natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The legal divestiture of Acimar by judicial settlement cost of EUR 3,9 million (see section 2 of this decision).
Acimarin oikeudellinen divestointi velkasaneerauksen keinoin maksoi 3,9 miljoonaa euroa (ks. tämän päätöksen 2 osa).
The Commission notes that Belgium demonstrated that the alternative, that is to say the continuation of its activities, would have necessitated the financing of the annual cash-drain by IFB until the end of 2005, which would have represented a loss of EUR 10,8 million in total, without any certainty of being able recover the debts of EUR 3,9 million which would have had to be abandoned in the judicial settlement.
Komissio toteaa Belgian osoittaneen, että toinen vaihtoehto eli yhtiön toiminnan jatkaminen olisi edellyttänyt IFB:ltä liiketoiminnan bruttotappion (”cash-drain”) vuotuista rahoittamista vuoden 2005 loppuun asti, mikä olisi merkinnyt 10,8 miljoonan euron kokonaistappioita ilman minkäänlaista varmuutta siitä, saisiko yhtiö perittyä 3,9 miljoonan euron saatavat, joista velkasaneerauksessa jouduttiin luopumaan.
The Commission consequently concludes that IFB chose the lowest cost option for Acimar.
Näin ollen komissio katsoo, että Acimarin kohdalla IFB valitsi edullisimman vaihtoehdon.
As regards NFTI-ou, which was a company controlled jointly by IFB and Port Autonome de Dunkerque, operating the terminals in the port of Dunkerque, IFB explored two possibilities: the pursuit of activities, or divestiture by selling its shareholding.
NFTI-ou oli IFB:n ja Port Autonome de Dunkerquen yhdessä omistama yhtiö, joka vastasi Dunkerquen satamassa sijaitsevien terminaalien toiminnasta. IFB tarkasteli sen kohdalla kahta vaihtoehtoa: yhtiön toiminnan jatkamista sekä divestointia, jonka IFB toteuttaisi myymällä osuutensa yhtiöstä.
Divestiture would have led to costs of EUR 18,5 million (see detailed description in section 2 of this decision).
Divestoinnista aiheutui 18,5 miljoonan euron kustannukset (ks. tarkka kuvaus tämän päätöksen 2 osasta).
As regards the alternative, that is to say the continuation of activities, Belgium demonstrated in its reply that this would have generated losses of EUR 36,2 million (see detailed description in section 3 of this decision).
Belgia osoitti vastauksessaan, että toinen vaihtoehto eli toiminnan jatkaminen olisi aiheuttanut 36,2 miljoonan euron tappiot (ks. tarkka kuvaus tämän päätöksen 3 osasta).
In view of the cost of these two options, the Commission considers that IFB chose the least expensive option.
Näistä vaihtoehdoista aiheutuvien kustannusten perusteella komissio katsoo IFB:n valinneen edullisemman vaihtoehdon.
The handover of IFB France, which subsequently became AGEP, to NFTI-ou cost EUR 0,9 million (see detailed description in section 2 of this decision).
IFB France, josta myöhemmin tuli AGEP, myytiin NFTI-ou:lle 0,9 miljoonan euron hintaan (ks. tarkka kuvaus tämän päätöksen 2 osasta).
The question arises as to whether allowing IFB France to file for bankruptcy would not have been less costly for IFB.
On ratkaistava, olisiko IFB Francen asettaminen konkurssiin tullut IFB:lle edullisemmaksi.
The Commission considers that Belgium has not presented evidence of this risk of coverage of liabilities.
Komissio katsoo, ettei Belgia ole toimittanut todisteita tästä velkojen kattamista koskevasta riskistä.
Therefore, the Commission must reject this argument.
Siispä komissio ei voi hyväksyä tätä perustelua [51].
The Commission concludes that the handover of IFB France cost at least the same as its continuation would have done.
Näin ollen komissio katsoo, että IFB Francen myynti maksoi vähintään yhtä paljon kuin sen liiketoiminnan jatkaminen.
The Commission therefore concludes that IFB selected one of the two least expensive options.
Siispä komissio katsoo, että IFB valitsi kahdesta vaihtoehdosta edullisemman.
For the Dry Port of Dunkerque, it had been decided to liquidate this company, by the preliminary sale of a part of the assets, namely the shareholding of 8,6 % in NFTI-ou.
