natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During the verification visits the Commission made to the Brazilian producers, it was found that while the two smaller companies were indeed more specialised in women's footwear, the largest one sold predominantly men's footwear on the domestic market.
Komission tekemillä tarkastuskäynneillä brasilialaisten tuottajien luo havaittiin, että vaikka kaksi pienempää yritystä erikoistuivatkin enemmän naisten jalkineisiin, suurin yritys myi pääasiassa miesten jalkineita kotimarkkinoilla.
Domestic market sales were hence made in sufficient quantities for women's as well as men's footwear types.
Kotimarkkinamyyntiä oli siis riittäviä määriä sekä naisten että miesten jalkinetyyppien osalta.
As regards the argument that Brazil's exports are mainly women's footwear, the Commission does not consider that the pattern of a country's exports necessarily corresponds to that of products sold on its domestic market.
Väitteestä, jonka mukaan Brasilia vie enimmäkseen naisten jalkineita, komissio katsoo, että maan viemät tuotteet eivät välttämättä vastaa sen kotimarkkinoilla myytyjä tuotteita.
Some parties submitted that questionnaire responses showed that Brazil specialises in sandals which therefore cannot be compared to the footwear types exported from China and Vietnam, which cover a larger variety.
Jotkin osapuolet katsoivat, että kyselyvastausten mukaan Brasilia erikoistuu sandaaleihin, joita ei voida verrata Kiinan ja Vietnamin viemiin jalkinetyyppeihin, joiden valikoima on laajempi.
The examination by the Commission did not confirm this claim, but showed that Brazilian producers sold a wide range of footwear types, which translated at PCN-level into a more than 50 % matching rate with the models exported by the Chinese and Vietnamese companies in the samples.
Väite ei saanut vahvistusta komission tutkimuksissa, joissa kävi ilmi, että brasilialaisten tuottajien myymien jalkineiden valikoima oli laaja ja vastasi 50-prosenttisesti otokseen valittujen kiinalaisten ja vietnamilaisten yritysten viemiä jalkinemalleja.
Some parties argued that Brazil could not be used as analogue country for children footwear, because it has a very small production of this type of shoes.
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasiliaa ei voida käyttää vertailumaana lasten jalkineiden osalta, koska se tuottaa näitä jalkineita erittäin vähän.
The Commission notes that it is not unusual that an analogue country does not produce all sub-types of the like product.
Komission mukaan ei ole epätavallista, että vertailumaa ei tuota kaikkia samankaltaisen tuotteen alatyyppejä.
However, this does not prevent that a fair comparison of normal value can be established by making proper adjustments for this type.
Tämä ei kuitenkaan estä normaaliarvon tasapuolista vertailua, kunhan tehdään kyseistä tyyppiä koskevat asianmukaiset oikaisut.
As indeed none of the Brazilian cooperating producers manufactured children's footwear, the normal value for this type was calculated, as in the original investigation, by appropriately adjusting the normal value calculated for adults’ shoes.
Yksikään brasilialaisista yhteistyössä toimineista tuottajista ei tosiaankaan tuottanut lasten jalkineita, joten tätä jalkinetyyppiä koskeva normaaliarvo laskettiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin oikaisemalla asianmukaisesti aikuisten jalkineille laskettua normaaliarvoa.
It is therefore concluded that Brazil could be used as analogue country for all types of leather footwear, including children's shoes.
Sen vuoksi päätellään, että Brasiliaa voidaan käyttää vertailumaana kaikentyyppisten nahkajalkineiden, myös lasten jalkineiden, osalta.
Some parties submitted that footwear produced in Brazil uses high quality leather and has therefore higher prices than China and Vietnam.
Joidenkin osapuolten mukaan Brasiliassa tuotetuissa jalkineissa käytetään korkealaatuista nahkaa, minkä vuoksi niiden hinnat ovat korkeammat kuin kiinalaisten ja vietnamilaisten jalkineiden.
It would therefore not be comparable to the footwear originating in the two countries under investigation.
