natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission had doubts about the argument that the measure can be justified as the intervention of a market economy investor, which had not been supported by projections or by financial analysis.
Komissiolla oli epäilyksiä siitä, voitaisiinko toimenpidettä pitää markkinataloussijoittajan toimenpiteenä, koska väitteen tueksi ei ollut esitetty ennusteita eikä taloudellisia analyysejä.
The Commission identified three issues it would be considering.
Komissio määritti kolme tarkasteltavaa kysymystä.
Given that the reserve funds within the reserve were already held within Royal Mail and on its balance sheet, one issue was whether the creation of the escrow account could be regarded as a commercial decision by RM in spite of the involvement of the UK authorities, which arose through the particular applicable legal regime.
Koska varannon varat olivat jo RM:n hallussa ja sen taseessa, oli aiheellista pohtia, voitiinko sulkutilin perustamista pitää RM:n markkinaehtoisena päätöksenä huolimatta Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten myötävaikutuksesta, joka perustui tiettyyn sovellettavaan lainsäädäntöön.
A second issue, given the particular powers taken by the UK authorities over these reserves, was whether a shareholder acting commercially would agree to this use of shareholders’ equity.
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten varantoihin kohdistuvaa määräysvaltaa koskeva toinen kysymys on, olisiko osakkeenomistajan pääoman käyttäminen tällä tavalla markkinaehtoisesti toimivan osakkeenomistajan mielestä hyväksyttävää.
A third issue, given that the use of the reserves for the pensions measure requires the authorities to fund the POL measures from the State budget, was whether a shareholder would agree to bring new equity to fund an escrow account of this type.
Koska eläketoimenpidettä koskevien varantojen käyttö edellyttää viranomaisten rahoittavan POL:ää koskevat toimenpiteet valtion talousarviosta, kolmas kysymys on, olisiko osakkeenomistaja halukas sijoittamaan uutta pääomaa tämänkaltaisen sulkutilin rahoittamiseen.
The terms of the loan had not been communicated to the Commission at the time of opening the investigation.
Lainan ehtoja ei ollut ilmoitettu komissiolle tutkintamenettelyn aloittamisen hetkellä.
The Commission was therefore unable to assess whether its terms included aid.
Sen vuoksi komissio ei voinut arvioida, sisältyikö lainan ehtoihin valtiontukea.
Given the fact that the loan was part of package of measures where the Commission had not allayed its doubts that State aid may be involved, the terms of the loan could not, in any case, be assessed independently.
Koska laina kuului toimenpidekokonaisuuteen, jonka osalta komissio epäili edelleen, että kyse oli valtiontuesta, lainan ehtoja ei missään tapauksessa voida arvioida erikseen.
Compatibility of any State aid
Valtiontuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
The Commission further expressed doubts whether, if they did constitute State aid, the measures could be found compatible with the common market.
Komissiolla oli lisäksi epäilyksiä siitä, että jos kyse oli valtiontuesta, soveltuivatko toimenpiteet yhteismarkkinoille.
It noted that the legal basis of Article 86(2) of the Treaty did not seem to be available even though RM is entrusted with services of general economic interest.
Komissio huomautti, ettei toimenpiteiden oikeusperustana nähtävästi voida pitää perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohtaa, vaikka RM on vastuussa yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden tarjoamisesta.
The only basis for compatibility for these measures, if they contain State aid, appeared to be Article 87(3)(c) of the Treaty.
Jos toimenpiteet sisältävät valtiontukea, niiden soveltuvuus yhteismarkkinoille olisi perusteltavissa ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
However, the measures did not appear to conform with any of the rules concerning the application of that subparagraph that the Commission had promulgated to date.
Ei kuitenkaan vaikuta siltä, että toimenpiteillä noudatettaisiin mitään niistä säännöistä, jotka komissio on tähän mennessä antanut kyseisen alakohdan soveltamisesta.
If State aid were involved, the Commission therefore doubted whether these measures would be compatible with the common market.
Jos toimenpiteet siis sisältävät valtiontukea, komissio epäilee niiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
ASIANOSAISTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
Deutsche Post commented that the investigation covered only part of the aid granted to Royal Mail in recent years.
