopimus päättyi vuonna 2006.
The Commission underlined in its decision to initiate the procedure (recital 113) that it is important to assess possible undue effects on competition ex tunc, i.e. at the moment of the granting of the restructuring aid.
Komissio korosti päätöksessä menettelyn aloittamisesta (113 kohta), että mahdollisia kohtuuttomia vaikutuksia kilpailuun on tärkeää arvioida taannehtivasti, toisin sanoen silloin, kun rakenneuudistustukea myönnetään.
In this respect, the Commission has argued that Combus could have terminated its public service contracts pursuant to Article 14(4) of Regulation (EEC) No 1191/69, and that this might have constituted an appropriate compensatory measure.
Tästä asiasta komissio on todennut, että Combus olisi voinut päättää julkisen palvelun sopimuksensa asetuksen (ETY) N:o 1191/69 14 artiklan 4 kohdan perusteella ja että tämä olisi saattanut olla tarvittava vastasuorite.
Denmark denies, in its reply to the opening letter, that this possibility existed.
Vastauksessaan ensimmäiseen kirjeeseen Tanska kiistää tällaisen mahdollisuuden.
Indeed, Article 14(4) states:
Asetuksen 14 artiklan 4 kohdassa todetaan seuraavaa:
‘Any undertaking which intends to discontinue or make substantial modifications to a transport service which it provides to the public on a continuous and regular basis and which is not covered by the contract system or the public service obligation shall notify the competent authorities of the Member State thereof at least three months in advance. The competent authorities may decide to waive such notification. This provision shall not affect other national procedures applicable as regards entitlement to terminate or modify transport services’ [63].
”Jos yritys aikoo lopettaa yleisölle jatkuvasti ja säännöllisesti tarjoamansa liikennepalvelun, jota ei koske sopimusjärjestelmä eikä julkisen palvelun velvoite, taikka olennaisesti muuttaa sitä, yrityksen on ilmoitettava asiasta jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille noudattaen vähintään kolmen kuukauden ilmoittamisaikaa. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päätöksellään luopua vaatimasta tällaista ilmoitusta. Tämä säännös ei vaikuta muihin kansallisiin menettelyihin, joita sovelletaan oikeuteen lopettaa liikenne tai muuttaa sitä” [63].
Hence, according to Article 14(4), a transport service may be terminated only if the transport service is not covered by the contract system or the imposed public service obligation system.
Näin ollen liikennepalvelu voidaan 14 artiklan 4 kohdan mukaan lopettaa ainoastaan, jos sitä ei koske sopimusjärjestelmä eikä määräysten mukainen julkisen palvelun velvoitejärjestelmä.
It is clear from the facts of the present case that Combus’ contracts were covered by the contract system [64].
Käsillä olevaa tapausta koskevien tietojen perusteella on selvää, että Combusin sopimukset kuuluivat sopimusjärjestelmään [64].
Had Combus terminated its public service contracts unilaterally, it would have faced civil liability suits from the municipal and regional authorities, with which these contracts had been concluded.
Jos Combus olisi lopettanut yksipuolisesti julkista palvelua koskevat sopimuksensa, kunnallis- ja alueviranomaiset, joiden kanssa kyseiset sopimukset oli tehty, olisivat nostaneet sitä vastaan siviilioikeuskanteen.
The Commission concludes that the Danish government’s argument that Combus could not terminate its contracts pursuant to Article 14(4) is valid.
Päätelmissään komissio pitää pätevänä Tanskan hallituksen perustelua, että Combus ei voinut purkaa sopimuksiaan 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
Nevertheless, the Commission observes that it was obviously possible for Combus to sell public service contracts, as Arriva sold approximately 50 % of the contracts to Connex only a few months after acquiring Combus.
Komissio kuitenkin huomauttaa, että Combusin oli ilmeisesti mahdollista myydä julkista palvelua koskevia sopimuksia, sillä Arriva möi noin 50 prosenttia sopimuksista Connexille vain muutamia kuukausia Combusin hankkimisen jälkeen.
At the moment of granting the restructuring aid, Combus has not been obliged by the Danish government to cede a single public service contract, but could keep all its contracts.
Myöntäessään rakenneuudistustuen Tanskan hallitus ei velvoittanut Combusia luopumaan yhdestäkään julkista palvelua koskevasta sopimuksesta, vaan se sai pitää kaikki sopimuksensa.
It results from the memos prepared by the financial adviser to the Danish government, Alfred Berg, that this has been done on purpose, as it was expected that the sale en bloc would trigger a higher sales price.
Tanskan hallituksen taloudellisen neuvonantajan Alfred Bergin hallitukselle laatimista muistioista käy ilmi, että näin meneteltiin tarkoituksellisesti, sillä sopimusten myymisen yhtenä kokonaisuutena oletettiin tuottavan paremman myyntihinnan.
For the assessment of the file, it is without any relevance that Combus has been effectively split in two through the sale of 50 % of its assets to Connex in May 2001.
