natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fourthly, with regard to the Commission’s assertion that the State had not given an undertaking to communicate, not later than six months after the measure has been implemented, a restructuring plan [9] (paragraph 25(c) of the 2004 guidelines), the Italian authorities countered that drafting the plan was part of the process of privatising the company, which Italy had discussed in detail in its letter of 30 May 2008 to the Commission.
Neljänneksi sen komission toteamuksen osalta, jonka mukaan ”valtio ei ole esittänyt sitoumusta toimittaa rakenneuudistussuunnitelma viimeistään kuuden kuukauden kuluessa toimenpiteen täytäntöönpanosta” [9] [vuoden 2004 suuntaviivojen 25 kohdan c alakohta], Italian viranomaiset korostavat, että suunnitelman laatiminen on osa yrityksen yksityistämisprosessia, jota Italia selosti laajasti 30. toukokuuta 2008 päivätyssä kirjeessään komissiolle.
In this context, the Italian authorities pointed out that, in the alternative case of full repayment of the loan, Decree-Law No 93 laid down that repayment must occur strictly as soon as possible between the 30th day following the date of transfer by the Ministry of Economic Affairs and Finance of its full shareholding, i.e. the date of loss of effective control, and 31 December 2008.
Tältä osin Italian viranomaiset palauttavat mieliin, että asetuksen N:o 93 mukaan siinä vaihtoehtoisessa hypoteettisessa tilanteessa, että laina peritään takaisin kokonaisuudessaan, palauttaminen on suoritettava mahdollisimman pian siten, että määrän on oltava palautettu viimeistään valtiovarainministeriön hallussa olevan koko osakkuuden luovutusta seuraavan 30. päivän, toisin sanoen tosiasiallisen määräysvallan menetyksen, ja 31. joulukuuta 2008 välisenä aikana.
They inferred from this that a timetable was indeed submitted at the same time as adoption of the disputed measure and that it substantially satisfied the requirements of the 2004 guidelines in this connection.
Ne päättelevät tämän perusteella, että aikataulu on siten esitetty kiistanalaisen toimenpiteen toteuttamisajankohtana ja että se on tältä osin olennaisilta osiltaan vuoden 2004 suuntaviivojen vaatimusten mukainen.
As regards compatibility of the measure in question with the common market, BA believed that the measure constituted rescue aid and must thus comply with the conditions set out in the 2004 guidelines.
Kyseessä olevan toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille BA katsoo, että toimenpide on pelastamistuki ja että sen pitäisi tämän vuoksi täyttää vuoden 2004 suuntaviivoissa esitetyt edellytykset.
This aid had not been notified to the Commission before being implemented and did not satisfy the conditions of those guidelines.
BA:n mukaan tuesta ei ilmoitettu komissiolle ennen sen täytäntöönpanoa, eikä se ole kyseisten suuntaviivojen edellytysten mukainen.
BA inferred from this that this argument could not be validly invoked by Alitalia as reason to derogate from the ‘one time, last time’ principle in the 2004 guidelines.
BA päättelee tämän perusteella, ettei Alitalia voi pätevästi vedota tähän väitteeseen poiketakseen vuoden 2004 suuntaviivojen ainutkertaisuuden periaatteesta.
The company’s need for financing was due to its incapacity to reform with a view to reducing its internal costs, despite the State aid which it had already received.
Alitalian rahoitustarve johtuu BA:n mukaan yrityksen kyvyttömyydestä uusiutua siten, että sen sisäiset kustannukset laskevat, sen jo tähän mennessä saamista valtiontuista huolimatta.
Moreover, according to financial information published by the company, Alitalia recorded pre-tax losses of EUR 214,8 million in the first quarter of 2008, a 41 % increase on the same period in 2007.
Lisäksi Alitalian kirjaama tappio ennen veroja oli yrityksen julkaisemien taloudellisten tietojen mukaan 214,8 miljoonaa euroa vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä, mikä on osoitus tuloksen heikkenemisestä 41 prosentilla vuoden 2007 vastaavaa ajanjaksoa kuvaaviin lukuihin verrattuna.
Furthermore, as at 30 April 2008, Alitalia’s net debt stood at EUR 1,36 billion, an increase of 13 % on the December 2007 level.
Alitalian nettovelkaantuminen oli 1,36 miljardia euroa 30. huhtikuuta 2008, mikä merkitsee 13 prosentin nousua verrattuna joulukuun 2007 tasoon.
At the same time, the liquidity position, including short-term financial loans, was EUR 174 million as at 30 April 2008, a fall of 53 % as compared to the end of December 2007 [25].
