natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, in the following years, when ETVA and the State were providing financing to HSY at a price below what a (non-affiliated) private bank would have charged, 49 % of the increase of the value of HSY resulting from this savings (i.e. HSY was paying lower interest rates) was benefiting the other shareholders of HSY.
Niinpä seuraavina vuosina ETVA:n ja valtion antaessa HSY:lle rahoitusta edullisempaan hintaan kuin yksityinen pankki (jolla ei ole sidoksia yritykseen) tästä säästöstä (pienemmän koron maksamisesta) seuranneesta HSY:n osakkeiden arvonnoususta 49 prosenttia hyödytti muita HSY:n osakkaita.
Only 51 % of the advantage (reduction of the interest rates charged and of the guarantee premiums charged) granted by ETVA and the State to HSY was returning to them in the form of an increase of the value of HSY.
Vain 51 prosenttia ETVA:n ja valtion HSY:lle myöntämästä edusta (pienemmän koron ja takauspalkkion perimisestä) palasi niille HSY:n arvonnousuna.
No market economy investor would have accepted to make such a gift to the other shareholders of HSY.
Markkinataloussijoittaja ei olisi suostunut antamaan moista lahjaa muille HSY:n osakkaille.
In order to avoid losing money in favour of these other shareholders, a market economy investor would have charged an interest rate similar to the one charged by (non affiliated) private banks.
Välttääkseen häviämästä rahaa muiden osakkaiden hyväksi markkinataloussijoittaja olisi perinyt vastaavaa korkoa kuin yksityinen pankki (jolla ei ole sidoksia yritykseen).
The first claim of the Greek authorities is therefore unfounded.
Kreikan viranomaisten ensimmäinen väite on näin ollen perusteeton.
As regards the period after 30 June 1999, at a time when no private bank would have provided financing to HSY because the risk of bankruptcy was too high, the same reasoning applies.
Sama päätelmä pätee ajanjaksoon 30 päivän kesäkuuta 1999 jälkeen, jolloin yksityinen pankki ei olisi antanut rahoitusta HSY:lle, sillä konkurssiriski oli liian suuri.
In particular, a rational investor holding only 51 % of a firm would have at least asked the other shareholders to provide financing in proportion to their shareholding in HSY.
Järkevä sijoittaja, joka omistaa vain 51 prosenttia yrityksestä, olisi ainakin pyytänyt muita osakkaita antamaan rahoitusta suhteessa niiden omistusosuuksiin HSY:ssä.
If these other shareholders did not have the resources to provide this financing, a rational investor would have at least negotiated the provision of financing to HSY against a higher shareholding in HSY.
Jos muilla osakkailla ei olisi ollut varaa antaa rahoitusta, järkevä sijoittaja olisi ainakin neuvotellut siitä, että sille annettaisiin suurempi omistusosuus HSY:stä sen HSY:lle antaman rahoituksen vastineeksi.
Providing significant financing to HSY without co-financing or without concessions by the other shareholders was similar to put one’s own money at high risk to save the value of the shares held by someone else.
Huomattavan suuren rahoituksen antaminen HSY:lle ilman muiden osakkaiden osallistumista rahoitukseen tai muilta osakkailta saatuja myönnytyksiä on omien rahojen riskeeraamista toisen omistuksessa olevien osakkeiden arvon pelastamiseksi.
No market economy investor in similar circumstances would have accepted to make such a gift to the other shareholders.
Markkinataloussijoittaja ei olisi vastaavissa olosuhteissa suostunut antamaan moista lahjaa muille osakkaille.
The second claim of the Greece authorities has therefore to be rejected.
Kreikan viranomaisten toinen väite on näin ollen hylättävä.
Horizontal issue 2: Imputability of ETVA’s behaviour to the State
Horisontaalinen seikka nro 2: ETVA:n toiminnan katsominen valtiosta johtuvaksi
Several of the 16 measures analysed in the present decision were not granted directly by the State.
Valtio ei myöntänyt suoraan kaikkia tässä päätöksessä arvioituja kuuttatoista toimenpidettä.
They were granted by the State-owned bank ETVA.
Useita niistä myönsi valtion omistama ETVA-pankki.
Since Greece, HSY and TKMS/GNSH contest the imputability to the State of these measures while Elefsis and Piraeus Bank confirm it, this issue has to be analysed.
