natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Implementation of Council Decision 85/368/EEC [3] has not been effective in achieving the comparability of vocational qualifications for the benefit of workers seeking employment in another Member State.
Neuvoston päätöksen 85/368/ETY [3] täytäntöönpanolla ei ole tehokkaasti saavutettu ammatillisten kelpoisuuksien vertailtavuutta toisesta jäsenvaltiosta työtä hakevia työntekijöitä hyödyttävällä tavalla.
The methods and approach used to describe and compare qualifications provided for in Decision 85/368/EEC differ from those currently applied in education and training systems.
Päätöksessä 85/368/ETY määrätyt kelpoisuuksien kuvailemiseen ja vertailemiseen käytettävät menettelyt ja lähestymistapa poikkeavat niistä, joita koulutusjärjestelmissä nykyisin sovelletaan.
Decision 85/368/EEC is superseded by the adoption of the Recommendation of the European Parliament and of the Council of 23 April 2008 on the establishment of the European Qualifications Framework for lifelong learning [4].
Euroopan parlamentin ja neuvoston 23 päivänä huhtikuuta 2008 antama suositus eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi [4] on syrjäyttänyt päätöksen 85/368/ETY.
Decision 85/368/EEC should therefore be repealed,
Päätös 85/368/ETY olisi sen vuoksi kumottava,
Decision 85/368/EEC shall be repealed.
Kumotaan päätös 85/368/ETY.
Done at Strasbourg, 22 October 2008.
Tehty Strassbourgissa 22 päivänä lokakuuta 2008.
OJ C 162, 25.6.2008, p. 90.
EUVL C 162, 25.6.2008, s. 90.
Opinion of the European Parliament of 20 May 2008 (not yet published in the Official Journal) and Council Decision of 25 September 2008.
Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. toukokuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 25. syyskuuta 2008.
Decision No 1098/2008/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1098/2008/EY,
on the European Year for Combating Poverty and Social Exclusion (2010)
köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan Euroopan teemavuodesta (2010)
The fight against poverty and social exclusion is one of the key commitments of the European Union and its Member States.
Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunta on eräs Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden keskeinen tavoite.
The Amsterdam Treaty in 1997 added new provisions on the fight against social exclusion to the existing fields of activity covered by the social policy provisions of the EC Treaty, in particular Articles 136 and 137, and provided a new legal framework and basis for new policy commitments in this area.
Vuonna 1997 Amsterdamin sopimuksella lisättiin uusia sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskevia määräyksiä niihin jo olemassa oleviin toiminta-aloihin, jotka kuuluvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen sosiaalipoliittisten määräysten ja erityisesti sen 136 ja 137 artiklan soveltamisalaan, ja luotiin uusi oikeudellinen kehys ja oikeusperusta uusille poliittisille sitoumuksille tällä alalla.
The European Council meeting in Lisbon on 23 and 24 March 2000 recognised that the extent of poverty and social exclusion was unacceptable.
Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen ovat liian yleisiä ilmiöitä.
Building a more inclusive European Union was thus considered to be an essential element in achieving the Union’s 10-year strategic goal of economic growth, more and better jobs and greater social cohesion.
Osallisuutta nykyistä paremmin edistävän Euroopan unionin kehittämisen katsottiin siten olevan olennainen tekijä pyrittäessä saavuttamaan unionin talouskasvulle, uusien ja entistä parempien työpaikkojen luomiselle sekä sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle asetettu strateginen kymmenvuotistavoite.
The Lisbon European Council invited Member States and the Commission to take steps to make ‘a decisive impact on the eradication of poverty’ by 2010.
Lissabonin Eurooppa-neuvosto kehotti jäsenvaltioita ja komissiota sopimaan toimenpiteistä, jotka ”merkittävästi edistävät köyhyyden poistamista” vuoteen 2010 mennessä.
The Lisbon European Council thus agreed to adopt an Open Method of Coordination (OMC) in this area.
Lissabonin Eurooppa-neuvosto sopi tuolloin avoimen koordinointimenetelmän soveltamisesta tällä alalla.
From the outset, the OMC on Social Protection and Social Inclusion has been an important tool for supporting this political commitment and strengthening the capacity of the EU to support Member States in their drive for greater social cohesion in Europe.
Sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden alalla sovellettava avoin koordinointimenetelmä on alusta lähtien ollut arvokas väline, joka on tukenut tehtyä poliittista sitoumusta ja vahvistanut Euroopan unionin kykyä tukea jäsenvaltioita niiden pyrkiessä tiivistämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopassa.
