natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The allegation, made in paragraphs (48) and (60), that the measure should be deemed authorized pursuant to Article 4, paragraph 5 of Regulation N 659/1999 because the Commission had been informed of it and failed to take a decision within the procedural time-limits ) is manifestly unfounded.
Entisten Terni-yhtiöiden väite (ks. johdanto-osan 48–60 perustelukappale), jonka mukaan toimenpidettä olisi pidettävä asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti hyväksyttynä, koska siitä oli ilmoitettu komissiolle, mutta komissio ei ollut tehnyt päätöstä määräajassa, on selvästi perusteeton.
There is a substantial difference between notifying a measure pursuant to Article 88(3), on the one hand, and simply informing the Commission of the existence of a measure, on the other.
On aivan eri asia ilmoittaa toimenpiteestä 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti kuin ilmoittaa komissiolle vain toimenpiteen olemassaolosta.
In Breda Fucine Meridionali [36], the Court of First Instance has notably ruled that the transmission of documents which are not addressed to the Secretary General and do not contain an explicit reference to Article 93, paragraph 3 of the EC Treaty cannot not be considered as a valid notification.
Asiassa Breda Fucine Meridionali [36] Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että asiakirjojen toimittamista osoittamatta niitä pääsihteeristölle ja viittaamatta niissä selvästi perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohtaan ei voida pitää pätevänä ilmoituksena.
Only measures which are duly notified pursuant to Article 88(3) and are not implemented before a Commission Decision can benefit from the procedural time limits set out in Regulation 659/99.
Ainoastaan toimenpiteisiin, joista on ilmoitettu 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja joita ei ole pantu täytäntöön ennen komission päätöstä, voidaan soveltaa asetuksessa (EY) N:o 659/1999 säädettyjä määräaikoja.
In the case as issue, it is undisputed that Article 11(11) of Law 80/2005 was not notified.
Tarkasteltavana olevassa asiassa on kiistämätöntä, että lain nro 80/2005 11 §:n 11 momentista ei ole ilmoitettu.
Besides, according to Article 4, paragraph 6 of Regulation 659/99, where the Commission fails to take a decision within the two months' procedural time limits, the aid is deemed to have been authorized provided the Member State gives prior notice of its intention to implement the measure, and unless the Commission takes a decision within a period of 15 working days following receipt of the notice.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 artiklan 6 kohdassa säädetään lisäksi, että jos komissio ei ole tehnyt päätöstä kahden kuukauden määräajassa, tukea pidetään hyväksyttynä, jos jäsenvaltio on ennakolta ilmoittanut komissiolle aikeestaan toteuttaa toimenpide eikä komissio ole tehnyt päätöstä 15 työpäivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta.
In the case at hand, no prior notice was given by Italy.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa Italia ei ole ilmoittanut toimenpiteestä komissiolle etukäteen.
Therefore, even if the Terni’s companies allegation was substantiated, which is not the case, as explained in paragraphs (129) and (130) above, Article 4, paragraph 6 of Regulation 659/99 would not be applicable.
Vaikka entisten Terni-yhtiöiden väitteet olisivatkin perusteltuja, mitä ne eivät ole, kuten johdanto-osan 129–139 perustelukappaleessa on selitetty, asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 artiklan 6 kohta ei olisi sovellettavissa.
Since Italy failed to notify Article 11(11) of Law 80/2005, the aid is unlawful.
Koska Italia ei ole ilmoittanut lain nro 80/2005 11 §:n 11 momentista, tuki on sääntöjenvastaista.
The first extension
Voimassaolon ensimmäinen jatkaminen
Even though this procedure concerns only the second extension of the tariff, the Commission deems it appropriate to make a number of considerations on the first extension and its approval under the State aid rules.
Vaikka tämä menettely koskee ainoastaan tariffin voimassaolon toista jatkamista, komissio pitää tarkoituksenmukaisena esittää joitakin huomautuksia voimassaolon ensimmäisestä jatkamisesta ja sen hyväksymisestä valtiontukisääntöjen nojalla.
This first extension of the Terni tariff was provided for in Article 20(4) of Law 9/1991.
Terni-tariffin voimassaolon ensimmäisestä jatkamisesta säädetään lain nro 9/1991 20 §:n 4 momentissa.
However, the internal documents leading to the Commission Decision provided for a brief description and assessment of the articles with State aid relevance.
Asiakirjoissa, joiden perusteella komissio teki päätöksen, oli vain lyhyt kuvaus ja arviointi pykälistä, joilla oli valtiontuen kannalta merkitystä.
