natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the present case, the Commission is of the view that, in the light of the SNCM’s stated asset shortfall (see above) and having regard to the possible civil liability arising on the part of the authorised liquidator in the event of failure to act under the law of 1985 and the creditors’ entitlement to bring an action since 2005, it is very likely that an action ‘en comblement de passif’ would be brought against the French State in the event of a liquidation of SNCM by the court.
Näin ollen komissio katsoo, että kun otetaan huomioon SNCM:n omaisuuden riittämättömyys (ks. edellä) ja selvityshenkilön mahdollinen vastuuvelvollisuus laiminlyönnin tapauksessa vuoden 1985 nojalla ja vuodesta 2005 lähtien velkojien toimia koskevan lain nojalla, Ranskan valtiota vastaan olisi hyvin todennäköisesti nostettu korvauskanne, jos SNCM olisi asetettu konkurssiin.
The relevant legislation provides that the social debts of the company in liquidation may be made chargeable to its former directors at law or in fact, subject to the cumulative fulfilment of four conditions.
Asiaa koskevassa lainsäädännössä säädetään, että selvitystilassa olevan yhtiön sosiaaliset korvaukset voidaan siirtää yhtiön entisten tosiasiallisten tai oikeudellisten johtajien vastuulle, jos neljä edellytystä täyttyy.
Acknowledgment of the State as director at law or in fact of the undertaking in compulsory liquidation
i. Valtion tunnustaminen konkurssimenettelyssä olevan yrityksen lailliseksi tai tosiasialliseksi johtajaksi
In the present case, the Commission notes that SNCM’s expert provided a detailed analysis leading to the conclusion that it is very likely that the French State would be described as de facto manager of SNCM.
Komissio huomauttaa, että SNCM:n asiantuntija on toimittanut yksityiskohtaisen erittelyn, jonka perusteella voidaan päätellä, että Ranskan valtiota olisi hyvin todennäköisesti pidetty SNCM:n tosiasiallisena johtajana.
Essentially, the aforesaid expert’s report showed, in accordance with the relevant case-law, that the State had carried out actual acts as manager and director which did not manifestly fall within the administrative supervision required by law, and had done so over a long period.
Edellä mainitussa asiantuntijaraportissa on pääasiallisesti osoitettu sovellettavan oikeuskäytännön, mukaisesti, että valtio oli pitkän ajan kuluessa toteuttanut positiivisia johtamistoimia, jotka eivät selvästikään kuuluneet laissa säädettyihin hallinnollisiin tarkastuksiin.
In particular, according to SNCM’s expert report, the State took decisions under its powers of supervision which it had itself set up, thereby misusing its powers of supervision to take decisions on behalf of the undertaking instead of the directors to whom the power to take those decisions falls.
Erityisesti SNCM:n asiantuntijan raportin mukaan valtio on tehnyt päätöksiä itse käyttöön ottamansa valvontavallan puitteissa käyttäen siten väärin valvontavaltaansa tekemällä päätöksiä yrityksen puolesta sen sijaan, että kyseisten päätösten tekemisestä vastaisivat johtajat, joilla on toimivalta tehdä ne.
Moreover, it appears that SNCM’s management bodies did not in fact have any independence from the State in the management of the undertaking.
Lisäksi vaikuttaa siltä, ettei SNCM:n johtoelimillä ollut minkäänlaista tosiasiallista itsenäisyyttä yrityksen johdossa olevaan valtioon nähden.
Finally, the State assumed the role of SNCM’s management bodies by taking strategic decisions alone without informing those directors.
Valtio asettui siten SNCM:n johtoelinten asemaan ja teki yksin strategiset päätökset tiedottamatta niistä kyseisille johtajille.
The Commission notes that the French authorities, in their records of 28 March 2008, did not have any reservations concerning the categorisation of the French State as de facto manager of SNCM.
Komissio toteaa, etteivät Ranskan viranomaiset ole 28. maaliskuuta 2008 päivätyssä kirjeessään esittäneet epäilyjä siitä, että Ranskan valtiota pidetään SNCM:n tosiasiallisena johtajana.
