natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following a change in group strategy, the parent company Aspocomp Group Oyj decided on 21 February 2002 to stop financing its subsidiary Aspocomp SAS and thus caused the voluntary liquidation of the latter.
Konsernin strategianmuutoksen johdosta emoyhtiö Aspocomp Group Oyj päätti kuitenkin 21. helmikuuta 2002 olla enää rahoittamatta tytäryhtiötään Aspocomp SAS:aa, minkä johdosta viimeksi mainittu ajautui konkurssiin.
That decision de facto prevented the subsidiary from meeting the commitments under the company-level agreement and led it to lay off all of its other employees.
Tämä päätös tosiasiallisesti esti yritystä noudattamasta yritystason työehtosopimuksen yhteydessä tehtyjä sitoumuksia ja johti sen kaikkien muiden työntekijöiden irtisanomiseen.
In those circumstances, the judgment of the Court of Appeal of Rouen confirmed the judgment of the Evreux labour court and thus ordered the company Aspocomp Group Oyj, which had 99 % control of the management of its subsidiary, to pay: (i) the employees affected by the company-level agreement, the entire compensation and additional payments provided for in that agreement alone, as well as damages for redundancy without actual and serious basis and (ii) the employees laid off under the voluntary liquidation of Aspocomp equivalent payments given that, by not meeting the commitments made, the parent company had acted unfairly and in a culpably thoughtless manner.
Tässä tilanteessa Rouenin muutoksenhakutuomioistuimen tuomiossa vahvistettiin Evreux’n työtuomioistuimen tuomio ja velvoitettiin Aspocomp Group Oyj -yhtiö, jolla oli 99 prosentin määräysvalta tytäryhtiössään, maksamaan i) työntekijöille, joita yritystason työehtosopimus koski, kaikki kyseisessä sopimuksessa tarkoitetut tasoittavat ja täydentävät korvaukset sekä perusteettomasta irtisanomisesta maksettavat vahingonkorvaukset, sekä ii) vastaavia korvauksia Aspocompin konkurssin yhteydessä irtisanotuille työntekijöille sen perusteella, että koska emoyhtiö ei ollut noudattanut tehtyjä sitoumuksia, se oli käyttäytynyt epälojaalisti ja osoittanut epätoivottavaa piittaamattomuutta.
In the present case, the Commission observes that, according to the supporting documents in the file, a negotiated social plan, based on the 2002 social plan and implemented in the spring of 2005, was suspended on 25 April 2005 by SNCM’s shareholder without consultation with the undertaking’s management.
Komissio huomauttaa, että käsiteltävänä olevan asian oikeudenkäyntiasiakirjoista käy ilmi, että SNCM:n osakkeenomistaja keskeytti 25. huhtikuuta 2005 keväällä 2005 käyttöön otetun hyväksytyn sosiaaliohjelman, joka perustui vuoden 2002 sosiaaliohjelmaan, neuvottelematta yrityksen johdon kanssa.
The Commission states, moreover, that the the social plan was drawn up prior to the decision of the State to sell SNCM.
Komissio huomauttaa myös, että tämä sosiaaliohjelma laadittiin ennen kuin valtio päätti myydä SNCM:n.
The Commission takes the view that, had SNCM been liquidated, the employees of the undertaking would certainly have relied on the provisions of that social plan before the courts.
Komissio katsoo, että mikäli SNCM olisi asetettu selvitystilaan, yrityksen työntekijät olisivat vedonneet tämän sosiaaliohjelman määräyksiin tuomioistuimessa.
In order for such a step to be relevant in a case such as this one, the Commission should ascertain (i) whether a court would censure the Member State for having suspended the social plan in question without consulting the undertaking’s management (ii) the amount which the Member State could have been ordered to pay in that eventuality and (iii) the degree of probability of that eventuality.
