natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘When, for environmental reasons, a Member State introduces a new tax in a sector of activity or on products in respect of which no Community tax harmonisation has been carried out or when the tax envisaged by the Member State exceeds that laid down by Community legislation, the Commission takes the view that exemption decisions covering a 10-year period with no degressivity may be justified in two cases:
”Jos jäsenvaltio ottaa ympäristönsuojelullisista syistä käyttöön uuden veron sellaisella toimialalla tai sellaisten tuotteiden osalta, joiden verotusta ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, tai jos jäsenvaltion suunnittelema verokanta on yhteisön säännöissä edellytettyä kantaa korkeampi, poikkeuspäätökset kymmenen vuoden ajaksi voidaan hyväksyä seuraavissa tapauksissa, vaikka tuki olisi alenematon:
these exemptions are conditional on the conclusion of agreements between the Member State concerned and the recipient firms whereby the firms or associations of firms undertake to achieve environmental protection objectives during the period for which the exemptions apply or when firms conclude voluntary agreements which have the same effect.
Kun verovapautusten myöntämisen ehtona on, että kyseinen jäsenvaltio ja tuensaajayritys tekevät sopimuksen, jossa yritykset tai yritysten yhteenliittymät sitoutuvat saavuttamaan ympäristönsuojelutavoitteet vapautuksen myöntämiskaudella, tai kun yritykset sitoutuvat tekemään vastaavanlaisia vapaaehtoisia sopimuksia.
Such agreements or undertakings may relate, among other things, to a reduction in energy consumption, a reduction in emissions or any other environmental measure.
Sopimukset voivat koskea esimerkiksi energiankulutuksen vähentämistä, päästöjen vähentämistä tai muuta toimintaa ympäristön eduksi.
The substance of the agreements must be negotiated by each Member State and will be assessed by the Commission when the aid projects are notified to it.
Jokainen jäsenvaltio neuvottelee itse sopimusten sisällön yritysten kanssa ja komissio arvioi sen tukihanketta koskevan ilmoituksen yhteydessä.
Member States must ensure strict monitoring of the commitments entered into by the firms or associations of firms.
Jäsenvaltion on valvottava järjestelmällisesti, että yritys tai yritysten yhteenliittymä täyttää antamansa sitoumukset.
The agreements concluded between a Member State and the firms concerned must stipulate the penalty arrangements applicable if the commitments are not met.
Jäsenvaltion ja asianomaisten yritysten tai yritysten yhteenliittymien välisissä sopimuksissa on vahvistettava sitoumusten noudattamatta jättämisestä aiheutuvat seuraamukset.
These provisions also apply where a Member State makes a tax reduction subject to conditions that have the same effect as the agreements or commitments referred to above;
Näitä ehtoja sovelletaan myös, kun jäsenvaltion soveltamalla veronhuojennuksella on samanlaiset vaikutukset kuin edellä mainituilla sopimuksilla tai sitoumuksilla.
these exemptions need not be conditional on the conclusion of agreements between the Member State concerned and the recipient firms if the following alternative conditions are satisfied:
Verovapautusten myöntämisen ehtona ei saa olla jäsenvaltion ja tuensaajayrityksen välinen sopimus, jos seuraavat vaihtoehtoiset edellytykset täyttyvät:
where the reduction concerns a Community tax, the amount effectively paid by the firms after the reduction must remain higher than the Community minimum in order to provide the firms with an incentive to improve environmental protection,
kun huojennus myönnetään yhteisön verosta, yrityksen maksaman veron määrän on oltava merkittävästi yhteisön vähimmäisverokantaa korkeampi, jotta yrityksiä kannustettaisiin parantamaan ympäristönsuojelua,
where the reduction concerns a domestic tax imposed in the absence of a Community tax, the firms eligible for the reduction must nevertheless pay a significant proportion of the national tax.’
kun huojennus myönnetään yhteisön veron puuttuessa kannetusta kansallisesta verosta, yrityksen maksaman veron määrän on vastattava vähintään merkittävää osaa kansallisesta verosta.”
In the present case, the excise duties applied were certainly higher (before exemptions and reductions) than the harmonised level of taxation (see recitals 43 and 46), but it does not appear that agreements such as those provided for by point 51.1(a) were concluded between the Member State and the beneficiaries or that similar agreements were voluntarily entered into by the latter (the Commission has not been notified of any agreement).
