natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The method is validated for the substances listed in Table 1 in the Appendix and was also applied to a variety of other chemicals belonging to the following chemical classes:
Menetelmä on validoitu lisäyksessä olevassa taulukossa 1 luetelluille aineille. Sitä sovellettiin myös useille muille kemikaaleille, jotka kuuluivat seuraaviin kemiallisiin luokkiin:
aromatic amines (e.g. trifluralin, 4-chloroaniline, 3,5-dinitroaniline, 4-methylaniline, N-methylaniline, 1-naphthylamine),
aromaattiset amiinit (esim. trifluraliini, 4-kloorianiliini, 3,5-dinitroaniliini, 4-metyylianiliini, N-metyylianiliini, 1-naftyyliamiini)
aromatic carboxilic acid esters (e.g. benzoic acid methylester, 3,5-dinitrobenzoic acid ethylester),
aromaattiset karboksyylihappoesterit (esim. bentsoehappometyyliesteri, 3,5-dinitrobentsoehappometyyliesteri)
aromatic hydrocarbons (e.g. toluene, xylene, ethylbenzene, nitrobenzene),
aromaattiset hiilivedyt (esim. tolueeni, ksyleeni, etyylibentseeni, nitrobentseeni)
aryloxyphenoxypropionic acid esters (e.g. diclofop-methyl, fenoxaprop-ethyl, fenoxaprop-P-ethyl),
aryylioksifenoksipropionihappoesterit (esim. diklofoppi-metyyli, fenoksaproppi-etyyli, fenoksaproppi-P-etyyli)
benzimidazole and imidazole fungicides (e.g. carbendazim, fuberidazole, triazoxide),
bentsimidatsoli- ja imidatsolifungisidit (esim. karbendatsiimi, fuberidatsoli, triatsoksidi)
carboxilic acid amides (e.g. 2-chlorobenzamide, N,N-dimethylbenzamide, 3,5-dinitrobenzamide, N-methylbenzamide, 2-nitrobenzamide, 3-nitrobenzamide),
karboksyylihappoamidit (esim. 2-klooribentsamidi, N,N-dimetyylibentsamidi, 3,5-dinitrobentsamidi, N-metyylibentsamidi, 2-nitrobentsamidi, 3-nitrobentsamidi)
chlorinated hydrocarbons (e.g. endosulfan, DDT, hexachlorobenzene, quintozene, 1,2,3-trichlorobenzene),
klooratut hiilivedyt (esim. endosulfaani, DDT, heksaklooribentseeni, kvintotseeni, 1,2,3-triklooribentseeni)
organophosphorus insecticides (e.g. azinphos-methyl, disulfoton, fenamiphos, isofenphos, pyrazophos, sulprofos, triazophos),
orgaanisia fosforiyhdisteitä sisältävät torjunta-aineet (esim. atsinfossi-metyyli, disulfotoni, fenamifossi, isofenfossi, pyratsofossi, sulprofossi, triatsofossi)
phenols (e.g. phenol, 2-nitrophenol, 4-nitrophenol, pentachlorophenol, 2,4,6-trichlorophenol, 1-naphthol),
fenolit (esim. fenoli, 2-nitrofenoli, 4-nitrofenoli, pentakloorifenoli, 2,4,6-trikloorifenoli, 1-naftoli)
phenylurea derivatives (e.g. isoproturon, monolinuron, pencycuron),
tenyyliurea-johdannaiset (esim. isoproturoni, monolinuroni, pensykuroni)
pigment dyestuffs (e.g. Acid Yellow 219, Basic Blue 41, Direct Red 81),
väriaineet (esim. Acid Yellow 219, Basic Blue 41, Direct Red 81)
polyaromatic hydrocarbons (e.g. acenaphthene, naphthalene),
polyaromaattiset hiilivedyt (esim. asenafteeni, naftaleeni)
1,3,5-triazine herbicides (e.g. prometryn, propazine, simazine, terbutryn),
1,3,5-triatsiinia sisältävät kasvinsuojeluaineet (esim. prometryyni, propatsiini, simatsiini, terbutryyni)
triazole derivatives (e.g. tebuconazole, triadimefon, tradimenol, triapenthenol).
triatsolijohdannaiset (esim. tebukonatsoli, triadimefoni, tradimenoli, triapentenoli).
