natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The guarantee granted to the purchaser by the vendors of HSY is a standard and normal condition in commercial agreements.
HSY:n myyjien ostajalle myöntämä takuu oli tavanomainen käytäntö kauppasopimuksissa.
Indeed, Greece recalls that it did not provide a guarantee to HSY with regard to the liability to repay unlawful State aid, but to the buyer of HSY.
Kreikka muistutti, ettei se antanut sääntöjenvastaisen valtiontuen takaisinmaksuvelvollisuuteen liittyvää takuuta HSY:lle vaan HSY:n ostajalle.
Such indemnification burdens the vendor regardless of whether it is included as a clause in the commercial agreement or not.
Tällainen korvaus on myyjän rasitteena huolimatta siitä, onko siitä olemassa lauseke kauppasopimuksessa.
The Commission’s statement that the Greek State knew or should have known about the considerable number of further potentially unlawful and incompatible State aid measures and that the amounts would have to be recovered and thus trigger the indemnifying clause is without basis.
Komission väite, jonka mukaan Kreikan valtio tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että mahdollisesti sääntöjenvastaista ja yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea sisältäviä toimenpiteitä olisi huomattava määrä ja että tuet olisi perittävä takaisin, minkä johdosta korvauslauseketta sovellettaisiin, on perusteeton.
In the period in which the indemnifying clause was provided, there was no Commission decision ruling that HSY had received unlawful State aid.
Korvauslauseke myönnettiin aikana, jolloin yhdessäkään komission päätöksessä ei ollut todettu HSY:n saaneen sääntöjenvastaista valtiontukea.
In addition, the closure and liquidation of HSY would have been more costly to the State, taking account the social cost.
Lisäksi HSY:n sulkeminen ja selvitystilamenettely olisivat tulleet valtiolle kalliimmaksi, kun yhteiskunnalliset kustannukset otetaan huomioon.
In addition, HSY fails to see how it could have benefited financially from a guarantee, which was agreed upon between ETVA Bank and HDW/Ferrostaal, or from a guarantee agreed upon between the Greek State and Piraeus Bank.
HSY ei myöskään ymmärrä, miten se olisi voinut hyötyä taloudellisesti takuusta, josta sovittiin ETVA-pankin ja HDW/Ferrostaalin välillä, tai takuusta, josta sovittiin Kreikan valtion ja Piraeus-pankin välillä.
Even if HDW/Ferrostaal was to receive compensation, there is no obligation for the consortium to inject this amount in HSY.
Vaikka HDW/Ferrostaalin oli määrä saada korvaus, konsortio ei ollut velvollinen siirtämään tätä määrää HSY:lle.
Therefore the Commission also fails to show why the indemnifying clause would neutralise a recovery decision.
Näin ollen komissio ei ole osoittanut, miten korvauslauseke voisi tehdä takaisinperintää koskevasta päätöksestä tehottoman.
According to the Courts’ case law, by repaying the aid, the recipient forfeits the advantage, and the situation prior to the granting of the aid can be restored.
Tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan tuen takaisin maksamalla tuensaaja menettää edun ja tilanne saadaan palautettua sellaiseksi kuin se oli ennen tuen myöntämistä.
Finally, if the Commission considered the indemnifying clause to be State aid, Greece claims that Articles 296 to 298 of the Treaty would be applicable.
Jos komissio kuitenkin katsoisi korvauslausekkeen valtiontueksi, Kreikka katsoo, että olisi sovellettava perustamissopimuksen 296–298 artiklaa.
In this context, HSY indicates that, given that the Hellenic Navy was always the most important client of the yard, the procedure and the terms of the privatisation, including the entry into force of Law 2941/2001, should be examined under the light of the State-client, which for national defence reasons is interested in maintaining the operation and the viability of the yard.
Tältä osin HSY totesi, että koska Kreikan laivasto on aina ollut telakan suurin asiakas, yksityistämisen menettelyä ja ehtoja, myös lain N:o 2941/2001 voimaantuloa, olisi tarkasteltava asiakkaana olevan valtion kannalta: valtiolle on tärkeää säilyttää telakka toiminnassa ja elinkelpoisena maanpuolustuksellisista syistä.