In their letter of 20 November 2006, the French authorities themselves state that the court would certainly categorise SNCM’s State shareholder as de facto director of the undertaking.
Ranskan viranomaiset esittävät 20. marraskuuta 2006 päivätyssä kirjeessään, että tuomioistuin määrittelisi valtion SNCM:n osakkeenomistajana yrityksen tosiasialliseksi johtajaksi.
However, it is clear that such a declaration, made in proceedings concerning State aid, cannot in itself suffice to prove satisfactorily that a court considered the national authorities as de facto directors of the undertaking which received the measures in question and, above all, the degree of probability of such an eventuality.
On kuitenkin selvää, ettei tällaista ilmoitusta voida valtiontukia koskevan menettelyn yhteydessä pitää oikeudellisesti riittävänä näyttönä siitä, että tuomioistuin olisi katsonut kansalliset viranomaiset kyseisten toimenpiteiden kohteena olleen yrityksen tosiasiallisiksi johtajiksi, tai siitä, kuinka todennäköistä tämä olisi ollut.
In the circumstances of this case, there is no need for the Commission to take any further view on the assessment of the evidence relied on by the French authorities, having regard to the conclusion reached by the Commission in section 10.2.2.1 above.
Tarkasteltavana olevaa asiaa koskevissa olosuhteissa komission ei tarvitse lausua enempää Ranskan viranomaisten esittämien seikkojen arvioinnista, kun otetaan huomioon johtopäätös, johon komissio päätyi edellä olevassa jaksossa 10.2.2.1.
The existence of one or more acts of mismanagement by the French State, de facto managing the undertaking in compulsory liquidation
Yksi tai useampi liikkeenjohdollinen virhe, johon Ranskan valtio on syyllistynyt konkurssimenettelyssä olevan yrityksen tosiasiallisena johtajana
In the present case, the Commission notes that SNCM’s expert report referred, on the basis of a non-exhaustive list of facts, to a series of factors to show that the State mismanaged SNCM when acting as its de facto manager.
Komissio huomauttaa, että SNCM:n asiantuntijan raportissa luetellaan joukko tosiseikkoja sen osoittamiseksi, että valtio on SNCM:n tosiasiallisena johtajana tehnyt liikkeenjohdollisia virheitä.
In particular, it is stated that the French State made errors relating to investments […] The State also committed numerous errors of management with regard to […].
Se tuo erityisesti esiin, että Ranskan valtio on tehnyt investointeihin liittyviä virheitä […]. Lisäksi valtio on sen mukaan tehnyt useita […] liittyviä liikkeenjohdollisia virheitä.
In that respect, […] In their letter of 30 April 2007, the French authorities described the risk of an order for damages against the State as very high, having regard to the […] criteria of categorisation of mismanagement as provided for in Article L.651-2 of the Commercial Code.
Tältä osin […]. Ranskan viranomaiset pitävät 30. huhtikuuta 2007 päivätyssä kirjeessään vastuussa olevan valtion riskiä tulla tuomituksi hyvin suurena, kun otetaan huomioon kauppalain L.651–2 pykälässä tarkoitetun liikkeenjohdollisen virheen määrittelyperusteet […].
However, it is clear that such a declaration, made in proceedings concerning State aid, cannot in itself suffice to prove satisfactorily that a court would have considered that the national authorities carried out the acts of mismanagement alleged and, above all, the degree of probability of such an eventuality.
On kuitenkin selvää, ettei tällaista ilmoitusta voida valtiontukia koskevan menettelyn yhteydessä pitää oikeudellisesti riittävänä näyttönä siitä, että tuomioistuin olisi katsonut kansallisten viranomaisten syyllistyneen väitettyihin virheisiin, tai siitä, kuinka todennäköistä tämä olisi ollut.
In the present case, the Commission states that, in its letter of 16 November 2006, the French authorities provided a valuation of SNCM’s shortfall in assets on the basis of the expert’s reports of CGMF and Oddo-Hastings cited above.
Komissio toteaa, että Ranskan viranomaiset ovat 16. marraskuuta 2006 päivätyssä kirjeessään toimittaneet arvioinnin SNCM:n varojen riittämättömyydestä edellä mainittujen CGMF:n ja Oddo-Hastingsin asiantuntijaraporttien perusteella.