Tässä nimenomaisessa tapauksessa sovelletut valmisteverot olivat toki (ennen vapautuksia tai huojennuksia) yhdenmukaistettua verotusta suurempia (katso 43 ja 46 kappale), mutta jäsenvaltion ja tuensaajien välillä ei ilmeisesti ole tehty 51.1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja sopimuksia eivätkä tuensaajat ole oma-aloitteisesti sitoutuneet vastaaviin sopimuksiin (komissiolle ei ole ilmoitettu yhtään sopimusta).
Moreover, the Italian authorities have underlined that the exemptions in question were granted to deal with a difficult economic situation and have never referred to any environmental measure required of the beneficiaries in return.
Italian viranomaiset ovat lisäksi korostaneet, että kiistanalaisten vapautusten myöntämisen tarkoituksena oli vastata vaikeaan suhdanteeseen, eivätkä ne ole missään vaiheessa maininneet, että tuensaajilta olisi edellytetty minkäänlaista ympäristöön liittyvää vastinetta.
The alternative to the conclusion of agreements provided for in point 51.1(b) cannot be applied in the present case since, during the part of the period under consideration that came after the 2001 guidelines became applicable, glasshouse growers enjoyed a total exemption from excise duty and thus did not pay an amount greater than the Community minimum [20], at such a level as to encourage them to take action to improve environmental protection, as provided for by the 2001 guidelines in cases where the reduction concerns a Community tax.
Edellä mainittua 51.1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen sopimusten tekemiselle vaihtoehtoista oletusta ei voida soveltaa tarkasteltavana olevaan tapaukseen, koska sillä tarkasteltavan ajanjakson osalla, joka sijoittuu vuoden 2001 suuntaviivojen voimaantulon jälkeiseen aikaan, kasvihuoneviljelijät oli vapautettu valmisteveroista kokonaan eivätkä he ole maksaneet yhteisön vähimmäismäärää suurempaa veroa [20], joka olisi suuruudellaan kannustanut parantamaan ympäristönsuojelua suuntaviivoissa edellytetyllä tavalla tapauksissa, joissa on kyse yhteisön verosta myönnettävistä huojennuksista.
However, recital 52 of the 2001 guidelines states that where an existing tax is increased significantly and where the Member State concerned takes the view that derogations are needed for certain firms, the conditions set out in point 51.1 as regards new taxes are applicable by analogy.
Vuoden 2001 suuntaviivojen 52 kohdassa todetaan kuitenkin, että jos jo kannettavaa veroa korotetaan merkittävästi ja jäsenvaltio katsoo poikkeusten olevan tarpeen tietyille yrityksille, myös tällöin sovelletaan 51.1 kohdassa vahvistettuja, uusia veroja koskevia ehtoja.
Therefore, it is first necessary to examine whether the excise duties increased significantly.
On siis tutkittava ensisijaisesti, onko valmisteveroja korotettu merkittävästi.
The table in point 46 above shows that excise duties did not increase significantly, since their variation was as follows: – 5,4 % between 1999 and 2000, – 6,98 % between 1999 and 2001, + 1,9 % between 1999 and 2002 and + 1,3 % between 1999 and 2003.
Näiden perustelujen 46 kappaleessa esitetystä taulukosta voidaan päätellä, ettei valmisteveroja ole korotettu merkittävästi, koska niiden kehitys on ollut seuraava: – 5,4 prosenttia ajalla 1999–2000, – 6,98 prosenttia ajalla 1999–2001, + 1,9 prosenttia ajalla 1999–2002 ja + 1,3 prosenttia ajalla 1999–2003.
From one year to the next, the variation was as follows: – 5,4 % from 1999 to 2000, – 1,6 % from 2000 to 2001, + 9,5 % from 2001 to 2002 and – 0,5 % from 2002 to 2003.
Vuosittain verrattuna valmisteverojen kehitys on ollut seuraava: – 5,4 prosenttia vuodesta 1999 vuoteen 2000, – 1,6 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001, + 9,5 prosenttia vuodesta 2001 vuoteen 2002 ja – 0,5 prosenttia vuodesta 2002 vuoteen 2003.
It can be seen, therefore, that excise duties have been constantly on the decline except between 2001 and 2002.
Edellä olevasta käy ilmi, että valmisteverot ovat jatkuvasti laskeneet paitsi vuodesta 2001 vuoteen 2002.
However, the increase seen during that period cannot be considered significant, since, in actual fact, it had practically no effect on trends in the consumer price of diesel for heating (according to the information in the table, the consumer price for diesel for heating increased by only 2,2 % over those two years).
Tällä jaksolla havaittua nousua ei kuitenkaan voida pitää merkittävänä, koska sen vaikutus lämmitykseen käytettävän dieselöljyn kuluttajahintojen kehitykseen on jäänyt reaalisesti lähes olemattomaksi (taulukon tietojen mukaan lämmitykseen käytettävän dieselöljyn kuluttajahinta nousi näiden kahden vuoden aikana vain 2,2 prosenttia).
