natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In liberalised markets, electricity can also be traded via bilateral contracts (over the counter’ or OTC market).
Vapautetuilla energiamarkkinoilla sähkökauppaa voidaan tehdä myös kahdenvälisten sopimusten nojalla (ns. Over the Counter- eli OTC-markkinat).
An energy enquiry showed that, because of the possibility of arbitrage between power exchanges and bilateral contracts, trading conditions (in particular price and duration of contracts) on the OTC market are similar to those prevailing on power exchanges.
Sähkömarkkinoita koskeva tutkinta osoitti, että koska myös sähkökaupassa voidaan harjoittaa arbitraasia ja tehdä kahdenvälisiä sopimuksia, kahdenvälisten sopimusten markkinoilla vallitsevat kauppaehdot (erityisesti hinta ja sopimusten voimassaoloaika) ovat hyvin samantapaiset kuin sähköpörsseissä.
In the PPAs, PSE undertook to purchase a fixed minimum volume of electricity from power generators at a price covering their full costs until 2007 for the shortest PPAs and until 2027 for the longest ones.
PSE sitoutui pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten nojalla ostamaan energiantuottajilta tietyn vähimmäismäärän sähköä hintaan, joka kattaa kaikki tuotantokustannukset. Lyhimmät sopimukset olivat voimassa vuoteen 2007 ja pisimmät vuoteen 2027.
This decision was imposed on PSE by the Polish Government.
Puolan hallitus pakotti PSE:n tekemään tämän päätöksen.
As ELCHO indicates in its comments, ‘the Polish Minister for Trade and Industry implemented the policy objectives of ensuring security of supply and improving environmental standards of power generation through PSE.’
ELCHO toteaa huomautuksissaan, että ”PSE:n välityksellä Puolan teollisuus- ja kauppaministeri toteutti strategisen tavoitteen, joka liittyy energian toimitusvarmuuden turvaamiseen ja ympäristönsuojelunormien parantamiseen sähköntuotannon alalla”.
The very fact that the Polish Government had to decide in PSE's place that new investments would take place and would benefit from PPAs clearly shows that this decision was mainly based on criteria other than market investor considerations.
Jo se, että päätöksen uusien investointien toteuttamisesta pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten avulla teki Puolan hallitus eikä PSE, osoittaa selkeästi, että päätöksenteko perustui pääasiallisesti muihin kriteereihin kuin niihin, joiden perusteella yksityinen sijoittaja olisi tehnyt ratkaisunsa.
There are two main reasons why PSE would not have had an economic interest in taking this decision without government intervention.
On olemassa kaksi pääsyytä, joiden vuoksi PSE:llä ei olisi ollut taloudellista intressiä tehdä tällaista päätöstä ilman hallituksen väliintuloa.
First, PSE purchased a quantity of energy that it already knew might be surplus to its requirements.
Ensinnäkin PSE:n ostovelvoite oli niin suuri, että jo ostohetkellä oli tiedossa, että määrä saattaa ylittää sen tarpeet.
By awarding the PPAs, PSE undertook to purchase a fixed and significant quantity of electricity (around 50 % of Polish electricity production in 2005, and up to 70 % in the period in question).
Tehdessään pitkäaikaisia sähkönhankintasopimuksia PSE sitoutui ostamaan tietyn, huomattavan määrän sähköä (lähes 50 prosenttia Puolan sähköntuotannosta vuonna 2005 ja tiettynä ajanjaksona jopa 70 prosenttia).
At the very beginning (the first few years of the PPAs) PSE was the only supplier in the Polish electricity system, so it could sell all this electricity to its end users.
Aivan alussa (pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten ensimmäisinä voimassaolovuosina) PSE oli Puolan ainoa sähköntoimittaja, joten se voi myydä kaiken ostamansa sähkön loppukäyttäjille.
However, from the very outset, it was clear that PSE would soon cease to be the sole electricity supplier in Poland.
