natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Greece and HSY claim that, even if the State counter-guarantees were formally issued in December 1999, they were already promised to ETVA when it issued the advance payment guarantees in relation to the ISAP contract in February 1998 and January 1999 and the guarantees in relation to the OSE contract in August 1999.
Kreikka ja HSY väittivät, että vaikka valtion vastatakaukset myönnettiin virallisesti joulukuussa 1999, ne oli luvattu ETVA:lle jo silloin, kun ETVA myönsi ISAP:n sopimukseen liittyvät ennakkomaksutakaukset helmikuussa 1998 ja tammikuussa 1999 sekä OSE:n sopimukseen liittyvät takaukset elokuussa 1999.
Greece claims that these counter-guarantees did not constitute selective measures.
Kreikka väitti, etteivät vastatakaukset olleet valikoivia toimenpiteitä.
As will be shown afterwards, without State counter-guarantee, a private bank would have at least charged 480 bps per year for guarantees granted before 30 June 1999.
Kuten jäljempänä osoitetaan, ilman valtion vastatakausta yksityinen pankki olisi veloittanut vähintään 480 peruspistettä vuodessa ennen 30 päivää kesäkuuta 1999 myönnetyistä takauksista.
After that date, no private bank would have provided such guarantees.
Kyseisen päivämäärän jälkeen yksityinen pankki ei olisi antanut tällaista takausta.
Accordingly, the counter-guarantees related to ISAP’s advance payments were granted before end of June 1999.
Näin ollen ISAP:n ennakkomaksuihin liittyvät vastatakaukset myönnettiin ennen vuoden 1999 kesäkuun loppua.
The total annual cost of these guarantees (guarantee fee paid to ETVA plus counter guarantee fee paid to the State) was much less than 480 basis points.
Takauksien vuotuiset kokonaiskulut (ETVA:lle maksettu takauspalkkio ja valtiolle maksettu vastatakauspalkkio) olivat paljon vähemmän kuin 480 peruspistettä.
The programme agreements were activated in August and September 1999 through payment by OSE of the advance payments agreed in the contracts of 1997.
Ohjelmasopimukset tulivat voimaan elokuussa ja syyskuussa 1999 OSE:n suorittaessa vuonna 1997 tehdyssä sopimuksessa sovitut ennakkomaksut.
OSE demanded timely implementation of the agreements from 2000 onwards after the first delays in the delivery of the material in that year.
OSE vaati, että sopimukset on pantava täytäntöön ajallaan vuodesta 2000 eteenpäin sen jälkeen, kun tuotteiden toimitus viivästyi kyseisenä vuonna ensimmäisen kerran.
Indeed, HSY did not succeed in completing the construction of the two ships and, consequently, the contract with Strintzis was revoked in July 2002.
HSY ei onnistunut saamaan kahden aluksen rakennustöitä valmiiksi, joten Strintzisin kanssa tehty sopimus purettiin heinäkuussa 2002. HSY:ltä vei kokonaiset kaksi vuotta ennen kuin se sai rakenteilla olevat rungot myytyä.
HSY needed not less than two years to sell the hulls in construction and HSY received only EUR 14 million, which corresponds to only a third of the amount borrowed from ETVA to finance the construction.
HSY sai niistä vain 14 miljoonaa euroa, mikä on vain kolmannes ETVA:lta lainatusta määrästä, jolla rakentamista rahoitettiin.
The Commission observes that, on the basis of Article 3 of Regulation (EC) No 1540/98, contract-related operating aid was authorised for shipbuilding contracts signed until 31 December 2000.
Komissio huomauttaa, että asetuksen (EY) N:o 1540/98 3 artiklan perusteella laivanrakennussopimuksiin liittyvää toimintatukea voitiin myöntää viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 tehdyille sopimuksille.
However, HSY was not entitled to receive aid for the contract with Strintzis since HSY never finished the ships, they were never delivered, and the contract with Strintzis was cancelled.
HSY:llä ei kuitenkaan ollut oikeutta tukeen Strintzisin kanssa tehdyn sopimuksen osalta, sillä HSY ei saanut aluksia valmiiksi, niitä ei toimitettu ja Strintzisin kanssa tehty sopimus purettiin.
Greece indicates that a first guarantee was granted on 4 March 1999 and a second on 17 June 1999.
Kreikka ilmoitti, että ensimmäinen takaus myönnettiin 4 päivänä maaliskuuta 1999 ja toinen 17 päivänä kesäkuuta 1999.
