natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The evaporation rates vT result from exposing the selected compound to a slowly flowing inert gas atmosphere, and monitoring the weight loss at defined isothermal temperatures T in Kelvin over appropriate periods of time.
Haihtumisnopeudet vT saadaan käsittelemällä valittua ainetta hitaasti virtaavalla inertillä kaasulla ja rekisteröimällä painohäviö tietyissä isotermisissä lämpötiloissa T (kelvineinä) tiettyjen ajanjaksojen kuluessa.
The vapour pressures pT are calculated from the vT values by using the linear relationship between the logarithm of the vapour pressure and the logarithm of the evaporation rate.
Höyrynpaineet pT lasketaan vT-arvoista höyrynpaineen logaritmin ja haihtumisnopeuden logaritmin lineaarisen suhteen perusteella.
If necessary, an extrapolation to temperatures of 20 and 25 °C can be made by regression analysis of log pT vs. 1/T.
Tarvittaessa voidaan tehdä ekstrapolointi lämpötiloihin 20 ja 25 °C tekemällä regressioanalyysi logaritmista pT lämpötilan käänteisarvon 1/T suhteen. Menetelmällä voidaan tutkia aineita, joiden höyrynpaine voi olla niinkin alhainen kuin 10–10 Pa (10–12 mbar).
This method is suitable for substances with vapour pressures as low as 10–10 Pa (10–12 mbar) and with purity as close as possible to 100 % to avoid the misinterpretation of measured weight losses.
Tutkittavien aineiden puhtauden on oltava niin lähellä 100:aa prosenttia kuin mahdollista, jotta mitattuja painohäviöitä ei tulkittaisi väärin.
The general principle of the experimental set-up is shown in figure 7.
Kuva 7 havainnollistaa koejärjestelyn yleistä periaatetta.
Rotameter
Rotametri
Suction pump
Imupumppu
Constant flow rotameter with a multiple light barrier system
Vakiovirtausrotametri, jossa on valoilmaisinjärjestelmä
Chart recorder
Piirturi
Sample carrier plate
Näytelevy
Sorption unit
Sorptioyksikkö
After leaving the chamber, the gas stream is purified by a sorption unit.
Tultuaan ulos kammiosta kaasuvirta puhdistuu sorptioyksikössä.
The test substance is applied to the surface of a roughened glass plate as a homogeneous layer.
Näyte levitetään karhennetun lasilevyn pintaan tasaiseksi kerrokseksi.
In the case of solids, the plate is wetted uniformly by a solution of the substance in a suitable solvent and dried in an inert atmosphere.
Jos näyte on kiinteä, se liuotetaan sopivalla liuottimella ja liuosta levitetään tasaisesti näytelevylle, joka kuivataan inertissä ympäristössä.
For the measurement, the coated plate is hung into the thermogravimetric analyser and subsequently its weight loss is measured continuously as a function of time.
Näin käsitelty levy ripustetaan mittausta varten termogravimetriseen analysaattoriin, ja sen painohäviötä mitataan jatkuvasti ajan funktiona.
The evaporation rate vT at a definite temperature is calculated from the weight loss Δm of the sample plate by
Haihtumisnopeus vT tietyssä lämpötilassa lasketaan näytelevyn painohäviöstä Δm seuraavalla kaavalla:
where F is the surface area of the coated test substances, normally the surface area of the sample plate, and t is the time for weight loss Δm.
jossa F on levitetyn näytteen pinta-ala (yleensä näytelevyn pinta-ala) ja t on painohäviön Δm vaatima aika.
The vapour pressure pT is calculated on the basis of its function of evaporation rate vT:
Höyrynpaine pT lasketaan haihtumisnopeuden vT funktiona seuraavan kaavan mukaan:
Log pT = C + D · log vT
Log pT = C + D log vT
where C and D are constants specific for the experimental arrangement used, depending on the diameter of the measurement chamber and on the gas flow rate.
jossa C ja D ovat koejärjestelykohtaisia vakioita, jotka riippuvat mittauskammion halkaisijasta ja kaasun virtausnopeudesta.