The OMC helps to deepen mutual learning and has increased awareness of the multidimensional nature of exclusion and poverty.
Avoin koordinointimenetelmä auttaa tehostamaan keskinäistä oppimista ja on lisännyt tietoisuutta syrjäytymisen ja köyhyyden moninaisesta luonteesta.
The OMC thus creates the conditions to produce more impact on the ground and to make the EU’s attachment to social values more visible to its citizens.
Menetelmä luo siten edellytykset vaikutusten näkymiselle nykyistä vahvemmin myös käytännössä ja tekee Euroopan unionin sitoutumisen sosiaalisiin arvoihin entistä selvemmäksi sen kansalaisille.
Despite these achievements, significant parts of the population are still suffering from deprivation or limited and unequal access to services, or are excluded from society.
Näistä saavutuksista huolimatta merkittävä osa väestöstä elää edelleen puutteessa tai voi käyttää palveluja vain rajoitetusti ja epätasa-arvoisesti tai on syrjäytynyt.
The Joint Report on Social Protection and Social Inclusion 2008 highlights the fact that 78 million people in the European Union live at risk of poverty, 19 million of whom are children.
Sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta koskevassa vuoden 2008 yhteisessä raportissa korostetaan, että 78 miljoonaa ihmistä Euroopan unionissa elää köyhyysriskissä, ja heistä 19 miljoonaa on lapsia.
The gender gap is approximately two percentage points.
Sukupuolten välinen ero on noin kaksi prosenttiyksikköä.
In addition, wealth inequalities and severe poverty are matters of growing concern across the Union.
Lisäksi vaurauden epätasainen jakautuminen ja vaikea köyhyys ovat yhä huolestuttavampia ongelmia unionissa.
There is a need, in the interest of social and economic cohesion, for support to be provided for less-favoured regions, for areas with permanent structural disadvantages, for outermost regions, for certain islands and island Member States and for areas that have been affected by recent deindustrialisation or industrial conversion.
Sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus edellyttävät tuen antamista muita huonommassa asemassa oleville alueille, pysyvistä rakenteellisista haitoista kärsiville alueille, kaikkein syrjäisimmille alueille, tietyille saarille ja saarijäsenvaltioille sekä alueille, joihin on kohdistunut teollisuuden viimeaikaisen vähenemisen ja muuttumisen vaikutuksia.
Social exclusion damages the well-being of citizens, hampering their ability to express themselves and to participate in society.
Sosiaalinen syrjäytyminen heikentää kansalaisten hyvinvointia ja estää heitä ilmaisemasta itseään ja osallistumista yhteiskuntaan.
This aspect should therefore be given appropriate visibility in the European Year for Combating Poverty and Social Exclusion (hereinafter, the European Year).
Siksi tämän seikan tulisi saada asianmukaista näkyvyyttä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan Euroopan teemavuoden, jäljempänä ’teemavuosi’, yhteydessä.
In its Resolution of 15 November 2007 on social reality stocktaking, the European Parliament stressed that the strengthening of social cohesion and the eradication of poverty and social exclusion must become a political priority for the European Union.
Euroopan parlamentti korosti sosiaalisen todellisuuden kartoittamisesta 15 päivänä marraskuuta 2007 antamassaan päätöslauselmassa, että sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamisesta sekä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen poistamisesta on tehtävä Euroopan unionin ensisijainen poliittinen tavoite.
The fight against poverty and social exclusion is to be pursued both within the European Union and externally, in accordance with the UN Millennium Development Goals to which the European Union and the Member States have subscribed.
Köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä on tarkoitus torjua sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden hyväksymien Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhattavoitteiden mukaisesti.
The problem of poverty and social exclusion has broad, complex and multidimensional forms.
Köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä koskeva ongelma on laaja, monimuotoinen ja moniulotteinen.
They relate to a large number of factors, such as income and living standards, the need for educational and decent work opportunities, effective social protection systems, housing, access to good quality health and other services, as well as active citizenship.
Tähän liittyy hyvin monenlaisia tekijöitä, kuten tulo- ja elintaso, tarve saada koulutusta ja asianmukaisia työmahdollisuuksia, tehokkaat sosiaalisen suojelun järjestelmät, asuminen, laadukkaiden terveys- ja muiden palveluiden saatavuus sekä aktiivinen kansalaisuus.
