natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sufficient shelter should be provided to protect all animals from adverse climatic conditions.
Suojan olisi oltava riittävän suuri, jotta kaikki eläimet voivat suojautua epäsuotuisilta sääoloilta.
Animals held outdoors or in buildings with natural ventilation will be exposed to ambient environmental conditions.
Kun eläimiä pidetään ulkona tai rakennuksissa, joissa on luonnollinen ilmanvaihto, ne ovat alttiina ympäristönsä olosuhteille.
Animals should not be restricted to such areas under climatic conditions which may cause the animals distress.
Eläimiä ei pitäisi sulkea sellaisille alueille, joilla ilmasto-olosuhteet voivat aiheuttaa niille kärsimystä.
Environmental parameters, in particular temperature and humidity, are strictly interrelated and should not be considered in isolation.
Ympäristötekijät, erityisesti lämpötila ja kosteus, ovat toisistaan täysin riippuvaisia eikä niitä tulisi tarkastella erikseen.
All farm animals are sensitive to respiratory problems.
Kaikki tuotantoeläimet ovat herkkiä hengitysongelmille.
In the absence of mechanical ventilation, as is the case in a significant number of farm animal buildings, it is important to ensure that suitable air quality is provided by natural ventilation (see paragraph 2.1.1. of the General section).
Jos koneellisesti toimivaa ilmanvaihtoa ei ole (mikä koskee huomattavaa osaa tuotantoeläinten rakennuksia), on tärkeää, että asianmukainen ilmanlaatu voidaan turvata luonnollisen ilmanvaihdon avulla (katso yleisen osan kohta 2.1.1).
Dust levels in the air from feed and bedding should be minimised.
Olisi pyrittävä siihen, että ruoasta ja kuivikkeista pääsee ilmaan mahdollisimman vähän pölyä.
The thermoneutral zones of farm species vary considerably, depending on the conditions to which the animals are acclimatised.
Tuotantoeläinten termoneutraalit alueet vaihtelevat huomattavasti riippuen siitä, millaisiin olosuhteisiin ne ovat tottuneet.
Farm animals living outdoors develop a thick layer of hair/wool during the winter months to help them to tolerate low temperatures.
Ulkona eläville tuotantoeläimille kehittyy talvikuukausien aikana paksu karva- tai villakerros, joka auttaa niitä kestämään matalia lämpötiloja.
They may acclimatise to lower temperatures indoors even without the growth of winter coats, provided the relative humidity is low, draughts are avoided and they have a lying area with sufficient bedding material.
Eläimet voivat tottua mataliin lämpötiloihin sisätiloissa jopa ilman talviturkkia edellyttäen, että suhteellinen kosteus on alhainen, tilat eivät ole vetoisia ja eläimillä on makuupaikka, jossa on riittävästi kuivikkeita.
In indoor enclosures it is therefore important to avoid wide fluctuations and sudden changes in temperature, particularly when moving animals between indoor and outdoor accommodation.
Sisäsuojissa on sen vuoksi tärkeää välttää lämpötilan laajoja vaihteluita ja äkkinäisiä muutoksia, erityisesti jos eläimiä siirretään sisä- ja ulkosäilytyksen välillä.
As farm animals may suffer from heat stress, during periods of high temperature it is important to ensure that appropriate measures, for example the shearing of sheep and provision of shaded lying areas, are in place to avoid welfare problems.
Koska tuotantoeläimet voivat kärsiä lämpöstressistä, lämpötilan ollessa korkea on tärkeää turvata eläinten hyvinvointi sopivilla toimilla, esimerkiksi keritsemällä lampaat ja järjestämällä varjoisia makuualueita.
Appropriate temperature ranges are dependent on a number of factors including, for example, breed, age, caloric intake, weight, stage of lactation and type of environment.
Sopiva lämpötila riippuu useista tekijöistä, esimerkiksi eläinlajista, iästä, kalorien saannista, painosta, imetyksestä sekä ympäristön tyypistä.
Under natural conditions, farm animals are exposed to, and tolerate well, a wide range of relative humidities.
Luonnollisissa olosuhteissa tuotantoeläimet altistuvat hyvin erilaisille suhteellisille kosteuksille ja sietävät niitä hyvin.
