natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 87(1) EC foresees that, ‘save as otherwise provided in the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
PRELIMINARY QUESTION: DO THE 1999 AND THE 2001 MEASURES CONSTITUTE ONE SINGLE OR TWO SEPARATE MEASURES TO BE ASSESSED UNDER ARTICLE 87(1) EC TREATY?
ALUSTAVA KYSYMYS: ONKO VUONNA 1999 JA 2001 TOTEUTETUISSA TOIMENPITEISSÄ KYSE VAIN YHDESTÄ VAI KAHDESTA ERILLISESTÄ EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 87 ARTIKLAN 1 KOHDAN MUKAISESTI ARVIOITAVASTA TOIMENPITEESTÄ?
As described above, Combus received financial support from the Danish government in the form of capital injections (in 1999 and in 2001), of a subordinated loan (in 1999), of the subsequent conversion of the subordinated loan into share capital and of guarantees given to the buyer (in 2001).
Tanskan hallitus myönsi Combusille edellä kuvatun mukaisesti rahoitustukea pääomasijoituksina (vuosina 1999 ja 2001) ja pääomalainana (vuonna 1999) sekä muuntamalla myöhemmin pääomalainan osakepääomaksi ja antamalla ostajalle takauksia (vuonna 2001).
It is therefore important for the application of Article 87(1) EC treaty to establish whether the financial support granted during the privatisation process in 1999 and 2001 respectively constitutes two tranches of a single measure or two separate measures.
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisen takia on siksi tärkeää vahvistaa, onko yksityistämisprosessin yhteydessä vuosina 1999 ja 2001 myönnetyssä rahoitustuessa kyse yhdestä kaksiosaisesta toimenpiteestä vai kahdesta erillisestä toimenpiteestä.
The CFI has in BP Chemicals considered the following considerations to be relevant in making such a determination:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asiassa BP Chemicals katsonut seuraavat näkökohdat olennaisiksi asian ratkaisemisen kannalta:
The chronology of the capital injections in question;
kyseessä olevien pääomasijoitusten aikajärjestys
Their purpose;
pääomasijoitusten tarkoitus
The situation of the company at the time when the decision to make an injection was made [41].
yhtiön tilanne silloin, kun pääomasijoituksen tekemisestä päätettiin [41].
The Commission, in the light of the observations of the Danish government and third parties, will hereinafter assess whether the criteria established by the CFI in BP Chemicals are fulfilled in the present case.
Komissio arvioi jäljempänä Tanskan hallituksen ja kolmansien osapuolten esittämien huomioiden valossa, täyttyvätkö ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa BP Chemicals vahvistamat arviointiperusteet nyt käsiteltävässä asiassa.
Chronology of the measures
Toimenpiteiden aikajärjestys
The Danish government argues that in the light of the complexity of the privatisation process, 18 months constitute a reasonably short period of time.
Tanskan hallitus toteaa, että yksityistämisprosessin monimutkaisuuden perusteella 18 kuukautta on kohtuullisen lyhyt aika.
It also refers in this context to BP Chemicals, where the time between the first and the last tranche of the aid was 22 months.
Tässä yhteydessä se viittaa myös asiaan BP Chemicals, jossa ensimmäisen ja viimeisen tukierän välillä kului 22 kuukautta.
The Commission is not convinced by the arguments put forward by the Danish government.
Komission mielestä Tanskan hallituksen esittämät perustelut eivät ole vakuuttavia.
First of all, there is an important factual difference between the BP Chemicals file and the present case.
Ensinnäkin asian BP Chemicals ja nyt käsiteltävän asian välillä on merkittävä tosiasiallinen ero.
In BP Chemicals, the public undertaking ENI made three capital injections into ENIChem, which took place in 1992, 1993 and 1994.
Asian BP Chemicals mukaan julkinen yritys ENI teki ENIChemiin kolme pääomasijoitusta vuosina 1992, 1993 ja 1994.