Jotta tällainen menettelytapa voisi olla mielekäs käsiteltävänä olevan kaltaisessa asiassa, komission olisi arvioitava, i) olisiko tuomioistuin velvoittanut jäsenvaltion maksamaan, ii) sen määrän, joka jäsenvaltio olisi voitu velvoittaa maksamaan sellaisessa tapauksessa sen vuoksi, että se oli keskeyttänyt kyseisen sosiaaliohjelman neuvottelematta yrityksen johdon kanssa, ja iii) kuinka todennäköistä tämä olisi ollut.
The Commission notes that a judgment of the commercial division of the Court of Cassation, in which that court states that it would be prepared to grant an action in damages against a dominant company the wrongful conduct of which led to the downfall of the subsidiary, and as a result, collective redundancies, is to the same effect as the Aspocomp case-law.
Komissio panee merkille, että kassaatiotuomioistuimen kaupallisen jaoston tuomio, jossa kyseinen tuomioistuin toteaa, että se olisi valmis hyväksymään kanteen, jolla pyritään saamaan vastuuseen sellainen emoyhtiö, jonka virheellinen toiminta on johtanut tytäryhtiön konkurssiin ja tämän johdosta joukkoirtisanomiseen, on samansuuntainen kuin asian Aspocomp oikeuskäytäntö.
The Commission notes, however, that the line taken by the judgment of the Court of Appeal of Rouen has so far not been reflected in other judgments of the same kind.
Tässä yhteydessä komissio kuitenkin toteaa, että Rouenin muutoksenhakutuomioistuimen tuomiossa omaksuttu periaate ei ole tähän mennessä saanut tukea muista samantyyppisistä tuomioista.
The Commission therefore considers that the French authorities have not sufficiently dispelled the Commission’s doubts regarding the fact that SNCM’s shareholder would be at a reasonably certain risk of its liability being put in issue and of having to make additional redundancy payments on the basis of that case-law.
Näin ollen komissio katsoo, etteivät Ranskan viranomaiset ole saaneet komissiota riittävän vakuuttuneeksi siitä, että SNCM:n osakkeenomistaja olisi katsottu vastuulliseksi ja velvoitettu maksamaan täydentäviä irtisanomiskorvauksia kyseisen oikeuskäytännön perusteella.
The Commission takes the view, on the basis of the foregoing, that the choice to sell SNCM at a negative price of EUR 158 million is consistent with the choice which a private group of undertakings in a market economy would have made taking account of the social costs which a liquidation of the undertaking would entail.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että päätös luovuttaa SNCM 158 miljoonan euron negatiiviseen hintaan ei ole ristiriidassa sen ratkaisun kanssa, johon myös markkinataloudessa toimiva yksityinen konserni olisi voinut päätyä, kun otetaan huomioon ne sosiaalikustannukset, joita yrityksen selvitystilaan asettamisesta aiheutuu.
The Commission based the above analysis only on the assumptions which it considered reasonable and sufficiently motivated.
Komissio on käyttänyt edellä esitetyn analyysin perustana yksinomaan sellaisia olettamuksia, jotka vaikuttavat siitä järkeviltä ja riittävän perustelluilta.
Those estimates lead to the view that the discrepancy between the scenario chosen by the French authorities and the alternative solution would be at least EUR […] million, which should more than cover a possible error in the estimates arrived at after analysis.
Näiden arvioiden perusteella on katsottava, että Ranskan viranomaisten valitseman ratkaisun ja vaihtoehtoisen ratkaisun välinen ero on vähintään […] miljoonaa euroa, minkä pitäisi kattaa reilusti analyysin jälkeen esitettyihin arvioihin mahdollisesti sisältyvä virhe.
Further, the Commission is of the opinion that the negative price of EUR 158 million is the result of a commercial negotiation between the State and the private purchasers following an open, transparent, non-discriminatory and unconditional public selection procedure.