Tämän vuoksi niitä ei voida verrata kahdesta tutkimuksen kohteena olevasta maasta peräisin oleviin jalkineisiin.
Some other interested party on the contrary submitted that the Brazilian prices needed to be properly adjusted because the leather of Brazilian footwear was of lower quality than the leather used in China and Vietnam.
Jotkin toiset osapuolet sitä vastoin totesivat, että brasilialaisia hintoja on oikaistava asianmukaisesti, koska brasilialaisten jalkineiden nahka on heikompilaatuista kuin Kiinassa ja Vietnamissa käytetty nahka.
The Commission examined this matter and found that in terms of prices and quality there was no difference in the leather used for footwear produced in Brazil and that used for footwear produced in China and Vietnam.
Komissio tutki asiaa ja havaitsi, että Brasiliassa tuotetuissa jalkineissa käytetyn nahan hinnan ja laadun suhteen ei ollut mitään eroja Kiinaan ja Vietnamiin verrattuna.
It is recalled in this context that an adjustment to the normal value was applied in the original case, because leather used by the Brazilian analogue country producers was found to be of lower quality and sold at lower prices as compared to the leather used by the sampled producers in the export countries.
Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että alkuperäisessä tapauksessa sovellettiin normaaliarvon oikaisua, koska vertailumaan eli Brasilian tuottajien käyttämän nahan havaittiin olevan heikompilaatuista ja sen myyntihintojen alhaisemmat verrattuna viejämaiden otokseen valittujen tuottajien käyttämään nahkaan.
In the current review investigation, producers in Brazil (and most producers in the export countries) are different from those that co-operated with the original investigation.
Tässä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa brasilialaiset tuottajat (ja suurin osa viejämaiden tuottajista) eivät ole samoja kuin alkuperäisessä tutkimuksessa yhteistyössä toimineet tuottajat.
In turn, the different mix in companies resulted in different leather input costs.
Yritysten erilaisen valikoiman seurauksena myös nahan materiaalikustannukset olivat erilaiset.
Some parties expressed the view that Brazilian and Vietnamese products are not comparable, arguing that Brazil exports expensive high-end footwear while Vietnam exports low-priced products, but did not submit substantiating evidence on this.
Joidenkin osapuolten mukaan brasilialaiset ja vietnamilaiset tuotteet eivät ole vertailukelpoisia, koska Brasilia vie kalliita korkealaatuisia jalkineita, kun taas Vietnam vie edullisia tuotteita, mutta ne eivät toimittaneet mitään näyttöä tästä.
The Commission notes that in any event Vietnamese products would have to be compared to products sold on the Brazilian domestic market, not to those exported from Brazil.
Komissio katsoo, että vietnamilaisia tuotteita on joka tapauksessa verrattava Brasilian kotimarkkinoilla myytyihin eikä Brasiliasta vietyihin tuotteisiin.
The Commission did not find any evidence that the footwear originating in Vietnam or sold in Brazil was limited to a specific market segment.
Komissio ei havainnut mitään näyttöä siitä, että Vietnamista peräisin olevat tai Brasiliassa myydyt jalkineet olisivat rajoittuneet tietylle markkinasegmentille.
Competition on the Brazilian market
Kilpailu Brasilian markkinoilla
Some parties submitted that Brazil had increased its tariffs on footwear from 20 % to 35 % as of January 2008 and argued that this rendered Brazil a highly protected market with reduced competition.
Jotkin osapuolet huomauttivat, että Brasilia oli nostanut jalkineiden tariffeja 20 prosentista 35 prosenttiin tammikuusta 2008 lähtien, ja väittivät, että tämä teki Brasiliasta erittäin suojatut markkinat, joilla on vähän kilpailua.
They also argued that the market share held by imports in Brazil was too low with respect to consumption.
Ne myös väittivät, että tuonnin markkinaosuus Brasiliassa oli liian alhainen kulutukseen nähden.
The Commission examined these claims.
Komissio tutki näitä väitteitä.