Article 20(4) of the law, providing for the extension of the Terni tariff, was not mentioned.
Lain 20 §:n 4 kohtaa, jossa säädetään Terni-tariffin voimassaolon jatkamisesta, ei mainittu.
Given such scant information, it is unfortunately impossible to trace back the reasoning followed in that case, and in particular to know whether the Commission had examined and intended to approve the Terni tariff.
Asiakirja-aineiston niukkuuden vuoksi on valitettavasti mahdotonta jäljittää tuolloin käytyä pohdintaa ja varsinkaan tietää, tutkittiinko Terni-tariffia ja oliko se tarkoitus hyväksyä.
However, since Italy notified the entire law and the approval decision also refers to the entire law, the extension of the Terni tariff should be considered covered by the 1991 Commission Decision.
Todettakoon kuitenkin, että Italian ilmoitus ja myös hyväksyntäpäätös koski koko lakia. Siksi katsotaan, että komission päätös koskee myös Terni-tariffin voimassaolon jatkamista.
The second extension under challenge
Kiistanalainen voimassaolon toinen jatkaminen
In derogation from the general prohibition of State aid laid down in Article 87(1) of the EC treaty, aid may be declared compatible if it can benefit from one of the derogations enumerated in the Treaty.
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisestä valtiontukikiellosta poiketen tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos siihen voidaan soveltaa jotakin perustamissopimuksessa luetelluista poikkeuksista.
The State aid granted to the Terni companies pursuant to Article 11(11) of Law 80/2005 can be classified as operating aid.
Entisille Terni-yhtiöille lain nro 80/2005 11 §:n 11 momentin nojalla myönnettyä valtiontukea pidetään toimintatukena.
It is settled case-law that operating aid, that is to say, aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities, in principle, distorts competition to an extent contrary to the common interest in the sectors in which it is granted [38].
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimintatuet eli tuet, joilla pyritään alentamaan kustannuksia, joita yritykselle tavallisesti aiheutuu jokapäiväisessä toiminnassaan tai tavanomaista toimintaa harjoittaessaan, periaatteessa vääristävät kilpailuolosuhteita alalla, jolla niitä on myönnetty [38], yhteisen edun vastaisella tavalla.
The Commission notes that operating aid granted in the form of a preferential electricity price to an energy-intensive undertaking, that is, an undertaking having electricity as one of its major cost factors, is a particularly distortive form of support since the aid has a substantial and direct impact on that undertaking’s production cost and resulting competitive position.
Komissio toteaa, että toimintatuki, jota myönnetään sähkön hinnan alennuksena yritykselle, joka käyttää runsaasti energiaa, eli yritykselle, jonka kustannustekijöistä tärkeimpiä on juuri sähkö, on tukimuoto, joka erityisesti vääristää kilpailua, koska tuella on huomattava ja välitön vaikutus kyseisen yrityksen tuotantokustannuksiin ja sen myötä yrityksen kilpailuasemaan.
Operating aid may be granted, under specific conditions, under the Guidelines on State aid for environmental protection [39].
Toimintatukea voidaan tietyissä olosuhteissa myöntää ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen [39] mukaisesti.
The tariff under consideration, however, serves no environmental purpose.
Tutkittavana olevalla tariffilla ei pyritä ympäristönsuojeluun.
Exceptionally, operating aid may be granted in assisted areas eligible for aid under the derogation of Article 87(3)(a) of the EC Treaty.
Toimintatukea voidaan poikkeuksellisesti myöntää tukialueilla, joille voidaan myöntää tukea perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla.
Throughout the period considered, Region Umbria was not eligible for aid under Article 87(3)(a) of the Treaty.
Umbrian alue ei ollut missään vaiheessa tukikelpoinen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla.
Even though, for the reasons explained above in paragraphs (123) to (127), the two extensions constitute different measures, the Commission deems it useful to recall that, when the first extension was notified, Region Umbria was going through a serious economic crisis, which affected in particular the steel and chemical sectors in the Terni area.
Vaikka kyseiset kaksi voimassaolon jatkamista ovat johdanto-osan 123–127 perustelukappaleessa esitetyistä syistä toimenpiteinä erilliset, komissio katsoo aiheelliseksi täsmentää, että ilmoitettaessa toimenpiteen voimassaolon ensimmäisestä jatkamisesta Umbrian alueella vallitsi vakava taloudellinen kriisi, joka kosketti erityisesti Ternin alueen teräs- ja kemianteollisuutta.