Koska Kreikka, HSY ja TKMS/GNSH kiistävät toimenpiteiden johtuneen valtiosta kun taas Elefsis ja Piraeus-pankki vahvistavat sen, asia on tutkittava.
ETVA, whose initials stand for Industrial Development Bank of Greece, was founded in 1964 following the merger of three organisations (the Industrial Development Organisation, the Economic Development Financing Organisation and the Tourist Credit Organisation).
ETVA, jonka kirjainlyhenne tarkoittaa Kreikan teollisuus- ja kehityspankkia, perustettiin vuonna 1964 kolmen organisaation (teollisuus- ja kehityslaitoksen, talouskehityksen rahoituslaitoksen ja matkailuluottolaitoksen) yhdistyessä.
It was converted into a corporation by Law 1369/1973.
Siitä tehtiin yhtiö lailla N:o 1369/1973.
Since 1973 it has therefore operated as a State-owned bank.
Vuodesta 1973 se on siis toiminut valtion omistamana pankkina.
According to Greece, ‘The main purpose stated in the statue of ETVA as a development bank was promotion of the development of the country through the financing of production activities in the Greek economy (tourism, industrial production, etc.)’.
Kreikan mukaan”ETVA:n yhtiöjärjestyksessä mainittu kehityspankkina toimimisen päätarkoitus oli maan kehityksen edistäminen rahoittamalla Kreikan talouden tuotantoa (matkailua, teollisuustuotantoa ja muita vastaavia)”.
ETVA was the only development bank in Greece.
ETVA oli Kreikan ainoa kehityspankki.
ETVA therefore endeavoured to play a decisive role in the economic and regional development of the country by financing enterprises, developing the regional infrastructure of the country, providing venture capital and participating in undertakings with strategic importance for the Greek economy.
ETVA pyrki siis hoitamaan tärkeää tehtävää maan talous- ja aluekehityksessä rahoittamalla yrityksiä, kehittämällä maan alueellista infrastruktuuria, antamalla riskipääomarahoitusta ja osallistumalla Kreikan talouden kannalta strategisen tärkeisiin hankkeisiin.
In 1995, following financial difficulties resulting from these activities, the recapitalisation, restructuring and modernisation of the bank became a top priority of the Greek government.
Vuonna 1995 tästä toiminnasta johtuvien talousvaikeuksien vuoksi Kreikan hallitus piti ensisijaisena pankin pääomitusta, rakenneuudistusta ja uudistamista.
This was done on the basis of a five-year programme within the framework of Law 2359/95.
Nämä toteutettiin lain N:o 2359/95 mukaisen viisivuotisen ohjelman pohjalta.
In addition to the provision of GRD 427 billion of capital by the government, the aim of the restructuring was to implement a new strategic orientation, change the organisational structure and formulate modern business procedures which respond to present-day conditions of competition.
Hallitus antoi 427 miljardin Kreikan drakman suuruisen pääoman, minkä lisäksi rakenneuudistuksen tavoitteena oli toteuttaa uusi strategia, muuttaa organisaatiorakennetta ja kehittää nykypäivän kilpailuedellytyksiä vastaavat liiketoimintamenettelyt.
Consequently, ‘In addition to its development activity, ETVA developed commercial banking services, in particular from 1997 onwards’.
Näin ollen ”kehitystoimintansa lisäksi ETVA alkoi tarjota kaupallisia pankkipalveluja etenkin vuodesta 1997 lähtien.”
In 1999, the State, which held 100 % of ETVA’s shares, decided to proceed with the bank’s listing on the Athens Stock Exchange, offering 24 % of its share capital to the public.
Vuonna 1999 valtio, joka omisti 100 prosenttia ETVA:n osakkeista, päätti toteuttaa pankin listautumisen Ateenan pörssiin ja antoi tarjolle 24 prosenttia sen osakepääomasta.
The State decided to proceed even further with the bank’s privatisation and reduce the State’s participation to below 50 %.
Valtio päätti yksityistää pankkia lisää ja vähensi valtion osuuden alle 50 prosenttiin.
A call for tender was conducted and Piraeus Bank was chosen.
Tarjouskilpailu käytiin ja Piraeus-pankki valittiin.