It was found that Brazil indeed raised its tariffs from 20 % to 35 % in the beginning of 2008, i.e. in the middle of the RIP.
Havaittiin, että Brasilia todellakin korotti tariffejaan 20 prosentista 35 prosenttiin vuoden 2008 alussa eli keskellä tarkastelua koskevaa tutkimusajanjaksoa.
However, the Commission also found that the value of the Brazilian currency vis-à-vis the US Dollar increased significantly over the RIP, and particularly after the tariff increase was introduced by Brazil.
Komissio kuitenkin havaitsi, että myös Brasilian valuutan arvo Yhdysvaltojen dollariin nähden kohosi huomattavasti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja etenkin sen jälkeen, kun Brasilia oli ottanut käyttöön korotetut tariffit.
More precisely, the value of the Brazilian Real strengthened by up to 19 % (i.e. a greater increase than the increase in tariffs) compared to the beginning of the RIP.
Brasilian realin arvo vahvistui jopa 19 prosenttia (eli enemmän kuin tariffien nousu) verrattuna tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson alkuun.
As a consequence, the rise in the value of the Brazilian currency with respect to the US Dollar offset to a large extent the effect of the tariff rise on import prices.
Brasilian valuutan arvon nousu suhteessa Yhdysvaltojen dollariin kumosi suureksi osaksi tariffin nousun vaikutukset tuontihintoihin.
Moreover, the Commission did not find any evidence that the raise in tariffs was reflected in a substantial increase of domestic prices, nor that it hindered imports.
Komissio ei myöskään havainnut mitään näyttöä siitä, että tariffien nostaminen olisi korottanut merkittävästi kotimarkkinahintoja tai estänyt tuontia.
In fact, the Commission established that, despite the tariff increase, imports of leather shoes into Brazil in the first half of 2008 (i.e. after the tariff rise) increased considerably as compared to the first half of 2007.
Itse asiassa komissio vahvisti, että tariffin noususta huolimatta nahkajalkineiden tuonti Brasiliaan vuoden 2008 alkupuoliskolla (eli tariffin nousun jälkeen) lisääntyi merkittävästi vuoden 2007 alkupuoliskoon verrattuna.
Thus, there was no effective impact of the tariff increase on the Brazilian market.
Näin ollen tariffin korottamisella ei ollut todellisia vaikutuksia Brasilian markkinoihin.
Some parties submitted that Brazil is not an open market for footwear because imports of footwear into the country are hampered by non-automatic licensing.
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian jalkinemarkkinat eivät ole avoimet, koska jalkineiden tuontia maahan estetään harkinnanvaraisilla lisensseillä.
The Commission found that Brazil applies non-automatic licensing on imports of footwear, but notes this does not appear to have constituted a barrier to imports in view of the aforementioned import increase.
Komission havaintojen mukaan Brasilia soveltaa harkinnanvaraisia lisenssejä jalkineiden tuotantoon, mutta se ei katso, että tämä muodostaisi esteen tuonnille, kun otetaan huomioon edellä mainittu tuonnin lisääntyminen.
In addition, the Commission established that Indonesia also applies non-automatic licensing regarding imports of footwear.
Komissio totesi myös Indonesian soveltavan harkinnanvaraisia lisenssejä jalkineiden tuontiin.
The Commission notes that non-automatic import licensing is a WTO compatible practice.
Komissio katsoo, että harkinnanvaraiset tuontilisenssit ovat WTO:n käytännön mukaisia.
The Commission therefore concludes that there exist no grounds for regarding the non-automatic import licenses applied by Brazil as an import restriction which could lead to a conclusion that Brazil is a non-open market.
Sen vuoksi komissio päättelee, että ei ole perusteita pitää Brasilian soveltamia harkinnanvaraisia tuontilisenssejä tuontirajoituksena, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että Brasilian markkinat eivät ole avoimet.