This crisis, which had come to a head at the beginning of the 1990s, was acknowledged by the Commission when, in 1997, it approved the Italian map of areas eligible for aid under Article 87(3)(c) [40].
Komissio otti 1990-luvun alussa pahimmillaan olleen kriisin huomioon, kun se vuonna 1997 hyväksyi Italian kartan alueista, jotka ovat 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla oikeutettuja tukeen [40].
The Terni and Perugia areas were declared eligible for aid under Objective 2 of the Structural Funds.
Ternin ja Perugian alueet todettiin tukikelpoisiksi rakennerahastojen tavoitteen 2 perusteella.
In 2005, however, at the time Law 80/2005 was adopted, the process of structural adjustment in Umbria had already largely taken place.
Vuonna 2005, kun laki nro 80/2005 säädettiin, Umbrian rakennesopeutus oli kuitenkin jo suurelta osin toteutettu.
In the proposed regional aid map for the period 2007-2013, Umbria will lose the status of assisted region altogether.
Vuosiksi 2007–2013 esitetyssä aluetukikartassa Umbrialla ei ole enää lainkaan tuetun alueen asemaa.
Therefore, while it is difficult to know whether Regional development considerations may have played a role in the original approval decision, it is nevertheless certain that the Commission cannot rely on any such considerations in assessing the second extension of the tariff.
Olipa aluekehitysnäkökohtia otettu huomioon alkuperäisessä hyväksymispäätöksessä tai ei, varmaa kuitenkin on, että komissio ei voi perustaa tariffin voimassaolon toisen jatkamisen arviointia tällaisiin näkökohtiin.
Italy has in fact extensively explained the industrial policy reasons for the second prolongation of the Terni tariff (see paragraph (61)).
Italia on sitä paitsi selostanut laajasti teollisuuspoliittisia syitä, jotka ovat Terni-tariffin voimassaolon toisen jatkamisen taustalla (ks. johdanto-osan 61 perustelukappale).
The main thrust of Italy’s argument in favour of the tariff is that energy intensive companies in other Member States can also benefit from reduced energy prices and the tariff is required as a transitional measure to avoid delocalization outside the EU pending the full liberalization of the energy market and the improvement of infrastructure.
Italian tariffia puolustavan argumentoinnin pääkohta on, että muissa jäsenvaltioissa energiaintensiiviset yritykset hyötyvät alennetuista energianhinnoista ja että odotettaessa energiamarkkinoiden täydellistä vapauttamista ja infrastruktuurin parantumista tariffi on välttämätön siirtymäkauden toimenpide, jolla vältetään yritysten siirtyminen EU:n ulkopuolelle.
Incidentally, these explanations contradict the Italian claim that the Terni tariff would still be compensatory and certainly offer no justification for a revision of the expropriation package.
Tällaiset selitykset sattuvat olemaan ristiriidassa sen Italian väitteen kanssa, jonka mukaan Terni-tariffi olisi edelleen luonteeltaan vahingonkorvaus, eivätkä tue mitenkään pakkolunastuspaketin tarkistamista.
The Commission notes that the Court has ruled that ‘the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as State aid’ [41].
Komissio muistuttaa yhteisöjen tuomioistuimen todenneen seuraavaa: ”Se, että jäsenvaltio pyrkii yksipuolisin toimin lähentämään talouselämän tietyn sektorin kilpailuolosuhteita toisissa jäsenvaltioissa vallitseviin kilpailuolosuhteisiin, ei muuta sitä, että kyseiset toimet ovat tukea” [41].
Further, the Italian argument that such a State aid would be justified by the existence of other (equally distortive) State aids in the EU is to be dismissed altogether.
Lisäksi Italian väite, jonka mukaan kyseinen valtiontuki olisi oikeutettu siksi, että yhteisössä on muita (yhtä lailla kilpailua vääristäviä) valtiontukia, on kerta kaikkiaan hylättävä.
Such an approach would lead to subsidy races and would run counter to the very objective of State aid control.
Sellainen lähestymistapa voisi johtaa tukikilpailuun ja olisi vastoin valtiontukivalvonnan tavoitetta.
As regards the alleged risk of delocalization outside the EU, the Commission notes that there is no precedent in its decisional practice or in the jurisprudence of the Community courts, where such an argument has been accepted as a justification for the grand of State aids.
Komissio toteaa, että sen omassa päätöskäytännössä ja yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä ei ole tapauksia, joissa oletettu riski, että yritykset siirtyvät EU:n ulkopuolelle, olisi otettu huomioon perusteluna valtiontuen myöntämiselle.
