natgillin/translations-raw huggingface dataset:
UV light wavebands: the designations recommended by the CIE (Commission Internationale de L'Eclairage) are: UVA (315-400 nm), UVB (280-315 nm) and UVC (100-280 nm).
UV-valon aallonpituusalueet: Kansainvälisen valaistustoimikunnan (ICI) suosittelemat määritelmät ovat: UVA (315–400 nm), UVB (280–315 nm) ja UVC (100–280 nm).
Other designations are also used; the division between UVB and UVA is often placed at 320 nm, and the UVA may be divided into UV-A1 and UV-A2 with a division made at about 340 nm.
Muitakin määritelmiä käytetään: UVB- ja UVA-alueen raja asetetaan usein 320 nanometriin ja UVA-alue voidaan jakaa alueisiin UV-A1 ja UV-A2, jolloin raja on noin 340 nanometrissä.
Cell viability: parameter measuring total activity of a cell population (e.g. uptake of the vital dye Neutral Red into cellular lysosomes), which, depending on the endpoint measured and the test design used, correlates with the total number and/or vitality of the cells.
Solujen elävyys: muuttuja, jolla mitataan solupopulaation kokonaisaktiivisuutta (esim. neutraalipunan ottoa solujen lysosomeihin), joka mittaussuureesta ja testimenetelmästä riippuen korreloi solujen kokonaismäärään ja/tai elinkykyyn.
Relative cell viability: cell viability expressed in relation of solvent (negative) controls which have been taken through the whole test procedure (either +Irr or -Irr) but not treated with test chemical.
Suhteellinen solujen elävyys: solujen elävyys ilmaistuna suhteessa liuotinkontrolleihin (negatiivisiin kontrolleihin), jotka käyvät läpi testin muuten (joko +Irr tai -Irr), mutta joita ei ole käsitelty testikemikaalilla.
PIF (Photo-Irritation-Factor): factor generated by comparing two equally effective cytotoxic concentrations (IC50) of the test chemical obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
PIF (valoärsyttävyystekijä): tekijä, joka muodostetaan vertaamalla testikemikaalin kahta yhtä tehokasta solumyrkyllisyyspitoisuutta (IC50) sen jälkeen, kun soluja säteilytetään UVA-/näkyvällä valolla (+Irr), joka ei ole solumyrkyllistä, ja kun soluja ei säteilytetä (-Irr).
the concentration of the test chemical by which the cell viability is reduced by 50 %.
IC50: testikemikaalin pitoisuus, jossa solujen elävyys on vähentynyt 50 %
MPE (Mean-Photo-Effect): measurement derived from mathematical analysis of the concentration response curves obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
MPE (keskimääräinen valovaikutus): suure, joka saadaan analysoimalla matemaattisesti pitoisuus-vastekuvaajat, jotka on saatu, kun soluja säteilytetään UVA-/näkyvällä valolla (+Irr), joka ei ole solumyrkyllistä, ja kun soluja ei säteilytetä (-Irr).
Phototoxicity: acute toxic response that is elicited after the first exposure of skin to certain chemicals and subsequent exposure to light, or that is induced similarly by skin irradiation after systemic administration of a chemical.
Valomyrkyllisyys: akuutti toksinen vaste, joka ilmenee sen jälkeen, kun iho on ensimmäisen kerran altistettu tietyille kemikaaleille ja sen jälkeen valolle, tai jonka ihon säteilytys aiheuttaa samalla tavalla sen jälkeen, kun kemikaalia on annettu elimistöön.
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is based on a comparison of the cytotoxicity of a chemical when tested in the presence and in the absence of exposure to a non-cytotoxic dose of simulated solar light.
In vitro 3T3 NRU -valomyrkyllisyystesti perustuu kemikaalin solumyrkyllisyyden vertaamiseen, kun kemikaalia testataan altistettaessa kohdetta sellaiselle simuloidulle auringonvalolle, joka ei ole solumyrkyllinen, ja ilman tällaista valoaltistusta.
Cytotoxicity in this test is expressed as a concentration-dependent reduction of the uptake of the vital dye Neutral Red when measured 24 hours after treatment with the test chemical and irradiation (10).
Solumyrkyllisyys ilmaistaan tässä testissä pitoisuudesta riippuvana neutraalipunan (vitaaliväri) soluunoton vähenemisenä 24 tuntia kemikaalikäsittelyn ja säteilytyksen jälkeen (10).
