natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Payment of interest from second half of 2005 and first half of 2006
Korkojen maksu, vuoden 2005 jälkimmäisen puolisko ja vuoden 2006 ensimmäisen puolisko
Taxes (accrual from 1999 tax year)
Verot (verovuoden 1999 jäännösvero)
Total of requirements A.1 + A.2+ A.3 + A.4
Tarpeet yhteensä A.1 + A.2 + A.3 + A.4
FINANCE SOURCES
RAHOITUSLÄHTEET
Financed by the SNCB
Rahoitus SNCB:ltä
Credit facility (to be subsequently converted into capital)
Luottojärjestely (pääomitetaan myöhemmin)
Additional capital (over and above the conversion of the credit facility
Pääomankorotus (luottojärjestelyn pääomittamisen lisäksi)
Total SNCB contribution (subtotal B.1)
SNCB:n myöntämän rahoituksen kokonaismäärä (välisumma B.1)
Financed by IFB’ s own resources
IFB:n omista varoista saatava rahoitus
Productivity gains:
Tuottavuuden kasvu
Partial or total disappearance of gross operating loss in column A.1.1
Liiketoiminnan bruttotappion (kohta A.1.1) olevan liiketoiminnan bruttotappion katoaminen kokonaan
Gross operating surplus in 2004, 2005 and 2006
Liiketoiminnan bruttoylijäämä vuosina 2004, 2005 ja 2006
Financial receipts
Rahoitustulot
Variation in requirement and working capital (reduction)
Käyttöpääomatarpeen vaihtelu (pienentyminen)
Sale of non-financial fixed assets (essentially the OCHZ terminal in 2004)
Muun kuin rahoitusomaisuuden myynti (etenkin OCHZ:n terminaalin myynti vuonna 2004)
Sale of financial fixed assets (shareholdings)
Rahoitusomaisuuden myynti (osakkuudet)
Financial debts entered into with credit institutions
Luottolaitoksilta otettu rahoitusvelka
Exceptional receipts
Satunnaiset tulot
Total IFB contribution (subtotal B.2)
IFB:n yhteenlaskettu rahoitusosuus (välisumma B.2)
Total of sources (B.1 + B.2)
Rahoituslähteet yhteensä (B.1 + B.2)
Financed by the SNCB as a % of the total
SNCB:n rahoituksen prosentuaalinen osuus rahoituksen kokonaismäärästä
Financed by IFB as a % of the total
IFB:n rahoituksen prosentuaalinen osuus rahoituksen kokonaismäärästä
OWN CONTRIBUTION
OMA RAHOITUSOSUUS
PRIVATE INVESTOR
YKSITYINEN SIJOITTAJA
Belgium provides the following details on this table.
Belgia tarkentaa tätä taulukkoa seuraavasti.
The financing requirements cover the following categories:
Rahoitustarpeet jakautuvat seuraaviin luokkiin:
Direct costs of restructuring (section A.1): these costs comprise principally the cumulative gross operating loss (‘cash drain’), without taking account of the productivity gains.
Rakenneuudistuksen suorat kustannukset (kohta A.1): Nämä kustannukset käsittävät pääasiassa liiketoiminnan kumuloituneen bruttotappion (”cash drain”), eikä niissä oteta huomioon tuottavuuden kasvua.
If the productivity gains which IFB achieved during the implementation of its restructuring plan are not taken into account, the gross operating loss in 2003, 2004 and 2005 would be the same as in 2002, that is to say an annual sum of EUR 8 million to be financed, as shown in the table below.
Ellei rakenneuudistussuunnitelman toteuttamisen aikana tapahtunutta IFB:n tuottavuuden kasvua oteta huomioon, liiketoiminnan bruttotappio olisi ollut vuosina 2003, 2004 ja 2005 sama kuin vuonna 2002, eli rahoitettavaa olisi vuosittain 8 miljoonaa euroa, kuten alla olevasta taulukosta ilmenee.