These constants must be determined once by measuring a set of compounds with known vapour pressure and regressing log pT vs. log vT (11)(21)(22).
Vakiot on määritettävä kerran mittaamalla sarja yhdisteitä, joiden höyrynpaineet tiedetään, ja tekemällä regressio, jossa log vT riippuu log pT:stä (11)(21)(22).
The relationship between the vapour pressure pT and the temperature T in Kelvin is given by
Höyrynpaineen pT ja kelvineinä ilmaistun lämpötilan T välinen suhde on seuraava:
Log pT = A + B · 1/T
Log pT = A + B 1/T
where A and B are constants obtained by regressing log pT vs. 1/T.
jossa A ja B ovat vakioita, jotka on saatu muuttujien log pT ja 1/T välisestä regressiosta.
With this equation, the vapour pressure can be calculated for any other temperature by extrapolation.
Yhtälön avulla voidaan laskea mitä tahansa lämpötilaa vastaava höyrynpaine käyttämällä ekstrapolointia.
Gas saturation method (23)
Kaasunkyllästysmenetelmä (23)
Inert gas is passed, at room temperature and at a known flow rate, through or over a sample of the test substance, slowly enough to ensure saturation.
Inerttiä kaasua johdetaan huoneenlämpötilassa tietyllä virtausnopeudella näytteen läpi tai yli siten, että näytteen höyry ehtii kyllästää kaasun.
Achieving saturation in the gas phase is of critical importance.
Kaasufaasin kyllästyminen on ratkaisevan tärkeää.
The transported substance is trapped, generally using a sorbent, and its amount is determined.
Kaasun kuljettama aine kerätään talteen, yleensä sorbentin avulla, ja sen määrä mitataan.
As an alternative to vapour trapping and subsequent analysis, in-train analytical techniques, like gas chromatography, may be used to determine quantitatively the amount of material transported.
Höyryn keräämisen ja sitä seuraavan analyysin sijasta kuljetettu ainemäärä voidaan määrittää myös suora-analyysin (esimerkiksi kromatografian) avulla.
The vapour pressure is calculated on the assumption that the ideal gas law is obeyed and that the total pressure of a mixture of gases is equal to the sum of the pressures of the component gases.
Höyrynpaine lasketaan olettaen, että ideaalikaasulaki on voimassa ja että kaasuseoksen kokonaispaine on yhtä kuin seoksessa olevien kaasujen paineiden summa.
The partial pressure of the test substance, i.e. the vapour pressure, is calculated from the known total gas volume and from the weight of the material transported.
Näytteen osapaine eli höyrynpaine lasketaan kaasujen tunnetun kokonaistilavuuden ja kuljetetun aineen painon avulla.
The gas saturation procedure is applicable to solid or liquid substances.
Kaasunkyllästysmenetelmä soveltuu kiinteiden ja nestemäisten aineiden tutkimiseen.
It can be used for vapour pressures down to 10–10 Pa (10)(11)(12)(13)(14).
Sillä voidaan mitata höyrynpaineita arvoon 10–10 Pa saakka (10)(11)(12)(13)(14).
The method is most reliable for vapour pressures below 103 Pa.
Menetelmä on kaikkein luotettavin mitattaessa alle 103 Pa:n höyrynpaineita.
Above 103 Pa, the vapour pressures are generally overestimated, probably due to aerosol formation.
Tätä suuremmilla arvoilla höyrynpaineet arvioidaan yleensä liian suuriksi, todennäköisesti aerosolien muodostumisen vuoksi.
Since the vapour pressure measurements are made at room temperature, the need to extrapolate data from high temperatures is not necessary and high temperature extrapolation, which can often cause serious errors, is avoided.