NR is a weak cationic dye that readily penetrates cell membranes by non-diffusion, accumulating intracellulary in lysosomes.
Neutraalipuna on heikosti kationinen väriaine, joka läpäisee solukalvot muulla tavalla kuin diffundoitumalla ja keräytyy solunsisäisiin lysosomeihin.
Alterations of the surface of the sensitive lysosomal membrane lead to lysosomal fragility and other changes that gradually become irreversible.
Lysosomien herkän kalvon pinnan muutokset johtavat lysosomien haurastumiseen ja muihin muutoksiin, joista tulee vähitellen peruuttamattomia.
Such changes brought about by the action of xenobiotics result in a decreased uptake and binding of NR. It is thus possible to distinguish between viable, damaged or dead cells, which is the basis of this test.
Tällaiset vierasaineiden toiminnan aikaansaamat muutokset johtavat neutraalipunan oton ja sitoutumisen vähenemiseen. Tämän perusteella on mahdollista erotella elinkykyiset, vaurioituneet ja kuolleet solut, mikä on perustana tälle testille.
Balb/c 3T3 cells are maintained in culture for 24 h for formation of monolayers.
Balb/c 3T3 -soluja viljellään 24 tuntia yhden solun vahvuisen kerroksen aikaansaamiseksi.
Two 96-well plates per test chemical are pre-incubated with eight different concentrations of the test substance for 1 h. Thereafter one of the two plates is exposed to the highest non-cytotoxic irradiation dose whereas the other plate is kept in the dark.
Kutakin testikemikaalia kohti inkuboidaan aluksi yhden tunnin ajan kahta 96 kuopan levyä, joissa on kahdeksaa eri pitoisuutta testattavaa kemikaalia Sen jälkeen toinen levyistä altistetaan suurimmalle ei-solumyrkylliselle säteilytysannokselle ja toinen levy pidetään pimeässä.
In both plates the treatment medium is then replaced by culture medium and after another 24 h of incubation cell viability is determined by Neutral Red uptake.
Sitten kummankin levyn käsittelyneste korvataan viljelynesteellä, inkuboidaan toiset 24 tuntia, ja määritetään solujen elävyys neutraalipunan ottona.
Cell viability is expressed as percentage of untreated solvent controls and is calculated for each test concentration.
Solujen elävyys, joka ilmaistaan prosenttiosuutena käsittelemättömistä liuotinkontrolleista, lasketaan kullekin testipitoisuudelle.
To predict the phototoxic potential, the concentration responses obtained in the presence and in the absence of irradiation are compared, usually at the IC50 level, i.e., the concentration reducing cell viability to 50 % compared to the untreated controls.
Valomyrkyllisyyskyvyn ennustamiseksi verrataan pitoisuusvasteita, jotka on saatu säteilytyksen kanssa ja ilman sitä, yleensä IC50-tasolla, ts. siinä pitoisuudessa, joka vähentää solujen elävyyttä 50 prosentilla verrattuna käsittelemättömiin kontrolleihin.
A permanent mouse fibroblast cell line, Balb/c 3T3, clone 31, either from the American Type Culture Collection (ATCC), Manassas, VA, USA, or from the European Collection of Cell Cultures (ECACC), Salisbury, Wiltshire, UK, was used in the validation study, and therefore is recommended to obtain from a well qualified cell depository.
Validointitutkimuksessa käytettiin joko ATCC:stä (American Type Culture Collection, Manassas, VA, USA) tai ECACC:stä (European Collection of Cell Cultures, Salisbury, Wiltshire, UK) hankittua pysyvää hiiren fibroblastisolulinjaa Balb/c 3T3, kloonia 31, ja siksi sen hankkimista suositellaan (laadukkaasta solupankista).
Other cells or cell lines may be used with the same test procedure if culture conditions are adapted to the specific needs of the cells, but equivalency must be demonstrated.
Muita soluja tai solulinjoja voidaan käyttää, kun testimenettely on sama, jos viljelyolosuhteet mukautetaan solujen erityistarpeisiin. Samanlaisuus on tällöin osoitettava.
Because the UVA sensitivity of cells may increase with the number of passages, Balb/c 3T3 cells of the lowest obtainable passage number, preferably less than 100, should be used.