The CFI had to verify whether the Commission had rightly qualified the third capital injection as fulfilling the private investor test, whereas the first two had been qualified as State aid.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oli varmistettava, oliko komissio oikeassa arvioidessaan, että kolmas pääomasijoitus täyttää yksityisen sijoittajan käyttäytymistä koskevan arviointiperusteen, vaikka kaksi ensimmäistä sijoitusta oli luokiteltu valtiontueksi.
The CFI found with respect to the chronology of the measures that the third capital injection was already foreseen by a restructuring plan, which had been adopted by the board of ENI the same day as the second capital injection, in December 1993.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi toimenpiteiden aikajärjestyksen osalta, että kolmannesta pääomasijoituksesta oli jo päätetty rakenneuudistussuunnitelmassa, jonka ENIn hallitus oli hyväksynyt samana päivänä kuin toisen pääomasijoituksen, joulukuussa 1993.
The actual decision to authorise the third capital injection had been taken less than a month later, in January 1994.
Varsinainen päätös kolmannen pääomasijoituksen hyväksymisestä oli tehty vajaata kuukautta myöhemmin, tammikuussa 1994.
In the present case, on the contrary, nothing indicates that the Danish authorities planned in 1999, when they decided the first capital injection, to proceed with a second capital injection at a later stage of the restructuring.
Sitä vastoin nyt käsiteltävässä asiassa mikään ei viittaa siihen, että Tanskan viranomaiset olisivat vuonna 1999 ensimmäisestä pääomasijoituksesta päättäessään suunnitelleet toteuttavansa toisen pääomasijoituksen rakenneuudistuksen edetessä.
On the contrary: the first capital injection had been calculated in a way that it should be sufficient to restore in itself the economic viability of Combus.
Ensimmäinen pääomasijoitus oli päinvastoin laskettu siten, että sen pitäisi yksinään riittää palauttamaan Combusin taloudellinen kannattavuus.
The second capital injection has been decided more than one year and six months after the first capital injection in December 2000, when it became clear that the first capital injection had not been sufficient.
Toisesta pääomasijoituksesta päätettiin yli vuosi ja kuusi kuukautta joulukuussa 2000 tehdyn ensimmäisen pääomasijoituksen jälkeen kun ilmeni, ettei ensimmäinen sijoitus ollut riittävä.
There are, in conclusion, two important arguments from a chronological point of view for considering that the two capital injections constitute two separate measures:
Kahden tärkeän aikajärjestykseen liittyvän näkökohdan perusteella voidaan siis katsoa, että näissä kahdessa pääomasijoituksessa on kyse eri toimenpiteistä:
The second capital injection has not been foreseen by the Danish authorities at the point in time when they decided to make the first capital injection, whereas this had been the case in BP Chemicals;
Toinen pääomasijoitus ei ollut Tanskan viranomaisten suunnitelmissa siinä vaiheessa, kun ne päättivät ensimmäisen pääomasijoituksen toteuttamisesta, kun taas asiassa BP Chemicals näin oli ollut.
The second capital injection was decided one year and six months after the first capital injection, whereas in BP Chemicals, there was only one month between the two measures.
Toisesta pääomasijoituksesta päätettiin vuosi ja kuusi kuukautta ensimmäisen pääomasijoituksen jälkeen, kun taas asiassa BP Chemicals kahden toimenpiteen välillä kului vain yksi kuukausi.
Purpose of the measures
Toimenpiteiden tarkoitus
The Danish government is of the opinion that the 1999 and the 2001 measures had the same purpose, namely to restructure and to recapitalise Combus in view of its successful privatisation.
Tanskan hallitus katsoo, että vuosina 1999 ja 2001 toteutetuilla toimenpiteillä oli sama tarkoitus, eli Combusin rakenteen uudistaminen ja pääomapohjan vahvistaminen sen onnistunutta yksityistämistä silmällä pitäen.