In the present case, the Greek State has adopted such measures, which any private company, whose interests are related to the viability of another undertaking, would have adopted.
Tässä tapauksessa Kreikan valtio on toteuttanut toimenpiteitä, jotka mikä tahansa yksityinen yritys, jonka etu liittyy toisen yrityksen elinkelpoisuuden säilyttämiseen, olisi toteuttanut.
Moreover, this assessment is even more important when the State has the obligation to bear the burden and the losses of the company’s dissolution and liquidation, which would be more costly and thus non-profitable.
Lisäksi tällainen arvio on vielä merkityksellisempi, kun valtion velvollisuutena on vastata yhtiön purkamiseen ja selvitystilaan liittyvistä rasitteista ja tappioista, mikä olisi kalliimpaa eikä siis tuottavaa.
The Commission considers that the measure does not fall within the scope of Article 296 of the Treaty.
Komissio katsoo, ettei toimenpide kuulu perustamissopimuksen 296 artiklan soveltamisalaan.
Indeed, the indemnification mechanism applies in case of recovery of State aid from HSY.
Korvausmekanismia sovelletaan tilanteessa, jossa HSY:ltä peritään valtiontukea takaisin.
As has been claimed by Greece and accepted consistently by the Commission, the military activities of HSY are essential for Greece’s security, are falling under Article 296 and therefore the State aid rules do not apply to them.
Kuten Kreikka on väittänyt ja minkä komissio on johdonmukaisesti hyväksynyt, HSY:n sotilasalan toiminta on oleellista Kreikan turvallisuuden kannalta ja kuuluu 296 artiklan soveltamisalaan, eikä valtiontukisääntöjä sen vuoksi sovelleta siihen.
Since all State support provided to the military activities of HSY is exempted from State aid rules, any recovery of State aid can only be the recovery of State support provided to the civil activities of HSY.
Koska kaikki HSY:n sotilasalan toimintaan myönnetty valtiontuki jää valtiontukisääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle, takaisin voidaan periä vain HSY:n siviilialan toimintaa varten myönnettyä valtiontukea.
Consequently, the present guarantee is directly and exclusively related to the civil activities of HSY.
Näin ollen kyseinen takuu liittyy suoraan ja yksinomaisesti HSY:n siviilialan toimintaan.
Some parties claim that, without this guarantee, no investor would have purchased HSY and the yard would probably have gone bankrupt.
Jotkin osapuolista väittävät, että ilman takuuta yksikään sijoittaja ei olisi ostanut HSY:tä ja telakka olisi todennäköisesti mennyt konkurssiin.
Therefore, even if it relates exclusively to the civil activities of HSY, this measure was nevertheless indispensable to ensure the survival of the military activities of HSY and therefore falls under Article 296.
Näin ollen vaikka toimenpide liittyy yksinomaan HSY:n siviilialan toimintaan, se oli kuitenkin välttämätön HSY:n sotilasalan toiminnan jatkumisen kannalta, joten se kuuluisi tältä osin 296 artiklan soveltamisalaan.
On the basis of Article 296, Greece could have granted to the military activities the financial support they needed to ensure their continuation.
Kreikka olisi voinut myöntää 296 artiklan perusteella sotilasalan toiminnalle kaiken tarvittavan tuen sotilasalan toiminnan jatkamiseksi.
Greece would have thereby avoided the demise of the military activities.
Kreikka olisi näin välttänyt sotilasalan toiminnan loppumisen.
Alternatively, Greece could have granted the financial support necessary to render the military activities attractive for a potential investor, such that these military activities would have been purchased and thereby their continuation would have been ensured.
Vaihtoehtoisesti Kreikka olisi voinut antaa tarvittavan rahoitustuen, jotta sotilasalan toiminnasta olisi saatu tehtyä houkuttelevaa mahdollisen sijoittajan kannalta, niin että sotilasalan toiminta olisi ostettu ja sen jatkuminen olisi näin varmistettu.
An investor purchasing the military activities would not have needed a guarantee like the present one since, as just explained, no aid could be recovered from the military activities of HSY.