Koska solujen UVA-herkkyys voi lisääntyä siirrostamisten myötä, pitäisi käyttää sellaisia Balb/c 3T3 -soluja, joita on siirrostettu mahdollisimman harvoja kertoja, mieluiten alle 100 kertaa.
(See Section 1.4.2.2.2 and Appendix 2).
(Katso kohta 1.4.2.2.2 ja liite 2).
Appropriate culture media and incubation conditions should be used for routine cell passage and during the test procedure, e.g. for Balb/c 3T3 cells these are DMEM (Dulbecco's Modified Eagle's Medium) supplemented with 10 % new-born calf serum, 4 mM glutamine, penicillin (100 IU), and streptomycin (100 μg/mL), and humidified incubation at 37 oC, 5-7,5 % CO2 depending on the buffer (See Section 1.4.1.4, second paragraph.).
Esimerkiksi Balb/c 3T3 -soluille käytetään DMEM:iä (Dulbecco's Modified Eagle's Medium), jossa on 10 % vastasyntyneen vasikan seerumia, 4 mM glutamiinia, penisilliiniä (100 IU) ja streptomysiiniä (100 μg/mL), ja soluja inkuboidaan kaapissa, jonka lämpötila on 37 oC ja CO2-pitoisuus 5–7,5 % riippuen puskurista (katso kohdan 1.4.1.4 toinen alakohta).
It is particularly important that cell culture conditions assure a cell cycle time within the normal historical range of the cells or cell line used.
On erityisen tärkeää, että viljelyolosuhteet ovat sellaiset, että solusykli pysyy samanlaisena kuin se käytetyillä soluilla tai solulinjalla on aiemminkin ollut.
Cells from frozen stock cultures are seeded in culture medium at an appropriate density and subcultured at least once before they are used in the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test.
Pakastetuista varastoviljelmistä otettuja soluja inokuloidaan viljelynesteeseen sopivassa tiheydessä, ja niitä siirrostetaan vähintään kerran ennen kuin ne käytetään in vitro 3T3 NRU -valomyrkyllisyystestissä.
Cells used for the phototoxicity test are seeded in culture medium at the appropriate density so that cultures will not reach confluence by the end of the test, i.e., when cell viability is determined 48 h after seeding of the cells.
Valomyrkyllisyystestiä varten soluja inokuloidaan viljelynesteeseen sellaisessa tiheydessä, että viljelmät eivät ole konfluentteja testin päättyessä 48 tunnin kuluttua solujen inokuloinnista, kun solujen elävyys määritetään.
For Balb/c 3T3 cells grown in 96-well plates, the recommended cell seeding density is 1 × 104 cells per well.
Balb/c 3T3 -soluille, joita viljellään 96-kuoppalevyillä, suositellaan solutiheyttä 1 × 104 solua kuoppaa kohti.
For each test chemical cells are seeded identically in two separate 96-well plates, which are then taken concurrently through the entire test procedure under identical culture conditions except for the time period where one of the plates is irradiated (+Irr) and the other one is kept in the dark (-Irr).
Kutakin testikemikaalia varten soluja inokuloidaan täysin samalla tavalla kahdelle erilliselle 96-kuoppalevylle, jotka käyvät läpi samanaikaisesti koko testiohjelman täysin samanlaisissa olosuhteissa, lukuun ottamatta aikaa, jolloin yhtä kuoppalevyä säteilytetään (+Irr) ja toinen pidetään pimeässä (-Irr).
Preparation of test substance
Testiaineen valmistaminen
Test substances must be prepared fresh, immediately prior to use unless data demonstrate their stability in storage.
Testikemikaalit on valmistettava välittömästi ennen käyttöä, ellei tiedoista ilmene, että ne pysyvät stabiileina varastoitaessa.
It is recommended that all chemical handling and the initial treatment of cells be performed under light conditions that would avoid photoactivation or degradation of the test substance prior to irradiation.
Kaikki kemikaalien käsittely ja valmistelu suositellaan tehtäväksi sellaisissa valo-olosuhteissa, että vältetään testettavan aineen valoaktivaatio tai hajoaminen ennen säteilytystä.
Test chemicals shall be dissolved in buffered salt solutions, e.g. Earle's Balanced Salt Solution (EBSS), or other physiologically balanced buffer solutions, which must be free from protein components, light absorbing components (e.g. pH-indicator colours and vitamins) to avoid interference during irradiation.