Samanaikaisesti yrityksen käteisvarat mukaan lukien lyhytaikaiset rahoitusluotot olivat 30. huhtikuuta 2008 enää 174 miljoonaa euroa, toisin sanoen 53 prosenttia vähäisemmät kuin joulukuun 2007 lopussa [25].
In view of all these factors, it is possible to consider that Alitalia’s financial situation was very precarious, both as at the date of granting of the EUR 300 million loan by means of Decree-Law No 80 and as at that of adoption of Decree-Law No 93, as indeed the Italian authorities admitted in their letter of 30 May 2008 to the Commission.
Kaikkien näiden seikkojen perusteella voidaan katsoa, että Alitalian taloudellinen tilanne oli vakavasti vaarantunut sekä asetuksella N:o 80 myönnetyn 300 miljoonan euron lainan myöntämispäivänä että asetuksen N:o 93 antamispäivänä, kuten myös Italian viranomaiset myöntävän kirjeessään komissiolle 30. toukokuuta 2008.
The Commission considers it appropriate to point out in this connection that this assessment was in no way questioned by the Italian authorities in their comments on initiation of the formal investigation procedure [27].
Komissio katsoo aiheelliseksi korostaa tässä yhteydessä, etteivät Italian viranomaiset kyseenalaistaneet tätä arviointia millään lailla muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevissa huomautuksissaan [27].
As for the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [32], it is enough to note that, to the extent that it is applicable, since the loan was granted before its entry into force and the classification of a measure as aid is assessed in relation to the time of its granting, the Italian authorities have not replied to the doubts expressed by the Commission in its Decision of 11 June 2008.
Viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä annetun Euroopan komission tiedonannon [32] soveltamisen osalta riittää, kun todetaan, että – ottaen huomioon, että laina on myönnetty ennen tiedonannon voimaantuloa ja että arviointi toimenpiteen mahdollisesta tukiluonteesta tehdään sen toteutushetken perusteella – Italian viranomaiset eivät ole vastanneet komission 11. kesäkuuta 2008 tehdyssä päätöksessä ilmaisemiin epäilyihin.
Accordingly, the doubts expressed by the Commission in this connection remain.
Näin ollen komission ilmaisemat epäilyt ovat edelleen ajankohtaisia.
The Italian authorities’ comments in their letter of 12 July 2008 cannot cast doubt over this assessment of the interest rates applicable to the measure in question.
Italian viranomaisten 12. heinäkuuta 2008 päivätyssä kirjeessään esittämät väitteet eivät horjuta tätä arviointia kyseessä olevaan toimenpiteeseen sovellettavista koroista.
Indeed, in their comments the Italian authorities simply stated, without substantiating their position, that the interest rate was set at a level allowing a direct and appropriate return on the capital to be guaranteed.
Huomautuksissaan Italian viranomaiset tyytyvät itse asiassa – näyttämättä väitettään toteen – toteamaan, että koron määrä on vahvistettu tasolle, joka takaa pääoman suoran ja riittävän markkinaehtoisen tuoton.
Lastly, the Commission believes that the aid measure in question cannot be declared compatible with the common market pursuant to the 2004 guidelines.
Lisäksi komissio katsoo, ettei kyseessä olevaa tukitoimenpidettä voida julistaa yhteismarkkinoille soveltuvaksi vuoden 2004 suuntaviivojen nojalla.
Although Alitalia could be classed as a firm in difficulty within the meaning of those guidelines, the other cumulative conditions allowing the loan in question to be considered rescue aid are not met in the case in point.
Vaikka Alitalia voidaan luokitella näissä suuntaviivoissa tarkoitetuksi vaikeuksissa olevaksi yritykseksi, muut kumulatiiviset edellytykset, joiden nojalla voitaisiin katsoa, että kyseessä oleva laina on pelastustuki, eivät täyty käsiteltävänä olevassa asiassa.
However, it should be pointed out that the guidelines applicable to Bull were the 1999 guidelines rather than, in the current case, the 2004 guidelines [51].
Huomattakoon kuitenkin, että Bull-yhtiöön sovellettiin vuoden 1999 eikä vuoden 2004 suuntaviivoja, kuten käsiteltävänä olevassa asiassa [51].
Unlike the 1999 guidelines, those for 2004 provide for account to be taken, for the purposes of application to rescue or recovery aid of the ‘one time, last time’ principle, not only of restructuring aid, but also of rescue aid previously granted to the company concerned.