Stakeholders across all relevant policy areas should therefore be involved.
Siksi kaikkien asiaan vaikuttavien politiikan alojen sidosryhmien olisi osallistuttava toimiin.
Consequently, the prevention of and the fight against poverty require multidimensional policies at national, regional and local level which ensure a balance between economic and social policies and targeted strategies for groups or persons in particularly vulnerable situations.
Köyhyyden ehkäiseminen ja torjuminen edellyttävät näin ollen kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla toteutettavia monialaisia toimia, joilla varmistetaan talous- ja sosiaalipolitiikan välinen tasapaino ja erityisen haavoittuvassa asemassa oleviin ryhmiin tai henkilöihin kohdennetut strategiat.
The European Year may help to stimulate such multidimensional policies as well as the further development of relevant indicators.
Teemavuosi edistää omalta osaltaan tällaista moniulotteista politiikkaa ja auttaa kehittämään edelleen asianmukaisia indikaattoreita.
The Social Agenda 2005-10, which complements and supports the Lisbon Strategy, has a key role in promoting the social dimension of economic growth and the active participation of citizens in society and in the labour market.
Lissabonin strategiaa täydentävällä ja tukevalla sosiaalipoliittisella ohjelmalla (2005–2010) on keskeinen tehtävä talouskasvun sosiaalisen ulottuvuuden sekä kansalaisten aktiivisen yhteiskunnallisen ja työmarkkinoille osallistumisen edistämisessä.
One of the priorities of the Social Agenda is the promotion of equal opportunities for all as a vector for social and intergenerational solidarity and the creation of a poverty-free and more inclusive society.
Eräs sosiaalipoliittisen ohjelman ensisijainen tavoite on edistää kaikkien yhdenvertaisia mahdollisuuksia, millä voidaan saavuttaa yhteiskunnallinen ja sukupolvien välinen solidaarisuus ja luoda yhteiskunta, jossa ei ole köyhyyttä ja jossa edistetään entistä enemmän osallisuutta.
In their National Action Plans on Social Inclusion, several Member States highlight the high poverty and/or exclusion risk faced by particular groups, including children, early school-leavers, single parents, large families, families with a single income, young people, in particular young women, older people, migrants and ethnic minorities, people with disabilities and their carers, the homeless, the unemployed, in particular the long-term unemployed, prisoners, women and children who are victims of violence, and severe substance abusers.
Useat jäsenvaltiot ovat tuoneet sosiaalista osallisuutta koskevissa kansallisissa toimintasuunnitelmissaan esiin suuren köyhyys- ja/tai syrjäytymisriskin, joka kohdistuu tiettyihin ryhmiin, mukaan lukien lapset, aikaisin koulunsa lopettavat, yksinhuoltajat, suurperheet, yhden henkilön tuloilla elävät perheet, nuoret, erityisesti nuoret naiset, ikääntyneet, maahanmuuttajat ja etniset vähemmistöt, vammaiset henkilöt ja heidän hoitajansa, asunnottomat, työttömät, erityisesti pitkäaikaistyöttömät, vangit, väkivallan kohteeksi joutuneet naiset ja lapset sekä päihteiden väärinkäyttäjät.
National policies and supporting measures targeted at the most vulnerable groups could play an important role in fighting against poverty and social exclusion.
Haavoittuvimpiin ryhmiin kohdennetuilla kansallisilla politiikoilla ja tukitoimilla voi olla tärkeä merkitys köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa.
Decent employment can significantly reduce the poverty risk for the individual.
Asianmukainen työpaikka voi huomattavasti vähentää henkilön köyhyysriskiä.
However employment in itself is not always a sufficient condition to lift people out of poverty, and the at-risk-of-poverty rate is still relatively high even for those in work.
Pelkkä työpaikka ei kuitenkaan aina riitä nostamaan ihmistä pois köyhyydestä, ja köyhyysriski on edelleen suhteellisen yleinen myös työssäkäyvien keskuudessa.
In-work poverty is linked to low pay, the gender pay gap, low skills, limited professional training opportunities, the need to combine a job with a family, precarious employment and working conditions, and also to difficult household conditions.
Työssäkäyvien köyhyys on yhteydessä pieneen palkkaan, sukupuolten välisiin palkkaeroihin, alhaiseen ammattitaitoon, rajallisiin mahdollisuuksiin saada ammatillista koulutusta, tarpeeseen yhdistää työ ja perhe-elämä, epävarmoihin työsuhteisiin ja työehtoihin sekä vaikeisiin kotioloihin.