Sotilasalan toiminnan ostava sijoittaja ei olisi tarvinnut kyseisen kaltaista takuuta, sillä kuten juuri selitettiin, tukea ei voitaisi periä takaisin HSY:n sotilasalan toiminnan osalta.
Consequently, the present measure was solely necessary in order to find a purchaser for the entire HSY, i.e. including the civil activities.
Näin ollen tällaista toimenpidettä tarvittiin yksinomaan siihen tarkoitukseen, että ostaja löytyisi koko HSY:lle eli myös siviilialan toiminnalle.
The effect of the present measure was thus to permit to find a purchaser for the civil activities of HSY, and thereby to ensure the continuation of these activities.
Toimenpiteen tarkoituksena oli näin ollen löytää ostaja HSY:n siviilialan toiminnalle ja varmistaa toiminnan jatkuminen tällä alalla.
It was not necessary to ensure the continuation of the military activities.
Sitä ei tarvittu varmistamaan sotilasalan toiminnan jatkumista.
It does therefore not fall within the scope of Article 296 of the Treaty.
Se ei siis kuulu perustamissopimuksen 296 artiklan soveltamisalaan.
Since some parties contests that the two guarantees — the one granted by the State to Piraeus Bank and the one granted by ETVA to HDW/Ferrostaal — constitute one single guarantee mechanism and that HSY is the beneficiary of the two guarantees, the Commission will first assess separately the guarantee granted by ETVA to HDW/Ferrostaal and demonstrates that it constitutes State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Osa asianosaisista kiisti sen, että kaksi takuuta (eli valtion Piraeus-pankille myöntämä takuu ja ETVA:n HDW/Ferrostaalille myöntämä takuu) muodostaisi yhden ainoan takuumekanismin ja että HSY olisi molempien takuiden edunsaaja, joten komissio arvioi ensin erikseen ETVA:n HDW/Ferrostaalille myöntämää takuuta ja osoittaa sen olevan perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
In order to constitute a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, a measure must be imputable to the State.
Ollakseen perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea toimenpiteen on johduttava valtiosta.
Some parties contest that the guarantee granted by ETVA to HDW/Ferrostaal is imputable to the State.
Jotkin asianosaiset kiistivät sen, että ETVA:n HDW/Ferrostaalille myöntämä takuu johtuisi valtiosta.
They claim that the decision to grant this guarantee was taken independently and freely by ETVA.
Ne väittivät, että ETVA teki takuun myöntämispäätöksen itsenäisesti ja riippumattomasti.
First, during the privatisation process of HSY, this guarantee was appearing in the documents submitted to the potential bidders.
Ensinnäkin HSY:n yksityistämisprosessin aikana takuusta oli maininta mahdollisille tarjouksen tekijöille toimitetuissa asiakirjoissa.
In other words, already during the privatisation process, there was a promise that the purchaser of HSY would be indemnified for any State aid recovered from HSY.
HSY:n ostajalle luvattiin siis jo yksityistämisprosessin aikana korvata kaikki HSY:ltä mahdollisesti takaisin perittävät valtiontuet.
In addition, on 14 September 2001, ETVA explicitly and unambiguously committed to provide this guarantee to HDW/Ferrostaal if the European Union would not give clearance regarding past and present State aid granted to HSY.
Lisäksi 14 päivänä syyskuuta 2001 ETVA sitoutui nimenomaisesti ja yksiselitteisesti antamaan takuun HDW/Ferrostaalille, ellei Euroopan unioni antaisi puuttumattomuustodistusta HSY:lle myönnetystä aiemmasta ja nykyisestä valtiontuesta.
Clause 1.2.3 of HSY SPA signed on 11 October 2001 explicitly refers to the document signed on 14 September 2001.
Lokakuun 11 päivänä 2001 allekirjoitetun HSY:n kauppasopimuksen 1.2.3 kohdassa viitataan nimenomaisesti 14 päivänä syyskuuta 2001 allekirjoitettuun asiakirjaan.
The discussion regarding the precise wording of the guarantee continued in the following months.
Keskustelu takuun tarkasta sanamuodosta jatkui seuraavina kuukausina.
Since the Commission did not give a letter of comfort/negative clearance regarding past and present aids to HSY, ETVA had on 31 May 2002 to issue the guarantee in favour of HDW/Ferrostaal, as had been agreed by the parties on 14 September 2001 and in Clause 1.2.3 of HSY SPA.