The Commission notes that SNCM’s expert’s report on the action ‘en comblement de passif’ sent to the Commission in February 2008 takes as a basis those same reports to find that there is a asset shortfall in the event of the compulsory liquidation of the company.
Komissio panee merkille, että SNCM:n komissiolle korvauskanteesta helmikuussa 2008 toimittama asiantuntijalausunto perustuu näihin samoihin raportteihin, ja siinä todetaan varat riittämättömiksi siinä tapauksessa, että yritys hakeutuu konkurssimenettelyyn.
In particular, the Oddo-Hastings report points up an asset shortfall of EUR […] million at 30 September 2005, calculated as the difference between the value of SNCM’s assets (EUR […] million) and the value of the undertaking’s liabilities (preferential and non-preferential debts valued respectively at EUR […] million and EUR […] million.).
Varojen riittämättömyyttä 30. syyskuuta 2005 kuvaavien lukujen osalta Oddo-Hastingsin raportissa mainitaan […] miljoonan euron määrä, johon on päädytty määrittämällä SNCM:n omaisuuden arvon ([…] miljoonaa euroa) ja yrityksen vastuiden arvon (etuoikeutettujen velkojen, joiden määräksi arvioitiin […] miljoonaa euroa, ja etuoikeudettomien velkojen, joiden määräksi arvioitiin […] miljoonaa euroa) välinen ero.
The Commission notes that, under the French legislation cited above, there is a shortfall in assets where the authorised liquidator of the company does not have sufficient assets at its disposal to pay off the creditors, whether or not they are preferential.
Komissio huomauttaa, että edellä mainitun Ranskan lainsäädännön nojalla varat todetaan riittämättömiksi, kun yrityksen selvityshenkilön käytettävissä ei ole riittäviä varoja, jotta saatavat voitaisiin suorittaa etuoikeutetuille tai etuoikeudettomille velkojille.
In respect, in particular, of the social debts of the undertaking, the social liabilities of the company consist, at a minimum, of classic salary payables, that is to say those which originate directly in employment contracts, collective agreements or the law and are automatically entered by the authorised liquidator in the liabilities of the undertaking.
Siltä osin kuin on kyse erityisesti yrityksen sosiaaliperusteisista saamisista, yrityksen velat koostuvat vähintään tavanomaisista eli toisin sanoen niistä palkkasaatavista, jotka perustuvat suoraan työsopimukseen, työehtosopimukseen tai lakiin ja jotka selvityshenkilö automaattisesti kirjaa yrityksen vastuisiin.
The Commission previously estimated the shortfall in assets of SNCM at EUR […] million at 30 September 2005.
Komissio arvioi aiemmin, että SNCM:n varojen riittämättömyys oli […] miljoonaa euroa 30. syyskuuta 2005.
The existence of a causal link between the mismismanagement and the state shortfall in assets
Syy-yhteyden olemassaolo virheiden ja todetun varojen riittämättömyyden välillä
According to the French authorities, under French law, the applicant for an action ‘en comblement de passif’ does not have to determine the amount of the increase in liabilities caused by the director’s mismanagement.
Ranskan viranomaisten mukaan korvauskanteen nostajan ei Ranskan lainsäädännön mukaan tarvitse määrittää johtajan liikkeenjohdollisesta virheestä johtuvaa vastuiden lisääntymistä.
The director of a natural person may be declared liable, on the basis of Article L.624-3 of the Commercial Code, even if his act of mismanagement is only one of the causes of the shortfall in assets and may be ordered to bear in whole or in part the social debts, even if his mismanagement is the cause of only a part of them.
Kauppalain L. 624–3 pykälän nojalla oikeushenkilön johtaja voidaan katsoa vastuulliseksi, vaikka liikkeenjohdollinen virhe, johon hän on syyllistynyt, olisi ainoastaan yksi varojen riittämättömyyden syistä, ja hänet voidaan velvoittaa ottamaan sosiaaliset korvaukset vastattavikseen kokonaisuudessaan tai osittain, vaikka ainoastaan osa niistä johtuisi hänen tekemästään virheestä.
