natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domestic sales of a particular type were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the IP represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable type exported to the Community.
Tuotetyypin kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan riittävän edustavaa, kun sen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia verrattavissa olevan tuotetyypin yhteisöön suuntautuvan viennin kokonaismäärästä.
This was done by establishing the proportion of profitable domestic sales to independent customers, of each exported product type.
Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan kotimarkkinamyynnin osuus kunkin vietävän tuotetyypin osalta.
For those product types where more than 80 % by volume of sales on the domestic market were sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, and where the weighted average sales price was equal to or higher than the cost of production, normal value, by product type, was calculated as the weighted average of all domestic sales prices of the type in question, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Jos yli 80 prosenttia tietyn tuotetyypin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla ja jos sen myyntihintojen painotettu keskiarvo oli vähintään sama kuin tuotantokustannukset, tuotetyyppikohtainen normaaliarvo määritettiin kotimarkkinamyynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.
For those product types where at least 10 %, but no more than 80 %, by volume of sales on the domestic market were not below cost of production, normal value, by product type, was calculated as the weighted average of domestic sales prices which were found to be equal to or above cost of production only, of the type in question.
Jos vähintään 10 mutta enintään 80 prosenttia tietyn tuotetyypin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään tuotantokustannuksia vastaavilla hinnoilla, tuotetyyppikohtainen normaaliarvo määritettiin vähintään tuotantokustannuksia vastaavilla hinnoilla tapahtuneessa kotimarkkinamyynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona.
For those product types where less than 10 %, by volume of sales, on the domestic market, were not below cost of production, it was considered that the product type concerned was not sold in the ordinary course of trade.
Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotetyypin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään tuotantokustannuksia vastaavilla hinnoilla, katsottiin että kyseistä tuotetyyppiä ei myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä.
For sales of product types not made in the ordinary course of trade, as well as for those product types which were not sold in representative quantities on the domestic market, normal value had to be constructed.
Tuotetyypeille, joita ei myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä, sekä tuotetyypeille, joita ei myyty edustavassa määrin kotimarkkinoilla, oli muodostettava laskennallinen normaaliarvo.
For this company normal value was constructed in respect of around 80 % of the volume of sales to the Community.
Tälle yritykselle normaaliarvo määriteltiin laskennallisesti noin 80 prosentille yhteisöön suuntautuvasta myynnistä.
For these product types mentioned in recital 27, the normal value was constructed pursuant to Article 2(3) of the basic Regulation, by adding to the manufacturing cost of each product type exported to the Community a reasonable amount for selling, general and administrative (SG&A) costs and for profits.
Edellä johdanto-osan 27 kappaleessa mainituille tuotetyypeille muodostettiin normaaliarvo laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä kunkin yhteisöön vietävän tuotetyypin tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa.
Pursuant to the chapeau of Article 2(6) of the basic Regulation, the amount of SG&A was established on the basis of the SG&A expenses incurred and profit realised by the company for domestic sales of the like product in the ordinary course of trade.
Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantolauseen mukaan myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten määrä määritettiin samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä aiheutuneiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja toteutuneen voiton perusteella.
For the other three sampled exporting producers, normal value had to be constructed pursuant to Article 2(3) of the basic Regulation since none of them had representative domestic sales.
Muiden kolmen otokseen kuuluneen vientiä harjoittavan tuottajan osalta normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti, koska yksikään niistä ei myynyt tuotetta edustavassa määrin kotimarkkinoilla.
For all these exporting producers, normal value was constructed by adding to the cost of manufacturing of each type exported to the Community, corrected where appropriate as further explained in recital 32, a reasonable amount for selling, general and administrative (SG&A) expenses and profit.
Normaaliarvot muodostettiin näiden kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien tapauksessa siten, että kunkin yhteisöön viedyn tuotetyypin tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa johdanto-osan 32 kappaleessa selostetulla tavalla, lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa.
The SG&A expenses and profit could not be established on the basis of Article 2(6)(a) of the basic Regulation since only one company had representative domestic sales.
Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ei voitu määrittää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaisesti, sillä vain yhdellä yrityksellä oli edustavaa kotimarkkinamyyntiä.