Toisin kuin vuoden 1999 suuntaviivoissa, vuoden 2004 suuntaviivoissa määrätään, että sovellettaessa ainutkertaisuuden periaatetta pelastus- tai rakenneuudistustukeen on otettava huomioon asianomaiselle yritykselle aiemmin myönnetyt rakenneuudistus- ja pelastustuet.
British Airways plc
British Airways plc
With its own resources at virtually zero at the beginning of 1996 and a high level of indebtedness, the company only avoided bankruptcy thanks to a capital injection of ITL 1000 billion in June 1996.
Yhtiö pystyi välttämään konkurssin ainoastaan kesäkuussa 1996 tehdyn 1000 miljardin Italian liiran pääomansiirron ansiosta, sillä vuoden 1996 alussa sen omat varat olivat käytännöllisesti katsoen olemattomat, mutta velkaa sen sijaan oli paljon.
Considering the size of the company and the anticipated amount of the investment, this insecure financial situation is a factor which may in itself discourage any investor operating according to the principles of the market economy.’
Kun otetaan huomioon yhtiön ja suunnitellun sijoituksen suuruusluokka, näin heikko rahoitustilanne voi jo sinällään karkottaa markkinatalouden sääntöjen mukaan toimivat sijoittajat.”
on the aid measure implemented by France for the IFP Group (C 51/05 (ex NN 84/05))
Ranskan IFP-konsernin hyväksi toteuttamasta tuesta (C 51/05 (ex NN 84/05))
(notified under document number C(2008) 1330)
(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 1330)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut [1] asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
By letter dated 25 November 2004, registered as received on 29 November 2004 under number CP221/2004, the Commission received a complaint concerning allegedly unlawful State aid for the Institut Français du Pétrole (IFP) and one of its subsidiaries, Axens.
Komissio vastaanotti 25 päivänä marraskuuta 2004 päivätyllä ja 29 päivänä marraskuuta 2004 numerolla CP221/2004 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä kantelun Institut Français du Pétrole -konsernille, jäljempänä ’IFP’, ja sen Axens-tytäryhtiölle mahdollisesti myönnetystä sääntöjenvastaisesta valtiontuesta.
The complainant asked that its identity not be disclosed for fear of negative repercussions in the market.
Kantelun tekijä pyysi, ettei sen henkilöllisyyttä paljastettaisi, sillä se pelkäsi kielteisiä vaikutuksia markkinoilla.
By letter dated 21 December 2005, the Commission informed France of its decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
Komissio ilmoitti Ranskalle 21 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee tätä toimenpidettä.
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä [2].
The Commission invited interested third parties to submit their comments on the measure.
Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa.
By letter dated 15 March 2006, registered as received on the same day, UOP asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
UOP-yritys pyysi 15 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautustensa toimittamiseen kuukauden lisäaikaa, jonka komissio myönsi 22 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letter dated 17 March 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
Haldor Topsoe A/S -yritys pyysi 17 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautustensa toimittamiseen kuukauden lisäaikaa, jonka komissio myönsi 22 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letter dated 20 March 2006, registered as received on 22 March 2006, Axens submitted its comments on the measure to the Commission.
Axens-yritys toimitti 20 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä ja 22 päivänä maaliskuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.
By letter dated 12 April 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for an extension until 24 April 2006 in which to submit its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 19 April 2006.
Haldor Topsoe A/S pyysi 12 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautustensa toimittamiseen vielä lisäaikaa 24 päivään huhtikuuta 2006; komissio myönsi lisäajan 19 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letter dated 18 April 2006, registered as received on 19 April 2006, UOP submitted its comments on the measure to the Commission.
UOP toimitti 18 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä ja 19 päivänä huhtikuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.
By letter dated 19 April 2006, the Commission asked the complainant to furnish a non-confidential version of its complaint.
Komissio pyysi 19 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä kantelun tekijää toimittamaan ei-luottamuksellisen version kantelusta.
This was sent to the Commission by letter dated 26 April 2006, registered as received on 27 April 2006.
Kyseinen versio toimitettiin komissiolle 26 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka rekisteröitiin saapuneeksi 27 päivänä huhtikuuta 2006.
By letter dated 3 May 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further extension, which the Commission refused by letter dated 4 May 2006.
Haldor Topsoe A/S pyysi 3 päivänä toukokuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä edelleen lisäaikaa, jonka myöntämisestä komissio kieltäytyi 4 päivänä toukokuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letter dated 22 June 2006, the Commission forwarded to France a copy of the comments submitted by UOP and Axens and of the complaint.