Koska komissio ei antanut hallinnollista kirjettä/puuttumattomuustodistusta HSY:lle myönnetystä aiemmasta ja nykyisestä tuesta, ETVA:n oli annettava 31 päivänä toukokuuta 2002 HDW/Ferrostaalille takuu, kuten osapuolet olivat sopineet 14 päivänä syyskuuta 2001 sekä HSY:n kauppasopimuksen 1.2.3 kohdassa.
All the foregoing illustrates that, even though the Addendum containing the guarantee to HDW/Ferrostaal was signed on 31 May 2002, ETVA already committed to grant this guarantee (if the EU did not clear past and present aids) at a time when ETVA was still under the control of the State.
Kaikesta edellä esitetystä käy ilmi, että vaikka HDW/Ferrostaalille annetun takuun sisältävä liite allekirjoitettiin 31 päivänä toukokuuta 2002, ETVA oli jo luvannut antaa tämän takuun (ellei EU ilmoittaisi, ettei puuttuisi aiempiin ja nykyisiin tukiin) aikana, jolloin ETVA oli vielä valtion määräysvallassa.
In other words, the Addendum of 31 May 2002 is the execution of a contract entered into by ETVA when it was still under State control.
Toisin sanoen 31 päivänä toukokuuta 2002 tehdyllä liitteellä toteutetaan sopimus, jonka ETVA teki ollessaan vielä valtion määräysvallassa.
As shown in section 3.2 of the present decision, when ETVA was under State control, all the actions it took towards HSY can be considered imputable to the State.
Kuten tämän päätöksen 3.2 jaksossa todetaan, kun ETVA oli valtion määräysvallassa, kaikkien sen HSY:tä kohtaan toteuttamien toimien voidaan katsoa johtuneen valtiosta.
All these elements were confirmed by Greece in its letter of 23 May 2005,Second, even if it were considered that, on the basis of the aforementioned documents concluded by ETVA when it was under the control of the State (i.e. until end March 2002), there existed no contractual obligation of ETVA to grant this guarantee to HDW/Ferrostaal, the measure would still be imputable to the State.
Kreikka vahvisti kaikki nämä seikat 23 päivänä toukokuuta 2005 päivätyssä kirjeessään.Toiseksi vaikka katsottaisiin, että edellä mainittujen asiakirjojen perusteella, jotka ETVA teki ollessaan vielä valtion määräysvallassa (maaliskuun loppuun vuonna 2002), ETVA:lla ei ollut sopimuksen mukaista velvollisuutta antaa tätä takuuta HDW/Ferrostaalille, toimenpide johtuisi siltikin valtiosta.
Indeed, the Commission observes that Greece continued to manage the sale of HSY even after the sale of ETVA to Piraeus Bank.
Komissio huomauttaa, että Kreikka jatkoi HSY:n myynnin hoitamista vielä senkin jälkeen, kun ETVA oli myyty Piraeus-pankille.
Article 8.2.2 of the Agreement of 20 March 2002 between the State and Piraeus Bank provides that ETVA will not be responsible for the sale process of HSY, which the State will continue to manage.
Valtion ja Piraeus-pankin välillä 20 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyn sopimuksen 8.2.2 kohdan mukaan ETVA ei vastaa HSY:n myynnistä, vaan valtio jatkaa myynnin hoitamista.
Article 8.2.2.(b) for instance provides that the State ‘shall assume the control, care and responsibility of the acts and negotiations with the third purchaser of the Holding in Hellenic Shipyards’.
Sopimuksen 8.2.2 kohdan b alakohdassa määrätään esimerkiksi, että valtio ”valvoo jatkossakin Hellenic Shipyardsin osakeosuuden ostajana olevan kolmannen osapuolen kanssa tehtäviä asiakirjoja ja käytäviä neuvotteluja sekä huolehtii ja vastaa niistä”.
In accordance with Article 8.2.2 of the Agreement of 20 March 2002, Piraeus Bank asked by letter of 28 May 2002 the agreement of the State regarding the guarantee that ETVA intended to grant to HDW/Ferrostaal.