For two companies, the SG&A expenses and profit were determined in accordance with Article 2(6)(b) as these exporters had representative sales, in the ordinary course of trade, of the same general category of products (i.e. other canned products including canned fruit products and canned baby corn).
Kahden yrityksen osalta myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti, koska niillä saman yleisen luokan tuotteiden (eli muut säilykkeet kuten hedelmäsäilykkeet ja säilötty minimaissi) myynti oli edustavaa tavanomaisessa kaupankäynnissä.
For the remaining company, the SG&A expenses and profit were determined in accordance with Article 2(6)(c) of the basic Regulation, on the basis of the weighted average of the SG&A expenses incurred and profit realised on sales of the same general category of products of the two companies with domestic sales of those products in the ordinary course of trade.
Kolmannen yrityksen osalta myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti käyttäen perusteena aiheutuneiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten painotettua keskiarvoa sekä kyseisten kahden yrityksen kotimaan tavanomaisessa kaupassa samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvien tuotteiden myynnistä saamaa voittoa.
Where appropriate, the costs of manufacturing and SG&A expenses reported were corrected before being used in the ordinary course of trade test and in constructing normal values.
Ilmoitettuja tuotantokustannuksia ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia oikaistiin tarvittaessa, ennen kuin niitä käytettiin sen määrittämiseen, onko myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupassa ja normaaliarvojen muodostamiseen.
All sales of the exporting producers concerned were made directly to unrelated customers in the Community.
Kaikki kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien myynti oli tapahtunut suoraan etuyhteydettömille asiakkaille yhteisössä.
For those sales, the export price was established in accordance with Article 2(8) of the basic Regulation, on the basis of prices actually paid or payable by these independent customers in the Community.
Vientihinta laskettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti yhteisön riippumattomien asiakkaiden tosiasiassa maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.
One exporter purchased a substantial part of the product concerned sold to the Community.
Yksi viejä osti merkittävän osan yhteisöön myydystä tarkasteltavana olevasta tuotteesta.
It was claimed that these purchases should be regarded as part of a tolling system set in place by the company.
Esitettiin väite, jonka mukaan nämä ostot olisi katsottava osaksi yrityksen perustamaa maksujärjestelmää.
However, the purchased finished goods were in fact produced entirely by other independent producers of the product concerned.
Muut tarkasteltavana olevan tuotteen riippumattomat valmistajat olivat kuitenkin valmistaneet kaikki ostetut valmiit tuotteet.
Accordingly, only sales of the company's own production to the Community were taken into account when determining its dumping margin.
Tämän vuoksi vain yrityksen oman tuotannon myynti yhteisöön otettiin huomioon, kun sen polkumyyntimarginaalia määriteltiin.
The comparison between normal value and export price was made on an ex-works basis.
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä (ex-works) -tasolla.
Allowances for differences in, transport costs, ocean freight and insurance costs, handling costs, loading and ancillary costs, commissions, credit costs and bank charges relating to currency conversions were granted where applicable and justified, and duly adjusted where necessary.
Oikaisut kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, palkkioiden, luottokustannusten ja valuutan muuntamisesta aiheutuneiden pankkimaksujen mukaisesti myönnettiin, kun sen katsottiin olevan perusteltua.
The two exporting producers referred to in recital (30) above claimed an adjustment for differences in the level of trade, pursuant to Article 2(10)(d)(i) and (ii) or, alternatively, Article 2(10)(k) of the basic Regulation.
Edellä johdanto-osan 30 kappaleessa mainitut kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa vaativat kaupan portaasta johtuvaa oikaisua perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan i ja ii alakohdan tai vaihtoehtoisesti perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan nojalla.
These exporting producers claimed that prices of own branded products are different from retailer branded products.
Kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että omalla tuotemerkillä varustettujen tuotteiden hinnat eroavat vähittäismyyjien tuotemerkillä varustettujen tuotteiden hinnoista.
Given that the exports to the Community were only of retailer branded products while the domestic sales of the general category of products included both own branded and retailer branded, an adjustment was therefore made under Article 2(10)(d) of the basic Regulation.