Alusta lähtien oli kuitenkin nähtävissä, että PSE ei olisi enää kauan Puolan ainoa sähköntoimittaja.
In particular, during the pre-accession process, in December 1991, the Polish government had signed the Europe Agreement which constituted an association partnership between the EC and the Republic of Poland.
Erityisesti on otettava huomioon, että Puolan hallitus allekirjoitti liittymisvalmistelujen yhteydessä joulukuussa 1991 Eurooppa-sopimuksen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan välisestä assosiaatiosta.
Later, in 1994, Poland lodged its official application for EU membership.
Virallisen jäsenyyshakemuksen Puola jätti myöhemmin, vuonna 1994.
Accession negotiations started in 1998 and ended in 2002 when the Copenhagen European Council found that Poland fulfilled the accession criteria.
Liittymisneuvottelut aloitettiin vuonna 1998 ja ne saatiin päätökseen vuonna 2002, kun Eurooppa-neuvosto totesi Kööpenhaminassa, että Puola täyttää Euroopan unioniin liittymiselle asetetut edellytykset.
As a matter of fact, the interested parties even indicated that one of the aims of the PPAs was to ensure that Polish power generators complied with certain EU directives on air pollution and, in particular, with the directives on emissions of large combustion plants, which is further evidence that these parties were aware that Poland would soon accede to the European Union.
Itse asiassa asianomaiset itse huomauttivat, että yksi pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten tarkoituksista oli varmistaa, että Puolan energiantuottajat täyttävät eräät ilman epäpuhtauksia ja erityisesti suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamista koskevien EU:n direktiivien vaatimukset. Tämä on jälleen uusi todiste siitä, että asianomaiset olivat tietoisia siitä, että Puola liittyisi pian Euroopan unioniin.
It was known that Poland's accession to the European Union would entail integration into the internal electricity market, liberalisation of which started with the adoption of Directive 96/92/EC.
Oli tiedossa, että Puolan liittyminen Euroopan unioniin merkitsee samalla liittymistä sähkön sisämarkkinoille, joiden vapautuminen alkoi heti direktiivin 96/92/EY antamisen jälkeen.
This meant the opening-up of the market to other suppliers competing with PSE, and, accordingly, that PSE might not need all the electricity provided for in the PPAs in the light of changes on the electricity market.
Tämä merkitsi sitä, että markkinat avautuivat myös PSE:n kanssa kilpaileville energiantoimittajille ja että sähkömarkkinoiden kehittyessä PSE ei enää välttämättä tarvitsisi niin paljon sähköä kuin pitkäaikaisissa sähkönhankintasopimuksissa määrättiin.
Further changes occurred when Directive 2003/54/EC was adopted on 26 June 2003.
Uusia muutoksia tapahtui, kun 26 päivänä kesäkuuta 2003 annettiin direktiivi 2003/54/EY.
This Directive provides for the liberalisation of the market for all professional consumers by 1 July 2004 and for all consumers by 1 July 2007, thus gradually reducing PSE's captive market share to zero.
Direktiivin mukaan markkinat on vapautettava kaikkien ammattikäyttäjien osalta 1 päivään heinäkuuta 2004 mennessä ja kaikkien asiakkaiden osalta 1 päivään heinäkuuta 2007 mennessä. Näin PSE:n monopoliosuus markkinoista hävisi vähitellen kokonaan.
Second, even for the share of electricity which PSE actually needed, it made no sense for PSE, as the buyer, to undertake to pay the power plants the full costs of generating power, plus a profit margin established such a long time in advance even though it was already known that liberalisation would allow it to choose between different technologies and prices, including those offered by new market entrants using more efficient technologies.