Lisäksi komissio katsoo, että 158 miljoonan euron negatiiviseen hintaan päädyttiin valtion ja yksityisten sijoittajien välisissä kauppaneuvotteluissa, jotka käytiin avoimen, läpinäkyvän, syrjimättömän ja varauksettoman valintamenettelyn yhteydessä.
In that respect, the Commission considers that that price, which is the best possible price, constitutes a market price.
Tältä osin komissio katsoo, että tämä hinta, joka on mahdollisimman vähän negatiivinen, on markkinahinta.
In spite of the restrictions referred to in paragraph 284 of this decision, the Commission states that the Commission expert verified the valuation scenarios of SNCM on the basis of the present value method of unrestricted operating cash flows stemming from a report of HSBC bank commissioned by the French authorities.
Tämän päätöksen 284 kohdassa mainituista rajoista huolimatta komissio toteaa, että komission asiantuntija on tarkistanut SNCM:n arvonmäärityslaskelmat Ranskan viranomaisten tilaamaan Banque HSBC:n raporttiin perustuvien vapaiden operationaalisten diskontattujen kassavirtojen menetelmän perusteella.
The Commission’s expert considers that HSBC’s calculations were made correctly.
Komission asiantuntija katsoo, että HSBC:n laskelmat on suoritettu oikein.
On the basis of the results of those simulations, it may be concluded that the price paid for SNCM is consistent with the value of the undertaking estimated on the basis of the present value method of unrestricted operating cash flows at the time of the transaction.
Näiden simulaatioiden tulosten perusteella voidaan päätellä, että SNCM:stä maksettu hinta vastaa vapaiden operationaalisten diskontattujen kassavirtojen menetelmän perusteella tehtyä arviota yrityksen arvosta kaupantekohetkellä.
It follows from section 10.2.2.1 above, without any need to reach a conclusion on the aspects set out in section 10.2.2.2 above, that that measure does not confer any economic advantage on either SNCM or its private purchasers.
Ilman, että on tarpeen ottaa kantaa edellä olevassa jaksossa 10.2.2.2 esitettyihin seikkoihin, edellä mainitusta jaksosta 10.2.2.1 käy ilmi, ettei mainitusta toimenpiteestä seuraa taloudellista etua SNCM:lle eikä yksityisille sijoittajille.
Therefore the State’s capital contribution of EUR 158 million prior to the sale of the undertaking to private purchasers, that is to say, the negative sale price of EUR 158 million, does not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Näin ollen valtion ennen yrityksen yksityistämistä tekemä 158 miljoonan euron pääomansiirto, toisin sanoen 158 miljoonan euron negatiivinen myyntihinta, ei ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki.
The capital contribution of CGMF of EUR 8,75 million
CGMF:n tekemä 8,75 miljoonan euron pääomansiirto
If intervention by the public authorities at issue takes place concurrently with significant intervention by private operators, under comparable conditions, the existence of an economic advantage may be automatically ruled out.
Jos julkisen vallan toimenpide toteutetaan samanaikaisesti yksityisten toimijoiden merkittävän toimenpiteen kanssa vastaavin edellytyksin, toimenpide ei ole taloudellinen etu.
The Commission’s practice in previous decisions, confirmed by the Community judicature, automatically excludes the aid nature of a capital contribution by the State in such circumstances provided that three conditions are fulfilled:
Komission päätöksentekokäytännössä, jonka yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, suljetaan suoralta kädeltä pois mahdollisuus, että tällaisissa olosuhteissa tehty valtion pääomansiirto katsottaisiin tueksi, kunhan seuraavat kolme edellytystä täyttyvät:
The private intervention must come from economic operators.
yksityisen osallistumisen on oltava taloudellisten toimijoiden osallistumista.
That is not the case with an acquisition of a holding by employees in the capital of the undertaking concerned,The private intervention must be significant.
Tällaisena osallistumisena ei voida pitää sitä, että työntekijät osallistuvat asianomaisen yrityksen pääomankorotukseen,yksityisen osallistumisen on oltava merkittävää.