Quality employment and social and economic support are thus essential for lifting individuals out of poverty.
Ihmisten nostamiseen pois köyhyydestä tarvitaan siksi välttämättä laadukkaita työpaikkoja sekä sosiaalista ja taloudellista tukea.
The lack of basic competences and qualifications adapted to the changing needs of the labour market is also a major barrier to inclusion in society.
Myös työmarkkinoiden muuttuviin tarpeisiin mukautettujen perustaitojen ja -pätevyyden puute on merkittävä este yhteiskunnan toimintaan osallistumiselle.
There is a growing danger of new cleavages in society emerging between those who have access to lifelong learning to enhance their employability and adaptability, and to facilitate their personal development and active citizenship, and those who remain excluded and face various forms of discrimination.
Entistä suurempana vaarana on yhteiskunnan uusi jakautuminen niihin, joilla on mahdollisuus osallistua elinikäiseen oppimiseen edistääkseen työllistymistään, sopeutumiskykyään, henkilökohtaista kehitystään ja aktiivista kansalaisuuttaan, ja niihin, jotka jäävät syrjään ja joita syrjitään eri tavoin.
Those without adequate skills find it more difficult to enter the labour market and find a quality job, are more likely to spend long periods out of work and, if they do work, are more likely to find themselves in low-paid jobs.
Soveltumattomilla taidoilla varustettujen on entistä vaikeampi päästä työmarkkinoille ja löytää laadukas työpaikka, ja he ovat tavallista todennäköisemmin pitkiä jaksoja ilman työtä tai heikosti palkatussa työssä.
The availability of and the ability to use information and communication technology (ICT) is increasingly becoming a prerequisite for inclusion.
Mahdollisuus ja taito käyttää tieto- ja viestintätekniikkaa on yhä useammin edellytys osallisuudelle yhteiskuntaan.
A ministerial declaration approved on 11 June 2006 in Riga calls for an information society for all.
Riiassa 11 päivänä kesäkuuta 2006 annetussa ministeritason julistuksessa vaadittiin kaikkien ulottuvilla olevaa tietoyhteiskuntaa.
Key to the successful impact of Community action to fight poverty and social exclusion is the extent to which it enjoys broad popular and political support.
Köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä torjuvien yhteisön toimien vaikuttavuuden ratkaisee se, miten laaja kansalaisten tuki ja poliittinen tuki niillä on.
Moreover, the effective implementation of EU legislation on equal opportunities and non-discrimination also supports the aims of the European Year.
Lisäksi yhtäläisiä mahdollisuuksia ja syrjimättömyyttä koskevan Euroopan unionin lainsäädännön tehokas täytäntöönpano tukee myös teemavuoden tavoitteita.
The European Year should, therefore, act as a catalyst for raising awareness, for building momentum and for exchanging best practices between the Member States, local and regional authorities and international organisations involved in the fight against poverty.
Teemavuoden olisi siksi edistettävä tietoisuuden lisäämistä, toiminnan käyntiin saamista ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa jäsenvaltioiden, alue- ja paikallisviranomaisten sekä köyhyyden torjumiseen osallistuvien kansainvälisten organisaatioiden välillä.
It should help to focus political attention and mobilise everyone concerned in order to drive forward and strengthen the OMC on Social Protection and Social Inclusion as well as to promote further actions and initiatives at Community and national level in that field, in association with the people affected by poverty and their representatives.
Sen kautta olisi kohdennettava poliittinen huomio ja saatava kaikki asiaan liittyvät tahot mukaan toimintaan, jotta sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden avointa koordinointimenetelmää vietäisiin eteenpäin ja tehostettaisiin, sekä edistettävä uusia toimia ja aloitteita yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla yhteistyössä köyhyydestä kärsivien ihmisten ja heidän edustajiensa kanssa.
The European Year should boost active inclusion policies as a means of preventing poverty and social exclusion and should help to promote best practices in this field within the OMC.
Teemavuoden olisi edistettävä aktiivisen osallisuuden politiikkaa keinona estää köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä, ja sen yhteydessä pyritään edistämään alan parhaita käytäntöjä avoimen koordinointimenetelmän avulla.