Koska yhteisöön suuntautuva vienti koostui ainoastaan vähittäismyyjien tuotemerkillä varustetuista tuotteista, ja kotimaan myynti yleisen tuoteluokan tuotteista, joihin kuului sekä omalla tuotemerkillä varustettuja tuotteita että vähittäismyyjien tuotemerkillä varustettuja tuotteita, perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan nojalla tehtiin oikaisu.
The adjustment level has been estimated on the basis of the relationship of the profit margins obtained by the Community industry on their own branded products and on all products.
Oikaisun taso on arvioitu sen suhteen perusteella, joka vallitsee yhteisön tuotannonalan saamien voittomarginaalien välillä, kun vertaillaan omalla tuotemerkillä varustettuja tuotteita ja kaikkia tuotteita.
For the sampled exporting producers, individual dumping margins were established on the basis of a comparison of a weighted average normal value with a weighted average export price, in accordance with Article 2(11) and (12) of the basic Regulation.
Otokseen kuuluneille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin yksilölliset polkumyyntimarginaalit perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan.
For the cooperating companies not selected in the sample, the dumping margin was established on the basis of the weighted average dumping margin of the companies selected in the sample, pursuant to Article 9(6) of the basic Regulation.
Otokseen kuulumattomille yhteistyössä toimineille yrityksille polkumyyntimarginaali määritettiin otokseen valittujen yritysten painotetun keskimääräisen polkumyyntimarginaalin perusteella perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
This weighted average dumping margin, expressed as a percentage of the cif Community frontier price, duty unpaid, is 13,2 %.
Kyseinen painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana, on 13,2 prosenttia.
For those exporting producers which did not cooperate, the dumping margin was established on the basis of facts available in accordance with Article 18 of the basic Regulation.
Yhteistyöhön osallistumattomille vientiä harjoittaville tuottajille polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella.
To this end, the level of cooperation was first established.
Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso.
A comparison between Eurostat data concerning imports originating in Thailand and sampling replies showed that the level of cooperation was high (more than 92 %).
Thaimaasta peräisin olevaa tuontia koskevien Eurostatin tietojen ja otannan yhteydessä saatujen vastausten vertailu osoitti, että yhteistyössä toimimisen aste oli korkea (yli 92 prosenttia).
Therefore, and since there were no indications that the non-cooperating companies were dumping at a lower level, it was considered appropriate to set the dumping margin for the remaining companies, which had not cooperated in the investigation, at the level of the highest dumping margin found for the companies included in the sample.
Tästä syystä ja koska ei ollut viitteitä siitä, että yhteistyöstä kieltäytyneet yritykset harjoittivat polkumyyntiä vähäisemmässä määrin, katsottiin, että näiden muiden yritysten, jotka eivät olleet toimineet tutkimuksessa yhteistyössä, polkumyyntimarginaali oli syytä vahvistaa tasolle, joka vastaa korkeinta otokseen kuuluneelle yritykselle määritettyä polkumyyntimarginaalia.
This approach is in accordance with the standing practice of the Community institutions and was also considered necessary in order not to provide an incentive to non-cooperation.
Tämä menetelmä on yhteisön toimielinten vakiintuneen käytännön mukainen, ja se on tarpeen myös siksi, että yrityksiä ei haluta kannustaa yhteistyöstä kieltäytymiseen.
Therefore, the residual dumping margin was calculated at the rate of 17,5 %.
Jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin tämän vuoksi 17,5 prosenttia.
Within the Community, the like product is manufactured by 18 producers.
Samankaltaista tuotetta valmistaa yhteisössä 18 tuottajaa.
The output of these 18 Community producers is therefore deemed to constitute the Community production within the meaning of Article 4(1) of the basic Regulation.
Tämän vuoksi katsotaan, että näiden 18 yhteisön tuottajien tuotanto muodostaa yhteisön tuotannon perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Of these 18 producers, a total of six, being members of the complaining association, declared their interest in cooperating in the proceeding within the time limit set out in the notice of initiation and properly cooperated with the investigation.