That is not the case, for example, where such private intervention relates only to 3,3 % of the total amount involved,The private intervention must also be concurrent with the public intervention.
Näin ei ole esimerkiksi silloin, kun kyse on yksityisestä sijoituksesta, joka on ainoastaan 3,3 prosenttia tarkasteltavasta kokonaismäärästä,lisäksi yksityinen toimenpide on toteutettava samanaikaisesti julkisen vallan toimenpiteen kanssa.
The Court has thus confirmed the Commission’s analysis that public contributions may constitute State aid when private investments in the same undertaking are made only after the allocation of the public contributions.
Yhteisöjen tuomioistuin on täten vahvistanut komission analyysin, jonka mukaan julkiset pääomasijoitukset voivat olla valtiontukia, jos samaan yritykseen tehdyt yksityiset investoinnit on suoritettu vasta julkisten pääomasijoitusten jälkeen.
The Commission notes, first, that the shares in SNCM were transferred to the economic operators BCP and VT.
Komissio toteaa ensin, että SNCM:n osakkeet luovutetaan taloudellisille toimijoille BCP ja VT.
Following the transfer transaction, the State had to contribute concurrently a sum of EUR 8,75 million to the undertaking in order to maintain the 25 % holding in SNCM in accordance with its commitment in particular vis-à-vis the employees.
Luovutusten jälkeen valtion pitäisi samanaikaisesti erityisesti työntekijöille tekemänsä sitoumuksen mukaisesti sijoittaa yritykseen 8,75 miljoonaa euroa siten, että sen 25 prosentin osuus SNCM:stä säilyy.
Next, the contribution of the French State of EUR 8,75 million must be compared to the contribution of the private purchasers, that is EUR 26,25 million.
Ranskan valtion 8,75 miljoonan euron pääomansiirtoa on sitten verrattava yksityisten sijoittajien 26,25 miljoonan euron pääomansiirtoon.
That distribution follows, as stated previously, from the commitment of the French authorities to maintain a 25 % holding in the undertaking concerned.
Kuten edellä todetaan, tämä jako perustuu Ranskan viranomaisten sitoumukseen säilyttää 25 prosentin osuus kyseisestä yrityksestä.
Since the private intervention relates to 75 % of the total amount, the Commission considers it to be significant.
Koska yksityinen osallistuminen koskee 75:tä prosenttia kokonaismäärästä, komissio katsoo sen olevan merkittävä.
Moreover the Commission notes, solely in the interest of completeness, that the private partners have a sound financial structure, that the acquisition of SNCM fits perfectly into their entrepreneurial strategy and that the business plan of those purchasers provides for a return to profitability for the end of 2009.
Lisäksi komissio korostaa, että neljällä yksityisellä kumppanilla on terve pääomarakenne, että SNCM:n ostaminen sopii täydellisesti niiden yritysstrategiaan ja että mainittujen sijoittajien liiketoimintasuunnitelmassa ennakoidaan elinkelpoisuuden palautumista vuoden 2009 loppuun mennessä.
As regards, finally, the concurrent nature of the two capital contribution transactions, the Commission’s expert verified that that capital had been paid by all SNCM’s shareholders, including CGMF.
Komission asiantuntija tarkasti, että kaikki SNCM:n osakkeenomistajat, myös CGMF, toteuttivat siirrot siten, että pääomansiirtojen samanaikaisuusvaatimus täyttyi.
It was verified that, on 31 May 2006, the management board of SNCM stated that the two transactions cited above had been carried out.
Sekin on varmistettu, että SNCM:n johtokunta tarkisti 31. toukokuuta 2006 kaikkien edellä mainittujen liiketoimien suorittamisen.
The public and private capital contributions are therefore plainly concurrent.
Julkiset ja yksityiset pääomansiirrot olivat siten ehdottomasti samanaikaisia.