Maaliskuun 20 päivänä 2002 tehdyn sopimuksen 8.2.2 kohdan mukaan Piraeus-pankki pyysi 28 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä valtion suostumusta takuulle, jonka ETVA aikoi antaa HDW/Ferrostaalille.
Third, even if the two foregoing points were dismissed, the guarantee would still be imputable to the State.
Kolmanneksi vaikka kaksi edellistä kohtaa hylättäisiin, takuu johtuisi siltikin valtiosta.
The Commission indeed observes that the State decided to privatise HSY.
Komissio panee merkille, että valtio päätti yksityistää HSY:n.
When Piraeus Bank took control of ETVA, it was therefore obliged by law to privatise HSY.
Kun Piraeus-pankki otti ETVA:n haltuunsa, sillä oli lain mukaan velvollisuus yksityistää HSY.
As acknowledged by TKMS/GNSH itself, HDW/Ferrostaal would not have purchased HSY if they would not have received such a guarantee.
Kuten TKMS/GNSH myönsi, HDW/Ferrostaal ei olisi ostanut HSY:tä, ellei se olisi saanut tällaista takuuta.
Since the State decided that HSY had to be sold, and since the grant of the guarantee was indispensable to sell HSY, it can be concluded that the State put ETVA in a situation where it was forced to issue the guarantee.
Koska valtio päätti, että HSY oli myytävä, ja koska takuun myöntäminen oli välttämätöntä HSY:n myymiseksi, voidaan todeta, että valtio asetti ETVA:n sellaiseen asemaan, jossa sen oli pakko myöntää takuu.
Therefore, even if it would be concluded that ETVA decided to grant the guarantee in May 2002 without any direct involvement of the State, the measure would remain imputable to the State,
Vaikka siis todettaisiin, että ETVA päätti myöntää takuun toukokuussa 2002 ilman valtion suoraa osallistumista, toimenpide johtuisi siltikin valtiosta.
Fourth, even if all the previous points were dismissed, it should be concluded that ETVA accepted to grant the guarantee on 31 May 2002 only because its controlling shareholder (i.e. Piraeus Bank) had received a guarantee from the State protecting him against any financial damage stemming from this guarantee.
Neljänneksi vaikka kaikki edelliset kohdat hylättäisiin, olisi todettava, että ETVA suostui antamaan takuun 31 päivänä toukokuuta 2002 vain siksi, että sen määräysvaltaa käyttävä osakas (Piraeus-pankki) oli saanut valtiolta takuun, joka suojasi sitä edellä mainitusta takuusta mahdollisesti aiheutuvilta taloudellisilta vahingoilta.
Indeed, as will be shown, a market economy investor would never have granted such a guarantee without having received a counter guarantee from the State.
Kuten jäljempänä esitetään, markkinataloussijoittaja ei olisi koskaan antanut tällaista takuuta ilman valtion vastatakuuta.
The granting of the guarantee occurred only because the State had protected the economic unit (i.e. the group) granting the guarantee from any negative consequence (by granting a counter guarantee).
Takuu myönnettiin vain siksi, että valtio oli suojannut kyseisen talousyksikön (eli ryhmän) antamalla takuun mahdollisten kielteisten seurausten varalta (myöntämällä vastatakuun).
In such a case, where a firm simply transfer an aid to a second firm, the granting of the measure is imputable to the State.
Tällaisessa tapauksessa, kun yritys vain siirtää tuen toiselle yritykselle, toimenpiteen myöntäminen johtuu valtiosta.
In order to constitute a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, a measure must be financed by State resources.
Jotta kyseessä olisi perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki, toimenpide on rahoitettava valtion varoista.
The Notice on guarantees indicates that ‘The aid is granted at the moment when the guarantee is given, not the moment at which the guarantee is invoked or the moment at which payments are made under the terms of the guarantee.
Takauksia koskevan tiedonannon mukaan ”tuen myöntäminen tapahtuu, kun takaus annetaan, ei silloin kun vaaditaan takaussuoritusta tai kun suoritetaan takaussitoumuksen mukaisia maksuja.
Whether or not a guarantee constitutes State aid […] must be assessed at the moment the guarantee is given’.