In controlled environments extremes and sudden wide fluctuations of humidity should be avoided, as both high and low humidity can predispose animals to disease.
Säännellyissä ympäristöissä kosteuden ääripitoisuuksia ja äkkinäisiä vaihteluita olisi vältettävä, koska sekä korkea että matala kosteus voi herkistää eläimiä sairauksille.
In indoor enclosures, buildings should be designed with sufficient ventilation to prevent prolonged periods of high humidity, as this may cause excessive dampness in the animal enclosures, predisposing the animals to respiratory disease, foot-rot and other infectious conditions.
Sisätiloissa olisi oltava riittävä ilmanvaihto, jotta estetään pitkäaikainen korkea ilmankosteus, koska tämä voi aiheuttaa eläinsuojien liiallista kostumista, mikä puolestaan herkistää eläimet hengityselinten sairauksille, sorkkavälin tulehdukselle ja muille infektioille.
Farm species have evolved to live in different conditions; for example ruminants graze and rest during daylight in open grassland, whereas pigs show crepuscular activity in woodland areas.
Tuotantoeläimille on kehittynyt kyky elää erilaisissa olosuhteissa. Märehtijät laiduntavat ja lepäävät päiväsaikaan avoimilla niityillä, kun taas siat aktivoituvat hämärän aikaan metsäalueilla.
Provision of adequate light is important for all farm animal species, and natural light is preferred where possible.
Riittävä valaistus on tärkeää kaikille tuotantoeläinlajeille. Paras vaihtoehto on luonnonvalo, mikäli se on mahdollista.
Where this is not provided, the light part of the photoperiod should be within a range of eight to twelve hours daily, or should reproduce natural light cycles.
Jos luonnonvaloa ei ole, valoisan jakson tulisi olla 8–12 tuntia päivässä tai sen olisi vastattava luonnollisia valosyklejä.
A controlled photoperiod may be needed for breeding and for some experimental procedures.
Valorytmiä on joskus säänneltävä paritustarkoituksia ja joitakin kokeellisia toimenpiteitä varten.
Sufficient natural or artificial light should also be available for inspection of groups and individuals.
Käytettävissä tulisi olla riittävästi luonnollista tai keinotekoista valoa myös ryhmien ja yksittäisten eläinten tarkastamista varten.
Where windows are provided, breakable glass should be screened using a protective physical barrier or be situated out of reach of the animals.
Jos tiloissa on ikkunoita, särkyvä lasi olisi suojattava fyysisellä esteellä tai ikkunoiden olisi oltava eläinten ulottumattomissa.
Unavoidable background noise from, for example, ventilation equipment, should be minimised, and sudden noises should be avoided.
Väistämätön taustamelu, jota aiheutuu esimerkiksi tuuletuslaitteista, olisi rajoitettava mahdollisimman vähäiseksi ja äkillisiä ääniä olisi vältettävä.
Handling and restraint facilities should be designed and operated to minimise noise during use.
Käsittely- ja kiinnipitovälineet olisi suunniteltava ja niitä olisi käytettävä niin, että niistä syntyy käytön aikana mahdollisimman vähän melua.
Disease control
Tautien torjunta
As farm animals are often sourced from commercial farms, it is important that measures are taken to ensure that animals of a suitable health status are obtained.
Koska tuotantoeläimiä hankitaan usein kaupallisilta maatiloilta, on tärkeää ryhtyä toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että hankittavien eläinten terveydentila on asianmukainen.
Mixing animals from different sources is a particular risk.
Riskejä syntyy erityisesti, jos sekoitetaan useasta lähteestä peräisin olevia eläimiä.
Preventive medicine programmes should be developed on the basis of veterinary advice for all farm species, and appropriate vaccination regimes adopted as necessary.
Kaikkia tuotantoeläinlajeja varten olisi laadittava eläinlääkärin neuvojen perusteella ennalta ehkäisevän lääketieteellisen hoidon ohjelmat ja rokotusohjelmat.
Foot care management, parasite control measures and nutritional management are essential parts of all farm-animal health programmes.
Tuotantoeläinten terveydenhoito-ohjelmien keskeisiä osia ovat sorkkien hoito, loistorjunta ja ravinnon valvonta.