Accordingly, the provisions of point 52 of the 2001 guidelines cannot be applied in this case.
Tässä tapauksessa ei siis voida soveltaa vuoden 2001 suuntaviivojen 52 kohdan säännöksiä.
Lastly, point 53 of the 2001 guidelines states that when the reductions concern a tax that has been harmonised at Community level and when the domestic tax is lower than or equal to the Community minimum, any exemptions granted must satisfy the conditions laid down in points 45 and 46 and must, in any event, be covered by an express authorisation to derogate from the Community minimum.
Lisäksi vuoden 2001 suuntaviivojen 53 kohdassa todetaan, että ”jos veronhuojennus myönnetään verosta, joka kuuluu yhteisön yhdenmukaistamisen piiriin, ja kansallinen verokanta on enintään yhtä korkea kuin yhteisön vähimmäisverokanta […]. Mahdollisten verovapautusten on tällaisissa tapauksissa täytettävä 45 ja 46 kohdassa vahvistetut ehdot ja lisäksi on saatava erityinen lupa poiketa yhteisön vähimmäisverokannasta.”
Point 45 of the 2001 guidelines states that the duration of the aid must be limited to five years where the aid is degressive and that the aid intensity may reach 100 % of the extra costs [21] in the first year, but must have fallen in a linear fashion to zero by the end of the fifth year.
Vuoden 2001 suuntaviivojen 45 kohdassa todetaan, että tuen kesto on rajattava viiteen vuoteen tuen määrän ollessa aleneva ja että tuen taso saa olla 100 prosenttia ensimmäisen vuoden ylimääräisistä kustannuksista [21], mutta sen on laskettava asteittain siten, että viidennen vuoden lopussa taso on nolla.
Point 46 of the 2001 guidelines states that the duration of non-degressive aid is limited to five years and that its intensity must not exceed 50 % of the extra costs.
Vuoden 2001 suuntaviivojen 46 kohdassa todetaan, että alenemattoman tuen tapauksessa tuen kesto on rajattu viiteen vuoteen ja tuen taso 50 prosenttiin ylimääräisistä kustannuksista.
In the case under examination, the Commission has already noted that the aid was not degressive (see recital 88 above).
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa komissio on jo todennut, etteivät tuet olleet alenevia (ks. näiden perustelujen 88 kappale).
In consequence, only the provisions of point 46 of the guidelines could be applied to it.
Näin ollen niihin olisi voitu soveltaa ainoastaan suuntaviivojen 46 kohdan säännöksiä.
However, the information supplied by the Italian authorities in no way allows the Commission to conclude that the aid intensity was limited to 50 % of the extra production costs generated by the excise duties by comparison with the market prices of products grown in glasshouses.
Italian viranomaisten toimittamien tietojen perusteella komissio ei kuitenkaan voinut millään tavoin päätellä, että tuen taso olisi ollut rajoitettu 50 prosenttiin valmisteveroista aiheutuvista ylimääräisistä kustannuksista suhteessa kasvihuoneessa tuotettujen tuotteiden markkinahintoihin.
Accordingly, the aid cannot be considered eligible on the basis of the provisions of point 46 of the 2001 guidelines or, in consequence, on the basis of the provisions of point 53 thereof.
Näitä tukia ei tämän vuoksi voida pitää hyväksyttävinä vuoden 2001 suuntaviivojen 46 kohdan säännösten perusteella eikä siis myöskään samojen suuntaviivojen 53 kohdan säännösten perusteella.
The considerations set out in recitals 94-112 above demonstrate that the aid under examination cannot be declared compatible with the common market on the basis of the provisions of the 2001 guidelines.
Tämän asiakirjan 94–112 kappaleessa esitetyt seikat osoittavat, ettei tarkasteltavina olleita tukia voida julistaa soveltuviksi yhteismarkkinoille vuoden 2001 suuntaviivojen säännösten perusteella.
With regard to the other arguments put forward by the Italian authorities at the various stages of examination of the case, the Commission considers that there is no information allowing it to dispel the doubts expressed in recital 34(b) above.
Italian viranomaisten asian tutkinnan eri vaiheissa esittämistä muista seikoista komissio toteaa, ettei niihin sisälly tietoja, joiden perusteella edellä olevan 34 kappaleen b alakohdassa mainitut ongelmakohdat olisi voitu ratkaista.
The argument referred to in recital 43 above that the measure adopted by Italy could be compatible with the common market if the beneficiaries paid the minimum amount set at Community level is not relevant, since glasshouse growers enjoyed a total exemption from excise duty for almost the whole period under examination and thus did not pay taxes.