The method is not applicable for substances which react either with the eluent or the stationary phase.
Menetelmä ei sovellu aineille, jotka reagoivat joko eluentin tai stationaarifaasin kanssa.
It is also not applicable for substances that interact in a specific way with inorganic components (e.g. formation of cluster complexes with clay minerals).
Se ei myöskään sovellu aineille, jotka reagoivat spesifisellä tavalla epäorgaanisten yhdisteiden kanssa (jos esim. muodostuu klusterikomplekseja saven mineraalien kanssa).
The method may not work for surface active substances, inorganic compounds and moderate or strong organic acids and bases.
Menetelmä ei mahdollisesti sovellu myöskään pinta-aktiivisille aineille, epäorgaanisille yhdisteille eikä vahvoille tai melko vahvoille hapoille ja emäksille.
Log Koc values ranging from 1,5 to 5,0 can be determined.
Välillä 1,5-5,0 olevia log Koc-arvoja voidaan määrittää.
Ionisable substances must be measured using a buffered mobile phase, but care has to be taken to avoid precipitation of buffer components or test substance.
Ionisoituvat yhdisteet on määritettävä käyttäen puskuroitua liikkuvaa faasia, mutta on varottava, etteivät puskurin sisältämät aineet tai testiaine saostu.
Normally, the adsorption coefficient of a test substance can be estimated to within +/- 0,5 log unit of the value determined by the batch equilibrium method (see Table 1 in the Appendix).
Testiaineen adsorptiokerroin voidaan tavallisesti arvioida ±0,5 logaritmiyksikön tarkkuudella verrattuna erätasapainomenetelmällä määritettyyn arvoon (ks. lisäyksessä oleva taulukko 1).
Higher accuracy may be achieved if the reference substances used are structurally related to the test substance.
Suurempaan tarkkuuteen voidaan päästä, jos vertailuaineet ovat rakenteellisesti testiaineen kaltaisia.
Determinations should be run at least in duplicate.
Määritykset olisi tehtävä vähintään kaksoismäärityksinä.
The values of log Koc derived from individual measurements should be within a range of 0,25 log unit.
Yksittäisistä mittauksista lasketut log Koc-arvot eivät saisi erota toisistaan enemmän kuin 0,25 logaritmiyksikköä.
Experience gained so far in the application of the method is supportive of its validity.
Menetelmää sovellettaessa saadut kokemukset tukevat käsitystä menetelmän validiteetista.
An investigation of the HPLC method, using 48 substances (mostly pesticides) for which reliable data on Koc on soils were available gave a correlation coefficient of R = 0,95 (10) (11).
Kun HPLC-menetelmää tutkittiin 48 aineella (enimmäkseen torjunta-aineita), joista oli saatavilla luotettavia maa-ainesten Koc:tä koskevia tietoja, saatiin korrelaatiokertoimeksi R = 0,95 (10) (11).
An inter-laboratory comparison test with 11 participating laboratories was performed to improve and validate the method (12).
Menetelmän parantamiseksi ja validoimiseksi tehtiin laboratorioiden välinen vertailukoe, johon osallistui 11 laboratoriota (12).
Results are given in Table 2 of the Appendix.
Tulokset esitetään lisäyksessä olevassa taulukossa 2.
Preliminary Estimation of the Adsorption Coefficient
Adsorptiokertoimen alustava määritys
The octanol-water partition coefficient Pow (= Kow) and, to some extent, the water solubility can be used as indicators for the extent of adsorption, particularly for non-ionised substances, and thus may be used for preliminary range finding.