Regular dental examinations and respiratory disease preventive measures are of particular importance in equine programmes.
Hevoseläinten ohjelmissa tärkeitä ovat myös säännölliset hampaiden tarkistukset sekä hengityselinten sairauksia ehkäisevät toimenpiteet.
Regular review of production indices and condition scoring should also be included.
Lisäksi olisi säännöllisesti arvioitava tuotantoindeksit ja eläinten kunto.
Care is needed to ensure that any substrate provided does not introduce or promote growth of infectious agents or parasites.
On huolellisesti varmistettava, että käytettävä alustamateriaali ei aiheuta tai edistä taudinaiheuttajien tai loisien kasvua.
Behavioural abnormalities
Käytöshäiriöt
Behavioural abnormalities such as tail, ear or flank chewing or biting, wool pulling, navel sucking, weaving and crib biting can occur as a consequence of poor husbandry or environmental conditions, social isolation, or from boredom due to long periods of inactivity.
Eläimillä voi esiintyä käytöshäiriöitä (kuten hännän, korvan tai kupeen näykkimistä tai puremista, villan vetämistä, navan imemistä, horjumista ja karsina-aitojen pureskelua) huonojen hoito- ja ympäristöolosuhteiden, eristyksissä pitämisen tai pitkistä toimettomuuskausista johtuvan ikävystymisen tuloksena.
If such abnormalities occur, measures should be taken immediately to rectify these deficiencies including, for example, a review of environmental factors and management practices.
Mikäli tällaisia häiriöitä esiintyy, olisi välittömästi ryhdyttävä toimiin puutteiden korjaamiseksi. Tällöin on muun muassa tarkasteltava ympäristötekijöitä ja hoitokäytäntöjä.
Husbandry
Hoito
Disbudding, dehorning of adult animals, castration and tail docking should not be done unless justified on welfare or veterinary grounds.
Sarven aiheen tuhoamista, aikuisen eläimen sarvien poistamista, kastrointia ja hännän poistoa ei tulisi tehdä, ellei se ole perusteltua hyvinvointiin liittyvistä tai eläinlääketieteellisistä syistä.
When those techniques are carried out, appropriate anaesthesia and analgesia should be provided.
Mikäli näitä toimenpiteitä tehdään, olisi käytettävä asianmukaista kivunpoistoa ja anestesiaa.
Neonatal care
Hoito neonataalikautena
High standards of stockmanship and care are necessary for successful rearing of farm animals during the neonatal period.
Tuotantoeläinten onnistunut kasvatus neonataalikautena edellyttää tiukkojen karjanhoitonormien noudattamista ja hyvää hoitoa.
Suitable accommodation, with a dry clean area, should be provided for peri-parturient and neonatal animals.
Tiineyden loppuvaiheessa oleville ja vastasyntyneille eläimille olisi varattava sopiva tila, jossa on kuiva puhdas alue.
Facilities should be designed to facilitate observation and be maintained to high hygiene standards, as young animals are particularly susceptible to infections.
Tilat olisi suunniteltava niin, että eläinten tarkkailu on helppoa. Niissä olisi noudatettava tiukkoja hygieniavaatimuksia, koska nuoret eläimet ovat erityisen herkkiä infektioille.
All neonates should receive adequate amounts of colostrum as soon as possible after birth, and preferably within four hours.
Kaikkien vastasyntyneiden olisi saatava riittävä määrä ternimaitoa mahdollisimman pian syntymän jälkeen, mieluiten neljän tunnin kuluessa.
Adequate supplies of colostrum should be available for use in emergencies.
Käytettävissä olisi oltava riittävä määrä ternimaitoa hätätilanteita varten.
Suitable feeding practices should be in place to allow normal growth and development, with access to roughage provided to ruminants from two weeks of age.
Olisi noudatettava asianmukaisia ruokintakäytäntöjä, jotta eläimet voivat kasvaa ja kehittyä normaalisti. Eläinten käytettävissä tulisi olla karkearehua kahden viikon iästä lähtien.
As neonatal animals have poor thermo-regulatory control, particular care is needed to ensure that suitable temperatures are provided and maintained.