Testikemikaali pitäisi liuottaa puskuroituun suolaliuokseen, esim. Earlin tasapainotettuun suolaliuokseen (EBSS) tai muihin fysiologisesti tasapainoisiin puskuriliuoksiin, joissa ei saa olla proteiineja tai valoa absorboivia aineita (esim. pH-indikaattorivärejä ja vitamiineja), etteivät ne häiritsisi reaktioita säteilytyksen aikana.
Since during irradiation cells are kept for about 50 minutes outside of the CO2 incubator, care has to be taken to avoid alkalisation.
Koska soluja pidetään säteilytyksen aikana noin 50 minuuttia CO2-inkubaattorin ulkopuolella, on vältettävä huolellisesti alkalisaatio.
If weak buffers like EBSS are used this can be achieved by incubating the cells at 7,5 % CO2.
Käytettäessä laimeita puskureita, kuten EBSS:ää, tähän päästään inkuboimalla soluja siten, että CO2 -pitoisuus on 7,5 %.
If the cells are incubated at 5 % CO2 only, a stronger buffer should be selected.
Jos solut inkuboidaan ainoastaan 5 prosentin CO2 -pitoisuudella, olisi valittava voimakkaampi puskuri.
Test chemicals of limited solubility in water should be dissolved in an appropriate solvent.
Huonosti vesiliukoiset testikemikaalit pitäisi liuottaa sopivaan liuottimeen.
If a solvent is used it must be present at a constant volume in all cultures, i.e. in the negative (solvent) controls as well as in all concentrations of the test chemical, and be noncytotoxic at that concentration.
Jos käytetään liuotinta, sitä on oltava vakiotilavuudessa kaikissa viljelmissä, ts. negatiivisissa kontrolleissa (liuotinkontrolleissa) ja kaikissa testikemikaalipitoisuuksissa, ja se ei saa olla solumyrkyllistä käytetyssä pitoisuudessa.
Test chemical concentrations should be selected so as to avoid precipitate or cloudy solutions.
Testikemikaalipitoisuudet olisi valittava siten, että vältetään liuoksen saostuminen tai sameus.
Dimethylsulphoxide (DMSO) and ethanol (ETOH) are the recommended solvents.
Dimetyylisulfoksidi (DMSO) ja etanoli (ETOH) ovat suositeltavia liuottimia.
Other solvents of low cytotoxicity may be appropriate.
Myös muut liuottimet, jotka eivät ole kovin solumyrkyllisiä, voivat olla sopivia.
Prior to use, all solvents should be assessed for specific properties, e.g. reaction with the test chemical, quenching of the phototoxic effect, radical scavenging properties and/or chemical stability in the solvent.
Kaikkien liuottimien erityisominaisuudet (esim. reaktiivisuus testikemikaalin kanssa, valomyrkyllisyysvaikutuksen vaimeneminen, radikaalien sitomisominaisuus ja/tai kemiallinen stabiilius) on arvioitava ennen käyttöä.
Vortex mixing and/or sonication and/or warming to appropriate temperatures may be used to aid solubilisation unless this would affect the stability of the test chemical.
Vortex-sekoitusta ja/tai ultraäänihajoitusta ja/tai lämmittämistä sopiviin lämpötiloihin voidaan käyttää liukenemisen helpottamiseksi, kunhan tämä ei vaikutatestikemikaalin stabiiliuteen.
Irradiation conditions
Säteilytysolosuhteet
Light source
Valolähde
The choice of an appropriate light source and filters is a crucial factor in phototoxicity testing.
Sopivan valolähteen ja sopivien suodattimien valitseminen on keskeinen asia valomyrkyllisyyden testauksessa.
Light of the UVA and visible regions is usually associated with phototoxic reactions in vivo (3)(12), whereas generally UVB is of less relevance but is highly cytotoxic; the cytotoxicity increases 1000-fold as the wavelength goes from 313 to 280 nm (13).
UVA ja näkyvä valo liittyvät yleensä valomyrkyllisiin reaktioihin in vivo (3) (12), kun taas UVB on vähemmän tärkeä, mutta soluille erittäin myrkyllinen. Sen solumyrkyllisyys lisääntyy 1000-kertaiseksi aallonpituudelta 313 nm aallonpituudelle 280 nm (13).