Dry Port Dunkerque päätettiin likvidoida, ja tätä ennen osa sen varoista eli 8,6 prosentin osuus NTFI-ou:sta myytiin.
That cost EUR 7,9 million (see detailed description in section 2 of this decision).
Tästä aiheutui 7,9 miljoonan euron kustannukset (ks. tarkka kuvaus tämän päätöksen 2 osasta).
In the alternative scenario, i.e. the continuation of activities, IFB would have had to finance the annual cash drain generated by the company’s losses, which would have presented an additional charge of EUR 2,6 million.
Jos IFB olisi valinnut toisen vaihtoehdon eli jatkanut yhtiön toimintaa, se olisi joutunut rahoittamaan yhtiön tappioista johtuvan vuotuisen bruttotappion (”cash-drain”), mikä olisi merkinnyt 2,6 miljoonan euron lisäkuluja.
Consequently, liquidation was the least costly option.
Siispä likvidointi oli edullisempi vaihtoehto.
In view of the strategic decision to leave the French market, the decision to sell SSTD for EUR 0,2 million (see detailed description below in section 2) was the most attractive option for IFB.
Koska IFB oli tehnyt strategisen päätöksen lopettaa toimintansa Ranskan markkinoilla, päätös SSTD:n myyminen 0,2 miljoonalla eurolla (ks. tarkka kuvaus edeltä 2 osasta) oli sille edullisin vaihtoehto.
The Commission concludes that IFB divested its shareholdings in France at the lowest possible cost, and that as a consequence the finance allocated by SNCB to finance this divestiture, which was necessary for the viability of the remainder of IFB, was limited to the minimum possible.
Komissio katsoo, että IFB divestoi omistuksensa Ranskassa mahdollisimman vähäisin kustannuksin ja että näin ollen SNCB:n myöntämä tuki, jolla rahoitettiin IFB:n jäljelle jäävän osan elinkelpoisuuden kannalta välttämätön divestointi, rajattiin vähimmäismäärään.
Beneficiaries’ own contribution
Tuensaajan oma rahoitusosuus
Point 40 of the 1999 guidelines states that:
Vuoden 1999 suuntaviivojen 40 kohdassa todetaan seuraavaa:
‘Aid beneficiaries will be expected to make a significant contribution to the restructuring plan from their own resources, including through the sale of assets that are not essential to the firm’s survival, or from external financing at market conditions.’
”Tuensaajien on osallistuttava rakenneuudistussuunnitelmaan merkittävällä määrällä omia varojaan, myös myymällä omaisuuseriä, jotka eivät ole välttämättömiä yrityksen elinkelpoisuuden kannalta, tai markkinaehtoisella ulkoisella rahoituksella.”
In the letter initiating the procedure (point 270), the Commission noted that, according to the restructuring plan, IFB did not appear to make a significant contribution of its own to its restructuring, and therefore the Commission had doubts as to whether IFB contributed sufficiently to its restructuring.
Menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä (270 kohta) komissio huomautti, että rakenneuudistussuunnitelman perusteella näytti siltä, ettei IFB osallistunut omaan rakenneuudistukseensa merkittävällä rahoitusosuudella, ja että näin ollen komissio epäili, osallistuiko IFB riittävällä osuudella omaan rakenneuudistukseensa.
Belgium, in its reply to the letter initiating the procedure, explained in detail what it considered IFB’s own contributions to be (see description in section 3 of this decision, points 194 to 201).
Vastauksessaan menettelyn aloittamista koskevaan kirjeeseen Belgia kertoi yksityiskohtaisesti tekijöistä, jotka se katsoi IFB:n omaksi rahoitusosuudeksi (ks. tarkka kuvaus tämän päätöksen 3 osan 194–201 kohdasta).
The Commission assesses Belgium’s explanations as follows:
Komissio arvioi Belgian selvitystä seuraavasti:
Costs of restructuring
Rakenneuudistuksen kustannukset
The Commission starts by determining the total cost of restructuring, net of productivity gains and reduction in working capital requirement.
Aivan aluksi komissio määrittelee rakenneuudistuksen kokonaiskustannukset, joista vähennetään tuottavuuden kasvun vaikutukset sekä käyttöpääomatarpeen pienennys.