Koska höyrynpaineen mittaukset tehdään huoneenlämpötilassa, ei ole tarpeen ekstrapoloida korkeampia lämpötiloja koskevia tietoja. Tällaista ekstrapolointia vältetään, koska se voi aiheuttaa vakavia virheitä.
The procedure requires the use of a constant-temperature box.
Menetelmässä käytetään säiliötä, jonka lämpötila on vakio.
The sketch in figure 8 shows a box containing three solid and three liquid sample holders, which allow for the triplicate analysis of either a solid or a liquid sample.
Kuvan 8 piirros esittää säiliötä, joka sisältää kolme kiinteän näytteen ja kolme nestemäisen näytteen pidintä. Niiden avulla kiinteästä tai nestemäisestä näytteestä voidaan tehdä kolme analyysiä.
The temperature is controlled to ±0,5 °C or better.
Lämpötila säädetään ±0,5 °C:n tarkkuudella tai tarkemmin.
Fine metering valve
Hienosäätöventtiili
Three-way valve
Kolmitieventtiili
out to flow meter
ulos virtausmittariin
Copper coil heat exchanger
Lämmönvaihdin (kuparikierukka)
Liquid sample and sorbent holder
Nestemäisen näytteen ja sorbentin pidin
Solid sample and sorbent holder
Kiinteän näytteen ja sorbentin pidin
Fan
Tuuletin
Light bulb
Hehkulamppu
Insulated box
Eristetty säiliö
In general, nitrogen is used as an inert carrier gas but, occasionally, another gas may be required (24).
Inerttinä kantokaasuna käytetään yleensä typpeä, mutta joskus voidaan tarvita muutakin kaasua (24).
The carrier gas must be dry.
Kantokaasun on oltava kuiva.
The gas stream is split into 6 streams, controlled by needle valves (approximately 0,79 mm orifice), and flows into the box via 3,8 mm i.d. copper tubing.
Kaasuvirta jaetaan kuudeksi osavirraksi, joita säädetään neulaventtiileillä (aukot noin 0,79 mm) ja jotka johdetaan säiliöön kupariputkien kautta (sisähalkaisija 3,8 mm).
After temperature equilibration, the gas flows through the sample and the sorbent trap and exists from the box.
Lämpötilatasoituksen jälkeen kaasu virtaa näytteen ja sorbenttiloukun läpi ja sen jälkeen ulos säiliöstä.
Solid samples are loaded into 5 mm i.d. glass tubing between glass wool plugs (see Figure 9).
Kiinteä näyte pannaan lasiputkeen, jonka sisähalkaisija on 5 mm ja jossa on näytteen molemmin puolin lasivillatulpat (ks. kuva 9).
Figure 10 shows a liquid sample holder and sorbent system.
Kuva 10 esittää nestemäisen näytteen pidintä ja sorbenttijärjestelmää.
The most reproducible method for measuring the vapour pressure of liquids is to coat the liquid on glass beads or on an inert sorbent such as silica, and to pack the holder with these beads.
Nesteiden höyrynpaineiden mittauksissa parhaiten toistettavissa oleva menetelmä on valaa nestettä lasihelmien tai inertin sorbentin, kuten piidioksidin päälle ja täyttää näytteenpidin näillä helmillä.
As an alternative, the carrier gas may be made to pass a coarse frit and bubble through a column of the liquid test substance.
Vaihtoehtona on antaa kantokaasun kulkea karkean fritin kautta ja kuplia nestemäistä näytettä sisältävän kolonnin läpi.
Solid substances
Kiinteät aineet
Glass wool
Lasivillaa
Sorbent
Sorbentti
out
ulos
At very low vapour pressures, only small amounts are retained by the sorbent and the adsorption on the glass wool and the glass tubing between the sample and the sorbent may be a serious problem.