Oktanoli-vesijakautumiskerrointa Pow (= Kow) ja (jossain määrin) vesiliukoisuutta voidaan käyttää osoittamaan adsorption määrää erityisesti ionisoitumattomille yhdisteille, ja siten sen avulla voidaan alustavasti määrittää kyseeseen tuleva mittausalue.
A variety of useful correlations have been published for several groups of chemicals (1)(2)(3)(4)(5)(6)(7).
Useille kemikaaliryhmille on julkaistu useita käyttökelpoisia korrelaatioita (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7).
A liquid chromatograph, fitted with a pulse-free pump and a suitable detection device is required.
Menetelmässä tarvitaan nestekromatografi, jossa on pulssittomasti toimiva pumppu ja sopiva detektori.
The use of an injection valve with an injection loop is recommended.
On suositeltavaa käyttää injektioventtiiliä ja injektiosilmukkaa.
Commercial cyanopropyl chemically bound resins on a silica base shall be used (e.g. Hypersil and Zorbax CN).
Pylvään pakkausaineena on käytettävä kaupallista kemiallisesti sidottua silikapohjaista syaanopropyylihartsia (esim. Hypersil ja Zorbax CN).
A guard column of the same material may be positioned between the injection system and the analytical column.
Samaa ainetta oleva esipylväs voidaan liittää injektiojärjestelmän ja analyyttisen pylvään väliin.
Columns from different suppliers may vary considerably in their separation efficiency.
Eri valmistajien pylväiden erotustehot voivat erota huomattavasti toisistaan.
As a guidance, the following capacity factors k' should be reached: log k'> 0,0 for log Koc = 3,0 and log k' > — 0,4 for log Koc = 2,0 when using methanol/water 55/45 % as mobile phase.
Ohjeellisesti pitäisi pyrkiä seuraavanlaisiin kapasiteettikertoimiin k': log k' > 0,0, kun log Koc = 3,0 ja log k' > -0,4, kun log Koc = 2,0 käytettäessä metanoli/vesiseosta (55/45 %) liikkuvana faasina.
Mobile phases
Liikkuva faasi
Several mobile phases have been tested and the following two are recommended:
Useita liikkuvia faaseja on testattu, ja seuraavia kahta suositetaan:
methanol/water (55/45 % v/v)
metanoli/vesi (55/45 % v/v)
methanol/0,01M citrate-buffer pH 6,0 (55/45 % v/v)
metanoli/0,01 M sitraattipuskuri, pH 6,0 (55/45 % v/v)
HPLC grade methanol and distilled water or citrate-buffer are used to prepare the eluting solvent.
Eluutioliuoksen valmistukseen on käytettävä HPLC-laatuista metanolia ja tislattua vettä tai sitraattipuskuria.
The mixture is degassed before use.
Seoksesta poistetaan kaasut ennen käyttöä.
If methanol/water mixtures are not appropriate, other organic solvent/water mixtures may be tried, e.g. ethanol/water or acetonitrile/water mixtures.
Jos metanoli-vesiseokset eivät sovellu, voidaan kokeilla muita orgaanisen liuottimen ja veden seoksia, esim. etanoli-vesi- tai asetonitriili-vesiseoksia.
For ionisable compounds the use of buffer solution is recommended to stabilise pH.
Ionisoituville yhdisteille suositetaan puskuriliuoksen käyttöä pH:n pitämiseksi vakiona.
Care must be taken to avoid salt precipitation and column deterioration, which may occur with some organic phase/buffer mixtures.
Suolan saostumista ja pylvään suoritustehon heikentymistä on pyrittävä välttämään. Se voi tapahtua käytettäessä tiettyjä orgaanisia faaseja ja puskuriseoksia.
No additives such as ion pair reagents may be used because they can affect the sorption properties of the stationary phase.