The Commission does not share this point of view.
Komissio ei ole tästä samaa mieltä.
The detailed description of the facts above shows that the capital injection in 1999 was decided in order to avoid the imminent bankruptcy of Combus.
Edellä perusteellisesti kuvatuista tosiseikoista ilmenee, että vuoden 1999 pääomasijoitus päätettiin toteuttaa Combusia uhkaavan konkurssin välttämiseksi.
It did not have as a purpose the privatisation of Combus, but rather had become necessary because the first attempt to privatising Combus had failed.
Sen tarkoituksena ei ollut Combusin yksityistäminen, vaan pikemminkin se oli käynyt välttämättömäksi Combusin ensimmäisen epäonnistuneen yksityistämisyrityksen takia.
The second capital injection served the purpose of increasing the capital of Combus to a level where the purchaser, Arriva, was willing to pay a symbolic price for the undertaking.
Toisen pääomasijoituksen tarkoituksena oli lisätä Combusin pääomaa sen verran, että ostaja Arriva olisi valmis maksamaan yrityksestä symbolisen hinnan.
The Commission recognises that both capital injections have been accompanied by restructuring measures, and that both capital injections have been linked to absorbing the losses generated by the contracts for which Combus had made offers which were too low.
Komissio myöntää, että molempia pääomasijoituksia on täydennetty rakenneuudistustoimenpiteillä ja että molempien pääomasijoitusten yhteydessä on katettu tappioita, jotka johtuivat Combusin liian halvalla tekemistä sopimuksista.
Nevertheless, it takes the view that the primary purpose of the two capital injections was different, namely the prevention of bankruptcy in the first case and the preparation of privatisation in the second case.
Silti komissio katsoo, että pääomasijoituksilla oli erilainen päätarkoitus: ensimmäisessä tapauksessa konkurssin estäminen ja toisessa yksityistämisen valmistelu.
Situation of the company at the time of the measures
Yhtiön tilanne toimenpiteiden aikana
The situation of Combus at the time of the measures had not significantly changed, as it was experiencing losses, mainly due to the public-service contracts concluded at a price at which it could not produce the services.
Combusin tilanne ei ollut toimenpiteiden aikana merkittävästi muuttunut, sillä yhtiö kärsi tappioita pääasiassa siksi, ettei se pystynyt tuottamaan palveluja hintaan, josta oli määrätty sen tekemissä julkisia palveluja koskevissa sopimuksissa.
Conclusion: The 1999 and the 2001 measures constitute two separate measures
Päätelmä: Vuoden 1999 ja 2001 toimenpiteissä on kyse kahdesta erillisestä toimenpiteestä
In conclusion, the Commission, having taken the submissions of the parties into consideration, and applying the reasoning of the CFI in BP Chemicals, finds that the two tranches of restructuring measures taken in 1999 and 2001 respectively constitute two separate measures for the assessment under Article 87(1) EC treaty.
Komissio, joka on päätelmissään ottanut huomioon osapuolten esittämät huomautukset ja soveltanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa BP Chemicals käyttämiä perusteluja, katsoo, että kahdessa osassa vuosina 1999 ja 2001 toteutetuissa rakenneuudistustoimenpiteissä on kyse kahdesta erillisestä toimenpiteestä, jotka arvioidaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan.
Three main reasons motivate this assessment:
Tämän arvion kolme tärkeintä perustetta ovat seuraavat:
The 2001 capital injection was not foreseen at the time the 1999 capital injection was decided.
Vuonna 2001 tehty pääomasijoitus ei ollut suunnitelmissa silloin, kun vuoden 1999 pääomasijoituksesta päätettiin.
On the contrary: the Danish authorities assumed that the 1999 capital injection was sufficient.
Tanskan viranomaiset päinvastoin olettivat vuoden 1999 pääomasijoituksen olevan riittävä.
There has been a period of one year and six months between the decision to proceed with the first capital injection and the decision to proceed with the second capital injection.