Net costs of restructuring
Rakenneuudistuksen nettokustannukset
Net operating loss
Liiketoiminnan nettotappio
Increase in working capital requirement
Käyttöpääomatarpeen kasvu
Investments and replacement of non-financial assets
Korvausinvestoinnit muuhun kuin rahoitusomaisuuteen
Investments in financial assets
Investoinnit rahoitusomaisuuteen
Interest payments to businesses other than SNCB
Korkojen maksu muille yhtiöille kuin SNCB:lle
Repayment of financial debt
Rahoitusvelan takaisinmaksu
Partial repayment of debt and interest to SNCB
SNCB:n saatavien ja korkojen osittainen lyhentäminen
Tax debts
Verovelat
Belgium had included EUR 27,916 million as ‘gross operating loss’ in the restructuring costs.
Liiketoiminnan tappio (”cash drain”): Belgia sisällytti rakenneuudistuskustannuksiin 27,916 miljoonaa euroa ”liiketoiminnan bruttotappioina”.
The Commission considers that, in line with its decision-making practice [53], only the net operating loss should be included in the restructuring costs.
Komissio katsoo, että sen päätöskäytännön mukaisesti [53] rakenneuudistuskustannuksiin sisällytetään ainoastaan liiketoiminnan nettotappiot.
These costs may be obtained by deducting the productivity gains during the restructuring period (EUR 25,167 million) from the gross operating loss during the restructuring period (EUR 27,916 million).
Nämä kustannukset saadaan selville vähentämällä rakenneuudistuksen aikaisesta liiketoiminnan bruttotappiosta (27,916 miljoonaa euroa) rakenneuudistuskauden aikainen tuottavuuden kasvu (25,167 miljoonaa euroa).
In accordance with the Commission’s decision-making practice [55], only the net increase in working capital requirement should be taken into account for the restructuring costs, which is EUR 12,998 million [56],Inter-group transfers.
Komission päätöskäytännön mukaan [55] rakenneuudistuskustannuksissa on otettava huomioon vain käyttöpääomatarpeen nettokasvu, joka on 12,998 miljoonaa euroa [56].
In the costs of restructuring, Belgium includes, under the heading ‘investments in financial assets’, inter-group transfers linked to the centralisation of the Belgian shareholdings in the group.
Yhtiön sisäiset siirrot: Belgia sisällytti rakenneuudistuskustannuksien kohtaan ”investoinnit rahoitusomaisuuteen” yhtiön sisäisiä siirtoja, jotka liittyivät yhtiön belgialaisten osakkuuksien keskittämiseen.
These transfers were as follows: shares in RKE (a Belgian firm, described in detail in section 2, point 47, of the letter initiating the procedure), held by Haeger & Schmidt International (a 100 % subsidiary of IFB in Germany, described in detail in section 2, point 47, of the letter initiating the procedure) were transferred to IFB, which now holds them directly, and no longer indirectly via Haeger & Schmidt International.
Nämä siirrot olivat seuraavat: Haeger & Schmidt Internationalin (IFB:n kokonaan omistama saksalainen tytäryhtiö, joka kuvataan tarkemmin menettelyn aloittamista koskevan kirjeen 2 osan 47 kohdassa) omistuksessa olevat RKE:n osakkeet (belgialainen yritys, joka kuvataan tarkemmin menettelyn aloittamista koskevan kirjeen 2 osan 47 kohdassa) siirrettiin IFB:lle, joka omistaa ne tällä hetkellä suoraan eikä enää välillisesti Haeger & Schmidt Internationalin kautta. Tämän kaupan hinta oli 1,6 miljoonaa euroa, ja kauppasumma suoritettiin 0,6 miljoonan euron käteismaksulla ja leikkaamalla IFB:n saatavia Haeger & Schmidt Internationalilta 1 miljoonan euron edestä.
Financing by SNCB and own shareholding in IFB
SNCB:n rahoitus ja IFB:n oma rahoitusosuus
It will involve a conversion into capital of the credit facility and receivables for which a payment extension was awarded, together with the interest pertaining to it.
Rahoitusta annetaan pääomittamalla luottojärjestely ja saatavat, joiden maksuaikaa on lykätty, sekä niihin liittyvät korot.
Contrary to point 43 of the 2004 guidelines, the 1999 guidelines do not prevent the firm’s own contribution consisting of future profits.
Toisin kuin vuoden 2004 suuntaviivojen 43 kohdassa vuoden 1999 suuntaviivoissa ei kielletä laskemasta yhtiön omaan rahoitusosuuteen mukaan tulevia voittoja.