In this case, the Commission notes that SNCM’s expert refers to the link between the mismanagement and the stated asset shortfall as obvious.
Komissio panee merkille, että SNCM:n asiantuntija luonnehtii liikkeenjohdollisten virheiden ja todetun varojen riittämättömyyden välistä yhteyttä ilmeiseksi.
On the basis of the estimates submitted by that expert, the financial loss resulting from the non-exhaustive list of the State’s acts of mismanagement stated in recital 322 of this decision amounts to EUR […] million.
Mainitun asiantuntijan esittämien arvioiden perusteella valtion liikkeenjohdollisista virheistä, joista osa mainitaan tämän päätöksen 322 kohdassa, johtuva taloudellinen vahinko oli […] miljoonaa euroa.
The French authorities […].
Ranskan viranomaiset […].
Moreover, the Commission notes that the French authorities, in their records of 16 November 2006, 27 April 2007 and 28 March 2008 […].
Lisäksi komissio toteaa, että 16. marraskuuta 2006, 27. huhtikuuta 2007 ja 28. maaliskuuta 2008 päivätyissä kirjeissään Ranskan viranomaiset […]. Ranskan viranomaiset […].
The French authorities […] The French authorities have themselves acknowledged, in their letter of 16 November 2005, that ‘it is clear that the State shareholder, which the court would certainly refer to as the de facto director of SNCM, limited liability company, would probably be ordered pursuant to Article L.615-2 to bear the shortfall in SNCM’s assets in its entirety’.
Ranskan viranomaiset ovat itse todenneet 16. marraskuuta 2005 päivätyssä kirjeessään, että on selvää, että osakkeenomistajana oleva valtio, jonka tuomioistuin katsoisi SNCM:n (osakeyhtiö) tosiasialliseksi johtajaksi, velvoitettaisiin kauppalain L651–2 pykälän nojalla todennäköisesti vastaamaan kokonaisuudessaan SNCM:n varojen riittämättömyydestä.
The estimate of the total cost of the compulsory liquidation of SNCM
SNCM:n konkurssimenettelystä aiheutuvien kokonaiskustannusten arvioiminen
Determination of the proportion of the shortfall in assets chargeable to the de facto director
Tosiasiallisen johtajan vastattavaksi asetettava osa puuttuvista varoista
In the light of the foregoing, as the file currently stands, the Commission does not have to determine the actual economic cost of the shareholder’s liability.
Edellä esitetyn perusteella komission ei tarvitse toistaiseksi määrittää osakkeenomistajan vahingonkorvausvastuun syntymisestä aiheutuvia todellisia kustannuksia.
In that respect, the Commission notes that, on the basis of Article L.624-3 of the Commercial Code, the director at law or in fact of the company in liquidation is ordered, in such circumstances, to pay all or part of the shortfall in assets established.
Tältä osin komissio huomauttaa, että kauppalain L624–3 pykälän perusteella selvitystilassa olevan yrityksen laillinen tai tosiasiallinen johtaja velvoitetaan tällaisissa olosuhteissa vastaamaan varojen riittämättömyydestä kokonaisuudessaan tai osittain.
The Commission notes that the aforesaid article leaves the courts entirely at liberty to assess if there is any need to order the director to bear the social debts in whole or in part.
Komissio toteaa, että edellä mainitussa pykälässä tuomareille annetaan täysi vapaus arvioida, onko johtaja velvoitettava vastaamaan sosiaalisista korvauksista kokonaisuudessaan vai osittain.
In the light of the relevant case-law, it appears that the courts take into account the conduct of the director against whom proceedings are brought and adjust orders according to the facts proven.
Oikeuskäytännön perusteella vaikuttaa siltä, että tuomioistuimet antavat johtajan käytöksen vaikuttaa päätöksiinsä ja muokkaavat tuomioita esitettyjen toteamusten mukaan.
As stated above, the French authorities consider that the French State would be called upon to bear a proportion estimated between […] % and […] % of the established shortfall in assets, that is, a range between EUR […] million and EUR […] million.