Ensimmäisen ja toisen pääomasijoituksen toteuttamista koskevien päätösten välillä on kulunut vuosi ja kuusi kuukautta.
The purpose of the first capital injection was to avoid the imminent bankruptcy of Combus, whereas the purpose of the second capital injection was to render the privatisation for a symbolic positive value possible.
Ensimmäisen pääomasijoituksen tarkoitus oli välttää Combusia uhkaava konkurssi, kun taas toisella pääomasijoituksella pyrittiin mahdollistamaan yksityistäminen symbolista positiivista korvausta vastaan.
Accordingly, they will be analysed as two different measures in the reminder of the legal assessment.
Oikeudellisen arvioinnin loppuosassa pääomasijoituksia analysoidaan näin ollen kahtena erillisenä toimenpiteenä.
STATE RESOURCES AND SPECIFICITY
JULKISET VARAT JA YRITYSKOHTAISUUS
The measures concern one single undertaking, Combus, and are thus specific.
Toimenpiteet koskevat vain yhtä yritystä, Combusia, ja ovat siis yrityskohtaisia.
EXISTENCE OF AN ADVANTAGE FOR THE BENEFICIARY UNDERTAKING
TUENSAAJAYRITYKSEN SAAMA ETU
In order to be qualified as State aid, the measures must confer an advantage on the firm.
Jotta toimenpiteet voitaisiin luokitella valtiontueksi, niiden on tuotava etua yritykselle.
In this connection, two questions arise:
Tässä yhteydessä nousee esiin kaksi seikkaa:
The measures do not confer an advantage to Combus if the Danish government behaved as a private investor in a market economy.
Toimenpiteet eivät tuo etua Combusille, jos Tanskan hallitus toimi yksityisen markkinataloussijoittajan tavoin.
The measures do not confer an advantage for Combus, if they serve only to compensate the company for obligations of public service and respect the four Altmark criteria.
Toimenpiteet eivät tuo etua Combusille, jos niiden tarkoituksena on ainoastaan hyvittää yritykselle asetetut julkisen palvelun velvoitteet ja täyttää asian Altmark mukaiset neljä edellytystä.
Applicability of the Market Economy Investor Principle
Markkinataloussijoittajaperiaatteen soveltaminen
The essence of the market economy investor principle was established by the Commission in its Communication to the Member States on the application of Articles 92 and 93 of the EU Treaty and Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC concerning public companies in the manufacturing sector, (hereinafter referred to as ‘the Communication’) [42].
Komissio vahvisti markkinataloussijoittajaperiaatteen olennaisen sisällön tiedonannossa, jonka se laati jäsenvaltioille EU:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan sekä julkisia teollisuusyrityksiä koskevan komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan soveltamisesta, jäljempänä ”tiedonanto” [42].
In addition hereto, judgments by the ECJ and the CFI have given the notion further precision [43].
Tämän lisäksi käsitettä on täsmennetty Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioissa [43].
According to these texts and judgments, the Commission shall take into account the genuine possibilities for a beneficiary undertaking to obtain equivalent financial resources by having recourse to the normal capital market.
Näiden asiakirjojen ja tuomioiden mukaan komissio ottaa huomioon tuensaajayrityksen tosiasialliset mahdollisuudet saada vastaavaa rahoitusta tavanomaisilta pääomamarkkinoilta.
State aid is not involved where it is a question of new capital being contributed in conditions which would be acceptable for a private investor operating under the normal conditions of a market economy [44].
Kyseessä ei ole valtiontuki, jos yritykseen tuodaan uutta pääomaa olosuhteissa, jotka tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja hyväksyisi [44].
Paragraph 35 of the Communication applies to capital injections.
Tiedonannon 35 kohta koskee pääomasijoituksia.
It states that aid is present where the financial position of the company, and particularly the structure and volume of its debt, is such that a normal return on investment (in dividends or capital gains) cannot be expected within a reasonable timeframe from the capital invested.