Deutsche Post huomautti, että tutkinta kattoi vain osan Royal Mailille viime vuosina myönnetyistä tuista.
The Commission had approved a whole series of UK aid measures resulting in Royal Mail being the largest aid recipient in the postal sector (after Poste Italiane) in recent years.
Komissio oli hyväksynyt monia Yhdistyneen kuningaskunnan tukitoimenpiteitä, joiden ansiosta Royal Mail on ollut postitoimialalla (Poste Italianen jälkeen) eniten tukia saanut toimija viime vuosina.
DPAG pointed out that, despite all these measures, Royal Mail’s liberalised parcel delivery service provider, Parcelforce, was for many years heavily loss-making.
Deutsche Post totesi, että kaikista tukitoimenpiteistä huolimatta Royal Mailista eriytetty pakettipalvelujen tuottaja Parcelforce oli useiden vuosien ajan raskaasti tappiollinen.
Since Royal Mail had at the same time not earned sufficient revenue from its other businesses to offset these losses, they must necessarily be covered out of State resources.
Koska Royal Mail ei samaan aikaan saanut muista liiketoiminnoistaan riittävästi tuottoja Parcelforcen tappioiden kattamiseksi, ne oli katettava valtion varoista.
According to the Commission’s decision of 19 June 2002 (case C 61/99, Deutsche Post AG [7]), such loss of compensation constitutes State aid incompatible with the common market.
Komission 19 päivänä kesäkuuta 2002 tekemän päätöksen (asia C 61/99 – Deutsche Post AG [7]) mukaan tällainen korvaus on valtiontukea, joka ei sovellu yhteismarkkinoille.
DPAG regretted that the Commission had not taken this fact, which DPAG already highlighted in its complaint of 3 December 2002, into account in these proceedings.
Deutsche Post piti valitettavana, ettei komissio ollut ottanut tätä Deutsche Postin jo 3 päivänä joulukuuta 2002 päivätyssä kantelussaan korostamaa seikkaa huomioon asian käsittelyssä.
In respect of the 2001 loan, DP observed that in January 1999 Royal Mail acquired the German parcel service provider German Parcel GmbH (‘German Parcel’) for EUR 424 million.
Vuoden 2001 lainan osalta Deutsche Post totesi, että Royal Mail osti tammikuussa 1999 saksalaisen pakettipalveluyrityksen German Parcel GmbH:n, jäljempänä ’German Parcel’, 424 miljoonan euron kauppahinnalla.
In the autumn of 1999 German Parcel GmbH became part of newly founded General Logistics System (‘GLS’).
Syksyllä 1999 German Parcel GmbH liitettiin osaksi hiljattain perustettua General Logistics Systemiä, jäljempänä ’GLS’.
GLS went on to make numerous purchases in the European market.
GLS osti useita yrityksiä Euroopan markkinoilta.
During the period 2000-2003, Royal Mail generated hardly any profits from which to finance these acquisitions.
Vuosina 2000–2003 Royal Mailille ei kertynyt juurikaan tuottoja, joilla se olisi voinut rahoittaa näitä yrityskauppoja.
If the loan financing these purchases was granted on terms which at that time were unobtainable on the market, then unlawful State aid would be involved which would have to be repaid.
Jos näihin yrityskauppoihin oli myönnetty lainarahoitusta ehdoilla, jotka eivät olleet muutoin tuolloisten markkinaehtojen mukaisia, kyse on sääntöjenvastaisesta valtiontuesta, joka on maksettava takaisin.
In respect of the loan facilities, DPAG considered it hard to see why Royal Mail did not finance the renewal of its postal infrastructure out of its recent years’ revenues (according to its own figures, in the 2005/2006 financial year Royal Mail booked an operating profit of GBP 355 million).
Lainajärjestelyjen osalta Deutsche Post katsoi, että oli vaikea käsittää, miksi Royal Mail ei rahoittanut postiliiketoimintarakenteensa uudistusta edellisten vuosien tuloilla (Royal Mailin ilmoittamien lukujen perusteella sen liikevoitto tilikaudella 2005–2006 oli 355 miljoonaa Englannin puntaa).