Operating profit
Liikevoitto
+ Amortisations and reductions in value of fixed assets
+ Käyttöomaisuuden poistot ja arvonalentumiset
+ Reductions in value of current assets
+ Käyttöpääoman arvonalentumiset
0+ Provisions
0+ Varaukset
Gross operating profit
Liiketoiminnan bruttotulos
Gross operating loss (‘cash drain’) excluding the effect of gains in productivity
Liiketoiminnan bruttotappio (”cash drain”) lukuun ottamatta tuottavuuden kasvua
Capital requirements during restructuring (variations in working capital requirements and investments during restructuring, section A.2): these costs consist of necessary investments during the restructuring period.
Pääomatarpeet rakenneuudistuksen aikana (käyttöpääomaa ja investointeja koskevien tarpeiden vaihtelut rakenneuudistuksen aikana, kohta A.2): Nämä kustannukset muodostuvat rakenneuudistuksen aikana tarpeellisista investoinneista.
An increase in working capital was necessary in order to finance the works in progress, to absorb the difference between receivables and commercial debts and to maintain sufficient liquidity.
Käyttöpääomaa oli kasvatettava meneillään olevien töiden rahoittamiseksi, saatavien ja kauppavelkojen välisen eron pienentämiseksi sekä riittävän likviditeetin ylläpitämiseksi. Korvausinvestoinnit aineelliseen käyttöomaisuuteen olivat tarpeen, jotta IFB:n toiminta saattoi jatkua rakennesuunnitelman toteuttamisen aikana.
Investments in renewals of tangible fixed assets were necessary for the continuation of IFB’s activities during the implementation of the restructuring plan.
Niillä ei pyritty kasvattamaan IFB:n kapasiteettia, vaan kyse oli pikemminkin korvausinvestoinneista omaisuuteen, joka oli saavuttanut elinkaarensa lopun ja joka oli poistettu kokonaan, sekä sekalaisista investoinneista, kuten autoista, tietokoneista, rakennusten pienistä korjaustöistä jne.
They were not aimed at expanding IFB’s capacity but were rather investments in renewal of assets which had come to the end of their life cycle and were entirely amortised, together with various investments such as vehicles, computers, minor building renovations etc. The investment of EUR 0,6 million in financial fixed assets in 2004 was linked to the restructuring of the subsidiary IFB Maritime Germany: IFB Maritime Germany was taken over by Haeger & Schmidt International and the shareholding in RKE owned by Haeger & Schmidt International was transferred to IFB,
Vuonna 2004 tehty 0,6 miljoonan euron investointi pitkäaikaiseen rahoitusomaisuuteen liittyi IFB:n tytäryhtiön Maritime Germanyn rakenneuudistukseen: IFB Maritime Germany liitettiin Haeger & Schmidt Internationaliin, ja Haeger & Schmidt Internationalin omistusosuus RKE:sta siirtyi IFB:lle.
Repayment of debts and interest (section A.3): apart from interest and repayment of financial debts to credit institutions, this category accounts for interest and repayment of debts to SNCB.
Velkojen ja korkojen maksaminen (kohta A.3): Luottolaitoksilta otettujen rahoituslainojen korkojen ja lyhennysten lisäksi tämä luokka sisältää korkojen ja velkojen takaisinmaksun SNCB:lle.
The debt of EUR 33,2 million is the portion of the debt of EUR 63 million which does not relate to the French subsidiaries.
33,2 miljoonan euron velka on 63 miljoonan euron velasta se osa, joka ei liity ranskalaisiin tytäryhtiöihin.
The interest of EUR 1,4 million payables in 2006 is the interest which does not form part of the increase in capital (in order to minimise the increase in capital).
Vuonna 2006 maksettavia 1,4 miljoonan euron korkoja ei lueta mukaan pääomankorotukseen (jotta pääomankorotus voidaan rajata vähimmäismäärään).
The other interest (for a total of EUR 9,7 million) forms part of the increase in capital.
Muut korot (yhteensä 9,7 miljoonaa euroa) luetaan mukaan pääomankorotukseen.
All this interest is interest on the debts linked to IFB’s non-French activities,
Kaikki nämä korot ovat kertyneet veloista, joita IFB on ottanut muuta kuin Ranskassa tapahtuvaa toimintaansa varten.