Siinä todetaan, että kyseessä on tuki, jos yrityksen taloudellinen tilanne, ja etenkin sen velan rakenne ja määrä, ovat sellaiset, ettei sijoitetulle pääomalle ole odotettavissa tavanomaista tuottoa (osinkoina tai pääomatulona) kohtuullisen ajan kuluessa sen sijoittamisesta.
Paragraph 39 of the Communication sets out similar criteria for loans stating that where an unsecured loan is given to a company which under normal circumstances would be unable to obtain finance (for example because its prospects of repaying the loan are poor) then the loan effectively equates a grant payment and the Commission would evaluate it as such.
Tiedonannon 39 kohdassa määrätään samanlaiset perusteet lainoille ja todetaan, että jos vakuudetonta lainaa annetaan yritykselle, joka ei voisi saada rahoitusta tavanomaisin ehdoin (esimerkiksi koska sillä on heikot mahdollisuudet lainan takaisinmaksuun), laina vastaa tosiasiassa tukea, ja komissio määrittelisi sen tueksi.
The conduct of the public investor should therefore be compared with the hypothetical conduct of a private investor, such as a private holding company or a private group of undertakings pursuing a structural, global or sectoral policy and attracted by prospects of longer-term profitability [45].
Näin ollen julkisen sektorin sijoittajan toimintaa on verrattava yksityisen sijoittajan oletettuun toimintaan: esimerkiksi yksityiseen holdingyhtiöön tai konserniin, joka noudattaa kokonaisvaltaista tai alakohtaista rakennepolitiikkaa ja jonka toimintaa ohjaavat pidemmän aikavälin tuotto-odotukset [45].
A capital contribution necessary in order to ensure the survival of an undertaking experiencing temporary difficulties but which, where appropriate, following the implementation of the necessary measures would be in a position to return to profitability does not necessarily constitute aid if a private investor would have made the same analysis.
Pääomasijoituksessa, joka on välttämätön, jotta tilapäisesti vaikeuksissa oleva mutta tarvittavien toimenpiteiden jälkeen uudelleen kannattavaan toimintaan kykenevä yhtiö jäisi eloon, ei välttämättä ole kyse tuesta, jos myös yksityinen sijoittaja olisi arvioinut tilanteen samoin.
Accordingly, the Commission needs to assess whether a private investor and owner of a company similar to Combus would have acted as the Danish government did when granting the measures under assessment.
Komission on vastaavalla tavalla arvioitava, olisiko yksityinen sijoittaja ja Combusin kaltaisen yrityksen omistaja toiminut kuten Tanskan hallitus toteuttaessaan arvioinnin kohteena olevat toimenpiteet.
If the Commission finds that the Danish government did act in accordance with the market economy investor principle for one or for both of the measures, the measure, respectively the measures, do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Jos komissio katsoo, että Tanskan hallitus toimi markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisesti jommankumman tai molempien toimenpiteiden osalta, toimenpiteessä, tai toimenpiteissä, ei ole kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta.
In recitals 82 to 89 of the decision to initiate the procedure, the Commission raised doubts as to whether a private investor would have acted as the Danish government did in a similar situation.
Menettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen johdantokappaleessa 82–89 komissio epäili, ettei yksityinen sijoittaja olisi toiminut Tanskan hallituksen tavoin vastaavassa tilanteessa.
Assessment of the 1999 measure against the Market Economy Investor Principle
Vuoden 1999 toimenpiteen arviointi markkinataloussijoittajaperiaatteen perusteella
The Danish government argues that the 1999 measure respects the private investor principle.
Tanskan hallitus väittää, että vuonna 1999 toteutettu toimenpide on markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen.
This is also the reason why it had not been notified to the Commission prior to its realisation.
Tästä johtuu myös se, ettei siitä ollut ilmoitettu komissiolle ennen toteuttamista.