The regulator Postcomm had already taken the company’s universal service obligations extensively into account in its rate approvals.
Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyviranomainen Postcomm oli jo ottanut yhtiön yleispalveluvelvoitteet laajalti huomioon hyväksyessään lainojen korot.
It was therefore to be feared that the overall effect of the many support measures in the form of direct State payments, loans and approved pricing measures would be to overcompensate for the universal service costs in a way that is inadmissible under State aid rules.
Sen vuoksi oli pelättävissä, että monien tukitoimenpiteiden, kuten suorien valtiontukien, lainojen ja hyväksyttyjen hinnoittelutoimenpiteiden yhteisvaikutus ylikompensoisi yleispalvelukustannuksia tavalla, jota ei voida hyväksyä valtiontukisääntöjen nojalla.
This could appreciably affect competition in the letter, parcel and express courier market in the UK, where DPAG achieved a turnover in excess of EUR 1000 million in 2006.
Tämä voisi vaikuttaa merkittävästi kirje-, paketti- ja pikalähetysmarkkinoihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa Deutsche Postin liikevaihto oli yli 1000 miljoonaa euroa vuonna 2006.
DPAG urged the Commission to subject the aid measures listed in the decision opening proceedings to a critical examination against the background of the numerous State support measures already approved for Royal Mail in particular.
Deutsche Post vaati komissiota aloittamaan menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä lueteltujen tukitoimenpiteiden kriittisen tarkastelun lukuisten hyväksyttyjen, erityisesti Royal Mailin hyväksi toteutettujen valtiontukitoimenpiteiden perusteella.
In a first response to the opening of procedure, TNT Post UK Ltd (‘TNT’) fully supported the investigation as a Member of the Mail Competition Forum which had submitted a complaint on the pensions measure.
Ensimmäisessä vastauksessaan menettelyn aloittamisesta tehtyyn päätökseen TNT Post UK Ltd, jäljempänä ’TNT’, antoi täyden tukensa tutkinnalle, koska se on eläketoimenpiteestä kantelun tehneen Mail Competition Forumin jäsen.
As a market entrant, it was directly affected by any form of financing made on anything other than arms’ length, commercial terms.
Koska TNT on uusi tulokas markkinoilla, mikä tahansa muuhun kuin liiketaloudellisiin toimiin tai markkinaehtoisuuteen perustuva rahoitus vaikuttaa siihen suoraan.
Such financing would mean that Royal Mail is in a position to keep its prices artificially low, thus reducing TNT’s ability to compete.
Tällaisen rahoituksen avulla Royal Mail pystyisi pitämään hintansa keinotekoisesti alhaisina, mikä heikentäisi TNT:n kilpailukykyä.
TNT further noted that, in a Royal Mail document dated March 2007, entitled ‘Royal Mail’s position on the interim review’, Royal Mail confirmed that re-financing was inter-dependent with settling price control and funding the pension deficit over 17 years.
Lisäksi TNT huomautti, että Royal Mailin maaliskuussa 2007 päivätyssä asiakirjassa, jonka otsikko on ”Royal Mail’s position on the interim review”, Royal Mail oli vahvistanut, että jälleenrahoitus on riippuvainen hintojen sääntelystä ja 17 vuoden ajan kestävästä eläkevajeen rahoittamisesta.
TNT understood this to be an unduly long period and, if the financing were shown to be on non-commercial investor or lender terms then it would indicate this recovery period to be too long.
TNT piti tätä kohtuuttoman pitkänä aikana, ja mikäli kävisi ilmi, että rahoitus oli markkinasijoittaja- tai lainanantajaehtojen vastaista, myös tämä takaisinperintäjakso olisi liian pitkä.
Consequently, the price control caps set by the postal regulator Postcomm would have been set at too low a level.
Vastaavasti myös postitoiminnan sääntelyviranomaisen Postcommin asettama hintasääntelykatto olisi siinä tapauksessa ollut liian alhainen.
As a competitor, TNT said it was directly impacted by price caps on business mail which were set at a level assuming government financing and an unduly long recovery period for the pension fund deficit.