Hyvin alhaisilla höyrypaineilla sorbentti pidättää vain pieniä ainemääriä, jolloin adsorboituminen lasivillaan sekä näytteen ja sorbentin välisen lasiputken seiniin voi olla vakava ongelma.
Traps cooled with solid CO2 are another efficient way for collecting the vaporised material.
Toinen tehokas tapa kerätä höyrystynyt materiaali talteen on käyttää loukkuja, jotka jäähdytetään hiilihappojäällä.
They do not cause any back pressure on the saturator column and it is also easy to quantitatively remove the trapped material.
Ne eivät aiheuta kyllästymiskolonniin kohdistuvaa vastapainetta, ja niihin jääneen ainemäärän kerääminen on helppoa.
The flow rate of the effluent carrier gas is measured at room temperature.
Ulos virtaavan kantokaasun virtausnopeus mitataan huoneenlämpötilassa.
The flow rate is checked frequently during the experiment to assure that there is an accurate value for the total volume of carrier gas.
Virtausnopeus tarkistetaan useita kertoja kokeen aikana, jotta kantokaasun kokonaistilavuudesta saadaan luotettava arvo.
Continuous monitoring with a mass flow-meter is preferred.
Jatkuva mittaus massavirtausmittarin avulla on suositeltavaa.
Saturation of the gas phase may require considerable contact time and hence quite low gas flow rates (25).
Kaasufaasin kyllästyminen voi vaatia huomattavan pitkän kontaktiajan, minkä vuoksi kaasun virtausnopeuden on oltava suhteellisen pieni (25).
At the end of the experiment, both the front and backup sorbent sections are analysed separately.
Kokeen lopussa sorbenttijärjestelmän molemmat osat analysoidaan erikseen.
The compound on each section is desorbed by adding a solvent.
Niissä olevat aineet desorboidaan lisäämällä liuotinta.
The resulting solutions are analysed quantitatively to determine the weight desorbed from each section.
Näin saadut liuokset analysoidaan kvantitatiivisesti, jotta voidaan määrittää kummastakin osasta desorboituneen ainemäärän paino.
The choice of the analytical method (also the choice of sorbent and desorbing solvent) is dictated by the nature of the test material.
Analyysimenetelmän (kuten myös sorbentin ja desorboivan liuottimen) valinta riippuu näytteen ominaisuuksista.
The desorption efficiency is determined by injecting a known amount of sample onto the sorbent, desorbing it and analysing the amount recovered.
Desorption tehokkuus määritetään ruiskuttamalla tunnettu määrä näytettä sorbenttiin, desorboimalla se ja analysoimalla näin saatu määrä.
It is important to check the desorption efficiency at or near the concentration of the sample under the test conditions.
On tärkeää, että desorption tehokkuus tarkistetaan käyttämällä pitoisuutta, joka on sama tai lähes sama kuin näytteen pitoisuus koeolosuhteissa.
To assure that the carrier gas is saturated with the test substance, three different gas flow rates are used.
Kantokaasun kyllästyminen tutkittavalla aineella varmistetaan käyttämällä kolmea eri kaasunvirtausnopeutta.
If the calculated vapour pressure shows no dependence on flow rate, the gas is assumed to be saturated.
Kaasun oletetaan olevan kyllästynyt, jos laskettu höyrynpaine ei muutu eri virtausnopeuksilla.
The vapour pressure is calculated through the equation:
Höyrynpaine lasketaan seuraavan kaavan avulla:
R universal gas constant 8,314 (J mol–1 K–1)
R yleinen kaasuvakio (8,314 J mol–1 K–1)
M molar mass of test substance (g mol–1)
M näytteen moolimassa (g mol–1).
Measured volumes must be corrected for pressure and temperature differences between the flow meter and the saturator.
Mitatut tilavuudet on korjattava virtausmittarin ja kyllästimen välisten paine- ja lämpötilaerojen suhteen.
Spinning rotor
Pyörivä roottori
This method uses a spinning rotor viscosity gauge, in which the measuring element is a small steel ball which, suspended in a magnetic field, is made to spin by rotating fields (26)(27)(28).