This proves that HSY was not a borrower whose default risk was high.
Tämä osoittaa, ettei HSY:n maksulaiminlyöntien riski ollut lainanottajana suuri.
The Commission observes that both guarantees were granted before 30 June 1999.
Komissio panee merkille, että molemmat takaukset myönnettiin ennen 30 päivää kesäkuuta 1999.
As explained previously, the Commission considers that HSY had still access to the financial market at that time, but at a price which reflected the very fragile economic situation of HSY.
Kuten edellä selitettiin, komissio katsoo, että HSY:llä oli vielä tuolloin mahdollisuus saada rahoitusta markkinoilta – tosin sellaiseen hintaan, joka vastasi HSY:n erittäin heikkoa taloustilannetta.
After the earthquake of September 1999, ETVA granted on 13 January 2000 a GRD 10 billion (EUR 29,3 million) loan to HSY, which was secured by a State guarantee granted by decision of the Minister of Finance dated 8 December 1999.
Syyskuussa 1999 tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen ETVA myönsi 13 päivänä tammikuuta 2000 HSY:lle 10 miljardin Kreikan drakman (29,3 miljoonan euron) lainan, jonka vakuutena oli 8 päivänä joulukuuta 1999 tehdyllä valtiovarainministerin päätöksellä myönnetty valtiontakaus.
ETVA charged an interest rate of EURIBOR plus 125 basis points and the State charged a guarantee premium of 100 basis points.
ETVA peri korkona 125 peruspisteellä korotetun euribor-koron, ja valtio veloitti 100 peruspisteen takauspalkkion.
In other words, out of part of the State guarantee constituting aid, GRD 750 million (EUR 2,20 million) — i.e. 25 % of GRD 3 billion (EUR 8,8 million) — is compatible until the payment of the indemnification by the insurers in the first quarter of 2002.
Toisin sanoen tueksi katsotusta osasta valtiontakausta 750 miljoonaa Kreikan drakmaa (2,2 miljoonaa euroa) – eli 25 prosenttia 3 miljardista Kreikan drakmasta (8,8 miljoonasta eurosta) – soveltuu yhteismarkkinoille siihen saakka, kunnes vakuutusyhtiöt maksoivat korvaukset vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä.
After that date, only EUR 1,32 million — i.e. 25 % of GRD 3 billion (EUR 8,8 million) minus EUR 3,52 million — is compatible.
Kyseisen päivämäärän jälkeen yhteismarkkinoille soveltuu vain 1,32 miljoonaa euroa – eli 25 prosenttia 3 miljardista Kreikan drakmasta (8,8 miljoonasta eurosta) vähennettynä 3,52 miljoonalla eurolla.
The rest of the aid is incompatible with the common market.
Muu osa tuesta ei sovellu yhteismarkkinoille.
First, on 25 July 1997, ETVA granted a credit line of GRD 1,99 billion (EUR 5,9 million), with an expiration date set at 31 October 1997.
Ensinnäkin 25 päivänä heinäkuuta 1997 ETVA myönsi 1,99 miljardin Kreikan drakman (5,9 miljoonan euron) suuruisen luoton, jonka päättymispäiväksi asetettiin 31 päivä lokakuuta 1997.
It had an interest rate of ATHIBOR plus 200 basis points and was granted to cover HSY’s needs for working capital.
Korkona oli athibor korotettuna 200 peruspisteellä, ja lainalla oli tarkoitus kattaa HSY:n käyttöpääoman tarve.
Directive 90/684/EEC prohibits aid to ship repair, which was the main civil activity of HSY in 1997 and 1998.
Direktiivissä 90/684/ETY kielletään tuki laivankorjaukseen, joka oli HSY:n pääasiallista siviilialan toimintaa vuosina 1997 ja 1998.
The aid can therefore not be found compatible with the common market and, since it has been granted unlawfully, it has to be recovered.
Tuen ei voida näin ollen katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille, ja koska se on myönnetty sääntöjenvastaisesti, se on perittävä takaisin.
First, HSY’s 2001 Management Report mentions that ‘amounts up to EUR 81,3 million have been received as advance payments for defence activities, but were mostly used on other activities and operation costs of the company’.
Ensinnäkin HSY:n vuoden 2001 toimintakertomuksessa mainitaan, että ”81,3 miljoonaa euroa on saatu ennakkomaksuina sotilasalan toimintaa varten, mutta varat käytettiin pääasiassa yhtiön muuhun toimintaan ja muihin toimintakuluihin.”