Näistä 18 tuottajasta kuusi, jotka ovat valituksen tehneen yhdistyksen jäseniä, ilmoittivat halukkuutensa toimia menettelyssä yhteistyössä menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, ja toimivat asianmukaisesti yhteystyössä tutkimuksessa.
These six producers were found to account for a major proportion of the total Community production of the like product, in this case around 70 %.
Kyseisten kuuden tuottajan todettiin edustavan huomattavaa osaa, noin 70:tä prosenttia, samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä.
The six cooperating producers therefore constitute the Community industry within the meaning of Article 4(1) and Article 5(4) of the basic Regulation and will be hereafter referred to as the ‘Community industry’.
Kuuden yhteistyössä toimineen tuottajan katsotaan muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’yhteisön tuotannonala’.
The remaining 12 Community producers will be hereafter referred to as the ‘other Community producers’.
Muista 12 yhteisön tuottajasta käytetään jäljempänä nimitystä ’muut yhteisön tuottajat’.
None of these 12 other Community producers opposed the complaint.
Yksikään näistä 12 muista yhteisön tuottajista ei vastustanut valitusta.
Community consumption was established on the basis of the sales volumes of the Community industry’s own production destined for the Community market, the import volumes data on the Community market obtained from Eurostat and, concerning the other Community producers, from information available from the mini-questionnaire intended for sampling or from the complaint.
Yhteisön kulutusta määritettäessä otettiin huomioon yhteisön tuotannonalan oman tuotannon myynti yhteisön markkinoilla, Eurostatilta saadut yhteisön markkinoiden tuontimääriä koskevat tiedot ja, muiden yhteisön tuottajien osalta, ne tiedot, jotka saatiin otantaa varten tehdystä minikyselylomakkeesta tai valituksen tekijältä.
In the IP, the Community market for the product concerned and the like product was approximately at the same level as in 2002, i.e. around 330000 tonnes.
Tutkimusajanjakson aikana tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen yhteisön markkinat olivat suunnilleen samalla tasolla kuin vuonna 2002, eli noin 330000 tonnia.
Consumption remained relatively stable throughout the period considered except for 2004, when it was 5 % higher than in 2002 and 2003.
Kulutus yhteisössä pysyi suhteellisen vakaana tarkastelujakson ajan vuotta 2004 lukuun ottamatta, jolloin se oli 5 prosenttia korkeampi kuin vuonna 2002 ja 2003.
Source: Investigation, Eurostat, complaint.
Lähde: tutkimus, Eurostat, valitus
The volume of imports of the product concerned from the country concerned into the Community rose by 87 %, from around 22000 tonnes in 2002 to around 42000 tonnes in the IP.
Tarkasteltavana olevan tuotteen asianomaisesta maasta yhteisöön suuntautuva tuonti lisääntyi 87 prosentilla noin 22000 tonnista vuonna 2002 noin 42000 tonniin tutkimusajanjakson aikana.
It rose by 58 % in 2003, by a further 40 percentage points in 2004, before declining by 11 percentage points in the IP.
Se nousi 58 prosenttia vuonna 2003 ja edelleen 40 prosenttiyksikköä vuonna 2004, kunnes se pieneni 11 prosenttiyksiköllä tutkimusajanjakson aikana.
Source: Eurostat.
Lähde: tutkimus
Price of imports from Thailand (EUR/tonnes)
Thaimaasta peräisin olevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
The market share held by exporters in the country concerned increased by around 6 percentage points during the period considered, from 6,8 % in 2002 to 12,7 % in the IP.
Asianomaisen maan viejien markkinaosuus kasvoi 6 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana vuoden 2002 yhteensä 6,8 prosentista tutkimusajanjakson 12,7 prosenttiin.
In detail, Thai exporters gained almost 4 percentage points in 2003, a further 2 percentage points in 2004 and practically stabilised at that level in the IP.
Thaimaalaisten tuottajien markkinaosuus kasvoi lähes 4 prosenttiyksikköä vuonna 2003, jälleen 2 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja käytännössä jäi sille tasolle tutkimusajanjakson aikana.
Between 2002 and the IP, the average price of imports of the product concerned originating in the country concerned declined by 13 %.