Mitään sellaisia lisäaineita kuten ioniparireagensseja ei saa käyttää, koska ne voivat vaikuttaa stationaarifaasin sorptio-ominaisuuksiin.
Such changes of the stationary phase may be irreversible.
Tällaiset stationaarifaasin muutokset voivat olla palautumattomia.
For this reason, it is mandatory that experiments using additives are carried out on separate columns.
Siksi kokeet, joissa käytetään lisäaineita, on ehdottomasti tehtävä eri pylväillä.
Test and reference substances should be dissolved in the mobile phase.
Testi- ja vertailuaine olisi liuotettava liikkuvaan faasiin.
Test condition
Testiolosuhteet
The temperature during the measurements should be recorded.
Lämpötila olisi rekisteröitävä mittausten aikana.
The use of a temperature controlled column compartment is highly recommended to guarantee constant conditions during calibration and estimation runs and measurement of the test substance.
Suositellaan, että käytetään termostoitua pylvästä, jotta voidaan varmistaa vakio-olosuhteet kalibrointimittausten ja alustavien ajojen sekä testiaineen määritysten aikana.
Determination of dead time to
Kuollut aika to
For the determination of the dead time to two different methods may be used (see also Section 1.2).
Kuollut aika to voidaan määrittää kahdella eri menetelmällä (ks. myös jakso 1.2).
Determination of the dead time to by means of a homologous series
Kuolleen ajan to määritys homologisen sarjan avulla
This procedure has proven to yield reliable and standardised to values.
Tämän menetelmän on osoitettu antavan luotettavia ja vakioituja to-arvoja.
For details see Testing Method A.8: Partition coefficient (n-octanol/water), HPLC method.
Menetelmä selostetaan yksityiskohtaisesti testimenetelmässä A.8: Partitiokerroin (n-oktanoli/vesi), HPLC-menetelmä.
Determination of the dead time to by inert substances which are not retained by the column
Kuolleen ajan to määritys inerteillä aineilla, jotka eivät tartu pylvääseen
This technique is based on the injection of solutions of formamide, urea or sodium nitrate.
Tämä menetelmä perustuu formamidi-, urea- tai natriumnitraattiliuosten injektoimiseen.
Measurements should be performed at least in duplicate.
Määritykset olisi tehtävä vähintään kaksoismäärityksinä.
Determination of the retention times tR
Retentioaikojen tR määritys
Reference substances should be selected as described in Section 1.3.
Vertailuaineet olisi valittava kuten jaksossa 1.3 selostetaan.
They may be injected as a mixed standard to determine their retention times, provided it has been confirmed that the retention time of each reference standard is unaffected by the presence of the other reference standards.
Ne voidaan injektoida seosstandardina retentioaikojen määrittämiseksi, mikäli on vahvistettu, että toisten vertailuaineiden läsnäolo ei vaikuta yksittäisten vertailuaineiden retentioaikoihin.
The calibration should be performed at regular intervals at least twice daily in order to account for unexpected changes in column performance.
Kalibrointi olisi tehtävä säännöllisin väliajoin vähintään kahdesti päivässä, jotta pylväiden mahdolliset suorituskyvyn muutokset voidaan selittää.
For best practice the calibration injections should be carried out before and after injections of the test substance to confirm retention times have not drifted.
Kalibrointiajot olisi tehtävä mieluiten ennen testiaineen injektioita ja niiden jälkeen, jotta voidaan varmistaa, etteivät retentioajat ole muuttuneet.
The test substances are injected separately in quantities as small as possible (to avoid column overload) and their retention times are determined.
Testiaineet injektoidaan erikseen mahdollisimman pieninä määrinä (pylvään ylikuormituksen estämiseksi), ja niiden retentioajat määritetään.
In order to increase the confidence in the measurement, at least duplicate determinations should be made.
Määritysten luotettavuuden lisäämiseksi olisi tehtävä vähintään kaksoismääritykset.