The Commission notes that Denmark has at no point in time presented an economic analysis which would demonstrate that it could reasonably expect on this measure a return on investment comparable to the return on investment a private investor in the bus sector would expect.
Komissio panee merkille, että Tanska ei ole missään vaiheessa esittänyt taloudellista analyysiä, joka osoittaisi, että se voisi kohtuudella odottaa kyseisestä toimenpiteestä sijoitetun pääoman tuottoa, joka olisi verrattavissa linja-autoliikenteen alalla toimivan yksityisen sijoittajan tuotto-odotuksiin.
The Commission furthermore observes that the financial adviser of the Danish government, Alfred Berg, has expressed both in its memo of November 1998 and in its memo of April 1999 its concern that there was ‘no guarantee for a positive return on investment’ if Denmark decided to continue its ownership of Combus with a view of restructuring it following a capital injection.
Lisäksi komissio huomauttaa, että Tanskan hallituksen taloudellinen neuvonantaja Alfred Berg on marraskuussa 1998 ja huhtikuussa 1999 laatimissaan muistioissa ilmaissut huolensa siitä, ettei pääoman tuotosta ole mitään takeita, jos Tanska päättäisi jatkaa omistajuuttaan Combusissa uudistaakseen sen rakennetta pääomasijoituksen jälkeen.
Also the bill adopted by the Danish Parliament in May 1999, authorising the capital increase, sets out that it was unlikely that the State would be able to recoup the capital it was about to invest in Combus.
Myös lakialoitteessa, jonka Tanskan parlamentti teki toukokuussa 1999 pääomasijoituksen hyväksymisestä, todetaan, että valtio ei todennäköisesti pystyisi saamaan takaisin pääomaa, jonka se aikoi sijoittaa Combusiin.
The Commission concludes that Denmark has not provided convincing evidence that the State could reasonably expect a return on its investment comparable to the return a private investor would have requested.
Päätelmissään komissio toteaa, ettei Tanska ole toimittanut vakuuttavaa näyttöä siitä, että valtio voisi kohtuudella odottaa sijoittamalleen pääomalle sellaista tuottoa, joka olisi verrattavissa yksityisen sijoittajan tuotto-odotuksiin.
As regards the ‘group assessment’ reasoning, in accordance with the jurisprudence cited above (Case 303/88), the Commission does not exclude that the State or public companies may bear the losses of one of their subsidiaries in order to enable it to close down its operations under the best possible conditions, if they can prove that the associated cost they bear is lower than the economic damage they would have suffered in other scenarios.
Konserniarviota koskevista perusteista todetaan edellä siteeratun oikeuskäytännön (asia C-303/88) mukaisesti, ettei komissio sulje pois sitä, että valtio tai julkiset yhtiöt voivat ottaa kantaakseen tytäryhtiönsä tappiot mahdollistaakseen sen toiminnan lakkauttamisen parhaiden mahdollisten edellytysten mukaisesti, jos ne voivat osoittaa, että tähän liittyvät kustannukset ovat pienemmät kuin ne taloudelliset vahingot, joita ne olisivat muussa tapauksessa kärsineet.
For example, the Commission has applied this reasoning in Case C 53/03, ABX [46], point 196 to 216, in which the Commission took into account costs supported by activities of the rest of the group which were in direct business link with the ailing subsidiary, and for which the relation between the closure of the subsidiary and the effect on the rest of the group had been actually proven.
Komissio on esimerkiksi soveltanut näitä perusteita asiassa C-53/2003, ABX [46], annetun tuomion 196–216 kohdassa ottamalla huomioon kustannukset, jotka muut tappiolliseen tytäryhtiöön suorassa liikesuhteessa olevat yritysryhmittymän jäsenet kattoivat toiminnallaan ja joiden osalta tytäryhtiön lakkauttaminen ja vaikutukset muihin ryhmittymän yrityksiin oli osoitettu todeksi.