On 20 March 2002, shares representing 57,7 % of ETVA’s capital were transferred to Piraeus Bank.
ETVA:n pääomasta siirrettiin 57,7 prosentin osuus Piraeus-pankille 20 päivänä maaliskuuta 2002.
Regarding the possibility for the State to control ETVA, the Commission observes that until the end of 1999 ETVA was fully owned by the Greek State.
Valtion mahdollisuudesta käyttää määräysvaltaa ETVA:ssa komissio panee merkille, että vuoden 1999 loppuun Kreikan valtio omisti ETVA:n kokonaan.
This illustrates that the relation between ETVA and HSY has from the outset been a relation of State support in favour of a company which was important — in terms of employment and of activities — for the Greek government.
Tämä osoittaa, että ETVA:n ja HSY:n välinen suhde on ollut alusta alkaen työllisyyden ja toimintansa puolesta Kreikan hallitukselle tärkeän yrityksen hyväksi myönnettävää valtion tukea.
The second major decision was the sale by ETVA of 49 % of HSY’s capital to the employees, which was decided by Law 2367/1995.
Toinen suuri päätös oli myydä ETVA:n 49 prosentin osuus HSY:n pääomasta työntekijöille, mistä päätettiin lailla N:o 2367/1995.
In addition, this Law imposes significant restructuring measures on HSY (and grants very large aid amounts to the yard).
Lisäksi samassa laissa edellytettiin HSY:ltä merkittäviä rakenneuudistustoimenpiteitä (ja myönnettiin hyvin suuria tukisummia telakalle).
The third major event was the privatisation of HSY in 2001–2002 (i.e. ETVA had to sell its remaining 51 % shareholding in HSY).
Kolmas merkittävä päätös oli HSY:n yksityistäminen vuosina 2001–2002 (ETVA:n oli myytävä jäljellä oleva 51 prosentin omistusosuus HSY:stä).
This privatisation was decided by decision No 14/3-1-2001 of the relevant Inter-ministerial Privatisation Committee and took place within the framework of the Greek Privatisation Law 2000/2091.
Yksityistämisestä päätettiin asiasta vastaavan ministerien välisen yksityistämiskomitean päätöksellä N:o 14/3–1-2001 ja se toteutettiin Kreikan yksityistämislain N:o 2000/91 mukaisesti.
This was constantly repeated in the tender documents submitted to the interested investors/bidders by Alpha Finance, which was the bank organising the sale of HSY on behalf of the State and of the Sellers (ETVA and the employees).
Asia toistettiin useita kertoja tarjouskilpailuasiakirjoissa, jotka Alpha Finance – valtion ja myyjien (ETVA:n ja työntekijöiden) puolesta HSY:n myyntijärjestelyistä vastannut pankki – toimitti asiasta kiinnostuneille sijoittajille ja tarjouksentekijöille.
In addition to its direct involvement at these three occasions, the State granted very large amounts of aid during the period 1995 to 2002.
Tämän kolmessa tilanteessa tapahtuneen suoran osallistumisen lisäksi valtio myönsi hyvin suuria summia tukea vuosina 1995–2002.
The State wrote off GRD 54,52 billion (EUR 160 million) of debts related to civil activities — this waiver was approved by decision C 10/94 — and GRD 46,35 (EUR 136 million) of debts related to military activities.
Valtio poisti siviilialan toimintaan liittyviä velkoja 54,52 miljardin Kreikan drakman (160 miljoonan euron) edestä – poisto hyväksyttiin päätöksessä C 10/94 – ja sotilasalan toimintaan liittyviä velkoja 46,35 miljardin Kreikan drakman (136 miljoonan euron) edestä.
As indicated in decision N 401/97, the State also intended to grant GRD 7,8 billion (EUR 22,9 million) of investment aid.
Kuten päätöksessä N 401/97 todettiin, valtio aikoi myöntää myös 7,8 miljardin Kreikan drakman (22,9 miljoonan euron) suuruisen investointituen.
During the bidding process in 2001, the Greek State enacted law 2941/2001, which contained a large amount of financial support aimed at facilitating the privatisation of HSY (see recital 33 of the present decision).
Tarjouskilpailumenettelyn aikana vuonna 2001 Kreikan valtio sääti lain N:o 2941/2001, johon sisältyi huomattava rahoitustuki HSY:n yksityistämisen edistämiseksi (katso tämän päätöksen johdanto-osan 33 kappale).