Koska vastasyntyneiden eläinten lämmönsäätelykyky on rajallinen, on erityisen huolellisesti varmistettava, että lämpötila pidetään sopivana.
A supplementary local heat source may be required, although care is needed to avoid the risk of injury, such as burns, and accidental fires.
Tällöin tarvitaan mahdollisesti paikallista lisälämmitystä, jota käytettäessä on vältettävä loukkaantumisia (kuten palovammat) ja tulipaloja.
To reduce the risk of mis-mothering or rejection, it is important that a strong maternal bond is allowed to develop during the first few days of life.
Hylkäämisriskin välttämiseksi on tärkeää, että ensimmäisten elinpäivien aikana emon ja jälkeläisten välille voi kehittyä vahva side.
During this period it is important to minimise handling or management procedures, such as transport, castration or tagging, that may disrupt this relationship or prevent the young animals accessing sufficient amounts of colostrum or milk.
Tässä vaiheessa on tärkeää pitää käsittely- ja hoitotoimet (kuten kuljetukset, kastraatio tai merkinnät) mahdollisimman vähäisinä, koska ne voivat häiritä suhteen kehittymistä tai estää nuoria eläimiä saamasta riittävää määrää ternimaitoa tai maitoa.
Weaning strategies should be given due consideration to minimise stress in the mother and offspring.
Vieroitus olisi toteutettava harkiten, jotta minimoidaan sekä emolle että jälkeläisille aiheutuva stressi.
Weaning into groups of animals of similar ages facilitates the development of compatible and stable social structures.
Vieroittaminen samanikäisten eläinten ryhmään helpottaa yhteensopivien ja vakaiden sosiaalisten rakenteiden kehittymistä.
Naturally reared pigs and mini-pigs should not be weaned before four weeks of age, lambs, kids and beef calves before six weeks of age and equines before twenty weeks of age, unless there is justification on veterinary or welfare grounds.
Luonnollisesti kasvatettavia sikoja ja minisikoja ei tulisi vieroittaa ennen neljän viikon ikää, karitsoja, kilejä ja vasikoita ennen kuuden viikon ikää ja hevoseläimiä ennen 20 viikon ikää, ellei siihen ole eläinlääketieteellisiä tai hyvinvointiin liittyviä perusteita.
For animals which are artificially reared, commonly dairy calves, appropriate feeding regimes should be provided to satisfy nutritional requirements, and in the case of ruminants, to promote normal rumen development.
Keinotekoisesti kasvatetuille eläimille (yleensä maitorotuun kuuluvat vasikat) olisi luotava asianmukaiset ruokintajärjestelmät, jotka täyttävät ravintovaatimukset ja märehtijöillä edistävät normaalia pötsin kehittymistä.
Early weaning from the dam on experimental or veterinary grounds should be determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Jos vieroitus emosta tehdään aikaisin kokeellisista tai eläinlääketieteellisistä syistä, tästä olisi sovittava eläinteknikon ja sellaisen pätevän henkilön kanssa, jonka vastuulla on neuvonta eläinten hyvinvointiin liittyvissä kysymyksissä.
In such circumstances, additional attention and means should be targeted to the welfare and care of these animals.
Tällaisissa olosuhteissa näiden eläinten hyvinvointiin ja hoitoon olisi varattava lisähuomiota ja -resursseja.
Farm animals should be housed in socially harmonious groups within the animal enclosure, and husbandry practices designed to minimise social disruption, unless the scientific procedures or welfare requirements make this impossible.
Tuotantoeläimiä olisi eläinsuojassa pidettävä sosiaalisesti tasapainoisissa ryhmissä ja hoitokäytännöt olisi suunniteltava niin, että niistä aiheutuu mahdollisimman vähän sosiaalista häiriötä, elleivät tieteelliset toimenpiteet tai hyvinvointiin liittyvät syyt tätä estä.
When kept in groups, a defined hierarchy is quickly established.
Kun eläimiä pidetään ryhmissä, niissä syntyy nopeasti ryhmän sisäinen valtajärjestys.
Some aggressive interaction may be encountered during initial grouping while relative rankings in the social hierarchy are established.
Alkuvaiheessa, kun sosiaalinen hierarkia muotoutuu, saattaa esiintyä jonkin verran aggressiivisuutta.