The values of log Koc derived from individual measurements should fall within a range of 0,25 log unit.
Yksittäisistä mittauksista lasketut log Koc-arvot eivät saisi erota toisistaan enemmän kuin 0,25 logaritmiyksikköä.
The capacity factors k' are calculated from the dead time to and retention times tR of the selected reference substances according to equation 4 (see Section 1.2).
Kapasiteettikertoimet k' lasketaan valittujen vertailuaineiden kuolleesta ajasta to ja retentioajoista tR yhtälön 4 avulla (ks. jakso 1.2).
The log k' data of the reference substances are then plotted against their log Koc values from batch equilibrium experiments given in Tables 1 and 3 of the Appendix.
Laaditaan kuvaaja, jossa esitetään vertailuaineiden log k' -arvot erätasapainokokeesta saatujen, lisäyksen taulukoissa 1 ja 3 esitettyjen vertailuaineita koskevien log Koc -arvojen funktiona.
Using this plot, the log k' value of a test substance is then used to determine its log Koc value.
Testiaineen log Koc -arvo määritetään sen log k' -arvon perusteella kyseisen kuvaajan avulla.
If the actual results show that the log Koc of the test substance is outside the calibration range the test should be repeated using different, more appropriate reference substances.
Jos testiaineen log Koc osoittautuu todellisten tulosten perusteella olevan kalibrointialueen ulkopuolella, testi olisi toistettava käyttäen sopivampia vertailuaineita.
The report must include the following information:
Testiselosteessa on esitettävä tai selostettava seuraavat asiat:
identity of test and reference substances and their purity, and pKa values if relevant,
testiaineiden ja vertailuaineiden tunnistetiedot ja niiden puhtaus sekä pKa-arvot tarvittaessa,
description of equipment and operating conditions, e.g. type and dimension of analytical (and guard) column, means of detection, mobile phase (ratio of components and pH), temperature range during measurements,
laitteet ja toimintaolosuhteet, esim. analyyttisen (ja esi-) pylvään tyyppi ja mitat, detektiomenetelmä, liikkuva faasi (ainesten suhteelliset osuudet ja pH), lämpötila-alue mittausten aikana,
dead time and the method used for its determination,
kuollut aika ja sen määrittämiseen käytetty menetelmä,
quantities of test and reference substances introduced in the column,
pylvääseen injektoitujen testiaineiden ja vertailuaineiden määrät,
retention times of reference compounds used for calibration,
kalibrointiin käytettyjen vertailuaineiden retentioajat,
details of fitted regression line (log k' vs log Koc) and a graph of the regression line,
sovitettua regressiokuvaajaa (log k' vs log Koc) koskevat tiedot ja itse kuvaaja,
average retention data and estimated d log Koc value for the test compound,
testatun yhdisteen keskimääräinen retentioaika ja estimoitu d log Koc-arvo,
chromatograms.
kromatogrammit.
Rosenblatt (ed), (1990) Handbook of chemical property estimation methods, chapt.
Handbook of chemical property estimation methods, Chapt.
Hodson, N.A.
Hodson, N. A. Williams (1988).
Williams, (1988) The estimation of the adsorption coefficient (Koc) for soils by HPLC.
The estimation of the adsorption coefficient (Koc) for soils by HPLC.
Chemosphere, 17, p. 167.
Chemosphere, 17, 167.
Technol., 17, p. 227-231.
Technol., 17, pp. 227-231.
Chiou, L.J.
Chiou, L. J. Peters, V. H. Freed (1979).
Peters, V. H. Freed, (1979) A physical concept of soil water equilibria for nonionic organic compounds, Science, 106, p. 831-832.
A physical concept of soil water equilibria for nonionic organic compounds, Science, 106, pp. 831-832.
Chemosphere, 10, p. 833-846.
Chemosphere, 10, pp. 833-846.
Chemosphere, 35(1/2), p. 121-128.