Some parties argued that the significant rise in the value of the Brazilian Real in the recent years affected competitiveness in Brazil negatively, or that a drop of the Real by 25 % since the RIP affected Brazil's international competitiveness negatively.
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian realin arvon merkittävä nousu viime vuosina on vaikuttanut negatiivisesti Brasilian kilpailukykyyn tai että realin arvon putoaminen 25 prosentilla tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen on vaikuttanut Brasilian kansainväliseen kilpailukykyyn negatiivisesti.
These arguments were not supported by substantiating evidence, but in any event, developments after the RIP cannot be considered pertinent in the choice of the analogue country.
Näiden väitteiden tueksi ei esitetty mitään näyttöä, eikä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä voida missään tapauksessa pitää asiaankuuluvana vertailumaan valinnassa.
Following the above, the Commission found no evidence that the overall conditions of competition on the Brazilian market have changed significantly since the original investigation so as to make Brazil unsuitable as an analogue country.
Edellä esitetyn perusteella komissio ei havainnut mitään näyttöä siitä, että yleiset kilpailuedellytykset Brasilian markkinoilla olisivat muuttuneet merkittävästi alkuperäisen tutkimuksen jälkeen niin, että Brasilia ei enää olisi sopiva vertailumaaksi.
Differences in socio-economic development
Erot sosioekonomisessa kehityksessä
It was argued by several parties that India or Indonesia are more appropriate choices for an analogue market, because Brazil does not possess similarities to China and Vietnam in terms of economic development, or per capita GNP.
Useat osapuolet väittivät, että Intia tai Indonesia olisivat sopivampia vaihtoehtoja vertailumaaksi, koska Brasilia ei ole samankaltainen Kiinan ja Vietnamin kanssa, jos tarkastellaan talouden kehitystä tai BKT:tä henkeä kohti.
It should be noted that by definition, a non-market-economy country or an economy in transition does not have the same economic characteristics as a market-economy country.
On muistettava, että määritelmällisesti muulla kuin markkinatalousmaalla tai siirtymätaloudella ei ole samoja talouden ominaispiirteitä kuin markkinatalousmaalla.
It is not unusual that such difference in economic development exists between an analogue country and a non-market-economy country or an economy in transition.
On varsin tavallista, että vertailumaan ja muun kuin markkinatalousmaan tai siirtymätalouden taloudellisessa kehittyneisyydessä esiintyy tällaisia eroja.
This applies also to the difference in income per capita which is also an indicator of economic development.
Tämä koskee myös eroavaisuuksia, joita esiintyy tuloissa henkeä kohti, mikä on myös talouden kehityksen indikaattori.
This, however, does not prevent Brazil to be chosen as analogue country as long as it is deemed more appropriate with regard to the other factors taken into consideration.
Tämä ei kuitenkaan estä Brasilian valintaa vertailumaaksi, jos sitä pidetään soveltuvampana muiden huomioon otettavien tekijöiden kannalta.
Differences in cost structure
Erot kustannusrakenteessa
Several interested parties stressed the fact that labour costs are higher in Brazil than in China and Vietnam and that India, Indonesia or Thailand whose labour costs are more comparable, would thus be more appropriate analogue countries.
Useat asianomaiset osapuolet korostivat, että työvoimakustannukset ovat korkeammat Brasiliassa kuin Kiinassa ja Vietnamissa ja että Intia, Indonesia tai Thaimaa, joiden työvoimakustannukset ovat vertailukelpoisempia, soveltuisi siten paremmin vertailumaaksi.
It was submitted that due to higher wages, labour costs in Brazil amount to 50-70 % of the cost of production as opposed to 30 % in China.
Väitteen mukaan korkeampien palkkojen vuoksi työvoimakustannusten osuus Brasiliassa on 50–70 prosenttia tuotantokustannuksista verrattuna 30 prosenttiin Kiinassa.
In that respect, a country with a different level of economic development may indeed be chosen as analogue country for a non-market-economy country or an economy in transition.
Muun kuin markkinatalousmaan tai siirtymätalouden vertailumaaksi voidaan valita maa, jonka taloudellinen kehitystaso on erilainen.