Special care is needed to minimise aggression and potential injury when grouping, regrouping, or introducing an unfamiliar animal to a group.
Erityistä huomiota aggressiivisuuden tai mahdollisten loukkaantumisten minimoimiseksi tarvitaan silloin, kun ryhmiä muodostetaan tai järjestetään uudestaan tai ryhmään lisätään uusi eläin.
In all cases, animals should be grouped according to size and age and monitored for social compatibility on an ongoing basis.
Eläimet olisi joka tapauksessa ryhmiteltävä koon ja iän mukaan, ja sosiaalista yhteensopivuutta olisi seurattava jatkuvasti.
Separation from a group, and the single-housing of farm animals for even short periods can be a significant stress factor.
Tuotantoeläinten erottaminen ryhmästä tai säilyttäminen yksin jopa lyhyen aikaa voi olla merkittävä stressitekijä.
Therefore, farm animals should not be single-housed unless justified on welfare or veterinary grounds.
Tämän vuoksi tuotantoeläimiä ei tulisi säilyttää yksin, ellei se ole perusteltua hyvinvointiin liittyvistä tai eläinlääketieteellisistä syistä.
The exceptions, where animals may prefer to be housed singly include females about to give birth, and adult boars, which can be solitary under natural conditions.
Joissakin poikkeuksellisissa tilanteissa eläimet voivat haluta olla yksin, esimerkiksi kun kyseessä ovat synnytystä odottavat naaraat ja aikuiset karjut, jotka voivat luonnollisissa oloissa elää yksin.
Single-housing on experimental grounds should be determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Kun päätetään kokeellisista syistä tapahtuvasta yksittäissäilytyksestä, tästä olisi sovittava eläinteknikon ja sellaisen pätevän henkilön kanssa, jonka vastuulla on neuvonta eläinten hyvinvointiin liittyvissä kysymyksissä.
Factors to be taken into consideration should include the nature of the individual animals, their likely reaction to separation from the group and the need for and duration of an habituation period.
Tällöin olisi otettava huomioon sellaiset tekijät kuin yksittäisten eläinten luonne, niiden todennäköinen reaktio ryhmästä erottamiseen ja totuttautumiskauden tarve ja pituus.
Where individual housing is necessary, animals should have visual, auditory and olfactory contact with conspecifics.
Kun yksittäissäilytys on tarpeen, eläimillä tulisi olla näkö-, kuulo- ja hajuyhteys lajitovereihin.
As a stimulating environment is an important contributing factor to farm animal welfare, environmental enrichment should be provided to prevent boredom and stereotypic behaviour.
Koska stimuloiva ympäristö on tärkeä tuotantoeläinten hyvinvointiin vaikuttava tekijä, ympäristö olisi virikkeellistettävä ikävystymisen ja stereotyyppisen käyttäytymisen estämiseksi.
All farm animal species naturally spend a large amount of time each day grazing, browsing or rooting for food, and in social interaction.
Kaikki tuotantoeläimet viettävät joka päivä suuren osan aikaa laiduntaen tai ruokaa etsien ja tonkien sekä kanssakäymisissä muiden eläinten kanssa.
Suitable opportunities should be provided to meet these behaviours, by for example access to pasture, the provision of hay or straw or manipulable objects such as chains or balls.
Eläimille olisi tarjottava sopivia mahdollisuuksia näiden käyttäytymismuotojen toteuttamiseen esimerkiksi varmistamalla, että niillä on mahdollisuus päästä laitumelle ja että niiden käytettävissä on heinää ja olkea sekä viihdykkeitä kuten ketjuja tai palloja.
Enrichment materials and devices should be changed at regular intervals since animals, in particular pigs, tend to lose interest in materials to which they have become accustomed.
Virikemateriaalit ja -laitteet olisi vaihdettava säännöllisesti, koska eläimet (erityisesti siat) menettävät kiinnostuksensa materiaaleihin, joihin ne tottuvat.
Sufficient enrichment devices should be provided to minimise aggressive behaviour
Eläinten käytössä olisi oltava riittävästi virikelaitteita, jotta aggressiivinen käytös pysyy mahdollisimman vähäisenä.