As the Commission indicated in decision N 513/01, the State committed for instance to pay EUR 118 million as incentives to encourage employees to voluntarily leave the company.
Kuten komissio totesi päätöksessä N 513/01, valtio sitoutui esimerkiksi maksamaan 118 miljoonaa euroa kannustimina, joilla tuettaisiin yhtiöstä vapaaehtoisesti lähteviä työntekijöitä.
By granting large and repetitive aids, the government clearly signalled that it considered the survival of HSY as politically very important.
Myöntämällä toistuvasti huomattavaa tukea hallitus ilmaisi selkeästi pitävänsä HSY:n selviytymistä poliittisesti hyvin tärkeänä.
Finally, the Commission observes that the State awarded strategic defence contracts to HSY during these years, like for instance the construction of the submarines.
Komissio huomauttaa vielä, että valtio teki kyseisinä vuosina HSY:n kanssa strategisia maanpuolustusalan sopimuksia, jollainen oli esimerkiksi mainittujen sukellusveneiden rakentamista koskeva sopimus.
Consequently, the State had a direct interest in monitoring the activities of HSY and ensuring the continuation of the operations of the yard.
Näin ollen valtion oli suoraan oman etunsa mukaista valvoa HSY:n toimintaa ja varmistaa telakan toiminnan jatkuminen.
By deciding the size of the shareholding of ETVA in HSY, by giving constantly large financial support to HSY and because it granted military contracts of high importance for Greece’s security, the Greek government signalled very clearly that it attached a great importance to HSY’s activities and was monitoring the situation of the yard carefully.
Päättämällä ETVA:n omistusosuuden koosta HSY:ssä, antamalla toistuvasti huomattavaa rahoitustukea HSY:lle ja tekemällä Kreikan turvallisuuden kannalta erittäin merkittäviä maanpuolustusalan sopimuksia HSY:n kanssa Kreikan hallitus ilmaisi hyvin selkeästi pitävänsä HSY:n toimintaa erittäin tärkeänä ja seuraavansa telakan tilannetta tarkkaan.
In this general context, the Commission consider that, until ETVA’s privatisation in March 2002, the imputability of ETVA behaviour to the State can not be questioned.
Yleiseltä kannalta katsottuna komissio on sitä mieltä, että maaliskuussa 2002 tapahtuneeseen ETVA:n yksityistämiseen saakka on kiistatta selvää, että ETVA:n toiminta johtui valtiosta.
Indeed, in these circumstances, it was impossible for ETVA’s management to develop towards HSY a lending policy which would not have been in line with the policy of steady support adopted by the government.
Kyseisissä olosuhteissa ETVA:n johdon oli itse asiassa mahdotonta harjoittaa HSY:tä kohtaan sellaista luotonantopolitiikkaa, joka ei olisi ollut hallituksen omaksuman vankan tuen politiikan mukaista.
In particular, it would have been impossible for ETVA to take a decision creating financial problems for HSY.
ETVA:n olisi eritoten ollut mahdotonta tehdä päätöstä, josta olisi aiheutunut talousvaikeuksia HSY:lle.
For instance, ETVA could not have charged a high interest rate (i.e. a high ‘spread’ above the interbank rate) on the loans granted to HSY, since this would have deteriorated HSY’s financial situation, what would have been politically unacceptable for the government.
ETVA ei esimerkiksi olisi voinut periä korkeaa korkoa (isoa ”marginaalia” pankkien välisen koron lisäksi) HSY:lle myönnetyistä lainoista, sillä tämä olisi heikentänyt HSY:n taloutta, mitä hallituksen olisi ollut poliittisesti mahdoton hyväksyä.
Similarly, ETVA could not have refused to grant a loan demanded by HSY to finance its operations.
ETVA ei vastaavasti olisi voinut kieltäytyä myöntämästä lainaa, jota HSY pyytäisi toimintansa rahoittamiseen.
In other words, ETVA had no other choice than remaining coherent with the policy of strong and continuous support toward HSY adopted by the State.
ETVA:lla ei siis ollut muuta mahdollisuutta kuin noudattaa valtion omaksumaa vahvan ja jatkuvan tuen politiikkaa HSY:tä kohtaan.