Taxes (section A.4): the taxes paid in 2004 are an accrual from the 1999 tax year.
Verot (kohta A.4): Vuonna 2004 maksetut verot ovat verovuoden 1999 jäännösveroa.
According to Belgium, these finance requirements were partly covered by IFB and partly by SNCB.
Belgian mukaan IFB kattoi osan ja SNCB osan näistä rahoitustarpeista.
As regards IFB’s contribution (section B.2), Belgium provided the following additional information:
Belgia on toimittanut IFB:n omasta osuudesta (kohta B.2) seuraavat täydentävät tiedot:
These achievements confirm the forecasts made on the basis of the data possessed by the company IFB during the development of the restructuring plan (see points 74 and 75 of this decision),
Tuottavuuden paraneminen vahvistaa ennusteet, jotka tehtiin niiden seikkojen perusteella, joista IFB-yhtiö oli tietoinen rakenneuudistussuunnitelmaa laadittaessa (ks. tämän päätöksen 74 ja 75 kohta).
These revenues were foreseeable at the time of the restructuring plan, as they correspond to the ‘Euribor’ interest for the sums which IFB could reasonably expect to see in its accounts in view of the forecasts in its restructuring plan,
Nämä tulot olivat ennakoitavissa rakennesuunnitelman laatimishetkellä, koska ne vastaavat sellaisten summien Euribor-korkoja, joiden IFB saattoi kohtuudella odottaa olevan tileillään rakenneuudistussuunnitelmansa ennusteita silmällä pitäen.
In 2003, during the preparation of the restructuring plan, this capital appreciation was foreseeable, as the market for EAOS wagons was experiencing important growth due to the increased demand for this type of wagon in Eastern Europe,
Tämä myyntivoitto oli ennakoitavissa vuonna 2003, jolloin rakenneuudistussuunnitelmaa laadittiin, sillä markkinoilla EAOS-vaunujen kysyntä oli voimakasta siksi, että tämäntyyppisten vaunujen kysyntä oli kasvanut Itä-Euroopassa.
In 2004 and 2005, IFB freed up around EUR 2,7 million by lowering its working capital requirement (section B.2.3),
Vuosina 2004 ja 2005 IFB vapautti noin 2,7 miljoonaa euroa laskemalla käyttöpääomatarvettaan (kohta B.2.3).
IFB financed the restructuring costs partly by the sale of assets (sections B.2.4 and B.2.5).
IFB rahoitti rakenneuudistuksen kustannukset osittain myymällä omaisuuttaan (kohdat B.2.4 ja B.2.5).
Besides the sale of various assets of relatively limited importance, this part of the contribution principally consisted of divestiture in 2004 of assets utilised at the OCHZ terminal.
Lukuun ottamatta sekalaisen omaisuuden myyntiä, jonka merkitys jäi suhteellisen vähäiseksi, tämä osa IFB:n osuudesta koostuu pääasiassa OCHZ-terminaaliin käytettyjen varojen divestoinnista vuonna 2004.
The co-ownership rights (50 %) of these assets utilised by OCHZ were ceded […] (see line B.2.4 in 2004) and IFB recovered an additional sum of EUR 0,9 million in working capital from OCHZ (see line B.2.5 for 2004),
OCHZ:n käyttämien varojen yhteisomistusoikeudet (50 prosenttia) myytiin […] (ks. kohta B.2.4 vuoden 2004 osalta), ja IFB sai ylimääräisen 0,9 miljoonan euron summan OCHZ:n käyttöpääomaa (ks. kohta B.2.5 vuoden 2004 osalta).
in 2003, IFB obtained a bank loan for a sum of EUR 2 million from ING Bank (see line B.2.6).
Vuonna 2003 IFB sai 2 miljoonan euron pankkilainan ING Bankilta (ks. kohta B.2.6).
In 2006, IFB financed the purchase of ‘reach stackers’ by means of an external loan of EUR 1,3 million,
Vuonna 2006 IFB rahoitti kurottajien (”reach stackers”) hankinnan ulkopuolisella 1,3 miljoonan euron lainalla.