Appropriate design of farm-animal enclosures is essential to ensure that suitable space is available within the enclosure to allow the animals to carry out a range of normal behaviour.
Tuotantoeläinten suojien asianmukainen suunnittelu on tärkeää sen varmistamiseksi, että suojassa on riittävästi tilaa eläinten erilaisille normaaleille käyttäytymismalleille.
Floor type, drainage, provision of bedding (and hence ease of maintaining hygiene) and the social circumstances (group size and stability) will all impact on the space requirements for the animals.
Pohjan tyyppi, viemäröinti, kuivikkeiden tarjonta (ja siten hygienian ylläpito) ja sosiaaliset olosuhteet (ryhmien koko ja vakaus) vaikuttavat kaikki eläinten tilavaatimuksiin.
All enclosures should be designed and maintained to ensure that animals cannot be trapped or injured, for example in partitions or under feeding troughs.
Kaikki tilat olisi suunniteltava ja niitä olisi hoidettava niin, että eläimet eivät voi juuttua kiinni tai vahingoittua esimerkiksi väliseinien tai ruokintakaukaloiden vuoksi.
Animals should not be tethered, unless justified on scientific or veterinary grounds, in which case this should be for the minimum time period necessary.
Eläimiä ei tulisi pitää kytkettynä, ellei siihen ole tieteellisiä tai eläinlääketieteellisiä perusteita. Siinä tapauksessa niitä olisi pidettävä kytkettynä mahdollisimman lyhyen aikaa.
Sufficient space should be provided for each animal to stand up, lie comfortably, stretch and groom themselves, with access to a communal lying area and adequate room for feeding.
Kullakin eläimellä tulisi olla riittävästi tilaa, jotta se voi seistä, asettua makuulle mukavasti, ojentautua ja puhdistautua. Eläimillä on oltava pääsy yhteiselle makuualueelle sekä riittävästi tilaa ruokailla.
The lying area should allow all animals to lie in lateral recumbency simultaneously, bearing in mind that whilst some farm animals, for example pigs, generally prefer to lie in physical contact with other conspecifics, others, such as equines prefer a degree of spatial separation.
Makuualueen olisi oltava sellainen, että kaikki eläimet voivat maata sillä vierekkäin yhtä aikaa. On muistettava, että jotkin tuotantoeläimet (kuten siat) makaavat mielellään kiinni lajitovereissaan, kun taas toiset eläimet (kuten hevoseläimet) jättävät mielellään jonkin verran välimatkaa.
Under conditions of high temperatures, where animals need to lie with complete spatial separation to facilitate heat loss, a greater lying area should be allowed.
Kun lämpötila on korkea, makuualueen on oltava suurempi, koska eläimet tarvitsevat välilleen tilaa ruumiinlämmön alentamiseksi.
The lying area should be provided with bedding to enhance comfort and reduce the incidence of pressure lesions.
Makuualueella olisi oltava kuivikkeita mukavuuden lisäämiseksi ja makuuhaavojen vähentämiseksi.
Where absence of bedding is necessary for experimental reasons, the floor should be designed and insulated to improve physical and, unless a suitable controlled environment is provided, thermal comfort.
Silloin kun kuivikkeita ei voida käyttää kokeisiin liittyvistä syistä, pohja olisi suunniteltava ja eristettävä niin, että sen avulla voidaan lisätä fyysistä ja termistä mukavuutta, jos kyseessä ei ole sopiva säännelty ympäristö.
The height of enclosures should allow natural rearing and mounting behaviour.
Suojien korkeuden olisi oltava sellainen, että se mahdollistaa luonnollisen käytöksen, kuten takajaloille nousun ja astumisen.
Enclosure flooring materials should be non-injurious and provide adequate grip for unconstrained locomotion and posture change.
Suojien pohjamateriaalit eivät saa aiheuttaa loukkaantumisia. Ne eivät saa olla liukkaita, koska eläinten on voitava vaivatta liikkua ja vaihtaa asentoa.
Floors should be well maintained and replaced when necessary, as surface damage causing injuries will develop over time.
Pohjia olisi hoidettava hyvin ja ne olisi uusittava tarvittaessa, koska vahingoittunut pinta voi aiheuttaa loukkaantumisia.