The varying levels of progress made at national level and the differing national socioeconomic and cultural contexts and sensitivities call for a considerable part of the activities of the European Year to be decentralised at national level, through a system of indirect centralised management in accordance with the procedures laid down in Article 54(2)(c) of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities [4] and in Commission Regulation (EC, Euratom) No 2342/2002 of 23 December 2002 laying down the detailed rules for the implementation of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities [5].
Kansallisella tasolla saavutetun edistymisen erot sekä erilaiset kansalliset sosioekonomiset ja kulttuuriympäristöt ja erityispiirteet edellyttävät, että huomattava osa teemavuoden toimista hajautetaan kansallisella tasolla hyödyntäen välillistä keskitettyä hallintoa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [4] 54 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetussa komission asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2342/2002 [5] säädettyjen menettelyiden mukaisesti.
However, the definition of policy priorities at national level should be monitored by the Commission with a view to guaranteeing consistency with the strategic objectives agreed for the European Year and ultimately with the Common Objectives established for the OMC.
Komission olisi kuitenkin seurattava poliittisten prioriteettien määrittelyä kansallisella tasolla, jotta ne olisivat johdonmukaisia teemavuodelle sovittujen strategisten tavoitteiden sekä viime kädessä avointa koordinointimenettelyä varten vahvistettujen yhteisten tavoitteiden kanssa.
Effective coordination of all partners contributing at Community, national, regional and local level is a fundamental prerequisite for ensuring the effectiveness of the European Year.
Kaikkien yhteisön tasolla sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla toimivien yhteistyökumppaneiden toiminnan tehokas yhteensovittaminen on perusedellytys teemavuoden tehokkuuden takaamiselle.
Local and regional partners have a particular role to play in promoting the interests of people living in poverty or social exclusion.
Paikallisilla ja alueellisilla kumppaneilla on tärkeä tehtävä köyhien ja sosiaalisesti syrjäytyneiden ihmisten etujen edistämisessä.
Participation in the European Year should be open to the Member States, the European Free Trade Association (EFTA) States that are parties to the European Economic Area (EEA) Agreement, in accordance with the provisions of that Agreement, to the candidate countries benefiting from a pre-accession strategy and countries from the Western Balkans, in line with the conditions laid down in their respective agreements, and to the countries covered by the European Neighbourhood Policy (ENP), in accordance with the provisions of the May 2004 Strategy Paper and the Country Action Plans.
Teemavuoteen olisi voitava osallistua jäsenvaltioiden, Euroopan vapaakauppaliittoon (EFTA) kuuluvien valtioiden, jotka ovat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (ETA-sopimus) osapuolia, kyseisen sopimuksen määräysten mukaisesti, ehdokasmaiden, joihin sovelletaan liittymistä edeltävää strategiaa, Länsi-Balkanin maiden niitä koskevissa sopimuksissa määritellyin ehdoin sekä Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden toukokuussa 2004 hyväksytyn strategia-asiakirjan ja maakohtaisten toimintasuunnitelmien mukaisesti.
The European Year can help to improve the coordination between existing programmes and initiatives for fighting against poverty and social exclusion at Community level, including the OMC on Social Protection and Social Inclusion.
Teemavuosi voi auttaa parantamaan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan tarkoitettujen nykyisten ohjelmien ja aloitteiden yhteensovittamista yhteisön tasolla, sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden avoin koordinointimenetelmä mukaan lukien.
Consistency and complementarity with other Community action should be ensured, in particular with the PROGRESS programme, the Structural Funds and the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD), action to combat discrimination and to promote gender equality and fundamental rights, and action in the areas of education and training, culture and intercultural dialogue, youth, citizenship, immigration and asylum, and research.
Toimien johdonmukaisuus ja täydentävyys suhteessa yhteisön muihin toimiin olisi varmistettava; tällaisia muita toimia ovat erityisesti Progress-ohjelma, rakennerahastot ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto sekä toimet, jotka koskevat syrjinnän ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa sekä sukupuolten tasa-arvoa ja perusoikeuksien edistämistä samoin kuin koulutusta, kulttuuria ja kulttuurien välistä vuoropuhelua, nuorisoa, kansalaisuutta, maahanmuuttoa ja turvapaikkaa sekä tutkimusta.
The European Year should continue the best practices derived from previous European Years, including the European Year of Equal Opportunities for All (2007) and the European Year of Intercultural Dialogue (2008).
Teemavuonna olisi jatkettava aiemmista eurooppalaisista teemavuosista ja esimerkiksi yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodesta (2007) ja Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuodesta (2008) saatuja parhaita käytäntöjä.