In the case at issue, there is no need for the Commission to even consider this question since the Italian authorities have not provided any substantiation for such an allegation.
Myöskään tarkasteltavana olevassa asiassa komission ei ole tarpeen käsitellä kysymystä, koska Italian viranomaiset eivät ole toimittaneet todisteita näiden väitteiden tueksi.
Notably, it has not been shown that the tariff was necessary and proportionate to prevent that risk.
Ei ole osoitettu, että tariffi olisi välttämätön ja oikeassa suhteessa kyseiseen riskiin.
As regards the conclusions of the High Level group mentioned in point (61), they are irrelevant as they reflect the outcome of general political debate and do not constitute legally binding provisions.
Johdanto-osan 61 perustelukappaleessa mainitun korkean tason työryhmän päätelmillä ei ole merkitystä, koska ne ovat seurausta yleisestä poliittisesta keskustelusta eivätkä ne ole oikeudellisesti velvoittavia.
It should be noted, incidentally, that the solutions proposed by the group and quoted by Italy do not involve the granting of State aid.
Huomattakoon muuten, että ryhmän ehdottamat ratkaisut, joihin Italia viittaa, eivät sisällä valtiontuen myöntämistä.
Since the aid cannot benefit of any of the derogations laid down in Article 87 of the EC Treaty, the second extension of the preferential tariff in favour of the Terni companies should be declared incompatible with the common market.
Koska tukeen ei voida soveltaa mitään EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa luetelluista poikkeuksista, Terni-yhtiöön sovelletun alennetun tariffin voimassaolon toista jatkamista olisi pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomana.
Pursuant to Council Regulation (EC) No 659/1999 [42] laying down detailed rules for the application of Article 93 of the Treaty, in cases of unlawful aid which is not compatible with the common market, effective competition should be restored and the aid, including interest, needs to be recovered without delay.
Sääntöjenvastaisten ja yhteismarkkinoille soveltumattomien tukien tapauksessa on neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [42] mukaisesti palautettava tehokas kilpailu ja tuki, johon lisätään korot, on perittävä takaisin viipymättä.
It is settled case-law that, when aid has been granted without prior notification pursuant to Article 88(3) of the Treaty, the recipient of the aid cannot have at that time a legitimate expectation that its grant is lawful [43].
Kun tukea on maksettu ilman perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua etukäteisilmoitusta komissiolle, tuensaaja ei vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan voi perustellusti luottaa siihen, että tuen myöntäminen on sääntöjenmukaista [43].
A diligent businessman should normally be able to determine whether the notification procedure has been followed and the aid is lawful.
Huolellisen talouden toimijan olisi yleensä kyettävä määrittämään, onko ilmoitusmenettelyä noudatettu ja onko tuki sääntöjenmukaista.
However, a recipient of unlawfully granted aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus declining to refund that aid [44].
Sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen saaja voi kuitenkin vedota poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joiden perusteella se oli perustellusti olettanut, että tuki olisi sääntöjenmukaista, ja kieltäytyä maksamasta tukea takaisin [44].
The Commission has examined whether the exceptional circumstances alleged by the Terni companies in paragraph (47) could have led them to entertain such legitimate expectations.
Komissio on tutkinut, ovatko olosuhteet, joihin entiset Terni-yhtiöt ovat vedonneet (ks. 47 perustelukappale), voineet olla sellaiset, että ne olisivat voineet synnyttää perustellun luottamuksen.
In substance, the beneficiaries plead that Italy had given them assurances about the non-aid character of the measure, and that the Commission had not called the measure into question, either when it was first extended, or when information on the second extension was submitted.
Tuensaajien mukaan Italia oli vakuuttanut, että toimenpide ei ollut tukea ja että komissio ei ollut kyseenalaistanut kyseistä toimenpidettä sen voimassaolon ensimmäisen jatkamisen yhteydessä eikä toimitettaessa tietoa toisesta jatkamisesta.
As regards the first claim, it will suffice to recall that, according to settled case-law, the existence of legitimate expectations cannot depend on the behaviour of the Member State granting the aid.
Ensimmäiseen väitteeseen voidaan vastata, että perustellun luottamuksen olemassaolo ei vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan voi olla riippuvainen tuen myöntävän jäsenvaltion käyttäytymisestä.