Criteria for the choice of an appropriate light source must include the requirement that the light source emits wavelengths absorbed by the test chemical (absorption spectrum) and that the dose of light (achievable in a reasonable exposure time) should be sufficient for the detection of known photocytotoxic chemicals.
Perusteena sopivan valolähteen valitsemiseen pitäisi olla mm. vaatimus, että valolähde emittoi aallonpituuksia, joita testikemikaali absorboi (absorptiospektri), ja että valoannoksen (joka pitää saavuttaa järkevässä ajassa) pitäisi olla riittävä tunnettujen fotosytotoksisten kemikaalien osoittamiseksi.
Furthermore, the wavelengths and doses employed should not be unduly deleterious to the test system, e.g. the emission of heat (infrared region).
Lisäksi käytetyt aallonpituudet ja annokset eivät saisi olla liian tuhoisia testijärjestelmälle; tällainen vaikutus olisi mm. lämpö (infrapuna-alue).
Simulation of sunlight with solar simulators is considered the optimal artificial light source.
Simuloitua auringonvaloa pidetään parhaimpana keinotekoisena valolähteenä.
The irradiation power distribution of the filtered solar simulator should be close to that of outdoor daylight given in (14).
Suodatetun auringonvalosimulaattorin valon säteilytehojakauman olisi oltava lähellä auringonvalon säteilytehojakaumaa (14).
Both, Xenon arcs and (doped) mercury-metal halide arcs are used as solar simulators (15).
Sekä ksenonkaarilamppuja että (seostettuja) elohopeahalidikaarilamppuja käytetään auringonvalosimulaattoreina (15).
The latter has the advantage of emitting less heat and being cheaper, but the match to sunlight is less perfect compared to that of xenon arcs.
Jälkimmäisillä on se etu, että ne muodostavat vähemmän lämpöä ja ovat halvempia, mutta niiden spektri ei vastaa auringonvalon spektriä yhtä hyvin kuin ksenonkaarilampuissa.
Because all solar simulators emit significant quantities of UVB they should be suitably filtered to attenuate the highly cytotoxic UVB wavelengths.
Koska kaikki auringonvalosimulaattorit lähettävät huomattavia määriä UVB-valoa, niiden valo pitäisi suodattaa sopivasti erittäin solumyrkyllisten UVB-aallonpituuksien vaimentamiseksi.
Because cell culture plastic materials contain UV stabilisers the spectrum should be measured through the same type of 96-well plate lid as will be used in the assay.
Koska soluviljelmissä käytettävät muovimateriaalit sisältävät UV-stabilisaattoreja, spektri pitäisi mitata samantyyppisen 96-kuoppalevyn kannen läpi, jollaista käytetään määrityksessä.
Irrespective of measures taken to attenuate parts of the spectrum by filtering or by unavoidable filter effects of the equipment the spectrum recorded below these filters should not deviate from standardised outdoor daylight (14).
Huolimatta laitteiston väistämättömistä suodatinvaikutuksista tai toimenpiteistä, joilla spektrin osia vaimennetaan suodattamalla, näin suodatetun valon spektri ei saisi poiketa standardiauringonvalosta (14).
An example of the spectral irradiance distribution of the filtered solar simulator used in the validation study of the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is given in (8)(16).
Viitteissä (8) ja (16) annetaan esimerkki in vitro 3T3 NRU -valomyrkyllisyystestin validointitutkimuksessa käytetyn auringonvalosimulaattorin suodatetun valon spektrijakaumasta.
See also Appendix 2 Figure 1.
Katso myös liitteen 2 kuva 1.
Dosimetry
Dosimetria
The intensity of light (irradiance) should be regularly checked before each phototoxicity test using a suitable broadband UV-meter.
Valon voimakkuus (säteilyvoimakkuus, radianssi) olisi tarkistettava säännöllisesti ennen jokaista valomyrkyllisyystestiä käyttämällä sopivaa leveäkaistaista UV-mittaria.
The intensity should be measured through the same type of 96-well plate lid as will be used in the assay.
Voimakkuus olisi mitattava käyttäen samantyyppistä 96-kuoppalevyn kantta kuin itse testissä.
The UV-meter must have been calibrated to the source.
UV-mittarin on oltava kalibroitu valolähteen suhteen.