Belgium considers that it has contributed to the restructuring plan from its own resources, as required by the 1999 guidelines.
Belgia katsoo osallistuneensa rakenneuudistussuunnitelmaan omilla varoillaan, kuten vuoden 1999 suuntaviivoissa edellytetään.
Evaluation of the aid character of the rescue and restructuring measures
Arvio pelastus- ja rakenneuudistustoimenpiteiden käsittämän tuen luonteesta
According to Article 87(1) of the Treaty, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
Aid granted by the State or through State resources
Jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista maksettu tuki
The first question to be considered is whether SNCB’s financial support for IFB was ‘granted by a State or through State resources’.
Aluksi on ratkaistava, onko tuki, jota SNCB on myöntänyt IFB:lle, ”jäsenvaltion myöntämää taikka valtion varoista” myönnettyä tukea.
According to the case-law of the Court of Justice of the European Communities in Stardust Marine [28], this criterion is fulfilled if, on the one hand, it concerns State resources, and if, on the other hand, their granting is attributable to the State, that is to say Belgium.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön (Stardust Marine -tuomio) [28] mukaan tämä peruste täyttyy, jos kyse on ensinnäkin valtion varoista ja jos toiseksi niiden myöntäminen perustuu valtion eli Belgian päätökseen.
In this context, ‘… it should be recalled that it has already been established in the case-law of the Court that Article 87(1) EC covers all the financial means by which the public authorities may actually support undertakings, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector.
Tältä osin ”on muistutettava, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa, että EY 87 artiklan 1 kohta koskee kaikkia rahoituskeinoja, joita viranomaiset voivat tosiasiallisesti käyttää tukeakseen yrityksiä […].
Therefore, even if the sums corresponding to the measure in question are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State resources’ [29].
Näin ollen, vaikka määrät, jotka perustuvat kyseiseen toimenpiteeseen, eivät ole pysyvästi valtion itsensä hallussa, ne voidaan luokitella valtion varoiksi jo sillä perusteella, että ne ovat jatkuvasti valtion valvonnassa ja siis toimivaltaisten kansallisten viranomaisten käytettävissä” [29].
Consequently, the Commission estimated in its letter initiating the procedure (points 136 to 138) that the sums put at IFB’s disposal must be categorised as State resources.
Näin ollen komissio arvioi menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä (136–138 kohta), että IFB:n käyttöön luovutetut summat on katsottava valtion varoiksi.
Belgium contests the fact that all the resources at SNCB’s disposal constitute State resources.
Belgia kiistää kaikkien SNCB:n hallussa olevien varojen olevan valtion varoja.
The Commission responds to the three arguments by Belgium as follows:
Komissio vastaa kolmeen Belgian esittämään perusteeseen seuraavalla tavalla:
The proposed distinction between SNCB’s resources allocated to public service assignments and the resources allocated to commercial activities is not relevant in the light of the Stardust Marine ruling.
Belgian esittämä ero julkisen palvelun tehtävien toteuttamiseen sekä kaupalliseen toimintaan varattujen SNCB:n varojen välillä ei ole Stardust Marine -tuomion valossa merkittävä.
In effect, this ruling concerns the resources of a public bank, which demonstrates well that the resources of a public undertaking allocated to commercial activities can constitute State resources.
Tämä tuomio koski nimittäin julkisen pankin varoja, mikä osoittaa hyvin, että kaupalliseen toimintaan varatut julkisen yhtiön varat voivat olla myös valtion varoja.
The argument that SNCB’s capital is not at the disposal of Belgium, but allocated to the social aims of SNCB cannot be accepted either.
Myöskään perustelua, jonka mukaan SNCB:n omaisuus ei ole Belgian käytettävissä, vaan se on sidoksissa SNCB:n toimialaan ja tavoitteeseen, ei voida hyväksyä.
The fact that Belgium owns 100 % of SNCB’s capital, that this remains under continuous public control and that the State could at any moment decide to privatise SNCB, demonstrates that the capital of this company is at the disposal of the Belgian State.