Takausta myönnettäessä on arvioitava, onko takaus valtiontukea […]”.
As indicated above, the Commission considers that ETVA contractually committed to grant this guarantee to HDW/Ferrostaal at a time when the State still owned the large majority of the shares of ETVA.
Kuten edellä esitettiin, komissio katsoo, että ETVA sitoutui sopimuksen mukaan antamaan kyseisen takuun HDW/Ferrostaalille aikana, jolloin valtio vielä omisti valtaosan ETVA:n osakkeista.
Since the Notice on guarantees indicates that the existence of aid has to be analysed at the time of the grant of the guarantee and not later when the guarantee is invoked, it can be concluded that by committing to grant the guarantee, the State put State resources at risk and the guarantee therefore involves State resources.
Koska takauksia koskevan tiedonannon mukaan takausta myönnettäessä on arvioitava – ei siis myöhemmin takaussuoritusta vaadittaessa – onko takaus valtiontukea, voidaan todeta, että sitoutumalla antamaan takuun valtio vaaransi valtion varoja, joten takuuseen liittyy valtion varoja.
The fact that ETVA was sold to Piraeus bank shortly after does not affect this conclusion.
ETVA:n myynti Piraeus-pankille hieman myöhemmin ei vaikuta tähän päätelmään.
Indeed, if the State has correctly informed the bidders about the contractual obligations of ETVA — including this commitment of ETVA to provide the guarantee to HDW/Ferrostaal if the Commission does not issue a comfort letter — the bidders must have taken into account this commitment of ETVA.
Jos valtio on ilmoittanut tarjouksentekijöille asianmukaisesti tästä ETVA:n sopimusvelvoitteesta (sekä ETVA:n lupauksesta antaa takuu HDW/Ferrostaalille, ellei komissio anna hallinnollista kirjettä), tarjoustentekijät ovat ottaneet tämä ETVA:n sitoumuksen huomioon.
They must therefore have revised downwards the price they were ready to pay to purchase ETVA.
Niiden on siis täytynyt tarkistaa alaspäin hintaa, jonka ne olisivat valmiita maksamaan ETVA:sta.
This means that the State sold ETVA at a lower price and therefore lost resources.
Näin ollen valtio myi ETVA:n halvempaan hintaan ja hävisi näin ollen varoja.
As indicated above, even if it were concluded that, at the time when ETVA was still under State ownership, ETVA did not contractually commit to issue the guarantee, the Commission considers that by deciding to privatise HSY in January 2001 — at a time when ETVA was still under State ownership — the State put ETVA in a situation where it was forced to issue such a guarantee since the latter was indispensable to find a purchaser for HSY.
Kuten edellä esitettiin, vaikka todettaisiin, että ollessaan vielä valtion määräysvallassa ETVA ei sitoutunut sopimuksella myöntämään takuuta, komissio katsoo, että päättämällä yksityistää HSY tammikuussa 2001 (jolloin ETVA oli vielä valtion omistama) valtio asetti ETVA:n tilanteeseen, jossa sen oli pakko myöntää tällainen takuu, sillä takuu oli välttämätön, jotta HSY:lle löytyisi ostaja.
This entails that when the bidders made their bid for ETVA, they must have taken into account the fact that ETVA would have to issue this guarantee.
Näin ollen kun tarjouksentekijät jättivät tarjouksensa ETVA:sta, ne olivat ottaneet huomioon ETVA:n velvollisuuden myöntää kyseinen takuu.
According, they proposed a lower price for purchasing ETVA and this therefore also leads to the conclusion that State resources have been lost.
Näin ne esittivät ETVA:sta alempaa kauppahintaa, minkä perusteella voidaan siis päätellä, että valtion varoja on hukattu.
Even if it were concluded that when the State sold ETVA there was no obligation (neither contractually nor de facto) to issue this guarantee, it can still be demonstrated that the guarantee granted by ETVA involves State resources.
Vaikka todettaisiin, että kun valtio myi ETVA:n, takuun myöntämiseen ei ollut velvollisuutta (ei sopimukseen perustuvaa eikä de facto), voidaan silti osoittaa, että ETVA:n myöntämään takuuseen liittyi valtion varoja.