Asianomaisesta maasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin keskihinta laski vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä 13 prosenttia.
Specifically, prices declined by 10 % in 2003 and by a further 3 % in 2004, before stabilising at that price (i.e. around 690 EUR/tonne) in the IP.
Erityisesti vuonna 2003 hinnat laskivat 10 prosenttia ja edelleen 3 prosenttia vuonna 2004 ennen kuin ne vakiintuivat sille tasolle (eli noin 690 euroon/tonni) tutkimusajanjakson aikana.
A price comparison for similar product types was made between the exporting producers' and the Community industry's selling prices in the Community.
Vientiä harjoittavien tuottajien ja yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen samanlaisten tuotetyyppien myyntihintoja yhteisössä verrattiin keskenään.
To this end, Community industry’s ex-works prices, net of all rebates and taxes have been compared with the cif Community frontier prices of exporting producers of the country concerned, duly adjusted for conventional duties, unloading and customs clearance costs.
Tätä varten yhteisön tuotannonalan veloittamia noudettuna lähettäjältä -hintoja ilman hyvityksiä ja veroja verrattiin vientiä harjoittavien asianomaisen maan tuottajien CIF yhteisön rajalla -hintoihin, joita oli oikaistu asianmukaisesti sopimustullien sekä purkamis- ja tulliselvityskustannusten huomioon ottamiseksi.
The comparison showed that during the IP the product concerned originating in the country concerned sold in the Community undercut the Community industry's prices by between 2 % and 10 %, depending on the exporting producer concerned, with the exception of two sampled exporting producers for which no undercutting was found.
Vertailu osoitti, että asianomaisesta maasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen myyntihinnat yhteisössä olivat tutkimusajanjakson aikana 2–10 prosenttia alempia kuin yhteisön tuotannonalan myyntihinnat vaihdellen vientiä harjoittavan tuottajan mukaan; poikkeuksena olivat kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden osalta hintojen alittavuutta ei havaittu.
However, on a type-by-type basis it was found that in some instances, prices offered by the exporting producers concerned were significantly lower than the above average undercutting margins.
Tuotetyypeittäin tehdyssä tarkastelussa kuitenkin todettiin, että asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien veloittamat hinnat olivat joissakin tapauksissa merkittävästi alempia kuin keskimääräiset hinnan alittavuuden marginaalit.
(49 ) Pursuant to Article 3(5) of the basic Regulation, the Commission examined all relevant economic factors and indices having a bearing on the state of the Community industry.
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
This market is inter alia characterised by the existence of two sales channels, i.e. sales under the producer's own brand and sales under retailer's brand.
Markkinoille on luonteenomaista, että sillä on kaksi myyntikanavaa: myynti tuottajan omalla tuotemerkillä ja myynti vähittäismyyjän tuotemerkillä.
Sales under the first channel will usually trigger higher selling costs intended notably for marketing and advertising, and will also command higher selling prices.
Ensin mainitun myyntikanavan käyttäminen aiheuttaa usein korkeammat myyntikulut erityisesti markkinoinnin ja mainonnan osalta, mikä aiheuttaa korkeammat myyntihinnat.
The investigation evidenced that all imports from the cooperating Thai exporters pertained to the retailer's brand channel.
Tutkimuksessa todettiin, että koko yhteistyössä toimivien thaimaalaisten viejien tuonti tapahtui vähittäismyyjien tuotemerkin myyntikanavaa käyttäen.
It was considered appropriate to distinguish in the injury analysis between Community industry's sales under its own brand and under the retailer's brand wherever relevant, as competition from dumped imports is faced in the first place by Community industry's like products sold under the retailer's brand.
Vahinkoanalyysissä katsottiin asianmukaiseksi erotella tarvittaessa toisistaan yhteisön tuotannonalan myynti omalla tuotemerkillä ja vähittäismyyjän tuotemerkillä, koska polkumyyntituonnin aiheuttama kilpailu kohdistuu ensisijassa yhteisön tuotannonalan sellaisen samankaltaisen tuotteen myyntiin, joka on varustettu vähittäismyyjän tuotemerkillä.