Nimittäin se, että Belgia omistaa SNCB:n pääomasta 100 prosenttia, että SNCB on jatkuvasti valtion valvonnassa ja että valtio voi koska tahansa tehdä päätöksen SNCB:n yksityistämisestä, osoittaa, että SNCB:n omaisuus on Belgian valtion hallussa.
Furthermore, the Commission notes that the Belgian State appoints the administrators of the Management Board, together with the Chief Executive, which bestows upon it a certain control over the business.
Lisäksi komissio panee merkille, että Belgian hallitus nimittää hallintoneuvoston jäsenet ja toimitusjohtajan, mikä antaa sille tiettyä valvontavaltaa yhtiön suhteen.
The argument that the measures granted to IFB by SNCB do not lead to any loss of the Belgian State’s capital is factually incorrect: as Belgium is the owner of SNCB, any bad investment which diminishes the SNCB’s value also diminishes the Belgian State’s capital.
Väite, jonka mukaan toimenpiteet, jotka SNCB on toteuttanut IFB:n hyväksi, eivät vaikuta kielteisesti Belgian valtion omaisuuteen, ei pidä paikkaansa: koska Belgia omistaa SNCB:n, kaikki huonot sijoitukset, jotka laskevat SNCB:n arvoa, huventavat myös Belgian valtion omaisuutta.
The Commission therefore concludes that the measures examined were financed by State resources.
Näin ollen komissio katsoo, että tarkastellut toimenpiteet rahoitettiin valtion varoin.
Imputability
Toimenpiteiden yhteys valtioon
As regards the imputability of the State measures concerned, the Stardust Marine ruling states that ‘… the mere fact that a public undertaking is under State control is not sufficient for measures taken by that undertaking, such as the financial support measures in question here, to be imputed to the State.
Stardust Marine -tuomiossa tarkennetaan vaatimusta, jonka mukaan toimenpiteiden on johduttava kyseisestä jäsenvaltiosta, seuraavalla tavalla: ”se, että julkinen yritys on valtion valvonnassa, ei riitä osoittamaan, että yrityksen toteuttamat toimenpiteet, kuten käsiteltävänä olevat rahoitustuet, johtuvat valtiosta.
It is also necessary to examine whether the public authorities must be regarded as having been involved, in one way or another, in the adoption of those measures.
Lisäksi on tutkittava, ovatko viranomaiset tavalla tai toisella olleet osallisia siihen, että kyseisistä toimenpiteistä päätettiin.”
The Court of Justice then clarifies which criteria may be utilised to demonstrate imputability:
Tämän jälkeen yhteisöjen tuomioistuin selventää, millä perusteilla toimenpiteiden voidaan osoittaa johtuvan valtiosta:
‘The imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken.
”[…] julkisen yrityksen toteuttaman tukitoimenpiteen voidaan päätellä johtuvan valtiosta kaikkien käsiteltävänä olevaa asiaa koskevien seikkojen ja kyseisen toimenpiteen toteuttamishetkellä vallinneiden olosuhteiden perusteella.
In that respect, the Court has already taken into consideration the fact that the body in question could not take the contested decision without taking account of the requirements of the public authorities (see, in particular, Van der Kooy, paragraph 37) or the fact that, apart from factors of an organic nature which linked the public undertakings to the State, those undertakings, through the intermediary of which aid had been granted, had to take account of directives issued by a Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica (CIPE) (Case C-303/88 Italy v Commission, cited above, paragraphs 11 and 12; Case C-305/89 Italy v Commission, cited above, paragraphs 13 and 14).