Second, in its submission in the framework of a legal action before a Greek Court, the consortium HDW/Ferrostaal indicates that at least part of the funds (estimated by Elefsis to be in excess of EUR 40 million) given to HSY for the construction of the gunboats (contract signed on 21 December 1999) were used for other purposes.
Toiseksi HDW/Ferrostaal-konsortio esitti kreikkalaisessa tuomioistuimessa vireillä olevaa asiaa varten toimittamissaan tiedoissa, että ainakin osa varoista (joiden määräksi Elefsis arvioi yli 40 miljoonaa euroa), jotka annettiin HSY:lle tykkiveneiden rakentamista varten (sopimus allekirjoitettiin 21 päivänä joulukuuta 1999), käytettiin muihin tarkoituksiin.
For instance, the balance sheet as of 31 December 2000 shows that the advance payments received by HSY for the gunboats contract and the submarines contract amounted respectively to EUR 49,1 million and EUR 33,1 million.
Esimerkiksi taseesta 31 päivältä joulukuuta 2000 käy ilmi, että tykkivene- ja sukellusvenesopimusta varten HSY:n saamat ennakot olivat 49,1 miljoonaa euroa ja 33,1 miljoonaa euroa.
Since the amounts quoted in the extension decision have not been contested and since a different source shows that they seem to be a reasonable approximation of the reality, the Commission concludes that, during at least one year, these advance payments were not used for the purpose of executing the military contracts concerned.
Koska aloituspäätöksessä lainattuja summia ei ole kiistetty ja koska eri lähteistä käy ilmi, että ne näyttävät olevan kohtuullisen lähellä todellisuutta, komissio toteaa, että ainakin yhtenä vuonna ennakkomaksuja ei käytetty asianomaisten sotilasalan sopimusten täytäntöönpanoon.
Piraeus Bank
Piraeus-pankki
ETVA decided to grant this guarantee not earlier than in May 2002.
ETVA päätti myöntää takuun vasta toukokuussa 2002.
TKMS/GNSH also claims that ETVA and the State acted as a private vendor.
TKMS/GNSH väitti myös, että ETVA ja valtio toimivat yksityisen myyjän tavoin.
TKMS/GNSH concludes that the guarantee granted by ETVA on 31 May 2002 is wider than the one received by Piraeus Bank on 20 March 2002.
TKMS/GNSH totesi, että ETVA:n 31 päivänä toukokuuta 2002 myöntämä takuu on laajempi kuin Piraeus-pankin 20 päivänä maaliskuuta 2002 saama takuu.
Therefore, this can not form one single guarantee mechanism and the fact that ETVA granted a wider guarantee proves that it acted as any private vendor.
Näin ollen kyseessä ei voi olla yksittäinen takuumekanismi ja se, että ETVA myönsi laajemman takuun, osoittaa sen toimineen yksityisen myyjän tavoin.
They claim in particular that the guarantee was granted on 31 May 2002 by means of the Addendum to HSY SPA, at a date when ETVA was not under State control anymore but under the control of Piraeus Bank.
Ne väittivät erityisesti, että takuu myönnettiin 31 päivänä toukokuuta 2002 HSY:n kauppasopimuksen liitteellä eikä ETVA ollut enää tuolloin valtion vaan Piraeus-pankin määräysvallassa.
The Commission dismisses this claim and considers that there is ample evidence that the measure is imputable to the State:
Komissio hylkää väitteen ja katsoo, että on laajalti näyttöä siitä, että toimenpide johtui valtiosta:
The State gave its authorisation by letter of 31 May 2002.
Valtio antoi tähän luvan 31 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.
All this shows that the grant of the guarantee is imputable to the State,
Kaikki tämä osoittaa takuun antamisen johtuneen valtiosta.
The Commission observes that the financial situation of HSY deteriorated dramatically between 1998 and 2002.
Komissio panee merkille, että HSY:n taloudellinen tilanne romahti vuosina 1998–2002.
Even if HSY does not publish separate accounts for civil activities, it is reasonable to suppose that these activities were deeply loss-making during these years.
Vaikkei HSY julkista erillistä tilinpäätöstä siviilialan toiminnasta, on kohtuullista olettaa, että tämä toiminta tuotti tuntuvat tappiot kyseisinä vuosina.