In the light of the foregoing, the Commission considers that the criteria laid down by the case-law to exclude automatically the aid nature of the measure in question are fulfilled.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että oikeuskäytännössä esitetyt arviointiperusteet, joiden nojalla voidaan suoralta kädeltä sulkea pois kyseisen toimen määrittely valtion tueksi, täyttyvät.
The Commission therefore considers that the French State’s capital contribution of EUR 8,75 million does not confer any economic advantage on SNCM since that contribution was made in parallel to a contribution of private capital under comparable conditions in accordance with Community case-law.
Näin ollen komissio katsoo, että Ranskan valtion 8,75 miljoonan euron pääomansiirto ei ole SNCM:lle myönnetty taloudellinen etu, koska pääomansiirto tehtiin samanaikaisesti yksityisten pääomansiirtojen kanssa yhteisön oikeuskäytännössä tarkoitettuihin olosuhteisiin rinnastettavissa olosuhteissa.
In any event, the Commission is of the opinion that the rate of return of the State’s contribution, that is, […] % per annum, constitutes adequate long-term profitability for capital invested by a private investor.
Komissio katsoo joka tapauksessa, että valtion sijoittamalle pääomalle saatava tuotto – […] prosenttia vuodessa – takaa yksityiselle sijoittajalle sijoitetun pääoman riittävän tuoton pitkällä aikavälillä.
In that regard, the Commission notes that the fixed yield of the State’s capital investment in SNCM exempts the latter from any exposure in respect of performance of the business plan since that yield is completely dissociated from the performance (upwards or downwards) of the undertaking.
Tältä osin komissio toteaa, että SNCM:ään sijoitetun valtion pääoman kiinteä tuotto vapauttaa SNCM:n liiketoimintasuunnitelman toteuttamiseen sisältyviltä riskeiltä, koska tämä tuotto ei ole millään tavoin sidottu yrityksen (hyvään tai huonoon) suorituskykyyn.
Accordingly, the grant of the public service delegation will not enable the State to increase the yield expected from its holding.
Julkisen palvelun sopimuksen myöntäminen SNCM:lle ei siten paranna valtion sijoituksen odotettua tuottoa.
The Commission’s expert concluded that in terms of risks the French State’s capital contribtution bore more similarity to a bond at a fixed rate than to an investment in shares.
Komission asiantuntija päätteli tämän perusteella, että riskien kannalta Ranskan valtion pääomansiirto muistutti enemmän kiinteäkorkoista obligaatiota kuin pääomasijoitusta.
It follows that the rate of return of […] % should be compared to the rate for bonds in the French private sector at the time of the transaction.
Näin ollen […] prosentin tuotto on rinnastettavissa Ranskan yksityisen sektorin obligaatioiden korkoihin.
According to the Commission’s expert, that rate was established at 4,15 % at the end of May 2006.
Komission asiantuntijan mukaan tämä tuotto oli 4,15 prosenttia toukokuun 2006 lopussa.
The Commission considers, finally, that the existence of the clause to cancel the sale of SNCM is not such as to call into question the principle of equal treatment of investors.
Lisäksi komissio katsoo, ettei SNCM:n luovutusta koskevan purkulausekkeen olemassaolo horjuta sijoittajien tasapuolisen kohtelun periaatetta.
That clause relates, in fact, to the entire sale of SNCM to private purchasers and not to the concurrent investment (EUR 35 million) by private investors (EUR 26,25 million) and the State (EUR 8,75 million) in the privatised SNCM.
Tämä lauseke koskee SNCM:n täydellistä yksityistämistä, ei (35 miljoonan euron) investointia, joka koostuu yksityisten sijoittajien (26,25 miljoonan euron) ja valtion (8,75 miljoonan euron) samanaikaisesta investoinnista yksityistettyyn SNCM:ään.
In the light of the foregoing, the Commission finds that the measure at issue does not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että kysymyksessä oleva toimi ei ole perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettu valtiontuki.