Asian arvioinnin kannalta ei ole lainkaan olennaista, että Combus on tosiasiassa jaettu kahtia myymällä 50 prosenttia sen omaisuuseristä Connexille toukokuussa 2001.
For the reasons already explained in the decision to open the investigative procedure, this split cannot be seen as such as a sufficient compensatory measure [65], as Arriva was not legally obliged under the terms of the sales contract to sell part of its assets.
Jo aiemmin tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä selvitettyjen syiden takia yhtiön jakamista ei voida sinänsä pitää riittävänä vastasuoritteena [65], sillä Arrivalla ei ollut myyntisopimuksen ehtojen mukaan oikeudellista velvoitetta myydä osaa omaisuuseristään.
In addition, the Commission notes that the sale did not take place through an open, transparent and fair procedure, but through exclusive negotiations between Arriva and Connex.
Lisäksi komissio toteaa, ettei myyntimenettely perustunut avoimeen, läpinäkyvään ja oikeudenmukaiseen menettelyyn, vaan yksinomaan Arrivan ja Connexin keskinäisiin neuvotteluihin.
The Commission concludes that Denmark has not taken any compensatory measures to avoid undue distortions of competition, and this despite the fact that at least one possibility for such measures existed, namely the sale of a certain share of the public service contracts of Combus to competitors through an open, transparent and fair procedure.
Komission päätelmien mukaan Tanska ei ole toteuttanut vastasuoritteita välttääkseen kilpailun perusteettoman vääristymisen. Se on laiminlyönyt tämän siitäkin huolimatta, että sillä oli vastasuoritteisiin ainakin yksi mahdollisuus: se olisi voinut myydä osan Combusin julkisen palvelun sopimuksista kilpailijoille käyttäen avointa, läpinäkyvää ja oikeudenmukaista menettelyä.
In the light of the important market share that both Combus and Arriva held on the Danish bus market at the time of the sale of Combus, the Commission considers that the complete absence of compensatory measures has created undue distortions of competitions on the Danish bus market.
Kun otetaan huomioon sekä Combusin että Arrivan suuri markkinaosuus Tanskan linja-autoliikennemarkkinoista Combusin myyntihetkellä, komissio katsoo, että vastasuoritteiden täydellinen puuttuminen on vääristänyt kilpailua Tanskan linja-autoliikennemarkkinoilla kohtuuttomasti.
Hence, the Commission considers that the 2001 measure does not fulfil the conditions set out in points 35 to 39 of the 1999 restructuring guidelines.
Näin ollen komissio katsoo, että vuonna 2001 toteutettu toimenpide ei täytä vuoden 1999 rakenneuudistussuuntaviivojen 35–39 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä.
Conclusion: Incompatibility of the 2001 measures
Päätelmä: Vuoden 2001 toimenpiteiden soveltumattomuus yhteismarkkinoille
The Commission concludes that the 2001 measures fail to meet at least two of the conditions set out in the 1999 restructuring guidelines, namely the condition ‘economic viability’ and the condition ‘avoidance of undue distortions of competition’.
Komission päätelmien mukaan vuoden 1999 rakenneuudistussuuntaviivoissa on asetettu ainakin kaksi sellaista edellytystä, joita vuonna 2001 toteutetut toimenpiteet eivät täytä, nimittäin elinkelpoisuutta ja kilpailun kohtuuttoman vääristymisen välttämistä koskevat edellytykset.
It is hence not necessary to analyse the remaining conditions for concluding that the 2001 measures are incompatible with the common market.
Ei siis ole tarpeen analysoida muita edellytyksiä sen päättelemiseksi, että vuonna 2001 toteutetut toimenpiteet ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia.
CONCLUSION: THE 1999 AND THE 2001 MEASURE CONSTITUTE INCOMPATIBLE STATE AID
PÄÄTELMÄ: VUODEN 1999 JA 2001 TOIMENPITEISSÄ ON KYSE YHTEISMARKKINOILLE SOVELTUMATTOMASTA VALTIONTUESTA
The Commission considers that the 1999 measure and the 2001 measure implemented by Denmark in favour of Combus are not compatible with the common market under any provision of the Treaty.
Komissio katsoo, että Tanskan vuonna 1999 ja 2001 Combusin hyväksi toteuttamat toimet eivät perustamissopimuksen määräysten mukaan sovellu yhteismarkkinoille.
Article 14 of Regulation (EEC) No 659/1999 stipulates:
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘Where negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the Commission shall decide that the Member State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary (hereinafter referred to as a “recovery decision”). The Commission shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law.’
”Sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta, jäljempänä ’takaisinperimistä koskeva päätös’. Komissio ei saa vaatia tuen takaisinperimistä, jos tämä olisi yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastaista.”
Hence, it has to be verified whether recovery in the present case would be contrary to a general principle of Community law.