Similarly, labour costs which are an indicator for the economic development of a country cannot be considered as a relevant criterion in isolation.
Ratkaisevana perusteena ei voida myöskään pitää erikseen tarkasteltuna työvoimakustannuksia, jotka heijastavat maan talouden kehitystasoa.
In any event, as regards the part of labour cost in the overall cost of production, the Commission established at the verification on site that labour costs in Brazil are less than 40 % of the total production cost and therefore much closer to the relevant Chinese level than alleged.
Jos tarkastellaan työvoimakustannusten osuutta kaikista tuotantokustannuksista, komissio vahvisti paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa, että työvoimakustannukset Brasiliassa ovat alle 40 prosenttia kaikista tuotantokustannuksista ja näin ollen paljon lähempänä Kiinan tasoa kuin mitä on väitetty.
It was also argued by several parties that Brazil is not appropriate for establishing normal value, because Brazilian companies bear costs for design and research and development, which in the case of China and Vietnam are at the expense of their customers abroad.
Useat osapuolet väittivät myös, että Brasilia ei sovellu normaaliarvon määrittämiseen, koska brasilialaisille yrityksille koituu suunnittelusta sekä tutkimuksesta ja tuotekehityksestä kustannuksia, jotka Kiinan ja Vietnamin tapauksessa tulevat ulkomaisten asiakkaiden maksettaviksi.
The Commission found that this difference in cost structure may be plausible, since exporters in the countries concerned sold the product concerned to former Union manufacturers in the Union which still support the abovementioned components of the cost of production and sell the product under their own brand name.
Komissio havaitsi, että kustannusrakenteen erot vaikuttavat uskottavilta, koska asianomaisten maiden viejät myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta aiemmille unionin valmistajille, jotka edelleen huolehtivat edellä mainituista tuotantokustannusten tekijöistä ja myyvät tuotetta omilla tuotemerkeillään.
However, this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country as adjustments can be made for such costs when establishing normal value (see recital 118 et seqq.).
Tämän perusteella Brasiliaa ei kuitenkaan voida todeta sopimattomaksi vertailumaaksi, koska näihin kustannuksiin voidaan tehdä oikaisuja normaaliarvoa määritettäessä (ks. 118 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).
Some parties submitted that unlike China and Vietnam ex-factory prices in Brazil include marketing expenses, special taxes, and credit and delivery costs.
Jotkin osapuolet totesivat, että toisin kuin Kiinassa ja Vietnamissa noudettuna lähettäjältä -hinnat Brasiliassa sisältävät markkinointikustannukset, erityisverot sekä luotto- ja toimituskulut.
In addition, overhead costs in Brazil were alleged to be higher, due to the smaller size of Brazilian companies.
Lisäksi yleiskustannusten väitettiin olevan Brasiliassa korkeammat brasilialaisten yritysten pienemmän koon vuoksi.
Here too, the Commission considers that this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country, as adjustments can be made for such allowances in the calculation of normal value (see recital 118 et seqq.).
Komissio katsoo, että tämänkään perusteella Brasiliaa ei voida todeta sopimattomaksi vertailumaaksi, koska näihin kustannuksiin voidaan tehdä oikaisuja normaaliarvoa määritettäessä (ks. 118 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).
Some parties alleged that Asian countries have better access to raw materials than Brazil, in particular leather.
Jotkin osapuolet väittivät, että Aasian maat saavat helpommin raaka-aineita, erityisesti nahkaa, kuin Brasilia.
The Commission examined the documentation submitted.
Komissio tutki toimitettuja asiakirjoja.
It is shown indeed that leather production has progressed faster in Asia, but this has to be seen in the light of the increase in Asian production of leather goods.
Näyttää tosiaan siltä, että nahantuotanto on edistynyt nopeammin Aasiassa, mutta tätä on tarkasteltava ottaen huomioon nahkatuotteiden tuotannon lisääntyminen Aasiassa.