Toiseksi PSE:n ei ollut järkevää sitoutua edes todellisuudessa tarvitsemansa sähkömäärän osalta noin pitkäksi ajaksi etukäteen siihen, että se kattaisi kaikki voimaloille sähköntuotannosta aiheutuvat kustannukset ja voittomarginaalin. Olihan tiedossa, että markkinoiden vapautumisen myötä on mahdollista valita erilaisia ja erihintaisia tuotantomenetelmiä, myös sellaisia, joita tarjoavat uudet, tehokkaampia tuotantomenetelmiä käyttävät markkinatoimijat.
Buyers have an interest in concluding long-term contracts only if these contracts provide them some hedging against fluctuations in the electricity market, and in particular against changes linked to fluctuations in fuel costs.
Pitkäaikaisten sopimusten tekeminen on ostajien edun mukaista vain silloin kun sopimukset takaavat niille tietyn suojan sähkömarkkinoilla tapahtuvien vaihteluiden seurauksia vastaan. Tämä koskee erityisesti polttoaineen hinnanvaihteluita.
For this reason a buyer would have an economic interest in a long-term contract of this type only if the seller offered to take part of the risk associated with fluctuations in fuel costs or if the generating technology ensured stable fuel costs, as is the case with hydropower plants, and, in certain conditions, nuclear plants.
Tästä syystä tällaisen pitkäaikaisen sopimuksen tekeminen saattaisi olla ostajan taloudellisen edun mukaista ainoastaan siinä tapauksessa, että myyjä tarjoutuisi kantamaan osan polttoaineen hinnanvaihteluiden aiheuttamasta riskistä tai että tuotantomenetelmät takaisivat polttoaineen hinnan pysymisen vakaana, kuten vesivoimaloiden ja tietyin edellytyksin myös ydinvoimaloiden tapauksessa.
This economic logic is confirmed by the fact that there does not seem to be any example of private buyers taking long-term contracts without state intervention with plants using fossil fuel and covering all production costs for the same duration as the PPAs (more than 10 years).
Edellä esitettyä taloudellista päättelyä tukee se, että ei näyttäisi olevan esimerkkejä tapauksista, joissa yksityiset ostajat olisivat ilman valtion väliintuloa tehneet fossiilisia polttoaineita käyttävien voimaloiden kanssa pitkäaikaisia sopimuksia, jotka kattaisivat kaikki tuotantokustannukset yhtä pitkällä aikavälillä kuin pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset (yli 10 vuotta).
The Commission found none in its energy sector enquiry, and, despite their claims to the contrary, none of the interested parties submitted an example of such a contract to the Commission, despite the fact that some of them belong to very large groups with activities in several countries.
Komissio ei tavannut sähköalaa koskevan tutkinnan yhteydessä ainuttakaan vastaavaa esimerkkiä tällaisista sopimuksista eivätkä myöskään asianomaiset ole esittäneet muita esimerkkejä, vaikka väittävät, että tällaisia sopimuksia on tehty, ja vaikka eräät asianomaiset kuuluvat hyvin suuriin yhtymiin, jotka toimivat useammassa maassa.
The only examples quoted by the interested parties are not adequate for the reasons indicated below:
Ainoat asianomaisten mainitsemat esimerkit eivät sovellu tämän väitteen tueksi jäljempänä esitettävistä syistä:
the contracts in Portugal between Redes Energéticas Nacionais on the one hand and Turbogás, Electricidade De Portugal and Pego on the other hand, were concluded by a publicly owned company (Redes Energéticas Nacionais).
Portugalissa sopimukset, joiden osapuolina ovat Redes Energéticas Nacionais sekä Turbogás, Electricidade De Portugal ja Pego, tehtiin valtionyrityksen (Redes Energéticas Nacionais) aloitteesta.
It should be noted that the Commission did not regard these contracts as compatible with the state aid rules, despite attempts by the interested parties to prove that they were.
Lisäksi on syytä ottaa huomioon, että vaikka asianomaiset pyrkivät osoittamaan, että kyseiset sopimukset ovat valtiontukisääntöjen mukaiset, komissio on asiasta toista mieltä.