Komissio toimitti 22 päivänä kesäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä Ranskalle jäljennöksen UOP:n ja Axensin esittämistä huomautuksista sekä kantelusta.
It also sent a request for additional information.
Samalla se pyysi lisätietoja.
By letter dated 18 July 2006, registered as received on 19 July 2006, France informed the Commission of the transformation of IFP into a State-owned industrial and commercial establishment (établissement public à caractère industriel et commercial – EPIC).
Lisäksi Ranska ilmoitti komissiolle 18 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä ja komissiossa 19 päivänä heinäkuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, että IFP oli muutettu teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavaksi julkisoikeudelliseksi yhtiöksi (EPIC).
By letter dated 13 October 2006, the Commission asked France to provide additional information.
Komissio pyysi Ranskalta lisätietoja 13 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
This was sent to the Commission by France by letter dated 24 October 2006, registered as received on 26 October 2006.
Ranska toimitti nämä tiedot komissiolle 24 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 26 päivänä lokakuuta 2006.
A working meeting took place between France and the Commission on 15 June 2007.
Ranska ja komissio pitivät työkokouksen 15 päivänä kesäkuuta 2007.
By letter dated 19 June 2007, the Commission asked France for additional information.
Komissio pyysi Ranskalta lisätietoja 19 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä.
The IFP Group
IFP-konserni
Up until 2006, IFP was a trade body set up under private law (établissement professionnel de droit privé [3], without any capital or shareholders, placed under the economic and financial control of the French Government [4].
IFP oli vuoteen 2006 yksityisoikeudellinen toimialajärjestö [3], jolla ei ollut pääomaa eikä osakkeenomistajia ja joka oli Ranskan hallituksen taloudellisessa ja rahoituksellisessa määräysvallassa [4].
Ever since Decree No 2006-797 of 6 July 2006 implementing Law No 2005-781 of 13 July 2005, IFP has been an EPIC.
Heinäkuun 6 päivänä 2006 annetulla asetuksella nro 2006–797 IFP:stä tehtiin EPIC 13 päivänä heinäkuuta 2005 annetun lain nro 2005–781 mukaisesti.
The question of the existence of State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty resulting from this change of status is the subject of a Commission investigation in another proceeding (NN 11/08).
Komissio käsittelee eri menettelyssä (NN 11/08) kysymystä siitä, liittyykö tähän yhtiösäännön muutokseen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Under its statutes, IFP performs three tasks: research and development in the fields of oil and gas prospecting and refining and petrochemicals technologies; the training of engineers and technicians; and the provision of sector information and documentation.
Yhtiösääntönsä mukaan IFP:llä on kolme tehtävää: tutkimus- ja kehittämistoiminta öljyn- ja kaasunetsinnän sekä jalostuksen ja petrokemian teknologian aloilla, insinöörien ja teknikkojen kouluttaminen sekä tiedotus ja dokumentointi alan tarpeisiin.
A contract of objectives with the State lays down the broad lines of its work for five years at a time.
Valtion kanssa tehdyssä tavoitesopimuksessa määritellään toiminnan päälinjat viideksi vuodeksi.
In return, IFP receives an annual budgetary allowance.
IFP saa vastineeksi talousarviosta vuosittain määrärahoja.
This public financing amounted to EUR 144 million in 2005 and EUR 167,5 million in 2006 [5].
Vuonna 2005 se sai 144 miljoonaa euroa ja vuonna 2006 167,5 miljoonaa euroa. [5]
Axens is the result of the merger, on 29 May 2001 (with retroactive effect from 1 January 2001), between Procatalyse SA (a wholly owned subsidiary of ISIS, which was in turn 52,8 %-owned at the time by IFP) and IFP’s industrial division, which was split off at the same time.
Axens-yritys syntyi 29 päivänä toukokuuta 2001 (takautuvasti 1 päivästä tammikuuta 2001), kun Procatalyse SA (ISIS:n 100-prosenttisesti omistama tytäryritys; ISIS:stä itsestään oli tuolloin IFP:n määräysvallassa 52,8 prosenttia) ja IFP:n samassa yhteydessä ulkoistettu teollisuusosasto sulautuivat.
On 22 October 2001, IFP purchased from ISIS its stake in Axens.
IFP osti 22 päivänä lokakuuta 2001 ISIS:ltä takaisin osuutensa Axensista.
Currently, IFP therefore holds 100 % of the capital stock of Axens.
IFP:llä on siis nyt hallussaan 100 prosenttia Axensin pääomasta.