Menetelmässä käytetään pyörivään roottoriin perustuvaa viskositeettimittaria, jossa mittauselementtinä on pieni teräspallo, joka leijuu magneettikentässä ja pyörii pyörivien kenttien vaikutuksesta (26)(27)(28).
Pick-up coils allow its spinning rate to be measured.
Pallon pyörimisnopeus saadaan anturikelojen avulla.
When the ball has reached a given rotational speed, usually about 400 revolutions per second, energising is stopped and deceleration, due to gas friction, takes place.
Kun pallo on saavuttanut tietyn pyörimisnopeuden (yleensä noin 400 kierrosta sekunnissa), magnetointi lopetetaan, jolloin pyöriminen hidastuu kaasukitkan vaikutuksesta.
The vapour pressure is deduced from the pressure-dependent slow-down of the steel ball.
Höyrynpaine voidaan päätellä määrittämällä teräspallon nopeuden pieneneminen paineen vaikutuksesta.
The recommended range is 10–4 to 0,5 Pa.
Suositeltava mittausalue on 10–4–0,5 Pa.
A schematic drawing of the experimental set-up is shown in figure 11.
Laitteen periaatepiirros on kuvassa 11.
The measuring head is placed in a constant-temperature enclosure, regulated within 0,1 °C.
Mittapää on suljettu vakiolämpöiseen tilaan (säätötarkkuus 0,1 °C).
The whole apparatus is connected to a high-vacuum system.
Koko laite on liitetty tyhjiöjärjestelmään.
Spinning rotor sensor head
A: Pyörivällä roottorilla varustettu mittapää
Sampling cell
B: Näytekenno
Thermostat
C: Termostaatti
Vacuum line (turbo pump)
D: Tyhjiölinja (turbopumppu)
Air thermostat
E: Ilmatermostaatti
DATA AND REPORTING
TIEDOT JA NIIDEN RAPORTOIMINEN
Three or more are preferred in the range from 0 to 50 °C, in order to check the linearity of the vapour pressure curve.
Lämpötila-alueella 0–50 °C suositellaan vähintään kolmea mittausta, jotta höyrynpainekäyrän lineaarisuus voitaisiin tarkistaa.
In case of Effusion method (Knudsen cell and isothermal thermogravimetry) and Gas saturation method, 120 to 150 °C is recommended for the measuring temperature range instead of 0 to 50 °C.
Käytettäessä effuusiomenetelmää (Knudsen-kennoa tai isotermistä termogravimetriaa) tai kaasunkyllästysmenetelmää mittausten lämpötila-alueeksi suositetaan alueen 0–50 °C sijasta aluetta 120–150 °C.
The test report must include the following information:
Testiraportissa on esitettävä seuraavat tiedot:
precise specification of the substance (identity and impurities) and preliminary purification step, if any,
aineen tarkka spesifikaatio (tunnistustiedot ja epäpuhtaudet) ja mahdolliset esipuhdistukset,
at least two vapour pressure and temperature values — and preferably three or more — required in the range from 0 to 50 °C (or 120 to 150 °C),
vähintään kaksi höyrynpaine- ja lämpötila-arvoa – ja mieluiten kolme tai enemmän – alueelta 0–50 °C (tai 120–150 °C),
at least one of the temperatures should be at or below 25 °C, if technically possible according to the chosen method,
lämpötila-arvoista ainakin yhden on oltava 25 °C tai vähemmän, jos se on valitussa menetelmässä teknisesti mahdollista,
all original data,
kaikki lähtöarvot,
a log p versus 1/T curve,
käyrä, joka kuvaa log p:n ja lämpötilan käänteisarvon 1/T välistä riippuvuutta,
an estimate of the vapour pressure at 20 or 25 °C.
arvio höyrynpaineesta 20 tai 25 °C:n lämpötilassa.
vapour pressure at 10 and 20 °C below the transition temperature and 10 and 20 °C above this temperature (unless the transition is from solid to gas).
höyrynpaine 10 °C ja 20 °C muutoslämpötilan alapuolella sekä 10 °C ja 20 °C tämän lämpötilan yläpuolella (ellei kyseessä ole muutos kiinteästä olomuodosta kaasuksi).