TNT totesi, että valtion rahoitusta edellyttävälle tasolle asetetut liikepostin hintakatot sekä Royal Mailin kohtuuttoman pitkä takaisinperintäjakso eläkerahaston vajeen poistamiseksi vaikuttavat suoraan TNT:n toimintaan Royal Mailin kilpailijana.
TNT made a further submission which arrived well after the official deadline for comments but which the Commission has nonetheless taken into account.
TNT esitti myös lisähuomautuksia, jotka saapuivat komissioon selvästi huomautusten esittämiselle asetetun virallisen määräajan päättymisen jälkeen mutta jotka komissio on kuitenkin ottanut huomioon.
TNT had undertaken analysis of the two sources of government funding made available to Royal Mail, namely (i) loan financing and (ii) the release of government controlled reserves to an escrow account accessible by the Royal Mail pension fund trustees.
TNT on analysoinut kaksi Royal Mailille myönnettyä valtionrahoituksen muotoa, i) lainarahoituksen ja ii) valtion määräysvallassa olevien varojen siirron sulkutilille, johon Royal Mailin eläkerahaston hoitajilla oli käyttöoikeus.
TNT’s conclusion was that both sources of funding would not have been made by a commercial investor.
TNT:n päätelmä oli, ettei markkinataloussijoittaja olisi suostunut kumpaankaan rahoitusmuotoon.
Concerning the 2001 loans, these were granted as unsecured loans in February 2001 with a duration close to, on average, 21 years and a fixed interest rate of, on average, 5,84 %.
Vuonna 2001 myönnetyt lainat myönnettiin vakuudettomina lainoina helmikuussa 2001; niiden laina-aika oli keskimäärin lähes 21 vuotta ja niiden kiinteä keskikorko oli 5,84 prosenttia.
In the month of issuance of the loans, the 20-year swap rate (versus GBP-LIBOR) ranged between 5,87 % and 6,12 %.
Lainojen myöntämiskuukautena 20 vuoden swap-korko (vs. punnan Libor-korko) vaihteli 5,87 prosentin ja 6,12 prosentin välillä.
From this, it could be derived that the State loans must have been concluded at a discount from the prevailing inter-bank rates while under normal circumstances corporate unsecured debt pays a credit spread above the inter-bank rates.
Tästä voidaan päätellä, että valtion lainoja on täytynyt saada tuona ajankohtana vallinneita pankkien välisiä korkoja edullisemmin, koska yleensä vakuudettomasta yrityslainasta maksetaan luottoriskistä aiheutuva korkoero, joka on pankkien välistä korkoa korkeampi.
That this also holds for Royal Mail is proven by the credit spread of 0,25 % above LIBOR that commercial banks charged to Royal Mail for the loans with a much shorter duration.
Se, että tämä pitää paikkansa Royal Mailin osalta, näkyy 0,25 prosenttia Libor-korkoa korkeampana korkoerona, jota liikepankit perivät Royal Maililta huomattavasti lyhytaikaisemmista lainoista.
TNT also noted that credit spreads increase significantly for longer maturities.
TNT huomautti myös, että korkoerot pidentävät lainojen maturiteettia huomattavasti.
Based on the information available, they would conclude that a commercial party would not have entered into the GBP 500 million of loans with Royal Mail on the conditions published.
Käytettävissä olleiden tietojen perusteella TNT esitti johtopäätöksenään, ettei markkinaehtoisesti toimiva osapuoli olisi myöntänyt Royal Mailille 500 miljoonan Englannin punnan suuruista lainaa julkistetuilla ehdoilla.
In fact, a loan granted on arm’s length market terms would have yielded a substantially higher interest rate.
Tosiasiassa markkinaehtoisen lainan korko olisi ollut merkittävästi korkeampi.
With regard to the bonds issued in 2003 (that is, the loan facilities), TNT viewed the situation somewhat differently since it appeared that the bonds were secured by assets of Royal Mail.
Vuonna 2003 myönnettyjen joukkovelkakirjalainojen (toisin sanoen lainajärjestelyjen) osalta TNT tarkasteli asiaa hieman eri kannalta, koska vaikutti siltä, että joukkovelkakirjalainojen vakuutena oli Royal Mailin varallisuutta.