Chemosphere, 35(1/2), s. 121–128.
Kördel (1996) Comparison of screening methods for the estimation of adsorption coefficients on soil.
Kördel (1996).Comparison of screening methods for the estimation of adsorption coefficients on soil.
Kördel, J. Stutte, G. Kotthoff (1993) HPLC-screening method for the determination of the adsorption coefficient in soil-comparison of different stationary phases, Chemosphere, 27(12), p. 2341-2352.
Kördel, J. Stutte, G. Kotthoff (1993). HPLC-screening method for the determination of the adsorption coefficient in soil-comparison of different stationary phases, Chemosphere, 27(12), pp. 2341-2352.
Klein (1991) Sorption of nonpolar and polar compounds to soils: Processes, measurements and experience with the applicability of the modified OECD Guideline 106, Chemosphere, 22, p. 285-304.
Klein (1991). Sorption of nonpolar and polar compounds to soils: Processes, measurements and experience with the applicability of the modified OECD Guideline 106, Chemosphere, 22, pp. 285-304.
Kördel, G. Kotthoff, J. Müller (1995) HPLC-screening method for the determination of the adsorption coefficient on soil-results of a ring test.
Kördel, G. Kotthoff, J. Muller (1995). HPLC-screening method for the determination of the adsorption coefficient on soil-results of a ring test.
Chemosphere, 30(7), p. 1373-1384.
Chemosphere, 30(7), pp. 1373-1384.
Comparison of Koc values for soils and sewage sludges, and calculated values by the HPLC screening method [1], [2]
Maa-ainesten ja viemärilietteiden Koc-arvojen ja kartoittavan HPLC menetelmän perusteella laskettujen arvojen vertailu [1] [2]
CAS-No
CAS-nro
log Koc sewage sludges
Log Koc viemärilietteet
log Koc soils
Log Koc maa-ainekset
Benzoic acid phenylester
Bentsoehappofenyyliesteri
Benzamide
Bentsamidi
4-Nitrobenzamide
4-Nitrobcntsamidi
2,5-Dichloroaniline
2,5-Dikloorianiliini
Results of a laboratory inter-comparison test (11 participating laboratories) performed to improve and validate the HPLC-method [3]
Tulokset 11 laboratorion välisestä vertailusta, jonka tarkoituksena oli parantaa ja validoida HPLC-menetelmä [3]
[HPLC-method]
[HPLC-menetelmä]
Recommended reference substances for the HPLC screening method based on soil adsorption data.
Kartoittavaan HPLC-menetelmään suositellut vertailuaineet; tiedot perustuvat maa-ainesten adsorptiotuloksiin
Reference substance
Vertailuaine
log Koc mean values from batch equilibrium
Erätasapainosta saadut log Koc -arvojen keskiarvot
number of Koc data
Koc -tulosten lukumäärä
source
Lähde
2-Nitrobenzamide
2-Nitrobentsamidi
N.N-dimethylbenzamide
N, N-Dimetyylibentsamidi
4-Methylbenzamide
4-Metyylibentsamidi
3-Nitrobenzamide
3-Nitrobentsamidi
3,5-Dinitrobenzamide
3,5-Dinitrobentsamidi
1,2,3-Trichlorobenzene
1,2,3-Triklooribentseeni
α-Endosulfan
α-Endosulfaani
Basic Blue 41 (mix)
Basic Blue 41 (seos)
Chemosphere, 35 (1/2), p. 107-119.
Chemosphere, 35 (1/2), s. 107–119.
Chemosphere, 30(7), 1373-1384.
Chemosphere, 30(7), s. 1373–1384.
Kördel, J. Müller (1994).
Kördel. J. Müller (1994).
Klein., (1991) Chemosphere, 22, p. 285-304.
Klein (1991). Chemosphere, 22. s. 285–304.
This Reproduction toxicity test method is a replicate of the OECD TG 211 (1998).
