natgillin/translations-raw huggingface dataset:
s = solubility (moles/l) : (n=36)
s = liukoisuus (moolia/l): (n = 36).
These relationships apply only to chemicals with log Pow values between 2 and 6,5 (4).
Nämä suhteet koskevat vain kemiallisia aineita, joiden log Pow-arvot ovat 2–6,5 (4).
The time to reach some percentage of steady-state may be obtained, by applying the k2-estimate, from the general kinetic equation describing uptake and depuration (first-order kinetics):
Aika, joka tarvitaan jonkin prosenttiasteisen tasapainotilan saavuttamiseksi, voidaan saada k2-arviota soveltamalla yleisestä kertymä- ja poistumavaihetta kuvaavasta yhtälöstä (ensimmäisen asteen kinetiikka):
or if Cw is constant:
tai jos Cw on vakio:
[equation 3]
(yhtälö 3).
When steady-state is approached (t → ∞), equation 3 may be reduced (5) (6) to:
Kun lähestytään tasapainotilaa (t — ∞), yhtälö 3 voidaan muuttaa (5) (6) seuraavasti:
Then k1/k2 · Cw is an approach to the concentration in the fish at ‘steady-state’ (Cf,s).
Tällöin k1/k2.Cw lähenee pitoisuutta kalassa ”tasapainotilassa” (Ct, s).
Equation 3 may be transcribed to:
Yhtälö 3 voidaan kirjoittaa seuraavasti:
[equation 4]
(yhtälö 4)
Applying equation 4, the time to reach some percentage of steady-state may be predicted when k2 is pre-estimated using equation 1 or 2.
Soveltamalla yhtälöä 4 voidaan arvioida jonkin prosenttiasteen tasapainotilan saavuttamiseksi tarvittava aika, kun k, on arvioitu ensin yhtälöstä 1 tai 2.
As a guideline, the statistically optimal duration of the uptake phase for the production of statistically acceptable data (BCFK) is that period which is required for the curve of the logarithm of the concentration of the test substance in fish plotted against linear time to reach its mid-point, or 1,6/k2, or 80 % of steady-state but not more than 3,0/k2 or 95 % of steady-state (7).
Tilastollisesti paras kertymävaiheen kesto tilastollisesti hyväksyttävien tulosten saamiseksi (BCFk) on aika, joka tarvitaan, jotta kalassa olevan testattavan aineen pitoisuuden logaritmia lineaarisen ajan funktiona kuvaava käyrä tulee keskikohtaansa, eli 1,6/k, tai 80 % tasapainotilasta, mutta ei enempää kuin 3,0 k2/ tai 95 % tasapainotilasta (7).
The time to reach 80 % of steady-state is (equation 4):
Aika, joka tarvitaan 80-prosenttisen tasapainotilan saavuttamiseen on (yhtälö 4):
[equation 5]
(yhtälö 5)
Similarly 95 percent of steady-state is:
Samaten 95 % tasapainotilasta on:
[equation 6]
(yhtälö 6)
For example, the duration of the uptake phase (up) for a test substance with log Pow = 4 would be (using equations 1,5,6):
Esimerkiksi kertymävaiheen (uptake phase, up) kesto testattavalle aineelle, jonka log Pow = 4, olisi (käyttäen yhtälöitä 1, 5, 6):
= 0,652 days-1
= 0,652 vrk-1
up (80 %) = 1,6/0,652, i.e. 2,45 days (59 hours)
ts. 2,45 vrk (59 tuntia)
or up (95 %) = 3,0/0,652, i.e. 4,60 days (110 hours)
tai up (95 %) = 3,0/0,652; ts. 4,60 vrk (110 tuntia).