Latin American countries account for slightly more than 15 % of the world production of leather shoes and close to 15 % of the world production of raw leather.
Latinalaįsen Amerikan maiden osuus on hieman yli 15 prosenttia nahkajalkineiden maailmantuotannosta ja lähes 15 prosenttia raakanahan maailmantuotannosta.
Asian countries produce more than 50 % of leather shoes in the world but less than 40 % of the world's raw leather.
Aasian maat tuottavat yli 50 prosenttia maailman nahkajalkineista mutta alle 40 prosenttia maailman raakanahasta.
It can thus be concluded that, despite differences in absolute figures of leather production, Latin American countries have a higher self-sufficiency compared to Asian countries and therefore easier access to raw leather.
Näin ollen voidaan päätellä, että nahantuotantoa koskevien absoluuttisten lukujen eroista huolimatta Latinalaisen Amerikan maat ovat omavaraisempia Aasian maihin verrattuna, minkä vuoksi ne saavat helpommin raakanahkaa.
Other claims made by parties
Muita osapuolten esittämiä väitteitä
Some interested parties argued that Brazil is not an appropriate reference country, because Brazilian footwear is not a substitute for Chinese and Vietnamese footwear, since after the imposition of anti-dumping duties by the Union, imports into the Union originating in Brazil did not go up while those from India and Indonesia increased.
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilia ei ole soveltuva vertailumaa, koska brasilialaiset jalkineet eivät korvaa kiinalaisia ja vietnamilaisia jalkineita, sillä sen jälkeen, kun unioni otti polkumyyntitoimenpiteet käyttöön, Brasiliasta unioniin tuleva tuonti ei lisääntynyt kuten Intiasta ja Indonesiasta tuleva tuonti.
In this respect, imports into the Union from India and Indonesia did increase after anti-dumping duties were imposed.
Tuonti Intiasta ja Indonesiasta unioniin tosiaan lisääntyi polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
However, the Commission observes that commercial operators remain free regarding their choice of suppliers, and, as examined later under the injury analysis, in this case they preferred to source their products from neighbouring countries to China and Vietnam.
Komissio kuitenkin katsoo, että kaupalliset toimijat ovat vapaita valitsemaan tavarantoimittajansa, ja kuten jäljempänä vahinkoa koskevassa analyysissa todetaan, tässä tapauksessa ne hankkivat mieluummin tavarat Kiinan ja Vietnamin naapurimaista.
This does not render Brazil inappropriate as analogue country.
Tämä ei kuitenkaan tee Brasiliasta soveltumatonta vertailumaaksi.
Some parties argued that Brazil cannot be a comparable market to Vietnam, because Vietnam is export oriented while Brazil sells mainly domestically.
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian markkinoita ei voida verrata Vietnamin markkinoihin, koska Vietnam on vientisuuntautunut ja Brasilia myy pääasiassa kotimarkkinoilla.
The Commission cannot accept the relevance of this argument.
Komissio ei voi pitää väitettä relevanttina.
Vietnam is clearly more export-oriented than Brazil however it is not evident how this could affect the normal value calculated in Brazil, which by definition relates to Brazilian production costs and domestic sales.
Vietnam on selvästi enemmän suuntautunut vientiin kuin Brasilia, mutta ei ole ilmeistä, miten tämä voisi vaikuttaa Brasiliassa laskettuun normaaliarvoon, joka määritelmällisesti liittyy Brasilian tuotantokustannuksiin ja kotimarkkinamyyntiin.
Several parties raised the argument that Brazilian export prices are lower than the domestic ones.
Useat osapuolet toivat esiin, että Brasilian vientihinnat ovat kotimarkkinahintoja alhaisemmat.
For some of the parties this indicates that export prices rather than domestic ones should be used for establishing normal value.
Joidenkin osapuolten mukaan tämä merkitsee sitä, että normaaliarvon laskemiseen olisi käytettävä vientihintoja kotimarkkinahintojen sijaan.