Axens is active in the market for catalysts and technologies for the refining and petrochemicals industries.
Axens toimii katalyyttien sekä jalostusteollisuuden petrokemian alan teknologian markkinoilla.
Its consolidated turnover amounted to EUR 304,9 million in 2005 and EUR 308,45 million in 2006, about one third of which was accounted for by process licensing [6].
Sen konsolidoitu liikevaihto oli 304,9 miljoonaa euroa vuonna 2005 ja 308,45 miljoonaa euroa vuonna 2006. Prosessien lisenssien osuus oli noin kolmannes [6] sen liikevaihdosta.
It employed 636 people in 2006 [7].
Axensin palveluksessa oli 636 henkeä vuonna 2006 [7].
Its share of the world market for existing licensed refining units is estimated at 7 % [8].
Sen osuudeksi toiminnassa olevien lisensoitujen jalostusyksiköiden maailmanmarkkinoista on arvioitu 7 prosenttia [8].
IFP holds directly and indirectly (through the financial holding company IFP Investissements) all the shares in several enterprises, including Beicip-Franlab and Prosernat.
Lisäksi useat yritykset, esimerkiksi Beicip-Franlab ja Prosernat, ovat suoraan tai välillisesti (holding-yhtiö IFP Investissementsin kautta) kokonaan IFP:n hallinnassa.
In 2006, its turnover was EUR 42 million and it employs 166 people [9].
Vuonna 2006 sen liikevaihto oli 42 miljoonaa euroa ja henkilöstö 166 henkilöä [9].
Prosernat is a commercial enterprise acquired in 2001 as part of the transfer by ISIS of ownership of IFP Investissements to IFP.
Prosernat on kaupallinen yritys, joka hankittiin vuonna 2001, kun ISIS siirsi IFP Investissementsin IFP:lle.
It provides consultancy and other services and supplies gas treatment and sulphur recovery plants.
Se tarjoaa tutkimuksia ja palveluja sekä laitekokonaisuuksia kaasun käsittelyn ja rikinpoiston alalla.
In 2006, its turnover was EUR 49,9 million and it employs 71 people [10].
Prosernatin liikevaihto vuonna 2006 oli 49,9 miljoonaa euroa ja sen palveluksessa oli 71 henkilöä [10].
Earlier Commission decisions
Komission aiemmat päätökset
From 1944, when it was established, to the end of 2002, IFP collected the proceeds of a parafiscal charge on certain petroleum products.
IFP:lle ohjattiin eräistä öljytuotteista perityn veronluonteisen maksun tuotto sen perustamisesta eli vuodesta 1944 alkaen vuoden 2002 loppuun.
The repayment of this charge was the subject of Commission Decision 96/615/EC of 29 May 1996 on the renewal, for the period 1993 to 1997, of the charge levied on certain oil products for the benefit of the Institut Français du Pétrole [11], which concluded that, pursuant to point 2.4 of the 1996 Community framework for State aid for research and development (the 1996 R & D framework) [12], the payment of the proceeds from a parafiscal charge for the benefit of IFP for the period 1993 to 1997 was not caught by Article 87(1) of the Treaty.
Tästä veron siirtämisestä edelleen tehtiin 29 päivänä toukokuuta 1996 komission päätös 96/615/EY [11] Institut Français du Pétrolen hyväksi eräistä öljytuotteista perityn veron jatkamiseksi kaudelle 1993–1997. Päätöksessä todettiin, ettei veronluonteisen maksun suorittaminen IFP:n hyväksi kuulunut vuonna 1996 laadittujen tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtion tukea koskevien yhteisön puitteiden [12], jäljempänä ’vuoden 1996 T & K-puitteet’, 2.4 kohdan mukaisesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
On 3 October 1997, France notified to the Commission a new, substantially unchanged decree on the parafiscal charge levied on certain petroleum products for the benefit of IFP for the period 1998-2002.
Ranska ilmoitti komissiolle 3 päivänä lokakuuta 1997 uudesta asetuksesta, joka koski eräistä öljytuotteista IFP:n hyväksi vuosina 1998–2002 perittyä veronluonteista maksua ja johon ei sisältynyt merkittäviä muutoksia.
In its decision of 4 February 1998 [13], the Commission raised no objection to its implementation for the period 1998-2002.
Komissio teki asiasta 4 päivänä helmikuuta 1998 päätöksen [13], jossa se ei vastustanut asetuksen täytäntöönpanoa vuosiksi 1998–2002.
Exclusive agreements between IFP and Axens
IFP:n ja Axensin väliset yksinoikeussopimukset