All information and remarks relevant for the interpretation of results have to be reported, especially with regard to impurities and physical state of the substance.
Raportissa on esitettävä myös kaikki sellaiset tiedot ja huomautukset, joilla on merkitystä tulosten tulkinnan kannalta, erityisesti epäpuhtauksien ja aineen fysikaalisen olomuodon osalta.
LITERATURE
KIRJALLISUUS
Official Journal of the European Communities L 383 A, 26-47 (1992).
Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 383 A, s. 26–47 (1992).
NF T 20-048 AFNOR (September 1985).
NF T 20–048 AFNOR (syyskuu 1985).
Chemical products for industrial use — Determination of vapour pressure of solids and liquids within range from 10–3 to 1 Pa — Vapour pressure balance method.
Chemical products for industrial use – Determination of vapour pressure of solids and liquids within range from 10–3 to 1 Pa – Vapour pressure balance method.
(ed.), The Pesticide Manual, Twelfth Edition (2000).
(ed.), The Pesticide Manual, kahdestoista laitos (2000).
Application to Formulated Products; Pesticide Science 5 (1974) 393-400.
Application to Formulated Products; Pesticide Science 5 (1974), 393–400.
(2000), Vapour Pressure in the Range — 25 °C to 150 °C.
(ed.), CRC Handbook of Chemistry and Physics, 81th ed.(2000), Vapour Pressure in the Range -25 °C to 150 °C.
(1993). pp 148-153, Office of the Federal Register, Washington DC.
(1993). s. 148–153, Office of the Federal Register, Washington DC.
When using a capacitance manometer
Käytettäessä kapasitanssimanometriä.
LENGTH WEIGHTED GEOMETRIC MEAN DIAMETER OF FIBRES
KUITUJEN HALKAISIJAN PITUUSPAINOTETTU GEOMETRINEN KESKIARVO
This method describes a procedure to measure the Length Weighted Geometric Mean Diameter (LWGMD) of bulk Man Made Mineral Fibres (MMMF).
Tässä testiohjeessa kuvataan menettely, jolla voidaan mitata bulkkimateriaalien tai -tuotteiden sisältämien keinotekoisten mineraalikuitujen halkaisijan pituuspainotettu geometrinen keskiarvo (LWGMD, Length Weighted Geometric Mean Diameter).
As the LWGMD of the population will have a 95 % probability of being between the 95 % confidence levels (LWGMD ± two standard errors) of the sample, the value reported (the test value) will be the lower 95 % confidence limit of the sample (i.e. LWGMD — 2 standard errors).
Koska populaation LWGMD on 95 prosentin todennäköisyydellä 95 prosentin luottamustasojen välillä (LWGMD ±2 x keskivirhe), kirjattu arvo (testin tulos) on näytteen alempi 95 prosentin luottamustaso (ts. LWGMD miinus kaksi keskivirhettä).
The method is based on an update (June 1994) of a draft HSE industry procedure agreed at a meeting between ECFIA and HSE at Chester on 26/9/93 and developed for and from a second inter-laboratory trial (1, 2).
Menetelmän perustana on tarkistettu versio (kesäkuu 1994) HSE:n (Health and Safety Executive, UK) teknisestä menetelmästä, josta sovittiin ECFIA:n (European Ceramic Fibres Industry Association) ja HSE:n välisessä kokouksessa Chesterissä 26.9.1993 ja joka kehitettiin toista laboratorioiden välistä koetta varten sekä kyseisen kokeen tulosten perusteella (1, 2).