Kuten edellä on esitetty, Ranskan viranomaisten mukaan Ranskan valtio velvoitettaisiin korvaamaan […]–[…] prosenttia puuttuvista varoista, toisin sanoen […]–[…] miljoonaa euroa.
The Commission states that, in a situation similar to SNCM’s relating to the company Les Mines de Salsignes, a sub-branch of BRGM (public company of an industrial and commercial nature), the commercial division of the Court of Cassation ordered BGRM and its subsidiaries, as de facto directors, to pay the entirety of the shortfall in assets jointly and severally with the other directors of the company Les Mines de Salsignes.
Komissio korostaa, että Les Mines de Salsignes -yhtiötä, joka on BRGM:n (teollinen ja kaupallinen julkinen laitos) tytäryhtiön tytäryhtiö, koskevassa SNCM:n tapausta muistuttavassa tapauksessa kassaatiotuomioistuimen kaupallinen jaosto velvoitti tosiasiallisen johtajan asemassa olevat BRGM:n ja sen tytäryhtiöt yhteisvastuullisesti muiden Les Mines de Salsignes -yhtiön johtajien kanssa vastaamaan varojen riittämättömyydestä kokonaisuudessaan.
The portion of the social debts chargeable to the company Coframines and BGRM and therefore, ultimately, to the State, was 73,6 %.
Coframines-yhtiön ja BRGM:n ja siten viime kädessä valtion vastattavaksi asetettava sosiaalisten korvausten osuus oli 73,6 prosenttia.
As set out in that decision, the Court of Cassation noted that the management board was a dependent of the two bodies under consideration.
Tämän päätöksen mukaan yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että johtokunta oli riippuvuussuhteessa tarkasteltuihin kahteen yksikköön.
However, the Commission takes the view that the French authorities have not shown, in the light of the rules on State aid, in what respect the aforesaid acts of mismanagement of the State prejudicial to the undertaking are acts which any other private shareholder in a market economy might have carried out.
Komissio katsoo kuitenkin, etteivät Ranskan viranomaiset ole osoittaneet valtiontukia koskevien sääntöjen perusteella, miltä osin edellä mainitut yritystä vahingoittaneet valtion liikkeenjohdolliset virheet ovat virheitä, jotka mikä tahansa muu markkinataloudessa toimiva yksityinen osakkeenomistaja olisi voinut tehdä.
In that regard, it must be stated that only such acts, duly proven, may be taken into account in order to determine whether, having regard to the likelihood of being ordered to bear those costs and to the extent of those costs (that is, the present net value of the likelihood of any such future order), a well-informed private operator would prefer to pay directly a negative price of EUR 158 million rather than run that risk.
Tässä yhteydessä on korostettava, että ainoastaan tällaiset asianmukaisesti toteen näytetyt virheet voidaan ottaa huomioon määritettäessä, olisiko asiaan perehtynyt yksityinen toimija mieluummin maksanut välittömästi 158 miljoonan euron negatiivisen hinnan kuin ottanut riskin tulla velvoitetuksi korvaamaan kustannukset kokonaisuudessaan (toisin sanoen tulevan korvausriskin nettonykyarvon).
The view cannot be taken that a private investor would be led to carry out wrongful acts owing to considerations of a general rather than entrepreneurial nature (for example, for social or regional development purposes).
Ei voida katsoa, että yksityinen sijoittaja olisi tullut tehneeksi virheitä, joiden perustana ovat muut kuin yrittäjyyteen (esimerkiksi sosiaalisiin tarkoituksiin tai alueelliseen kehittämiseen) liittyvät yleisluonteiset näkökohdat.
The Commission does not deny that, in certain exceptional cases, there is national legislation which enables third parties to bring proceedings against the shareholders of a liquidated company, in particular if those shareholders may be considered to be directors at law or in fact who have carried out acts of mismanagement prejudicial to the undertaking.
Komissio ei kiistä sitä, että joissakin kansallisissa lainsäädännöissä säädetään kolmansien mahdollisuudesta vaatia tietyissä poikkeustapauksissa korvausta selvitystilaan asetetulta yhtiöltä, erityisesti, jos nämä osakkeenomistajat voidaan katsoa laillisiksi tai tosiasiallisiksi johtajiksi, jotka ovat tehneet yritystä vahingoittavia liikkeenjohdollisia virheitä.