Similarly, for a test substance with s = 10-5 mol/l (log(s) = -5,0), the duration of up would be (using equations 1,2,5,6):
Samaten testattavalle aineelle, jonka s = 10-5 mol/l (log(s) = —5,0), kertymävaiheen kesto olisi (käyttäen yhtälöitä 1, 2, 5, 6):
(Pow) = 0,862 (-5,0) + 0,710 = 5,02
(Pow) =-0,862 (-5,0) + 0,710 = 5,02
= 0,246 days -1
= 0,246 vrk-1
up (80 %) = 1,6/0,246, i.e. 6,5 days (156 hours)
ts. 6,5 vrk (156 tuntia)
or up (95 %) = 3,0/0,246, i.e. 12,2 days (293 hours)
tai up (95 %) = 3,0/0,246; ts. 12,2 vrk (293 tuntia).
Alternatively, the expression:
Vaihtoehtoisesti yhtälöä
teq = 6,54 × 103 Pow + 55,31 (hours)
teq = 6,54 × 103 Pow + 55,31 (tuntia)
may be used to calculate the time for effective steady-state to be reached (4).
voidaan käyttää tosiasiallisen tasapainotilan saavuttamiseksi tarvittavan ajan laskemiseen (4).
Prediction of the duration of the depuration phase
Poistumavaiheen keston arvioiminen
A prediction of the time needed to reduce the body burden to some percentage of the initial concentration may also be obtained from the general equation describing uptake and depuration (first order kinetics) (1) (8).
Ennakkoarvio ajasta, joka tarvitaan eläimeen kertyneen aineen pitoisuuden jonkin prosenttimäärän poistumiseen, voidaan myös saada kertymä- ja poistumavaihetta (ensimmäisen asteen kinetiikka) kuvaavasta yleisestä yhtälöstä (1) (8).
For the depuration phase, Cw is assumed to be zero.
Oletetaan, että Cw on poistumavaiheessa nolla.
The equation may be reduced to:
Yhtälö saa seuraavan muodon:
where Cf, o is the concentration at the start of the depuration period.
jossa Ct.o on pitoisuus poistumavaiheen alussa.
50 % depuration will then be reached at the time (t50):
Siten saavutetaan 50 prosentin poistuma ajankohtana (t50):
Similarly 95 % depuration will be reached at:
Samaten 95 prosentin poistuma saavutetaan ajankohtana:
If 80 % uptake is used for the first period (1,6/k2) and 95 % loss in the depuration phase (3,0/k2), then the depuration phase is approximately twice the duration of the uptake phase.
Jos 80 %:n kertymää käytetään ensimmäisessä vaiheessa (1,6/k2) ja 95 prosentin poistumaa poistumavaiheessa (3,0/k2), niin poistumavaihe on suunnilleen kaksi kertaa niin pitkä kuin kertymävaihe.
It is important to note, however, that the estimations are based on the assumption that uptake and depuration patterns will follow first order kinetics.
On kuitenkin tärkeää huomata, että nämä arviot perustuvat siihen, että kertymä- ja poistumavaihe noudattavat ensimmäisen asteen kinetiikkaa.
If first order kinetics are obviously not obeyed, more complex models should be employed (e.g. ref (1)).
Jos näin ei selvästikään ole, on käytettävä monimutkaisempia malleja (esim. viite (1)).
Literature (of Appendix 3)
Kirjallisuusviitteet (liite 3)
Kristensen P. (1991) Bioconcentration in fish: comparison of BCF's derived from OECD and ASTM testing methods; influence of particulate matter to the bioavailability of chemicals.
Kristensen P. (1991), Bioconcentration in fish: comparison of BCF's derived from OECD and ASTM testing methods; influence of particulate matter to the bioavailability of chemicals.
Chiou C.T. and Schmedding D.W.
Chiou CT. and Schmedding D.W.
Influence of partition coefficient of lipophilic compounds on bioconcentration kinetics with fish.
(1988), Influence of partition coefficient of lipophilie compounds on bioconcentration kinetics with fish. Wat.
Res. 22 (6), pp 701-707.
22 (6), pp 701—707.
Branson D.R., Blau G.E., Alexander H.C. and Neely W.B.