Depending on the strength of such assets (which, based on the information available, seemed to be rather strong) the spread over LIBOR would be expected to be reduced.
Varallisuuden määrän mukaan (joka käytettävissä olleiden tietojen mukaan vaikutti olevan melko suuri) olisi voitu odottaa, että Liborin ylittävää eroa olisi pienennetty.
Only the amount of such reduction would be questionable but since it was not clear to TNT what rate Royal Mail was actually paying, it was difficult to determine whether from a commercial perspective this can be justified by both Royal Mail and the UK Government.
Kyseenalaisena voitaisiin pitää vain pienennyksen määrää, mutta koska TNT:lle ei ollut selvää, minkä suuruista korkoa Royal Mail tosiasiassa maksoi, oli hankalaa arvioida, oliko tämä markkinataloudellisesta näkökulmasta katsottuna perusteltua sekä Royal Mailille että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle.
With regard to the loans issued in 2007, TNT noted that it was not possible to determine the commerciality of the terms because they were not public knowledge and, also, because the lending was apparently connected to the escrow account and existing loan facility.
Vuonna 2007 myönnetyistä lainoista TNT totesi, ettei niiden ehtojen markkinaehtoisuutta voitu arvioida, koska ehdot eivät olleet julkisia, ja lisäksi TNT katsoi, että laina oli tiettävästi liitetty sulkutiliin ja jo olemassa olleeseen lainajärjestelyyn.
However, waiving default clauses under existing facilities (as was confirmed by the Royal Mail half-year regulatory accounts [8], at note 3 on page 18 ‘Royal Mail Group plc has net liabilities as at 24 September 2006, primarily as a result of the pension deficit within its main pension plan, the Royal Mail Pension Plan.
Olemassa olleiden lainojen takaisinmaksun laiminlyöntiä koskevista ehdoista luopuminen (kuten Royal Mailin sääntelyn alaisen puolivuotistilinpäätöksen [8], sivun 18 huomautuksessa 3 on vahvistettu, ”Royal Maililla on 24 päivänä syyskuuta 2006 nettovelkaa, joka suurelta osin johtuu sen pääeläkesuunnitelman (Royal Mail Pension Plan) eläkerahaston vajeesta.
Consequently, Royal Mail is in breach of its borrowing facilities with Government, but has received formal waivers from the Department of Trade and Industry, in its capacity as lender’) and granting additional loan finance was something a commercial party would not under normal circumstances do.
Näin ollen Royal Mail on rikkonut valtiolta saamiensa lainajärjestelyjen ehtoja, mutta se on saanut muodollisia maksuvapautuksia lainan antaneelta kauppa- ja teollisuusministeriöltä”) ja lisälainarahoituksen myöntäminen olivat asioita, joita markkinaehtoisesti toimiva osapuoli ei olisi tavanomaisesti myöntänyt.
With respect to the pensions measure, TNT questioned whether, at the incorporation of Royal Mail in March 2001, the transfer of the non-business assets and related equity known as the ‘mails reserves’ was commercial.
Eläketoimenpiteen osalta TNT piti kyseenalaisena, oliko Royal Mailin yhtiöittämisen yhteydessä maaliskuussa 2001 tehty liiketoiminnan ulkopuolisen omaisuuden ja vastaavan oman pääoman, nk. postivarannon, siirto toteutettu markkinaehdoin.
According to TNT, a commercial shareholder would very probably not have established a company which included a loan asset (where the debtor was the shareholder) and then provide a similar contribution in equity.
TNT:n mukaan markkinaehtoisesti toimiva osakkeenomistaja ei erittäin todennäköisesti olisi perustanut yhtiötä, joka sisälsi varallisuudella vakuutettua lainaa (jonka velallinen oli osakkeenomistaja), ja sitten tarjonnut vastaavaa osuutta omana pääomana.
TNT commented that when Netherlands operator KPN was ‘privatised’ in 1989, a similar arrangement had been in place but KPN’s opening balance sheet in 1989 as a Dutch NV did not contain either the associated assets or reserves.
TNT huomautti, että samanlaisia järjestelyitä oli käytetty alankomaalaisen KPN:n yksityistämisessä vuonna 1989, mutta KPN:n aloitustase vuonna 1989 Dutch N.V. -nimisenä yhtiönä ei sisältänyt mainitun kaltaista varallisuutta eikä varantoja.