The CFI has ruled, in particular, that ‘incorrect information given by a Member State about the legality of a measure cannot in any circumstances give rise to legitimate expectations, especially where the Commission has not even been informed of that information’ [45]
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut muun muassa, että jäsenvaltion antamat väärät tiedot toimenpiteen sääntöjenmukaisuudesta eivät voi missään tapauksessa synnyttää perusteltua luottamusta, varsinkaan jos komissiolle ei ole ilmoitettu toimenpiteestä [45].
Only the behaviour of the Community administration may thus give rise to legitimate expectations.
Ainoastaan yhteisön hallinnon toiminta voi synnyttää perustellun luottamuksen.
In particular, the Court has ruled that ‘a person may not plead infringement of that principle unless he has been given precise assurances (emphasis added) by the Community administration’ [46].
Tuomioistuin on todennut muun muassa, että henkilö ei voi vedota tämän periaatteen rikkomiseen, ellei hän ole saanut yhteisön hallinnolta täsmällisiä lupauksia (alleviivaus lisätty) [46].
The Terni companies claim that the measure was not called into question in 1991, when the Commission approved Law 9/1991.
Entisten Terni-yhtiöiden mukaan toimenpidettä ei kyseenalaistettu vuonna 1991, sillä komissio hyväksyi lain nro 9/1991.
It should be pointed out that the 1991 Commission Decision covers only the measure laid down in Law 9/1991, so that the approval of that measure cannot give rise to legitimate expectations concerning the lawfulness or compatibility of the new aid measure introduced by Law 80/2005.
Korostettakoon tässä yhteydessä, että vuonna 1991 tehty komission päätös koskee yksinomaan laissa nro 9/1991 säädettyä toimenpidettä, minkä vuoksi kyseisen toimenpiteen hyväksyminen ei voi synnyttää perusteltua luottamusta lailla nro 80/2005 säädetyn uuden tukitoimenpiteen sääntöjenmukaisuudesta tai soveltuvuudesta yhteismarkkinoille.
Even if the Commission had explicitly stated that the 1991 measure did not constitute aid, quod non, the beneficiaries could not assume that the 2005 measure would also automatically qualify as non-aid, since there are many circumstances that may transform a non-aid measure into a State aid.
Vaikka komissio olisikin nimenomaisesti todennut, että vuoden 1991 toimenpide ei ole tukea (mitä se ei kuitenkaan ole tehnyt), tuensaajat eivät voineet olettaa, että myös vuoden 2005 toimenpidettä olisi automaattisesti pidetty toimenpiteenä, johon ei sisälly tukea. On monia olosuhteita, joissa toimenpide, joka ei ollut valtiontukea, voi muuttua sellaiseksi.
Moreover, the wording of the Commission Decision as notified to Italy, which declares compatible the aid measures contained in Law 9/1991 and 10/1991 would, if anything, suggest the opposite, that the Terni measure did constitute aid.
Sitä paitsi Italialle tiedoksiannetun, lakeihin nro 9/1991 ja 10/1991 sisältyvien tukitoimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille koskevan komission päätöksen sanamuodon saattoi tulkita päinvastaisestikin eli niin, että Terni-tariffi oli tukea.
Therefore, the Commission Decision could not possibly have given the beneficiaries precise assurances as to the non-aid character of the tariff, but — at best — a legitimate expectation that the 1991 extension of the tariff was compatible.
Siksi komission päätöksellä ei missään tapauksessa annettu tuensaajille nimenomaisia takeita siitä, että tariffi ei sisällä tukea, vaan parhaimillaan synnytti perustellun luottamuksen siihen, että vuoden 1991 tariffin voimassaolon jatkaminen soveltuisi yhteismarkkinoille.
As regards the Commission’s alleged failure to act diligently when it received information on the second extension of the tariff, this claim is manifestly unfounded.
Väite, että komissio ei olisi toiminut asianmukaisesti saatuaan tiedon tariffin toisesta jatkamisesta, on selvästikin perusteeton.
The formal investigation procedure was opened by the Commission in July 2006.
Komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn heinäkuussa 2006.
Considering the short time elapsed between the submission of information and action by the Commission, it is manifest that the Commission acted diligently.
Koska tietojen toimittamisen ja komission toiminnan välillä kului näin vähän aikaa, on selvää, että komissio toimi asianmukaisesti.
In the light of the above considerations, the Commission has concluded that there are no extraordinary circumstances which could have led the Terni companies to entertain legitimate expectations as to the lawfulness of the contested measure.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että poikkeuksellisia olosuhteita, joiden perusteella entiset Terni-yhtiöt olisivat voineet perustellusti luottaa kiistellyn toimenpiteen sääntöjenmukaisuuteen, ei ollut.