Branson D.R., Blau G.E, Alexander H.C. and Neely X'.B.
Transactions of the American Fisheries Society, 104 (4), pp 785-792.
(1975), Transactions of the American Fisheries Society, 104 (4), pp 785–-792.
Part 4.4 pp 243-255.
Part 4.4 pp 243–255.
Könemann H. and Van Leeuwen K. (1980) Toxicokinetics in fish: Accumulation and Elimination of six Chlorobenzenes by Guppies.
Könemann H. and Van Leeuwen K. (1980), Toxicokinetics in fish: Accumulation and Elimination of six Chlorobenzenes by Guppies.
Chemosphere, 9, pp 3-19.
Chemosphere, 9, pp 3–19.
Theoretical example of sampling schedule for bioconcentration tests of substances with log Pow = 4
Teoreettinen esimerkki kertymätestin aikataulusta aineille, joiden log Pow = 4
Values in brackets are numbers of samples (water, fish) to be taken if additional sampling is carried out.
Suluissa olevat luvut ovat mahdollisten lisänäytteiden (vesi, kala) määrä.
pre-test estimate of k2 for log Pow of 4,0 is 0,652 days-1.
Ennen testiä tehty arvio k2:lle, kun log Pow on 4,0 on 0,652 vrk-1.
The total duration of the experiment is set to 3 × up = 3 × 4,6 days, i.e. 14 days.
Koko kokeen kesto on 3 X up = 3 x 4,6 vrk eli 14 vrk.
For the estimation of ‘up’ refer to Appendix 3.
Ottovaiheen (up) arviota varten katso liite 3.
Fish sampling
Kalanäytteiden otto
Sample time schedule
Näytteenottoaikataulu
No of water samples
Vesinäytteiden lukumäärä
No of fish per sample
Kalojen lukumäärä näytettä kohti
Minimal required frequency (days)
Vaadittu vähimmäis-taajuus (vrk)
Additional sampling
Lisä-näytteet
Uptake phase
Kertymä-vaihe
add 45-80 fish
lisättävä 45-80 kalaa
Sample water after minimum of 3 ‘chamber-volume’ have been delivered.
Vedestä otetaan näyte, kun kammioon on lisätty vähintään 3 kammion tilavuutta vettä.
Model discrimination
Mallin valitseminen
Most bioconcentration data have been assumed to be ‘reasonably’ well described by a simple two-compartment/two-parameter model, as indicated by the rectilinear curve which approximates to the points for concentrations in fish, during the depuration phase, when these are plotted on semi-log paper.
Biokertymistulosten on yleensä oletettu noudattavan ”kohtuullisesti” yksinkertaista kahden osaston ja kahden muuttujan mallia. Sen osoittaa suora kuvaaja, joka vastaa kalassa poistumavaiheessa havaittuja pitoisuuksia, kun ne esitetään puolilogaritmipaperilla.
(Where these points cannot be described by a rectilinear curve then more complex models should be employed, see, for example, Spacie and Hamelink, Ref 1 in Appendix 3).
(Jos näistä pitoisuuksista ei muodostu suoraa kuvaajaa, olisi käytettävä monimutkaisempia malleja, katso esim. Spacie ja Hamelink, liitteen 3 viite 1).
Graphical method for determination of depuration (loss) rate constant k2
Graafinen menetelmä poistumavakion k2 määrittämiseksi
Plot the concentration of the test substance found in each sample of fish against sampling time on semi-log paper.
Kussakin kalanäytteessä mitattu testattavan aineen pitoisuus esitetään näytteenottoajankohdan funktiona puolilogaritmipaperilla.
The slope of that line is k2.
Tämän kuvaajan kulmakerroin on k2.
Note that deviations from straight line may indicate a more complex depuration pattern than first order kinetics.
On huomattava, että poikkeamat suorasta viivasta voivat viitata monimutkaisempaan poistumaan kuin ensimmäisen asteen kinetiikkaa noudattavaan poistumaan.