Consequently, the Commission concludes that all the measures implemented by ETVA towards HSY (loans, guarantees, capital injections, etc.) were automatically imputable to the State, and that it is not necessary to bring forward additional evidence of the State’s involvement at the moment when each of these measure were adopted by ETVA.
Niinpä komissio toteaa, että kaikki ETVA:n HSY:n hyväksi toteuttamat toimenpiteet (lainat, takaukset, pääomankorotukset ja muut vastaavat) johtuivat automaattisesti valtiosta eikä lisätodisteita valtion osallisuudesta tilanteisiin, joissa ETVA teki päätökset kustakin toimenpiteestä, ole välttämätöntä esittää.
In conclusion, the Commission considers that the different measures carried out by ETVA are imputable to the State.
Näin ollen komissio katsoo, että ETVA:n toteuttamat toimenpiteet johtuivat valtiosta.
As subsidiary grounds, the Commission also notes the following elements confirming the imputability of ETVA’s behaviour to the State.
Toissijaisena seikkana komissio huomauttaa myös seuraavista näkökohdista, jotka vahvistavat, että ETVA:n toiminta johtui valtiosta.
First, in 1995 ETVA sold only 49 % — and thus not 100 % — of HSY shares to the employees.
Ensiksi vuonna 1995 ETVA myi vain 49 prosenttia – ei siis sataa prosenttia – HSY:n osakkeista työntekijöille.
‘Greece invoked its military needs in shipbuilding to justify retaining 51 % of the yard as allowed by Article 10 of the Directive’.
”Kreikka vetosi laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta annetun direktiivin 10 artiklassa tarkoitettuihin maanpuolustusetuihinsa perustellakseen sitä, että valtio piti edelleen 51 prosentin osuuden telakasta.”
It is obvious that in this context ETVA’s management could not have developed towards HSY a relation based on commercial terms.
On selvää, että tällöin ETVA:n johto ei voinut rakentaa suhdettaan HSY:hyn kaupallisin ehdoin.
Any decision regarding the provision of financing to HSY and the terms of this financing could not go against Greece’s defence interests.
Yksikään päätös, joka koski rahoituksen antamista HSY:lle ja rahoituksen ehtoja, ei voisi olla Kreikan maanpuolustusedun vastainen.
In particular, the Commission fails to see how ETVA’s management could have refused to grant a financing to HSY or could have charged a high interest rate on these financings.
Komissio ei etenkään näe, miten ETVA:n johto olisi voinut kieltäytyä myöntämästä lainaa HSY:lle tai periä rahoituksesta korkeampaa korkoa.
Moreover, if Greece’s goal was the preservation of defence interests, one can suppose that the government was in fact directly supervising any significant decision of the management of HSY and any decision of ETVA regarding financing provided to HSY.
Lisäksi jos Kreikan tavoitteena oli maanpuolustusedun turvaaminen, voidaan olettaa, että hallitus valvoi itse asiassa suoraan kaikkia HSY:n johdon merkittäviä päätöksiä sekä kaikkia ETVA:n päätöksiä, jotka koskivat HSY:lle annettua rahoitusta.
Second, since ETVA’s mandate as ‘development bank’ was defined by the State, it can be concluded that all the activities of ETVA implemented in the framework of that mandate were imputable to the State.
Toiseksi valtio oli määrittänyt ETVA:n toimeksiannoksi ”kehityspankkina” toimimisen, joten voidaan todeta, että kaikki toiminta, jota ETVA toteutti kyseisen toimeksiannon nojalla, johtui valtiosta.
In a similar manner, the case law indicates that, in order to analyse the imputability of measures adopted by a firm ‘the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators’ may be relevant.
Samoin oikeuskäytännön mukaan kun arvioidaan yrityksen toteuttamien toimenpiteiden johtumista valtiosta, oleellista saattaa olla ”yrityksen toiminnan luonne, toiminnan harjoittaminen markkinoilla yksityisten toimijoiden kanssa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa”.
In this context, the Greek authorities acknowledge that ‘ETVA from its creation onwards did not function like a usual commercial bank but as a special development credit institution mainly active in the field of long-term credits playing a decisive role in the economic and regional development of the country’.