It is therefore reasonable to suppose that the civil activities were strongly loss making until 2002.
On siis kohtuullista olettaa, että siviilialan toiminta oli erittäin tappiollista vuoteen 2002 asti.
As has been shown in the present decision, these activities have been constantly supported by aid, a part of which has now to be recovered.
Kuten tässä päätöksessä on osoitettu, tätä toimintaa on tuettu jatkuvasti, ja osa tuesta on nyt perittävä takaisin.
The second Deloitte report confirms that HSY had ‘operational problems (i.e. low productivity, high operational costs, excess staff, etc.)’.
Toisessa Deloitten raportissa vahvistetaan, että HSY:llä oli toimintaa koskevia ongelmia (muun muassa alhainen tuottavuus, korkeat toimintakulut ja liian suuri henkilökunta).
Consequently, if the civil activities had not been sold, they should have ceased rapidly (except if Greece would have continued to provide unlawful and incompatible aid to these activities).
Näin ollen jos siviilialan toimintaa ei olisi myyty, se olisi lakannut nopeasti (ellei Kreikka olisi jatkanut sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen myöntämistä tälle toiminnalle).
The guidelines applicable at the time of the granting of the guarantee were the 1999 R & R guidelines.
Takuun myöntämishetkellä sovellettiin pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevia vuoden 1999 suuntaviivoja.
The guarantee clearly did not fulfil all the conditions for authorisation of the aid laid down in section 3.2.2 of the guidelines.
Takuu ei selvästikään täyttänyt kaikkia tuen myöntämisen edellytyksiä, jotka on lueteltu suuntaviivojen 3.2.2 jaksossa.
The guarantee also breached the ‘one time, last time’ condition laid down in section 3.2.3 of the 1999 R & R guidelines.
Takuu rikkoi lisäksi tuen ainutkertaisuuden periaatetta, joka on vahvistettu pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien vuoden 1999 suuntaviivojen 3.2.3 jaksossa.
Indeed, by decision N 401/97, the Commission had authorised investment aid under the Directive 90/684/EEC, which was a kind of restructuring aid.
Komissio hyväksyi päätöksellä N 401/97 neuvoston direktiivin 90/684/ETY mukaisen investointituen, joka oli eräänlaista rakenneuudistustukea.
GRD 750 million (EUR 2,20 million) of this aid was compatible with the common market until 31 March 2002.
Tuesta 750 miljoonaa Kreikan drakmaa (2,2 miljoonaa euroa) soveltui yhteismarkkinoille 31 päivään maaliskuuta 2002.
The restructuring plan also planned a dramatic increase of the ship conversion activities after 1998.
Rakenneuudistussuunnitelmassa kaavailtiin myös laivakonversiotoiminnan selvää kasvua vuoden 1998 jälkeen.
HSY did not succeed in achieving this goal.
HSY ei onnistunut saavuttamaan tätä tavoitetta.
According to HSY’s Board of Directors Minutes dated 1 December 1998, losses were expected for 1999.
Joulukuun 1 päivänä 1998 päivätyn HSY:n hallituksen kokouksen pöytäkirjan mukaan tappioita oli odotettavissa vuonna 1999.
HSY’s management publicly acknowledged at the beginning of December 1999 that the yard was planned to register losses of GRD 10 billion (EUR 29 million) for the year 1999 and for the year 2000 (H‘ellenic boss expects profit in 2001’, Lloyd’s List, 6 December 1999).
HSY:n johto myönsi julkisesti joulukuun alussa vuonna 1999, että telakan odotettiin kirjaavan 10 miljardin Kreikan drakman (29 miljoonan euron) tappiot tilikaudelta 1999 ja tilikaudelta 2000 (”Hellenic boss expects profit in 2001”, Lloyd’s List, 6.12.1999).
This is confirmed by Deloitte Financial Advisory Services itself in page 8-8 and 8-9 of its second report written on 18 June 2007 (hereinafter the second Deloitte report) and submitted by TKMS/GNSH in support of its letter to the Commission dated 21 June 2007.
Myös Deloitte Financial Advisory Services vahvistaa tämän 18 päivänä kesäkuuta 2007 laatimansa toisen raportin (jäljempänä ”toinen Deloitten raportti”) sivuilla 8–8 ja 8–9; raportin toimitti TKMS/GNSH komissiolle lähettämänsä 21 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyn kirjeen tueksi.