A graphical method may be applied for resolving types of depuration deviating from first order kinetics.
Graafista menetelmää voidaan käyttää sellaisten poistumatyyppien selvittämiseen, jotka poikkeavat ensimmäisen asteen kinetiikasta.
Graphical method for determination of uptake rate constant k1
Graafinen menetelmä kertymävakion k1 määrittämiseksi
Given K2, calculate k1 as follows:
Kun tunnetaan k2, lasketaan k1 seuraavasti:
The value of Cf is read from the midpoint of the smooth uptake curve produced by the data when log concentration is plotted versus time (on an arithmetical scale).
Cf:n arvo luetaan mittaustuloksista saadun tasaisen käyrän keskikohdasta, kun pitoisuuden logaritmi on esitetty ajan funktiona (aritmeettisella asteikolla).
Computer method for calculation of uptake and depuration (loss) rate constants
Kertymä- ja poistumavakioiden laskeminen tietokoneella
The preferred means for obtaining the bioconcentration factor and k1 and k2 rate constants is to use non-linear parameter estimation methods on a computer.
Biokertyvyystekijä sekä k1- ja k2-nopeusvakiot lasketaan mieluiten tietokoneella käyttäen epälineaarisia parametrien arviointimenetelmiä.
These programs find values for k1 and k2 given a set of sequential time concentration data and the model:
Tällaisilla ohjelmilla saadaan arvot k1:lle ja k2:lle, jos on sarja peräkkäisiä aikakonsentraatiotuloksia ja malli:
where tc = time at the end of the uptake phase.
joissa tc = aika, jolloin kertymävaihe loppuu.
This approach provides standard deviation estimates of k1 and k2.
Tällä menetelmällä saadaan myös k1:n ja k2:n keskihajonnan keskivirheet.
As k2 in most cases can be estimated from the depuration curve with relatively high precision, and because a strong correlation exists between the two parameters k1 and k2 if estimated simultaneously, it may be advisable first to calculate k2 from the depuration data only, and subsequently calculate k1 from the uptake data using non-linear regression.
Koska k2 voidaan useimmissa tapauksissa arvioida poistumiskäyrästä suhteellisen suurella tarkkuudella ja koska k1 ja k2 korreloivat vahvasti, jos ne arvioidaan samanaikaisesti, voi olla suositeltavaa laskea ensin k2 poistumavaiheen tuloksista ainoastaan ja laskea sitten k1 kertymävaiheen tuloksista käyttäen epälineaarisen regression menetelmää.
This growth toxicity test method is a replicate of the OECD TG 215 (2000).
Tämä kasvun mittaukseen perustuva myrkyllisyystesti on toisinto OECD:n testiohjeesta nro 215 (2000).
This test is designed to assess the effects of prolonged exposure to chemicals on the growth of juvenile fish.
Testin tarkoituksena on arvioida vaikutukset, jotka pitkäaikaisella altistuksella kemikaaleille on kalanpoikasten kasvuun.
It is based on a method, developed and ring-tested (1)(2) within the European Union, for assessing the effects of chemicals on the growth of juvenile rainbow trout (Oncorynchus mykiss) under flow-through conditions.
Testi perustuu Euroopan unionissa kehitettyyn ja rengastestattuun (1) (3) menetelmään, jolla arvioidaan kemikaalien vaikutus kirjolohen poikasen (Oncorynchus mykiss) kasvuun läpivirtausolosuhteissa.
Other well documented species may be used.
Muitakin hyvin dokumentoituja lajeja voidaan käyttää.
For example, experience has been gained from growth tests with zebrafish (Danio rerio) (3)(4) and ricefish (medaka, Oryzias latipes) (5)(6)(7).
Kokemusta on esimerkiksi seeprakalalla (Danio rerio) (2) (4) (5) ja medakalla (Oryzias latipes) (6) (7) (8) tehdyistä kasvutesteistä.
See also General introduction Part C.