The Commission only issued a decision concerning their compatibility with Article 81 of the EC Treaty.
Komissio on tehnyt päätöksen ainoastaan niiden yhteensopivuudesta perustamissopimuksen 81 artiklan kanssa.
In a state aid decision concerning the compulsory annulment by Portugal of these contracts and the awarding of compensation for annulment, the Commission noted that they constituted an advantage for the power generators;
Valtiontukipäätöksessä, joka koski näiden sopimusten pakollista irtisanomista ja sen perusteella maksettavia korvauksia, komissio totesi, että sopimukset antavat energiantuottajille taloudellista etua;
the contracts concluded by Northern Ireland Electricity in the United Kingdom were awarded at a time when Northern Ireland Electricity was still a publicly owned company, at the request of the state.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa Northern Ireland Electricityn kanssa tehdyt sopimukset tehtiin valtion aloitteesta ajankohtana, jolloin Northern Ireland Electricity oli edelleen valtion omistuksessa.
Northern Ireland Electricity was subsequently privatised and the UK Government had to put in place a support scheme to compensate Northern Ireland Electricity for the non-economic burden associated with these contracts;
Sittemmin Northern Ireland Electricity yksityistettiin, ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen oli otettava käyttöön tukijärjestely, jonka avulla yritykselle voitiin korvata sille sopimuksista aiheutuneet muut kuin taloudelliset velvoitteet;
the contract between Electricité de France and Péchiney in France covers only Electricité de France's variable nuclear plant costs.
Ranskassa Electricité de Francen ja Péchineyn välillä tehty sopimus kattaa ainoastaan Electricité de Francen omistukseen kuuluvien ydinvoimaloiden vaihtuvat kustannukset.
Many other contracts of that type were concluded in France in the 1990s.
Ranskassa tehtiin 1990-luvulla monia muitakin tämäntyyppisiä sopimuksia.
They are all based on the principle that the generator undertakes to deliver electricity to the buyer over a long period at a price which only covers its marginal costs.
Kaikki sopimukset perustuvat periaatteeseen, jonka mukaan energiantuottaja sitoutuu toimittamaan ostajalle sähköä pitkän ajan kuluessa hintaan, joka kattaa ainoastaan sen rajakustannukset.
Lastly, the Commission notes that, despite the interested parties' claims to the contrary, it is not true that the fact that PPAs were concluded following a competitive procedure suffices for them to be deemed as not constituting aid.
Lopuksi komissio huomauttaa, että toisin kuin asianomaiset väittävät, ei ole totta, että pelkästään se, että pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset on tehty tarjouskilpailumenettelyn perusteella, riittäisi osoittamaan, että ne eivät ole valtiontukea.
This reasoning applies when a Member State purchases goods or services for its own use.
Tämä periaate pätee silloin kun jäsenvaltio hankkii hyödykkeitä tai palveluja omaan käyttöönsä.
In the case at issue, the purpose of the competitive procedure was to serve policy objectives such as promotion of foreign investment in Poland, environmental protection and improvements in security of supply, rather than to purchase goods and services required by the state.
Tässä tapauksessa sen sijaan tarjouskilpailumenettelyn tarkoituksena ei ollut hyödykkeiden ja palvelujen hankkiminen valtiolle, vaan pikemminkin sen avulla haluttiin toteuttaa muita, poliittisia päämääriä, kuten tukea ulkomaisia sijoituksia Puolassa, edistää ympäristönsuojelua ja parantaa toimitusvarmuutta.
In such cases, the fact that a competitive procedure was followed may lead only to the conclusion that the aid is limited to the minimum necessary to achieve the policy objectives; it does not suffice to rule out the presence of state aid.
Näin ollen tarjouskilpailumenettelyn avulla voidaan varmistaa ainoastaan se, että tuki rajoittuu siihen, mikä on näiden poliittisten päämäärien saavuttamiseksi välttämätöntä. Sen sijaan sen perusteella ei voida päätellä, että valtiontukea ei myönnetty.