However, although such a possibility exists under French law, the Commission considers that the French authorities have not sufficiently dispelled the Commission’s doubts in the present case concerning the arguments relating to the likelihood that, in the event of SNCM’s liquidation, the French State would be ordered to make good that company’s liabilities.
Vaikka tällainen mahdollisuus on olemassa Ranskan lainsäädännössä, komissio katsoo, etteivät Ranskan viranomaiset ole käsiteltävänä olevassa asiassa saaneet komissiota riittävän vakuuttuneeksi väitteistä, joiden mukaan Ranskan valtio olisi saattanut joutua vastaamaan SNCM:n veloista, mikäli SNCM olisi asetettu selvitystilaan.
It is not, however, necessary to reach a conclusion on that point in this decision in the light of the conclusion reached by the Commission in section 10.2.2.1 above.
Tässä päätöksessä ei ole kuitenkaan tarpeen ottaa kantaa tähän näkökohtaan, kun otetaan huomioon johtopäätös, johon komissio päätyi edellä jaksossa 10.2.2.1.
Possible payment of the additional redundancy payments in the event of SNCM’s compulsory liquidation
Mahdollinen vastuu täydentävistä irtisanomiskorvauksista siinä tapauksessa, että SNCM hakeutuu konkurssimenettelyyn
According to the French authorities, in addition to the asset shortfall, having regard to the relevant case-law, a court would certainly find it necessary to order the French State to pay the additional redundancy payments (between EUR […] million and EUR […] million).
Kun otetaan varojen riittämättömyyden lisäksi huomioon asiaa koskeva oikeuskäytäntö, tuomioistuin olisi Ranskan viranomaisten mukaan varmasti velvoittanut Ranskan valtion ottamaan vastattavikseen täydentävät irtisanomiskorvaukset (toisin sanoen […]–[…] miljoonaa euroa).
According to the French authorities, the actual costs which the French State as shareholder would have to pay as a whole fall within an inclusive range of between EUR […] million and EUR […] million.
Ranskan viranomaisten mukaan niiden todellisten kustannusten, jotka Ranskan valtio olisi joutunut osakkeenomistajana ottamaan vastattavikseen, kokonaismäärä olisi ollut […]–[…] miljoonaa euroa.
The French authorities state that, in recent judgments, French courts have ordered the director at law or in fact to pay, in addition to the asset shortfall, additional redundancy payments calculated on the basis of a social plan drawn up by the undertaking before it was put into liquidation.
Ranskan viranomaiset täsmentävät, että viimeaikaisissa tuomioissa Ranskan tuomioistuimet ovat velvoittaneet laillisen tai tosiasiallisen johtajan ottamaan vastattavikseen varojen riittämättömyyden lisäksi myös täydentävät irtisanomiskorvaukset, jotka on määritetty ennen yrityksen selvitystilaan asettamista laaditun sosiaaliohjelman perusteella.
The French authorities state in particular that, in the Aspocomp case, the French company Aspocomp SAS, 99 % subsidiary of the Finnish company Aspocomp Group Oyj, signed a company-level agreement on 18 January 2002 describing the conditions for indemnification of a social plan relating to 210 employees of a total of 550.
Ranskan viranomaiset tuovat esiin erityisesti sen, että asiassa Aspocomp ranskalainen yritys Aspocomp SAS, joka on suomalaisen Aspocomp Group Oyj -yhtiön 99-prosenttinen tytäryhtiö, oli allekirjoittanut 18. tammikuuta 2002 yritystason työehtosopimuksen, jossa kuvailtiin 210:tä työntekijää (työntekijöiden kokonaismäärä oli 550) koskevan sosiaaliohjelman korvausedellytykset.
That agreement described, in particular, the amount of compensation and additional payments as well as assistance for voluntary redundancy.
Sopimuksessa kuvailtiin erityisesti tasoittavien ja täydentävien korvausten määrää sekä vapaaehtoisen lähdön yhteydessä maksettavia etuuksia.