Näin ollen on selvitettävä, olisiko takaisinperiminen nyt käsiteltävässä asiassa vastoin jotakin yhteisön lainsäädännön yleistä periaatetta.
In the present case, the question arises as to whether the initial decision of the Commission, which authorised the 1999 and the 2001 measure, might have created legitimate expectations for Combus.
Nyt käsiteltävässä asiassa voidaankin kysyä, olisiko komission alkuperäinen päätös, jolla hyväksyttiin vuonna 1999 ja 2001 toteutetut toimenpiteet, saattanut luoda Combusille perusteltuja odotuksia.
In its Decision 2005/786/EC of 2 March 2005 on the State aid implemented by Germany for Chemische Werke Piesteritz [66], the Commission decided that where a positive Commission decision is challenged within the prescribed time-limits and annulled by the CFI, the general principles of Community law, and in particular the principles of legal certainty and protection of legitimate expectations, do not preclude recovery.
Saksan Chemische Werke Piesteritzille myöntämästä valtiontuesta 2 päivänä maaliskuuta 2005 tekemässään päätöksessä 2005/786/EY [66] komissio päätti, että jos komission myönteisestä päätöksestä valitetaan määräajassa, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa sen, yhteisön oikeuden yleisperiaatteet ja etenkään oikeusvarmuutta ja luottamuksensuojaa koskeva periaate eivät sulje pois takaisinperintää.
To conclude otherwise would render ineffective the review conducted by the Community courts in accordance with Article 220, the first paragraph of Article 230 and Article 233 of the EC Treaty of the legality of measures adopted by the Community institutions.
Muunlainen päätelmä merkitsisi sitä, ettei periaate, jonka mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimet tutkivat EY:n perustamissopimuksen 220 artiklan, 230 artiklan 1 kohdan ja 233 artiklan nojalla toimielinten säädösten laillisuuden, toimisi käytännössä.
The unlawful and incompatible aid must be recovered from the undertakings that actually benefited from it [67].
Sääntöjenvastainen ja yhteismarkkinoille soveltumaton tuki on perittävä takaisin niiltä yrityksiltä, jotka tuista ovat tosiasiallisesti hyötyneet [67].
In the present case, one beneficiary of the aid was clearly Combus, which continues to exist.
Nyt käsiteltävässä asiassa yksi tuesta hyötyneistä yrityksistä oli selvästi Combus, joka on edelleen olemassa.
The question then arises whether the recovery needs to be extended to other undertakings.
Voidaankin kysyä, onko takaisinperintä ulotettava koskemaan muita yrityksiä.
In the present case, the shares of Combus have been sold to Arriva Denmark A/S, and Combus became a 100 % subsidiary of Arriva Denmark A/S.
Nyt käsiteltävässä asiassa Combusin osakkeet on myyty Arriva Danmark A/S:lle, ja Combusista tuli kokonaisuudessaan Arriva Danmark A/S:n omistama tytäryhtiö.
Subsequent to that transaction, Combus has sold all the assets and liabilities on its books to another 100 % subsidiary of Arriva Denmark A/S, namely Arriva Scandinavia A/S, in exchange of one share in Arriva Scandinavia with a nominal value of DKK 1000.
Kyseisen kaupan jälkeen Combus on myynyt kaikki kirjanpidossaan olevat varat ja velat toiselle kokonaisuudessaan Arriva Danmark A/S:n omistuksessa olevalle tytäryhtiölle, Arriva Scandinavia A/S:lle, vastikkeena yhdestä nimellisarvoltaan 1000 Tanskan kruunun arvoisesta Arriva Scandinavian osakkeesta.
Subsequent to this transaction, Arriva Scandinavia A/S has sold approximately 50 % of Combus’ assets to Connex.
Tämän kaupan jälkeen Arriva Scandinavia A/S on myynyt suunnilleen 50 prosenttia Combusin omaisuuseristä Connexille.
The granting of the unlawful and incompatible aid has hence been followed by a share deal and then two subsequent asset deals.
Sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen myöntämisen jälkeen on siis myyty ensin osakkeita ja myöhemmin kahdesti varallisuutta.
The following paragraphs set out the impact of deals on the recovery of the aid.
Seuraavissa kohdissa käsitellään kauppojen vaikutusta avun takaisinperintään.
SHARE DEAL BETWEEN ARRIVA DENMARK A/S AND THE DANISH STATE
ARRIVA DANMARK A/S:N JA TANSKAN VALTION VÄLINEN OSAKEKAUPPA
The European Courts have given some guidance on the conditions under which the recovery obligation must be extended to companies other than the original beneficiary of the unlawful and incompatible aid.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimet ovat antaneet joitakin ohjeita niistä edellytyksistä, joiden mukaisesti takaisinperintävelvoite on ulotettava koskemaan muita yhtiöitä kuin sääntöjenvastaisesta ja yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta alun perin hyötyneitä yrityksiä.