Ks. myös osan C Yleisjohdanto.
Lowest observed effect concentration (LOEC): is the lowest tested concentration of a test substance at which the substance is observed to have a significant effect (at p < 0,05) when compared with the control.
LOEC (Lowest Observed Effect Concentration, pienin havaittavan vaikutuksen aiheuttava pitoisuus): Pienin testiaineen testattu pitoisuus, jolla aineen havaitaan aiheuttavan merkitsevän vaikutuksen (arvolla p < 0,05) verrattuna kontrolliin.
However, all test concentrations above the LOEC must have a harmful effect equal to or greater than those observed at the LOEC.
Kaikilla LOEC:tä suuremmilla testipitoisuuksilla on kuitenkin oltava vähintään yhtä suuri haittavaikutus kuin LOEC-tasolla havaittu vaikutus.
No observed effect concentration (NOEC): is the test concentration immediately below the LOEC.
NOEC (No Observed Effect Concentration, vaikutukseton pitoisuus): Välittömästi LOEC-tasoa pienempi testipitoisuus.
ECx: in this test method is the concentration of the test substance which causes a x % variation in growth rate of the fish when compared with controls.
ECX: tässä testimenetelmässä se testiaineen pitoisuus, joka aiheuttaa x prosentin muutoksen kalan kasvunopeudessa verrattuna kontrolleihin.
Loading rate: is the wet weight of fish per volume of water.
Lastaustiheys: kalojen märkäpaino tilavuusyksikköä kohti.
Stocking density: is the number of fish per volume of water.
Varastotiheys: kalojen lukumäärä tilavuusyksikköä kohti.
Individual fish specific growth rate: expresses the growth rate of one individual based on its initial weight.
Yksittäisen kalan spesifinen kasvunopeus: yksittäisen kalan kasvunopeus verrattuna sen alkupainoon.
Tank-average specific growth rate: expresses the mean growth rate of a tank population at one concentration.
Tankkikohtainen keskimääräinen spesifinen kasvunopeus: tankin populaation keskimääräinen kasvunopeus yhdessä pitoisuudessa.
Pseudo specific growth rate: expresses the individual growth rate compared to the mean initial weight of the tank population.
Spesifinen pseudokasvunopeus: yksittäisen kalan kasvunopeus verrattuna tankkipopulaation keskimääräiseen alkupainoon.
Juvenile fish in exponential growth phase are placed, after being weighted, in test chambers and are exposed to a range of sublethal concentrations of the test substance dissolved in water preferably under flow-through, or, if not possible, under appropriate semi-static (static-renewal) conditions.
Eksponentiaalisessa kasvuvaiheessa olevat kalanpoikaset punnitaan ja pannaan testiastioihin, jossa ne altistetaan useille veteen liuotettujen testiaineiden subletaaleille pitoisuuksille mieluiten läpivirtausolosuhteissa, tai jos se ei ole mahdollista, sopivissa puolistaattisissa (staattinen järjestelmä, jossa liuokset vaihdetaan) olosuhteissa.
The test duration is 28 days.
Testin kesto on 28 vuorokautta.
Fish are fed daily.
Kalat ruokitaan päivittäin.
The food ration is based on initial fish weights and may be recalculated after 14 days.
Rehun määrä suhteutetaan kalojen alkupainoon, ja se voidaan laskea uudelleen 14 vuorokauden kuluttua.
At the end of the test, the fish are weighed again.
Testin lopussa kalat punnitaan uudelleen.
Effects on growth rates are analysed using a regression model in order to estimate the concentration that would cause a x % variation in growth rate, i.e. ECx (e.g. EC10, EC20, or EC30).
Vaikutukset kasvunopeuteen analysoidaan käyttämällä regressiomallia sen pitoisuuden estimoimiseksi, joka aiheuttaisi x prosentin vaikutuksen kasvunopeuteen, ts. EC X(esim. EC10,EC,20 tai EC30).