This measurement method can be used to characterise the fibre diameter of bulk substances or products containing MMMFs including refractory ceramic fibres (RCF), man-made vitreous fibres (MMVF), crystalline and polycrystalline fibres.
Kyseisellä mittausmenetelmällä voidaan määrittää kuidun halkaisija bulkkimateriaaleissa tai -tuotteissa, jotka sisältävät keinotekoisia mineraalikuituja, esimerkiksi tulenkestäviä keraamisia kuituja, keinotekoisia lasikuituja ja yksikide- tai monikidekuituja.
Length weighting is a means of compensating for the effect on the diameter distribution caused by the breakage of long fibres when sampling or handling the material.
Pituuspainotuksella kompensoidaan vaikutusta, jonka pitkien kuitujen särkymisellä (näytteenoton tai käsittelyn yhteydessä) on halkaisijoiden kokojakaumaan.
Geometric statistics (geometric mean) are used to measure the size distribution of MMMF diameters because these diameters usually have size distributions that approximate to log normal.
Keinotekoisten mineraalikuitujen kokojakaumaa määritettäessä käytetään geometrisia tilastomuuttujia (geometrista keskiarvoa), koska näiden halkaisijoiden kokojakaumat ovat yleensä lähellä logaritmista normaalijakaumaa.
Measuring length as well as diameter is both tedious and time consuming but, if only those fibres that touch an infinitely thin line on a SEM field of view are measured, then the probability of selecting a given fibre is proportional to its length.
Kaikkien kuitujen pituuden ja halkaisijan mittaaminen on pitkällistä ja aikaavievää, mutta jos vain ne kuidut mitataan, jotka koskettavat äärettömän ohutta viivaa pyyhkäisyelektronimikroskoopin tarkastelukentässä, määrätyn kuidun valinnan todennäköisyys on suhteessa kyseisen kuidun pituuteen.
As this takes care of the length in the length weighting calculations, the only measurement required is the diameter and the LWGMD-2SE can be calculated as described.
Koska pituus on tätä kautta otettu huomioon pituuspainotetuissa mittauksissa, ainoa tarvittava mittaus on halkaisijan mittaus, jotta voidaan määrittää LWGMD miinus kaksi keskivirhettä.
Particle: An object with a length to width ratio of less than 3:1.
Hiukkanen: kappale, jonka pituus-leveyssuhde on alle 3:1
Fibre: An object with a length to with ratio (aspect ratio) of at least 3:1.
Kuitu: kappale, jonka pituus-leveyssuhde (muotosuhde) on vähintään 3:1.
SCOPE AND LIMITATIONS
SOVELTAMISALA JA RAJOITUKSET
The method is designed to look at diameter distributions which have median diameters from 0,5 μm to 6 μm.
Menetelmä on suunniteltu määrittämään halkaisijoiden kokojakaumat, kun keskihalkaisija on välillä 0,5 μm – 6 μm. Tätä suurempia halkaisijoita voidaan mitata käyttämällä pienempiä pyyhkäisyelektronimikroskoopin suurennuksia, mutta menetelmän tarkkuus vähenee siirryttäessä pienempiin halkaisijoihin.
Larger diameters can be measured by using lower SEM magnifications but the method will be increasingly limited for finer fibre distributions and a TEM (transmission electron microscope) measurement is recommended if the median diameter is below 0,5 μm.
Jos keskihalkaisija on alle 0,5 μm, suositellaan läpäisyelektronimikroskoopin käyttöä.
A number of representative core samples are taken from the fibre blanket or from loose bulk fibre.
Kuituhuovasta tai irtonaisesta bulkkikuidusta otetaan useita edustavia kairausnäytteitä.
The bulk fibres are reduced in length using a crushing procedure and a representative sub-sample dispersed in water.
Näytteiden pituutta lyhennetään murskaamalla, ja edustava näyte dispergoidaan veteen.