The assignment of contracts related claims therefore does not allow the lending bank to recover much money in case of bankruptcy of HSY (see for instance footnotes 128 and 131 of the present decision).
Lainan antanut pankki ei siis pysty saamaan paljoakaan rahaa takaisin sopimuksiin liittyvien saatavien luovuttamisen nojalla, jos HSY menee konkurssiin (katso esimerkiksi tämän päätöksen alaviitteet 128 ja 131).
Consequently, a potential lender would not have considered this element as positively as Deloitte indicates in the first Deloitte report.
Mahdollinen lainanantaja ei näin ollen olisi pitänyt tätä seikkaa niin myönteisenä kuin Deloitte esittää ensimmäisessä Deloitten raportissa.
Among others, the Commission recalls that as soon as in the last quarter of 1998 it could be foreseen that HSY would show a loss in 1999.
Komissio muistuttaa muun muassa, että jo vuoden 1998 viimeisellä neljänneksellä oli nähtävissä, että HSY tuottaisi tappiota vuonna 1999.
In the following months, it became clear that the size of this loss would be large, and that a large loss should be expected also for the year 2000, such that the net equity of the HSY would nearly vanish.
Sitä seuraavina kuukausina kävi selväksi, että tappiot olisivat suuria ja että suuret tappiot olivat odotettavissa myös tilikaudelta 2000, niin että HSY:n nettopääoma hupenisi lähes olemattomiin.
As established previously, HSY had no access to the banks from 30 June 1999.
Kuten edellä esitettiin, HSY ei voinut saada rahoitusta pankista 30 päivän kesäkuuta 1999 jälkeen.
Since HSY could not borrow from the market and since it was in a precarious financial situation, if ETVA had refused to grant the loan or had required higher interest rates, this would have aggravated the difficulties of HSY (or even triggered the bankruptcy), what would have been unacceptable for the State.
HSY ei pystynyt saamaan lainaa markkinoilta ja sen talouden tilanne oli huono, joten jos ETVA olisi kieltäytynyt myöntämästä lainaa tai olisi vaatinut korkeampaa korkoa, HSY:n vaikeudet olisivat vain pahentuneet (tai ajaneet yhtiön jopa konkurssiin), mitä valtio ei olisi voinut hyväksyä.
HSY submitted comments on the extension decision by letter of 30 October 2006.
HSY toimitti huomautuksia laajentamispäätöksestä 30 päivänä lokakuuta 2006 päivätyssä kirjeessä.
Letter of the Greek authorities dated 19 March 2007.
Maaliskuun 19 päivänä 2007 päivätty Kreikan viranomaisten kirje.
This was repeated in the letter of 29 June 2007, paragraphs 62 and 63.
Sama toistettiin 29 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyn kirjeen 62 ja 63 kohdassa.
It is an essential part of the September 1995 contract.
Se oli oleellinen osa syyskuussa 1995 tehtyä sopimusta.
Greece should have verified whether the basic provisions of the contract were feasible before presenting it to the Commission as a privatisation.
Kreikan olisi pitänyt varmistaa, olivatko sopimuksen perusmääräykset toteutettavissa, ennen kuin esitti sen komissiolle yksityistämisenä.
A similar statement was made by HSY in paragraphs 35 and 36 of its letter of 31 October 2006.
HSY esitti vastaavan lausunnon 31 päivänä lokakuuta 2006 päivätyn kirjeen 35 ja 36 kohdassa.
Before the extension decision, the Greek authorities had made similar statements in the 8th chapter of its letter of 26 May 2005.
Ennen laajentamispäätöstä Kreikan viranomaiset olivat esittäneet samanlaisia lausuntoja 26 päivänä toukokuuta 2005 päivätyn kirjeensä kahdeksannessa luvussa.
In addition, in several letters Greece indicated that the employees were the owners of 49 % of the shares.
Lisäksi Kreikka totesi useissa kirjeissään, että työntekijät omistivat 49 prosenttia osakkeista.
The timetable provided for completion of the work in January 2004.
Aikataulun mukaan työ olisi valmis tammikuussa 2004.
The board decided unanimously in decision No 578/4/4-9-2002 to extend the delivery time to 19.5.2004, in view of the fact that the consortium was not to blame for the delay.
Johtokunta päätti yksimielisesti päätöksellä N:o 578/4/4–9-2002 pidentää toimitusaikaa 19 päivään toukokuuta 2004, koska viivästyminen ei johtunut konsortiosta.
The work was finally completed on 4.6.2004.