Alternatively, the data may be compared with control values in order to determine the lowest observed effect concentration (LOEC) and hence the no observed effect concentration (NOEC).
Vaihtoehtoisesti tuloksia voidaan verrata kontrolliarvoihin pienimmän havaittavan vaikutuksen aiheuttavan pitoisuuden arvioimiseksi ja siitä edelleen sen pitoisuuden arvioimiseksi, joka ei aiheuta havaittavaa vaikutusta.
Results of an acute toxicity test (see Test Method C. 1.) preferably performed with the species chosen for this test, should be available.
Välittömän myrkyllisyyden testin (ks. menetelmä C.l), joka on mieluiten tehty tähän testiin valitulla lajilla, tulosten pitäisi olla käytettävissä.
This implies that the water solubility and the vapour pressure of the test substance are known and a reliable analytical method is available for the quantification of the substance in the test solutions with known and reported accuracy and limit of detection is available.
Tämä tarkoittaa sitä. että testiaineen vesiliukoisuus ja höyrvnpaine tunnetaan, että käytettävissä on luotettava analyyttinen menetelmä aineen kvantifioimiseksi testiliuoksissa ja että menetelmän tarkkuus ja detektioraja tunnetaan ja ne on raportoitu.
Useful information includes the structural formula, purity of the substance, stability in water and light, pKa, Pow and results of a test for ready biodegradability (see Test Method C.4).
Hyödyllisiä tietoja ovat mm. rakennekaava, aineen puhtaus, stabiilisuus vedessä ja valossa, pKa, POW. ja nopean biohajoavuuden testin tulokset (ks. menetelmä C.4).
For the test to be valid the following conditions apply:
Testi on luotettava, jos
the mortality in the control(s) must not exceed 10 % at the end of the test;
kontrollien kuolleisuus ei ole suurempi kuin 10 % testin lopussa,
the mean weight of fish in the control(s) must have increased enough to permit the detection of the minimum variation of growth rate considered as significant.
kontrollikalojen keskimääräinen paino on noussut niin paljon, että voidaan osoittaa merkitseväksi katsottu kasvunopeuden minimivaihtelu.
A ring-test (2) has shown that for rainbow trout the mean weight of fish in the controls must have increased by at least the half (i.e. 50 %) of their mean initial weight over 28 days; e.g. initial weight: 1 g/fish (= 100 %), final weight after 28 days: ≥ 1,5 g/fish (≥ 150 %);
Rengastestissä (2) on osoitettu, että kirjolohelle kontrollikalojen keskimää räisen painon on noustava 28 vuorokaudessa vähintään puolella (ts. 50 %) verrattuna niiden alkupainoon. Esim: alkupaino: 1 g/kala (= 100 %), loppupaino 28 vuorokauden kuluttua: ≥ 1,5 g/kala (≥ 150 %),
the dissolved oxygen concentration must have been at least 60 % of the air saturation value (ASV) throughout the test;
liuenneen hapen pitoisuus on vähintään 60 % ilman kyllästysarvosta koko testin ajan.
the water temperature must not differ by more than ± 1 oC between test chambers at any one time during the test and should be maintained within a range of 2 oC within the temperature ranges specified for the test species (Appendix 1).
veden lämpötila vaihtelee enintään 1 oC testiastioiden välillä milloin tahansa testin aikana ja poikkeaa enintään 2 oC siitä lämpötila-alueesta, joka on määritelty kyseiselle testilajille (lisäys 1).
Normal laboratory equipment and especially the following:
Tavallisia laboratoriolaitteita ja erityisesti seuraavat:
oxygen and pH meters;
happi- ja pH-mittarit:
equipment for determination of water hardness and alkalinity;
laitteet veden kovuuden ja emäksisyyden mittaamiseen;
adequate apparatus for temperature control and preferably continuous monitoring;
asianmukaiset laitteet lämpötilan säätöön ja mieluiten sen jatkuvaan seurantaan;
tanks made of chemically inert material and of suitable capacity in relation to the recommended loading and stocking density (see Section 1.8.5 and Appendix 1);
tankkeja, jotka ovat kemiallisesti inerttiä materiaalia ja riittävän suuria suhteessa suositeltuun lastaus- ja varastotiheyteen (ks. kohta 1.8.5 ja lisäys 1);
suitably accurate balance (i.e. accurate to ±0,5 %).
riittävän tarkka vaaka (ts. ±0,5 %).