The Commission considers that, within the context of the 1999 guidelines, future profits can constitute an own contribution, if the future profits were foreseeable at the time when the restructuring plan was prepared.
Komissio katsoo, että vuoden 1999 suuntaviivojen nojalla tulevat voitot voidaan katsoa omaksi rahoitusosuudeksi, jos nämä tulevat voitot olivat ennakoitavissa rakenneuudistussuunnitelman laatimisajankohtana.
Consequently, the Commission concludes that these future profits were foreseeable at the time when the restructuring plan was prepared.
Näin ollen komissio katsoo, että tulevat voitot olivat ennakoitavissa rakenneuudistussuunnitelman laatimisajankohtana.
The co-ownership rights (50 %) to these assets utilised by OCHZ were ceded for a price of EUR 4,5 million.
OCHZ:n käyttämän omaisuuden yhteisomistusoikeudet (50 prosenttia) myytiin 4,5 miljoonan euron hintaan.
Autocare Europe and IFB France in 2003,
Autocare Europe ja IFB France vuonna 2003,
GIE OCHZ, Brussels Port Invest SA and Brussels Terminal Intermodal SA in 2004, and
GIE OCHZ, Brussels Port Invest SA ja Brussels Terminal Intermodal SA vuonna 2004, ja
CNC Ferry Boats Intermodal in 2005.
CNC Ferry Boats Intermodal vuonna 2005.
As described in point 187, these future receipts were foreseeable at the time when the restructuring plan was prepared.
Kuten edellä 187 kohdassa kuvaillaan, nämä tulevat tulot olivat ennakoitavissa rakenneuudistussuunnitelman laatimisajankohtana.
The Commission considers that Belgium has demonstrated that, by means of the sales to private firms described above, IFB has reduced its activities to its core business.
Komissio katsoo Belgian osoittaneen, että myymällä omaisuuttaan edellä mainituille yksityisyrityksille IFB supisti toimintaansa ainoastaan ydinliiketoimintaansa (core business).
They have been obtained under market conditions, and without the offer of security on the part of SNCB or the Belgian State to the banking establishments.
Ne myönnettiin markkinaehdoin, eivätkä luottolaitokset saaneet takausta SNCB:ltä tai Belgian valtiolta.
Finally, IFB is contributing EUR 1,105 million, arising from exceptional receipts.
Kaiken kaikkiaan IFB:n rahoitusosuus on 1,105 miljoonaa euroa, ja tämä summa on perisin satunnaisista tuloista.
These exceptional receipts correspond to capital increases achieved on the sale of non-financial assets (mainly of EAOS wagons and rolling stock at the terminals).
Nämä satunnaiset tulot vastaavat muun kuin rahoitusomaisuuden (pääasiassa EAOS-vaunujen ja terminaalien liikkuvan kaluston) myynnistä saatua myyntivoittoa.
Profits 2004 to 2006
Vuosien 2004–2006 voitot
Sale of non-financial assets
Muun kuin rahoitusomaisuuden myynti
Sale of financial assets
Rahoitusomaisuuden myynti
Credit entered into with private banks
Yksityisiltä pankeilta otetut lainat
Conclusion on own contribution
Johtopäätös omasta rahoitusosuudesta
To summarise, out of the total costs for the restructuring of IFB, which amount to EUR 125,56 million, EUR 95,3 million, or 76 %, were paid by SNCB.
Tiivistetysti voidaan todeta, että IFB:n rakenneuudistuksen kokonaiskustannukset ovat 125,56 miljoonaa euroa ja että SNCB maksaa niistä 95,3 miljoonaa euroa eli 76 prosenttia.
This financing is imputable to the Belgian State.
Tämä rahoitus johtuu Belgian valtiosta.
EUR 30,26 million, or 24 %, of these costs were borne by IFB itself.
IFB maksaa itse 24 prosenttia kustannuksista eli 30,26 miljoonaa euroa.
In this case, the Commission recalls that the 1999 guidelines do not impose a minimum level of own contribution, but only a significant contribution.
Tässä tapauksessa komissio muistuttaa, että vuoden 1999 suuntaviivoissa ei aseteta oman rahoitusosuuden vähimmäismäärää, vaan todetaan ainoastaan, että sen on oltava huomattava.