Yhteisöjen tuomioistuin on tältä osin huomioinut sellaisen tilanteen, jossa tarkasteltavana oleva elin ei voinut tehdä riidanalaista päätöstä ottamatta huomioon julkisen vallan vaatimuksia (ks. mm. em. asia Van der Kooy ym. v. komissio, tuomion 37 kohta), ja sellaisen tilanteen, jossa sen lisäksi, että julkiset yritykset, joiden kautta tuet myönnettiin, olivat elimellisesti sidoksissa valtioon, näiden oli myös otettava huomioon comitato interministeriale per la programmazione economican (CIPE, taloudellista suunnittelua koskeva ministeriöiden välinen komitea) antamat toimintaohjeet (em. asia C-303/88, Italia v. komissio, tuomio 21.3.1991, 11 ja 12 kohta ja em. asia C-305/89, Italia v. komissio, tuomio 21.3.1991, 13 ja 14 kohta). Myös muiden seikkojen perusteella voi olla mahdollista katsoa, että julkisen yrityksen toteuttama tukitoimenpide johtuu valtiosta; tällaisia seikkoja voivat olla muun muassa julkisen yrityksen integroituminen julkishallinnon rakenteeseen, yrityksen toiminnan luonne, toiminnan harjoittaminen markkinoilla yksityisten toimijoiden kanssa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa, yrityksen oikeudellinen asema, se, sovelletaanko yritykseen julkisoikeutta vai yksityisoikeudellisia yhtiöoikeutta koskevia säännöksiä, viranomaisten harjoittaman yrityksen hallinnointia koskevan ohjauksen määrä tai muu seikka, joka osoittaa konkreettisessa tilanteessa, että viranomaiset ovat osallistuneet toimenpiteestä päättämiseen tai että on epätodennäköistä, että tästä ei ollut kyse, kun otetaan huomioon myös toimenpiteen laajuus, sen sisältö tai sen edellytykset.”
Other indicators might, in certain circumstances, be relevant in concluding that an aid measure taken by a public undertaking is imputable to the State, such as, in particular, its integration into the structures of the public administration, the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators, the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law), the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking, or any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the unlikelihood of their not being involved, having regard also to the compass of the measure, its content or the conditions which it contains’ [32].(202) In the letter initiating the procedure (points 140 to 150), as regards the imputability of the measure the Commission distinguished between the period prior to the conclusion of the framework agreement on 7 April 2003 and the period subsequent to this contract.
[32](202) Menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä (140–150 kohta) komissio teki toimenpiteen ja valtion välisen yhteyden osalta eron 7 päivänä huhtikuuta 2003 tehtyä puitesopimusta edeltävän ajanjakson ja tämän sopimuksen jälkeisen ajanjakson välille.
In view of Belgium’s observations, it would appear more appropriate to distinguish between three different periods:
Belgian esittämien huomioiden perusteella näyttää olevan tarkoituksenmukaista erottaa toisistaan kolme ajanjaksoa:
the period prior to 19 July 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the granting of a cash advance and to accept that an increase in capital for IFB was ‘probable’),
heinäkuun 19 päivää 2002 edeltävä aika (19 päivänä heinäkuuta 2002 SNCB:n hallitus teki päätöksen käteisennakon myöntämisestä ja päätti IFB:n pääoman korottamisen olevan ”todennäköistä”),
the period between 19 July 2002 and 20 December 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the principle of an increase in IFB’s capital and authorising the executive committee to negotiate the framework contract of 7 April 2003),
heinäkuun 19 päivän 2002 ja joulukuun 20 päivän 2002 välinen aika (20 päivänä joulukuuta 2002 SNCB:n hallitus teki periaatepäätöksen IFB:n pääoman korottamisesta ja valtuutti johtokunnan neuvottelemaan puitesopimuksesta, joka tehtiin 7 päivänä huhtikuuta 2003),
the period subsequent to 20 December 2002.
joulukuun 20 päivän 2002 jälkeinen aika.
Period prior to the Management Board’s decision of 19 July 2002
Heinäkuun 19 päivänä 2002 tehtyä hallituksen päätöstä edeltävä aika
As regards the period prior to this decision of the Management Board, the question is whether the tolerance demonstrated by SNCB’s management (Management Board) in not requiring payment from IFB for transport services from 2000 onward, is attributable to the Belgian State.
Tätä hallituksen päätöstä edeltäneen ajan osalta on ratkaistava, johtuuko suvaitseva suhtautuminen, jota SNCB:n johto (johtokunta) osoitti, kun se ei vaatinut IFB:tä maksamaan suoritetuista kuljetuspalveluista vuodesta 2000 lähtien, Belgian valtiosta.