Edellä 43 kappaleessa käsitelty väite, jonka mukaan Italiassa hyväksytty toimenpide voi soveltua yhteismarkkinoille, jos tuensaajat maksavat yhteisön tasolla määritellyn vähimmäisveron, ei ole merkityksellinen, koska kasvihuoneviljelijöille on myönnetty täydellinen vapautus valmisteveroista lähes koko siksi ajaksi, jota tässä tarkastellaan, eivätkä he näin ollen ole maksaneet veroa.
As for the arguments put forward by the interested third party which sent comments after the procedure was initially opened, they do not supply elements supporting the compatibility of the aid with the common market.
Myöskään ensimmäisen menettelyn aloittamisen jälkeen huomautuksia esittäneen asianomaisen väitteet eivät sisällä seikkoja, jotka tukisivat tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
Indeed, with regard to the difficulty of the situation in which the beneficiary undertakings would find themselves if the aid were declared incompatible and recovered, it should be recalled that recovery of incompatible aid is necessary to restore the previous situation, i.e. the situation without distorted competition that existed before the aid was granted.
Mitä tulee tuensaajatilojen tilanteen epävarmuuteen siinä tapauksessa, että tuki julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja peritään takaisin, on muistutettava, että soveltumattoman tuen takaisinperintä on välttämätöntä aiemmin vallinneen tilanteen palauttamiseksi. Tällä tarkoitetaan tilannetta ennen tukien myöntämistä, jolloin kilpailu ei ollut vääristynyt.
The fact that certain undertakings are no longer profitable is simply the result of free competition under normal market economy conditions.
Se, etteivät tietyt yritykset ole enää kannattavia, on seurausta ainoastaan vapaasta kilpailusta tavanomaisissa markkinaoloissa.
On the other hand, there is no evidence that reducing diesel consumption necessarily brings about a reduction in the quality of products obtained (at most, such a reduction could slightly delay ripening or growth).
Toisaalta mikään ei osoita, että dieselöljyn kulutuksen väheneminen heikentäisi väistämättä saatujen tuotteiden laatua (enintään väheneminen voi viivästyttää hieman kypsymistä tai kasvua).
Lastly, the reference to the situation in other countries in order to demonstrate that competition is not distorted is not relevant.
Lopuksi on todettava, että viittaus muiden maiden tilanteeseen kilpailun vääristymättömyyden osoittamiseksi ei ole merkityksellinen.
In this connection, it is sufficient to note that the exemption allows the competitive position of Italian glasshouse growers to be improved as compared to the situation in other countries and that, therefore, the starting point for comparison must be the situation in Italy without the exemptions.
Tältä osin on riittävää, kun todetaan, että vapautus asettaa italialaiset kasvihuoneviljelijät parempaan kilpailutilanteeseen muiden maiden kasvihuoneviljelijöihin nähden ja tämän vuoksi vertailupohjaksi on otettava Italiassa ilman vapautuksia vallitseva tilanne.
The Commission finds that Italy has unlawfully implemented the aid in question, contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Komissio toteaa, että Italia on pannut kyseiset tuet täytäntöön sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa.
The analysis set out above demonstrates that the aid cannot be declared compatible with the common market because it does not comply with the conditions of the 2000 and 2007 agricultural guidelines and the 1994 and 2001 environmental guidelines.
Edellä esitetty analyysi osoittaa, ettei näitä tukia voida julistaa yhteismarkkinoille soveltuviksi, koska ne eivät täytä maatalousalan vuoden 2000 ja vuoden 2007 suuntaviivoja eivätkä ympäristötukia koskevia vuosien 1994 ja 2001 suuntaviivoja.
Moreover, the analysis has demonstrated that the mere existence of Directives cannot justify the implementation of measures liable to distort competition, and the Italian authorities have not dispelled all the doubts expressed by the Commission when the procedure under Article 88(2) of the Treaty was initiated.
Lisäksi analyysi on osoittanut, ettei direktiivien olemassaolo sinällään ole perustelu sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, jotka voivat aiheuttaa kilpailun vääristymiä, eivätkä Italian viranomaiset ole korjanneet ongelmakohtia, jotka komissio mainitsi aloittaessaan perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn.
Under Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999, where negative decisions are taken in relation to unlawful aid, the Commission is to decide that the Member State concerned must take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary (in this case glasshouse growers).
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaan sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta (tässä nimenomaisessa tapauksessa kasvihuoneviljelijöiltä).