Nevertheless, inasmuch as the 2004 guidelines, which are not applicable in this case, insist upon an own contribution greater than 50 %, the Commission believes that it is useful to recall the particular difficulties of restructuring (upon which 250 jobs in Belgium directly depend); the scale of the reductions in capacity (reduction of 49 % of the rail wagons; handover of several terminals); and the importance of combined transport, the market in which IFB is principally active, to the European Union’s transport policy.
Komissio kuitenkin katsoo – sikäli kuin vuoden 2004 uusissa suuntaviivoissa, joita ei sovelleta tässä tapauksessa, edellytetään yli 50 prosentin omaa rahoitusosuutta – että on syytä muistuttaa rakenneuudistukseen liittyvistä erityisistä vaikeuksista (Belgiassa 250 työpaikkaa riippuu suoraan rakenneuudistuksesta), siitä, kuinka paljon kapasiteettia on pienennetty (junavaunujen määrää on vähennetty 49 prosenttia ja useita terminaaleja on myyty), ja siitä, kuinka suuri merkitys yhdistetyillä kuljetuksilla, joiden alalla IFB pääasiassa toimii, on Euroopan unionin liikennepolitiikalle.
The Commission concludes that, under these circumstances, and in view of the size of the IFB business and its disastrous financial situation prior to its restructuring, a shareholding of 24 % constitutes a significant shareholding.
Komissio katsoo, että näissä olosuhteissa 24 prosentin rahoitusosuus on merkittävä rahoitusosuus, kun huomioon otetaan myös IFB:n koko ja se, että ennen rakenneuudistusta yhtiön taloudellinen tilanne oli erittäin huono.
Annual report and ‘one time, last time’
Vuosikertomus ja tuen ainutkertaisuuden periaate (”one time, last time”)
The 1999 guidelines state in points 45 and 48:
Vuoden 1999 suuntaviivojen 45 ja 48 kohdassa todetaan seuraavaa:
The Commission must be put in a position to make certain that the restructuring plan is being implemented properly, through detailed regular reports communicated by the Member State concerned. […]
Komission on voitava varmistua rakenneuudistussuunnitelman moitteettomasta edistymisestä jäsenvaltion sille säännöllisesti toimittamien yksityiskohtaisten kertomusten avulla.
In order to prevent firms from being unfairly assisted, restructuring aid should be granted once only.
Jotta voitaisiin välttää vääristävän tuen myöntämistä, rakenneuudistustukea saa myöntää ainoastaan yhden kerran.
When planned restructuring aid is notified to the Commission, the Member State must specify whether the firm concerned has in the past already received restructuring aid, including aid granted before entry into force of these Guidelines and any unnotified aid.
Ilmoittaessaan komissiolle rakenneuudistustukea koskevasta hankkeesta jäsenvaltion on täsmennettävä, onko yritykselle jo aikaisemmin myönnetty rakenneuudistustukea mukaan luettuina tuet, jotka on myönnetty ennen näiden suuntaviivojen voimaantuloa tai joista ei ole ilmoitettu.
If so, and where less than 10 years has elapsed since the restructuring period came to an end or implementation of the plan has been halted, the Commission will normally allow further restructuring aid only in exceptional and unforeseeable circumstances for which the company is not responsible.
Jos yritys on jo saanut tällaista tukea ja jos yrityksen rakenneuudistuksen toteuttamisesta tai sen toteuttamisen keskeyttämisestä on kulunut alle 10 vuotta, komissio ei yleensä hyväksy uuden rakenneuudistustuen myöntämistä lukuun ottamatta poikkeuksellisia ja odottamattomia tilanteita, joista yritys ei itse ole vastuussa.
An unforeseeable circumstance is one which could in no way be anticipated when the restructuring plan was drawn up.’
Odottamattomalla tilanteella tarkoitetaan tapahtumia, joita ei voitu millään tavoin ennakoida rakenneuudistussuunnitelman laatimishetkellä.”
As already noted in the decision initiating the procedure (point 271), the Belgian Government agreed to provide the Commission with an annual report to allow the Commission to evaluate whether the restructuring plan was implemented in accordance with the commitments made by the Belgian authorities.
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä (271 kohta) on jo todettu, Belgian hallitus päätti toimittaa komissiolle vuosikertomuksen, jotta komissio voisi arvioida, onko rakenneuudistussuunnitelma pantu täytäntöön Belgian viranomaisten tekemien sitoumusten mukaisesti.
As also noted in the decision initiating the procedure (point 271), the criterion ‘one time, last time’ has been respected.