Measures involving aid to individuals (EUR 38,5 million)
Toimenpiteet, joilla tuetaan yksityishenkilöitä (38,5 miljoonaa euroa)
In order to determine whether a measure gives an undertaking an economic advantage, ‘it is necessary […] to establish whether the recipient undertaking receives an economic advantage which it would not have obtained under normal market conditions’ or if the undertaking avoids ‘having to bear costs which would normally have had to be met out of the undertaking’s own financial resources, and thereby prevented market forces from having their normal effect’.
Jotta voitaisiin arvioida, onko toimenpide yritykselle myönnetty taloudellinen etu, ”on […] määritettävä se, saako edunsaajayritys sellaista taloudellista etua, jota se ei olisi saanut normaaleissa kilpailuolosuhteissa”, tai vapauttavatko ne ”sellaisista kustannuksista, jotka olisivat muuten kuluttaneet yrityksen rahavaroja, ja estivät siten markkinavoimien luonnollisen vaikutuksen”.
The Court has consistently held that a normal charge is a charge which an undertaking must normally be able to bear as part of its day-to-day running or its normal activities.
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tavanomainen kustannus on kustannus, josta yrityksen on normaalisti vastattava juoksevassa hallinnossaan tai tavanomaisessa toiminnassaan.
On 20 September 2001, the Court reaffirmed that approach: ‘an aid consists of a mitigation of the charges which are normally included in the budget of an undertaking, taking account of the nature or general scheme of the system of charges in question, whereas a special charge is, on the contrary, an additional charge over and above those normal charges’.
Yhteisöjen tuomioistuin vahvisti 20. syyskuuta 2001 tämän lähestymistavan: ”tukena on pidettävä sellaisten maksujen keventämistä, jotka tavanomaisesti kuuluvat yrityksen vastattaviksi, kun otetaan huomioon kyseisiä maksuja koskevan järjestelmän luonne ja rakenne, kun taas erityismaksu on näiden tavanomaisten maksujen lisäksi maksettava suoritus”.
Accordingly, in order to identify what constitutes an advantage in accordance with the case-law on State aid, it is crucial to determine the rule of reference or the common system applicable within a given legal system on the basis of which the advantage in question is to be compared.
Valtiontukeen liittyvässä oikeuskäytännössä tarkoitetun edun yksilöimiseksi on näin ollen ehdottoman välttämätöntä, että tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä määritetään se vertailukohta, johon tätä etua verrataan.
In this respect, the Court has also held that the determination of the reference framework is of particular importance in the case of tax measures since the very existence of an advantage may be established only in relation to ‘normal’ taxation, that is the tax rate in force in the reference geographical area.
Tässä yhteydessä yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi katsonut, että viitekehyksen määrittämisellä on erityistä merkitystä tilanteissa, joissa on kyse verotuksellisista toimenpiteistä, koska itse edun olemassaolo voidaan osoittaa ainoastaan suhteessa niin sanottuun ”normaaliin” verotukseen, toisin sanoen viitekehyksen muodostavalla maantieteellisellä alueella voimassa olevaan verokantaan.
Furthermore, it is established case-law that ‘for the application of Article 92 of the Treaty, it is irrelevant that the situation of the presumed beneficiary of the measure is better or worse in comparison with the situation under the law as it previously stood, or has not altered over time.
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”perustamissopimuksen 92 artiklan soveltamisen kannalta on yhdentekevää, parantuuko vai huonontuuko mahdollista tukea saaneen yrityksen tilanne aikaisempaan oikeustilaan verrattuna tai pysyykö se ennallaan […].
[…] The only question to be determined is whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour “certain undertakings or the production of certain goods” within the meaning of Article 92(1) of the Treaty in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question’.
Tietyn lainsäädännön osalta on ratkaistava ainoastaan se, suositaanko valtion toimenpiteellä perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ’jotakin yritystä tai tuotannonalaa’ verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta samankaltaisessa tosiasiallisessa tai oikeudellisessa tilanteessa”.