Tältä osin Kreikan viranomaiset myönsivät, että ”ETVA on toiminut perustamisestaan lähtien toisin kuin tavallinen liikepankki erityisenä kehitysluottolaitoksena, jolla on ollut pääasiassa pitkäaikaisten luottojen alalla ratkaiseva asema maan talous- ja aluekehityksessä”.
Third, according to case-law, ‘the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law’ may be relevant to show imputability.
Kolmanneksi oikeuskäytännön mukaan ”yrityksen oikeudellinen asema, se, sovelletaanko yritykseen julkisoikeutta vai yksityisoikeudellisia yhtiöoikeutta koskevia säännöksiä” voi olla oleellista osoitettaessa toimenpiteen johtumista valtiosta.
In this respect, since ETVA, as a State-owned development bank, has as its principal corporate object to further the country’s development by financing the Greek economy, it was not subject to banking directives .
ETVA:n päätavoite valtion omistamana kehityspankkina oli edistää maan kehitystä rahoittamalla Kreikan taloutta, joten siihen ei sovellettu pankkidirektiivejä.
It is only when ETVA’s shares were listed on the Athens Stock Exchange on 12 January 2000 that ETVA became subject to the standard supervisory rules applicable to commercial banks.
Vasta kun ETVA:n osakkeet listattiin Ateenan pörssiin 12 päivänä tammikuuta 2000, siihen voitiin alkaa soveltaa tavanomaisia liikepankkeihin sovellettavia valvontasääntöjä.
Fourth, the Commission observes that during the period 1996–2002, the State was particularly attentive to the operations of ETVA.
Neljänneksi komissio huomauttaa, että vuosina 1996–2002 valtio kiinnitti erityisen paljon huomiota ETVA:n toimiin.
Indeed, the State adopted Law 2359/95 in order to restructure ETVA and injected hundred of billions of drachma whitin that framework.
Valtio antoi lain N:o 2359/95 ETVA:n rakenneuudistuksesta ja käytti hankkeeseen miljardeja drakmoja.
In 1999, it decided to list a part of the capital on the Athens Stock Exchange.
Vuonna 1999 se päätti listata osan pääomasta Ateenan pörssiin.
One year later, it decided to privatise the majority of the capital of ETVA.
Vuosi myöhemmin se päätti yksityistää enemmistön ETVA:n pääomasta.
The loans and guarantees provided to HSY were of a size sufficiently large such that the granting decisions could not have been taken by ETVA’s management without endorsement or direct order of ETVA’s sole shareholder.
HSY:lle annetut lainat ja takaukset olivat niin suuria, ettei myöntöpäätöksiä olisi voitu tehdä ETVA:n johdossa ilman ETVA:n ainoan osakkaan suostumusta tai suoraa määräystä.
In the foregoing paragraphs the Commission has demonstrated that, in the period preceding the sale of the ETVA to Bank Piraeus in March 2002, all the measures implemented by ETVA involved State resources and all the measures implemented by ETVA towards HSY were imputable to the State.
Edellisissä kappaleissa komissio osoitti, että ennen kuin ETVA myytiin Piraeus-pankille maaliskuussa 2002, valtion varoja liittyi kaikkiin ETVA:n toteuttamiin toimenpiteisiin ja kaikki ETVA:n HSY:n hyväksi toteuttamat toimenpiteet johtuivat valtiosta.
When it will assess individually each of the measures implemented by ETVA, the Commission will therefore not demonstrate these two points anymore.
Komissio ei sen vuoksi enää perustele näitä kahta seikkaa arvioidessaan yksitellen jokaista ETVA:n toteuttamaa toimenpidettä.
The Commission will only discuss again these two issues in the assessment of measure E18c, because some parties claim that this measure was granted by ETVA in May 2002, i.e. after the purchase of ETVA by Piraeus Bank.
Komissio käsittelee näitä kahta seikkaa vain arvioidessaan toimenpidettä E18c, koska osa asianosaisista väittää ETVA:n myöntäneen kyseisen toimenpiteen vasta toukokuussa 2002 eli sen jälkeen, kun ETVA oli myyty Piraeus-pankille.
Horizontal issue 3: aid measures partially financing the military activities of HSY
Horisontaalinen seikka nro 3: tukitoimenpiteet, joilla rahoitettiin osittain HSY:n sotilasalan toimintaa