According to TNT, the transfer into the escrow account by the UK authorities acts as a guarantee towards the pension trust, of which the benefit to Royal Mail would be that it is able to recover the deficit over a longer funding period and to use their own funds to strengthen their business.
TNT:n mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten suorittamaa varojen siirtoa sulkutilille voidaan pitää takuuna eläkesäätiölle, mistä Royal Mailille koituisi se etu, että se voisi poistaa vajetta pitemmän rahoituskauden ajan ja käyttää omia varojaan liiketoimintansa vahvistamiseen.
If Royal Mail had had to fund the deficit at once, depending on whether the pension liability in the balance sheet would already have reflected such deficit, they would have been confronted with a substantial loss and reduction of equity and, perhaps more importantly, a reduction of funds.
Jos Royal Mailin olisi pitänyt kattaa vaje välittömästi sen mukaan, olisiko taseen eläkevelka jo ollut alijäämäinen, se olisi menettänyt merkittävän määrän omaa pääomaa ja, mikä tärkeintä, se olisi joutunut supistamaan rahastojaan.
In normal market conditions, if a company needs funds, it can borrow from the debt market or raise additional capital in the equity markets.
Jos tavanomaisissa markkinatalousolosuhteissa toimiva yritys tarvitsee lisää varoja, se voi ottaa lainan velkamarkkinoilta tai hankkia lisää pääomaa pääomamarkkinoilta.
In Royal Mail’s case, it appeared there was third possibility, namely, agreeing to a more lenient price cap in its price control with the regulator.
Vaikuttaa siltä, että Royal Mailin tapauksessa oli kolmaskin vaihtoehto: sopia matalammasta hintakatosta sääntelyviranomaisen kanssa.
Prices could increase by a substantial level without reaching abusively high levels.
Hintoja voitiin nostaa järkevälle mutta ei kuitenkaan kohtuuttoman korkealle tasolle.
As Royal Mail’s consent was required to give effect to the price control, this was a matter within the power of Royal Mail and an option which was known to its shareholder.
Koska hintasääntelyn toteutuminen edellytti Royal Mailin hyväksyntää, kyseessä oli Royal Mailin vastuulla oleva asia, joka oli myös sen osakkeenomistajan tiedossa.
TNT commented that to raise money in the debt market, a borrower needs a convincing argument that it is able to repay the debt from future cash flows.
TNT huomautti, että saadakseen varoja lainamarkkinoilta lainanottajan on pystyttävä vakuuttamaan lainanantaja siitä, että se kykenee maksamaan lainan takaisin tulevasta kassavirrasta.
To raise money in the equity market, a company needs an even more convincing argument that it will generate a significant return for the shareholder over the invested total capital contribution.
Saadakseen varoja pääomamarkkinoilta yhtiön tulee vakuuttaa osakkeenomistajat vielä varmemmin siitä, että se pystyy tuottamaan osakkeenomistajille merkittäviä tuottoja vastineena sijoitetulle pääomapanokselle.
As the sole shareholder of Royal Mail, the UK Government should have undertaken all necessary investigations to satisfy itself that Royal Mail would be in better financial condition if it were allowed to complete its strategic plan.
Royal Mailin ainoana osakkeenomistajana Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen olisi pitänyt tehdä kaikki tarvittavat selvitykset varmistaakseen, että Royal Mail olisi paremmassa taloudellisessa tilanteessa, jos sen annettaisiin saattaa strateginen suunnitelmansa päätökseen.
The critical issue was whether making further investment by releasing funds from reserves would make commercial sense or be tantamount to putting ‘good money after bad’.
Ratkaiseva kysymys oli, oliko lisäsijoituksen tekeminen vapauttamalla varoja varannoista markkinataloudellisesti järkevää vai oliko se vain varojen tuhlaamista.
A very clear analysis on the return to be derived from the additional investment would be paramount to any such decision.
Selkeä analyysi lisäsijoituksesta odotettavissa olevasta tuotosta olisi ensiarvoisen tärkeää tällaisia päätöksiä tehtäessä.