Any water in which the test species shows suitable long-term survival and growth may be used as a test water.
Testissä voidaan käyttää mitä tahansa sellaista vettä, jossa testilaji elää ja kasvaa sopivan kauan.
The pH of the water should be within the range 6,5 to 8,5, but during a given test it should be within a range of ±0,5 pH units.
Veden pH:n olisi oltava välillä 6,5–8,5, mutta kunkin testin aikana se ei saa vaihdella enempää kuin 0,5 pH-yksikköä.
Hardness above 140 mg/l (as CaCO3) is recommended.
Kovuudeksi suositellaan yli 140 mg/l (ilmaistuna CaCO3:na).
In order to ensure that the dilution water will not unduly influence the test result (for example by complexion of test substance), samples should be taken at intervals for analysis.
Sen varmistamiseksi, ettei laimennusvesi vaikuta liikaa testituloksiin (esimerkiksi kompleksoimalla testattavaa ainetta), näytteitä olisi otettava säännöllisin väliajoin määrityksiä varten.
Measurements of heavy metals (e.g. Cu, Pb, Zn, Hg, Cd and Ni), major anions and cations (e.g. Ca, Mg, Na, K, Cl and SO4), pesticides (e.g. total organophosphorus and total organochlorine pesticides), total organic carbon and suspended solids should be made, for example, every three months where a dilution water is known to be relatively constant in quality.
Raskasmetallit (esim. Cu, Pb, Zn, Hg, Cd, Ni), tärkeimmät anionit ja kationit (esim. Ca, Mg, Na. K, C1, SO4), torjunta-aineet (esim. orgaanista fosforia ja orgaanista klooria sisältävien torjunta-aineiden kokonaispitoisuudet), orgaanisiin yhdisteisiin sitoutuneen hiilen kokonaispitoisuus ja suspendoituneet kiinteät aineet olisi määritettävä esimerkiksi kolmen kuukauden välein, jos laimennusveden laatu tiedetään suhteellisen vakioksi.
If water quality has been demonstrated to be constant over at least one year, determinations can be less frequent and intervals extended (e.g. every 6 months).
Jos veden laadun on osoitettu pysyvän vakiona ainakin vuoden ajan, määrityksiä voidaan tehdä harvemmin (esim. kuuden kuukauden välein).
Some chemical characteristics of an acceptable dilution water are listed in Appendix 2.
Lisäyksessä 2 luetellaan joitakin hyväksyttävän laimennusveden ominaisuuksia.
Test solutions of the chosen concentrations are prepared by dilution of a stock solution.
Halutunpitoiset testiliuokset valmistetaan varastoliuoksista laimentamalla.
The stock solution should preferably be prepared by simply mixing or agitating the test substance in the diluition water by using mechanical means (e.g. stirring or ultrasonication).
Varastoliuos valmistetaan mieluiten yksinkertaisesti sekoittamalla testattava aine laimennusveteen käyttäen mekaanisia menetelmiä tai ultraääntä.
Saturation columns (solubility columns) can be used for achieving a suitable concentrated stock solution.
Saturaatiopylväitä (liukoisuuspylväitä) voi käyttää riittävän väkevän varastoliuoksen valmistamiseksi.
The use of solvents or dispersants (solubilising agents) may be required in some cases in order to produce a suitably concentrated stock solution.
Liuottimien tai liuotusapuaineiden (dispergointiaineiden) käyttö voi olla tarpeen joissakin tapauksissa riittävän väkevän varastoliuoksen valmistamiseksi.