The performance of the UV-meter should be checked, and for this purpose the use of a second, reference UV-meter of the same type and identical calibration is recommended.
Sen suorituskyky pitäisi tarkistaa, mitä varten suositetaan toisen, samantyyppisen ja täysin samalla tavalla kalibroidun vertailu-UV-mittarin käyttöä.
Ideally, at greater intervals, a spectroradiometer should be used to measure the spectral irradiance of the filtered light source and to check the calibration of the broadband UV-meter.
On toivottavaa, että tasaisin välein käytettäisiin spektrometriä suodatetun valolähteen säteilyvoimakkuusspektrin mittaamiseen ja leveäkaista-UV-mittarin kalibroinnin tarkistamiseen.
A dose of 5 J/cm2 (as measured in the UVA range) was determined to be non-cytotoxic to Balb/c 3T3 cells and sufficiently potent to excite chemicals to elicit phototoxic reactions, (6) (17) e.g. to achieve 5 J/cm2 within a time period of 50 min, irradiance was adjusted to 1,7 mW/cm2.
On todettu, että annos 5 J/cm2 (UVA-alueella mitattuna) ei ollut myrkyllinen Balb/c 3T3 -soluille ja että se pystyi eksitoimaan kemikaaleja siten, että ilmeni valomyrkyllisiä vaikutuksia (6) (17).
See Appendix 2 Figure 2.
Esimerkiksi arvo 5 J/cm2 saavutettiin 50 minuutin aikana säätämällä säteilyvoimakkuus arvoon 1,7 mW/cm2 (ks. liitteen 2 kuva 2).
If another cell line or a different light source are used, the irradiation dose may have to be calibrated so that a dose regimen can be selected that is not deleterious to the cells but sufficient to excite standard phototoxins.
Jos käytetään muuta solulinjaa tai eri valolähdettä, säteilytysannos voi olla tarpeen kalibroida, jotta voidaan valita annos, joka ei vahingoita soluja, mutta riittää valomyrkyllisten standardiaineiden eksitoimiseksi.
The time of light exposure is calculated in the following way:
Valoaltistusaika lasketaan seuraavasti:
t(min)=irradiation dose (J/cm
t(min)=irradiation dose (J / cm
irradiance (mW/cm
irradiance (mW / cm
Test substance concentrations
Testiaineiden pitoisuudet
The ranges of concentrations of a chemical tested in the presence (+Irr) and in the absence (-Irr) of light should be adequately determined in dose range-finding experiments.
Valon kanssa (+ Irr) ja ilman sitä (- Irr) testattavan kemikaalin pitoisuusalue on määritettävä riittävän laajasti pitoisuusalueenmäärittelykokeissa.
The highest concentration of the test substance should be within physiological test conditions, e.g. osmotic and pH stress should be avoided.
Testiaineen suurimman pitoisuuden pitäisi olla fysiologisten testiolosuhteiden rajoissa eli pitäisi välttää osmoottista ja pH-stressiä.
Depending on the test chemical, it may be necessary to consider other physico-chemical properties as factors limiting the highest test concentration.
Testikemikaalista riippuen voi olla tarpeen ottaa huomioon myös muita fysikokemiallisia ominaisuuksia, jotka voivat asettaa rajoituksia suurimmalle testipitoisuudelle.
For relatively insoluble substances that are not toxic at concentrations up to the saturation point the highest achievable concentration should be tested.
Kun on kyse suhteellisen huonoliukoisista aineista, jotka eivät ole myrkyllisiä kyllästymispisteessä tai sitä alemmilla pitoisuuksilla, suurin saavutettavissa oleva pitoisuus olisi testattava.
In general, precipitation of the test chemical at any of the test concentrations should be avoided.
Testikemikaalin saostumista olisi yleisesti vältettävä kaikilla testipitoisuuksilla.
The maximum concentration of a test substance should not exceed 1000 μg/mL; osmolarity should not exceed 10 mmolar.
Testiaineen suurin pitoisuus ei saisi olla yli 1000 μg/mL; osmolaarisuus ei saisi olla yli 10mMol.
A geometric dilution series of eight test substance concentrations with a constant dilution factor should be used (See Section 2.1, second paragraph).
Olisi käytettävä geometrista laimennussarjaa, jossa on kahdeksan testiaineen pitoisuutta ja laimennuskerroin vakio (katso kohta 2.1, toinen alakohta).