Power generators belonging to privately owned groups have argued that any state aid under the PPAs would have been eliminated by the privatisation process because the price paid by the companies that purchased the power plants would have taken account of the value of the PPAs.
Yksityisiin yhtymiin kuuluvat energiantuottajat ovat huomauttaneet, että pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten muodossa myönnetty valtiontuki oli tarkoitus poistaa voimaloiden yksityistämisen yhteydessä, koska sopimusten arvo oli määrä ottaa huomioon voimaloiden myyntihinnassa.
The Commission considers that this reasoning does not apply in the present case.
Komissio katsoo, että nämä argumentit eivät päde tässä asiassa.
In the case at issue, privatisation of the power plants took the form of share deals.
Tarkasteltavana olevassa asiassa voimaloiden yksityistäminen toteutettiin myymällä niiden osakkeet.
The Court of Justice has analysed how a change in the ownership of a company during a share deal affects the existence of aid and the recipient of unlawful aid granted to the company.
Yhteisöjen tuomioistuin on jo tutkinut, millä tavoin yrityksen omistussuhteiden muuttuminen osakkeiden myynnin yhteydessä saattaa vaikuttaa valtiontuen olemassaoloon ja yritykselle myönnetyn sääntöjenvastaisen tuen edunsaajaan.
It ruled that the unlawful aid remains and stays with the company that benefited from the aid, despite the change in its ownership.
Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että tällainen sääntöjenvastaisesti myönnetty tuki pysyy edelleen voimassa ja säilyy sillä yrityksellä, joka hyötyi siitä, vaikka omistussuhteet muuttuisivat.
The transfer of shares at the market price merely ensures that the buyer did not benefit from state aid either.
Osakkeiden siirtäminen toiselle markkinahintaan takaa ainoastaan sen, että valtiontuki ei ole hyödyttänyt myös ostajaa.
In the case at issue, this means that the change in the ownership of the power plants that benefited from the PPAs did not alter the fact that the PPAs constitute state aid to these power plants.
Tarkasteltavana olevassa asiassa tämä merkitsee sitä, että pitkäaikaisen sähkönhankintasopimuksen tehneen voimalan omistussuhteiden muutos ei vaikuta siihen tosiseikkaan, että sopimukset ovat kyseiselle voimalalle myönnettyä valtiontukea.
In reality, the power plants benefited from the advantages contained in the PPAs, irrespective of their ownership structure.
Itse asiassa pitkäaikaisiin sähkönhankintasopimuksiin sisältyvä etu on osoitettu voimalan toimintaan sen omistussuhteista riippumatta.
All the above-mentioned elements of the economic advantage and the arguments developed above concern the time of accession of Poland to the EU and remain applicable as at the date of this Decision (in the case of PPAs which terminated before the date of this Decision, until the date on which they terminated).
Kaikki edellä mainitut taloudelliset etunäkökohdat ja väitteet liittyvät aikaan, jolloin Puola liittyi Euroopan unioniin. Ne ovat kuitenkin edelleen ajankohtaisia tätä päätöstä tehtäessä (lukuun ottamatta niitä pitkäaikaisia sähkönhankintasopimuksia, joiden voimassaolo päättyi ennen tämän päätöksen tekemistä; niiden osalta vaikutus lakkasi sopimusten voimassaolon päättyessä).
In view of the above, the Commission concludes that the PPAs provide an advantage to the beneficiaries.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset antavat edunsaajille taloudellista etua.
Service of general economic interest
Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut
The interested parties have argued that the PPAs should be regarded as implementing SGEIs for the purpose of securing electricity supplies and environmental protection.
Asianomaisten mukaan pitkäaikaisia sähkönhankintasopimuksia on pidettävä sellaisten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisena, joiden tavoitteena on turvata sähköntoimitukset ja ympäristönsuojelu.