Työ tuli lopulta valmiiksi 4 päivänä kesäkuuta 2004.
Under paragraph 14 of the programme agreement, the penalties for non-compliance with an agreed delivery time were to commence 40 days after the contractual delivery date and only if the supplier was to blame for the non-compliance.
Ohjelmasopimuksen 14 kohdan mukaan sovitun toimitusaikataulun noudattamatta jättämisestä alettaisiin laskea sakkoa vasta neljäkymmentä päivää sopimuksen mukaisen toimituspäivämäärän jälkeen ja vain, jos noudattamatta jättäminen johtui toimittajasta.
This confirms that, except for the limited advance payments which anyway had already been paid at the time and were therefore not collectible anymore, the rest of the purchase price was not collectible before the delivery of the vessels.
Tämä vahvistaa, että lukuun ottamatta pieniä ennakkomaksuja, jotka oli joka tapauksessa tuolloin jo maksettu ja jotka eivät siis olleet enää perittävissä, loput myyntihinnasta voitiin periä vasta alusten toimituksen yhteydessä.
The initial margin is 25 bps, which increased to 125 bps from 1 April 2000.
Alkuperäinen marginaali oli 25 peruspistettä, joka nousi 125 peruspisteeseen 1 päivästä huhtikuuta 2000.
The Commission bases itself on the first Deloitte report.
Komission tieto perustuu ensimmäiseen Deloitten raporttiin.
And it is this securing that the guarantee of the Greek State of 18.3.2002 provides to it.
Tällaisen suojan Kreikan valtion 18 päivänä maaliskuuta 2002 antama takuu tarjosi sille.
This guarantee was self-explanatory and legal.
Takuu oli itsestään selvä ja laillinen.
By letter dated 28 May 2002, Piraeus Bank consulted the government on the wording of the guarantee that ETVA intended to provide to HDW/Ferrostaal and asked confirmation that, in case of calling of this guarantee, what is envisaged in Article 8.2.4 of the Agreement of 20 March 2002 would apply.
Piraeus-pankki konsultoi 28 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä hallitusta sen takuun sanamuodosta, jonka ETVA aikoi antaa HDW/Ferrostaalille, ja pyysi vahvistamaan, että takuuseen vedottaessa sovellettaisiin 20 päivänä maaliskuuta 2002 päivätyn sopimuksen 8.2.4 kohtaa.
By letter of 31 May 2002, the government gave its agreement that ETVA issues this guarantee and confirmed that, in case it would be invoked, what is envisaged in Article 8.2.4 would apply.
Hallitus ilmoitti 31 päivänä toukokuuta 2002 päivätyssä kirjeessä antavansa ETVA:lle luvan myöntää takuun ja vahvisti, että takuusuoritusta vaadittaessa sovellettaisiin sopimuksen 8.2.4 kohtaa.
HSY submitted comments by letter of 30 October 2006.
HSY esitti huomautuksensa 30 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
In addition, Elefsis claims the privatisation of 1995 never constituted a real privatisation.
Lisäksi Elefsis väitti, ettei vuonna 1995 toteutettu yksityistäminen ollut todellista yksityistämistä.
In particular, the employees never supported any financial risk as shareholders since they only paid a small part of what they should have paid and since the amounts they really paid were entirely reimbursed by the State at the time of the 2001–2002 privatisation.
Työntekijöihin ei kohdistunut minkäänlaista taloudellista riskiä osakkaina, koska nämä maksoivat vain pienen osan siitä, mitä heidän olisi pitänyt maksaa, ja koska valtio maksoi näiden todellisuudessa maksamat summat kokonaan takaisin vuosina 2001–2002 toteutetun yksityistämisen yhteydessä.
Should the Commission consider that any of these conditions have not been complied with, it may require the suppression and/or recovery of the aid’.
Jos komissio katsoo, että jotakin näistä edellytyksistä ei ole täytetty, se voi vaatia tuen peruuttamista ja/tai perimistä takaisin”.
The fact that the Commission used the word ‘conditions’ in plural indicates that there was at least a second condition in addition to the prohibition of additional restructuring aid.
Komissio puhui ”edellytyksistä” monikossa, joten rakenneuudistustuen kieltämisen lisäksi oli ainakin yksi muu edellytys.
On that basis, Article 10 of the Directive indicates ‘2.
Tämän perusteella direktiivin 10 artiklassa todetaan seuraavaa: ”2.