Italy is thus required to take all necessary measures to recover from the beneficiaries the incompatible aid paid, the value of which corresponds to the difference between the total excise duty exemption granted and the reduced rate of excise duty granted to other operators in the agricultural sector.
Italia on tämän vuoksi velvollinen toteuttamaan kaikki tarpeelliset toimet periäkseen takaisin tuensaajille maksetun sääntöjenvastaisen tuen, jonka arvo vastaa valmisteveroista myönnetyn täydellisen vapautuksen ja muille maatalousalan toimijoille myönnetyn alennetun valmisteverokannan välistä erotusta.
Under point 42 of the Notice from the Commission ‘Towards an effective implementation of Commission decisions ordering Member States to recover unlawful and incompatible State aid’ [22], Italy has four months from the entry into force of this Decision to implement its provisions.
Komission tiedonannon ”Sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää edellyttävien komission päätösten tehokas täytäntöönpano jäsenvaltioissa” [22] 42 kohdan mukaan Italialla on neljä kuukautta aikaa panna tämä päätös täytäntöön sen voimaantulosta lukien.
The aid to be recovered must bear interest calculated in accordance with Commission Regulation (EC) No 794/2004 [23] implementing Council Regulation (EC) No 659/1999.
Tuki on perittävä takaisin korkoineen, jotka lasketaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 [23] mukaisesti.
However, any individual aid granted under the aid scheme under examination which, at the time it was granted, satisfied the conditions laid down in a Commission regulation adopted on the basis of Article 2 of Council Regulation (EC) No 994/98 [24] (the de minimis Regulation) is not considered to be State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi ei kuitenkaan katsota tämän tukiohjelman osana myönnettyjä yksittäisiä tukia, jotka ovat täyttäneet maksatushetkellä neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 [24] (vähämerkityksistä tukea koskeva asetus) 2 artiklan nojalla annetussa komission asetuksessa vahvistetut edellytykset.
No Community provisions governing de minimis aid in the agricultural sector were in force when the aid under examination was granted.
Vähämerkityksisiä tukia maatalousalalla koskevat yhteisön säännöt eivät olleet vielä voimassa, kun tässä tarkasteltavina olevat tuet myönnettiin.
The first such Community provisions were those of Commission Regulation (EC) No 1860/2004 of 6 October 2004 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid in the agriculture and fisheries sectors [25].
Ensimmäiset kyseisellä alalla hyväksytyt yhteisön säännöt sisältyivät Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maatalous- ja kalastusalalla 6 päivänä lokakuuta 2004 annettuun asetukseen (EY) N:o 1860/2004 [25].
In accordance with Regulation (EC) No 1860/2004, aid not exceeding EUR 3000 per beneficiary over a three-year period (this amount constitutes the de minimis aid granted to the undertaking) does not affect trade between Member States and does not distort or threaten to distort competition and therefore is not covered by the prohibition under Article 87(1) of the Treaty.
Komission asetuksen (EY) N:o 1860/2004 mukaan enimmäismäärältään enintään 3000 euron tuki tuensaajaa kohti kolmen vuoden ajanjakson aikana (määrään sisältyy yritykselle myönnetty vähämerkityksinen tuki) ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä vääristä tai uhkaa vääristää kilpailua eikä sen vuoksi kuulu perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa säädetyn kiellon soveltamisalaan.
Under Article 5 of Regulation (EC) No 1860/2004, the same applies to aid granted before the entry into force of that Regulation provided that all the conditions laid down in Articles 1 and 3 thereof are satisfied.
Asetuksen (EY) N:o 1860/2004 5 artiklan nojalla sama pätee ennen asetuksen voimaantuloa myönnettyyn tukeen, jos tuki täyttää kaikki asetuksen 1 ja 3 artiklassa säädetyt edellytykset.
On 1 January 2008, Regulation (EC) No 1860/2004 was replaced by Commission Regulation (EC) No 1535/2007 of 20 December 2007 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid in the sector of agricultural production [26], which increased the amount of de minimis aid to EUR 7500 per beneficiary over three tax years, irrespective of the form of the aid or the objective pursued, within a ceiling per Member State of 0,75 % the value of annual output.
(124) Asetus (EY) N:o 1860/2004 korvattiin 1. tammikuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maataloustuotteiden tuotannon alalla 20 päivänä joulukuuta 2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1535/2007 [26], jossa tuensaajakohtaisen vähämerkityksisen tuen määrä kolmen verovuoden aikana korotettiin 7500 euroon tuen muodosta ja tavoitteista riippumatta. Jäsenvaltiokohtainen enimmäismäärä on 0,75 prosenttia maatalousalan vuosituotannosta.