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä myös todetaan (271 kohta), tuen ainutkertaisuuden periaatetta (”one time, last time”) noudatettiin.
The Commission finds that Belgium unlawfully implemented some of the measures in question in violation of Article 88(3) EC.
Komissio toteaa, että Belgia on pannut osan kyseisistä toimista täytäntöön EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
However, the assessment of the measures has shown that, in part, they do not constitute aid, and as far as the rest are concerned, they are compatible with the common market,
Näiden toimenpiteiden tutkinnasta on kuitenkin käynyt ilmi, etteivät ne ole tukea ja että muilta osin ne soveltuvat yhteismarkkinoille,
The financing of the restructuring of the activities of Inter Ferry Boats SA in Belgium and the financing of the divestiture of Inter Ferry Boats SA in France for the amount of EUR 95,3 million by Société Nationale des Chemins de Fer Belges, imputable to Belgium and implemented by the latter, constitute State aid for restructuring, which is compatible with the common market.
Yhteensä 95,3 miljoonan euron rahoitus, jota Belgian kansallinen rautatielaitos (SNCB) on myöntänyt InterFerryBoats SA:n Belgiassa harjoittaman toiminnan rakenneuudistusta ja InterFerryBoats SA:n Ranskassa harjoittaman toiminnan divestointia varten ja joka johtuu Belgiasta ja jonka Belgia on pannut täytäntöön, on valtion maksamaa rakenneuudistustukea ja soveltuu yhteismarkkinoille.
OJ C 159, 8.7.2006, p. 2.
EUVL C 159, 8.7.2006, s. 2.
Moniteur Belge of 24 July 1926.
Moniteur Belge, 24.7.1926.
Date of entry into force of the Royal Decree of 30 September 1992 approving the first contract for administration of Société Nationale de Chemins de Fer Belges and specifying the measures relevant to that company, Moniteur Belge of 14 October 1992.
Päivä, jolloin 30 päivänä syyskuuta 1992 annettu kuninkaan asetus, jossa hyväksytään ensimmäinen sopimus Belgian kansallisen rautatielaitoksen johtamisesta ja vahvistetaan yhtiöön liittyvät toimenpiteet, tuli voimaan (Moniteur Belge, 14.10.1992).
As defined in the Act of 21 March 1991 reforming certain public economic undertakings, Moniteur Belge of 27 March 1991.
Siten kuin ne määritellään 21 päivänä maaliskuuta 1991 annetussa laissa, jolla uudistetaan tiettyjä julkisia liikeyrityksiä (Moniteur Belge, 27.3.1991).
IFB already has a shareholding of 0,9 % in this company, which operates the terminals in Antwerp, Zeebrugge, Oostende, Charleroi, Liège, Brussels, Etge, Genk and Muizen, and offers rail freight services to 11 Member States.
IFB omistaa jo 0,9 prosenttia tästä yhtiöstä, jolla on terminaaleja Antwerpenissa, Zeebruggessa, Oostendessa, Charleroissa, Liègessä, Brysselissä, Etgessä, Genkissä ja Muizenissa ja joka tarjoaa rautatierahtipalveluja 11 jäsenvaltiossa.
Confidential data.
Luottamuksellisia tietoja.
The increase in the number of working days per annum led to a cost reduction of around EUR 0,6 million per annum; the centralisation of the administrative and commercial services in Berchem led to a cost reduction of around EUR 0,2 million per annum, and the reduction of up to 35 FTE led to a cost reduction of EUR 1,75 million per annum.
Vuotuisten työpäivien määrän nostaminen laski kustannuksia noin 0,6 miljoonaa euroa vuodessa, hallinnollisten ja kaupallisten palvelujen keskittäminen Berchemiin laski kuluja noin 0,2 miljoonaa euroa vuodessa, ja työntekijöiden määrän laskeminen 35:een (kokoaikaiseksi muutettuna) laski kuluja 1,75 miljoonaa euroa vuodessa.
Full-time equivalents.
Kokoaikaiseksi muutettu työtuntimäärä.
Court judgment of 16 May 2002, France v Commission (Case C-482/99 [2002] ECR I-4397), ‘Stardust Marine’ jud gment.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-482/99, komissio vastaan Ranska, 16.5.2002 antama tuomio (Kok. 2002, s. I-4397), ns. Stardust Marine -tuomio.