Tämä lisääntymismyrkyllisyyden testimenetelmä on toisinto OECD:n testiohjeesta TG 211 (1998).
The primary objective of the test is to assess the effect of chemicals on the reproductive output of Daphnia magna.
Testin pääasiallinen tarkoitus on määrittää kemikaalien vaikutus vesikirpun lisääntymistuotokseen.
Parent Animals: are those female Daphnia present at the start of the test and of which the reproductive output is the object of the study.
Emoeläimet: Naarasvesikirput, jotka ovat mukana testin alussa ja joiden lisääntymistuotos määritetään.
Offspring: are the young Daphnia produced by the parent animals in the course of the test.
Jälkeläiset: Nuoret vesikirput, joita emoeläimet tuottavat testin aikana.
Lowest Observed Effect Concentration (LOEC): is the lowest tested concentration at which the substance is observed to have a statistically significant effect on reproduction and parent mortality (at p < 0,05) when compared with the control, within a stated exposure period.
LOEC (Lowest Observed Effect Concentration): Pienin testipitoisuus, jolla aineen havaitaan aiheuttavan tilastollisesti merkittävän vaikutuksen (todennäköisyystasolla p < 0,05) lisääntymiseen ja emokuolleisuuteen kontrolliin verrattuna tietyllä altistusajanjaksolla.
When these two conditions cannot be satisfied, a full explanation must be given for how the LOEC (and hence the NOEC) has been selected.
Jos nämä kaksi eivät täyty, on annettava täydellinen selitys siitä, miten LOEC (ja myös NOEC) on valittu.
No Observed Effect Concentration (NOEC): is the test concentration immediately below the LOEC, which when compared with the control, has no statistically significant effect (p < 0,05), within a stated exposure period.
NOEC (No Observed Effect Concentration): LOEC:tä pienempi testipitoisuus, jolla ei ole kontrolliin verrattuna tietyllä altistusajanjaksolla tilastollisesti merkittävää vaikutusta (todennäköisyystasolla p < 0,05).
ECx: is the concentration of the test substance dissolved in water that results in a x % reduction in reproduction of Daphnia magna within a stated exposure period.
ECX: Veteen liuotetun testiaineen pitoisuus, joka aiheuttaa x prosentin laskun vesikirpun lisääntymisessä tietyllä altistusajanjaksolla.
Intrinsic rate of increase: is a measure of population growth which integrates reproductive output and age-specific mortality (20) (21) (22).
Ominaiskasvu: Populaation kasvu, jossa yhdentyvät lisääntyminen ja ikäspesifinen kuolleisuus (20) (21) (22).
In steady state populations it will be zero.
Dynaamisessa tasapainossa olevassa populaatiossa ominaiskasvu on nolla.
For growing populations it will be positive and for shrinking populations it will be negative.
Suurenevissa populaatioissa se on positiivinen ja pienenevissä negatiivinen.
Clearly, the latter is not sustainable and ultimately will lead to extinction.
Negatiivinen arvo johtaa luonnollisesti lopulta populaation häviämiseen.
Limit of Detection: is the lowest concentration that can be detected but not quantified.
Osoittamisraja: Pienin pitoisuus, joka voidaan osoittaa, mutta ei mitata kvantitatiivisesti.
Limit of Determination: is the lowest concentration that can be measured quantitatively.
Määritysraja: Pienin pitoisuus, joka voidaan mitata kvantitatiivisesti.
Mortality: an animal is recorded as dead when it is immobile, i.e. when it is not able to swim, or if there is no observed movement of appendages or postabdomen, within 15 seconds after gentle agitation of the test container.
Kuolleisuus: Eläin katsotaan kuolleeksi, kun se ei liiku, ts. ei pysty uimaan tai sen raajoissa tai takaruumiissa ei havaita mitään liikettä sen jälkeen kun testiastiaa on ravisteltu varovasti 15 sekuntia.