They are said to fulfil the criteria laid down in the Altmark judgment, which means that they do not constitute aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Asianomaisten mukaan sopimukset täyttävät yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Altmark vahvistamaan oikeuskäytäntöön perustuvat kriteerit, minkä vuoksi ne eivät ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
The Commission has analysed these arguments and cannot agree with them for the following reasons:
Komissio on edellä esitettyjä argumentteja tutkittuaan päätynyt siihen, ettei se voi hyväksyä niitä jäljempänä esitettävistä syistä.
Member States have a wide margin of discretion to define the scope of SGEIs.
Jäsenvaltiot voivat varsin vapaasti määritellä, mitä ne tarkoittavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvillä palveluilla.
However, the existence of this wide margin of discretion does not mean that just any state intervention with a policy motivation can be characterised as an SGEI.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että mikä tahansa valtion toteuttama toimenpide, joka edistää sen politiikkaa, voidaan määritellä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toteuttamiseksi.
The interested parties have invoked environmental protection as one of the SGEIs to be implemented by the PPAs.
Asianomaiset ovat ilmoittaneet, että ympäristönsuojelutoimet ovat yksi pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten yhteydessä toteutettavista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista.
More precisely, the PPAs were supposed to support investment designed to allow Polish plants to adapt to EU environmental standards.
Tarkemmin sanoen pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten tarkoituksena on tukea investointeja, joiden ansiosta Puolan voimalat voivat mukautua EU:n ympäristönsuojelunormeihin.
The Commission considers that the requirement to fulfil environmental standards does not exhibit any special characteristics as compared with the constraints imposed on all companies active in an industrial sector.
Komission näkemyksen mukaan velvollisuus noudattaa ympäristönsuojelunormeja ei millään erityisellä tavalla poikkea muista rajoituksista, joita kaikkien teollisuuden alalla toimivien yritysten on noudatettava.
Furthermore, considering the fulfilment of environmental standards as an SGEI would go directly against the polluter pays principle which is one of the core principles of Community environmental law, enshrined in primary legislation by Article 174(2) of the EC Treaty.
Sitä paitsi, jos ympäristönsuojelunormien noudattamista pidettäisiin periaatteellisesti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna, tämä loukkaisi suoraan aiheuttamisperiaatetta, joka on yksi yhteisön ympäristönsuojelulainsäädännön perusperiaatteita; se vahvistetaan perustamissopimuksen 174 artiklan 2 kohdassa.
The Commission notes the interested parties' argument that environmental protection is quoted as one of the possible areas for public service obligations in Article 3 of Directive 96/92/EC.
Komissio panee merkille asianomaisten huomautuksen, jonka mukaan ympäristönsuojelu mainitaan direktiivin 96/92/EY 3 artiklassa yhtenä mahdollisena julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvänä alana.
However, the Commission takes the view that this does not undermine the position set out above.
Komission mielestä tämä ei kuitenkaan ole ristiriidassa sen edellä esittämän näkemyksen kanssa.
The fact that the Directive states that there may be public service obligations in the field of environmental protection does not mean that there are no requirements as to the actual content of these public service obligations.
Se, että direktiivin mukaan ympäristönsuojelun alalla voi olla olemassa julkisiin palveluihin liittyviä velvollisuuksia, ei tarkoita sitä, etteikö näiden velvollisuuksien sisällölle voitaisi asettaa tiettyjä vaatimuksia.
In particular, these obligations must exhibit special characteristics as compared with the normal business environment of companies in the sector, and may not be incompatible with the principles on which Community environmental protection policy is based (e.g. the polluter pays principle).
Se ei vaikuta etenkään siihen, että nämä velvollisuudet on erotettava tietyllä alalla toimivien yritysten tavanomaisista toimintaedellytyksistä. Velvollisuudet eivät myöskään saa olla ristiriidassa yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan perusperiaatteiden kanssa (esimerkkinä aiheuttamisperiaate).