natgillin/translations-raw huggingface dataset:
information about all extrapolations, assumptions and approximations made during the experimental procedure and the evaluation and processing of data,
tiedot kaikista kokeen aikana sekä tulosten arvioinnissa ja käsittelyssä suoritetuista ekstrapolaatioista, oletuksista ja aproksimaatioista,
all measurements used for constructing the calibration curve have to be documented in a table which includes the following information for each calibration point:
kaikki kalibrointikäyrän määrittämiseksi käytetyt mittaukset on esitettävä taulukossa, jossa esitetään myös seuraavat tiedot kustakin kalibrointipisteestä:
name of the sample,
näytteen nimi,
manufacturer of the sample,
aineen valmistaja,
characteristic values of the standards Mp, Mn, Mw, Mw/Mn, as provided by the manufacturer or derived by subsequent measurements, together with details about the method of determination,
valmistajan ilmoittamat tai mittauksista johdetut standardien Mp, Mn, Mw ja Mw/Mn ominaisarvot sekä tarkat tiedot niiden määritysmenetelmästä,
injection volume and injection concentration,
injektiotilavuus ja injektoitavan liuoksen pitoisuus,
Mp value used for calibration,
kalibrointiin käytetty Mp-arvo,
elution volume or corrected retention time measured at the peak maxima,
eluutiotilavuus tai piikin maksimissa mitattu korjattu retentioaika,
Mp calculated at the peak maximum,
piikin maksimissa laskettu Mp,
percentage error of the calculated Mp and the calibration value.
laskemalla saadun Mp:n ja kalibrointiarvon prosenttivaihe.
Evaluation:
Arviointi
evaluation on a time basis: methods used to ensure the required reproducibility (method of correction, internal standard, etc.),
aikaperusteinen arviointi: toistettavuuden varmistamiseen käytetyt menetelmät (korjausmenetelmä, sisäinen standardi jne.),
information about whether the evaluation was effected on the basis of the elution volume or the retention time,
suoritetaanko arviointi eluutiotilavuuden vai retentioajan perusteella,
information about the limits of the evaluation if a peak is not completely analysed,
tiedot arvion rajoituksista, jos piikkiä ei analysoida täydellisesti,
description of smoothing methods, if used,
mahdollisten tasoitusmenetelmien kuvaus,
preparation and pre-treatment procedures of the sample,
näytteen valmistus ja esikäsittely,
the presence of undissolved particles, if any,
mahdolliset liukenemattomat hiukkaset,
injection volume (μl) and injection concentration (mg/ml),
injektiotilavuus (μl) ja injektoitavan näytteen pitoisuus (mg/ml),
observations indicating effects which lead to deviations from the ideal GPC profile,
huomiot seikoista, joista aiheutuu poikkeamista ihanteellisesta GPC-käyttäytymisestä,
detailed description of all modifications in the testing procedures,
tarkka kuvaus kaikista testausmenetelmien muutoksista,
details of the error ranges,
virherajoja koskevat yksityiskohtaiset tiedot,
any other information and observations relevant for the interpretation of the results.
kaikki tulosten tulkintaan vaikuttavat tiedot ja huomiot.
Yau, W.W., Kirkland, J.J., and Bly, D.D. eds., (1979) Modern Size Exclusion Liquid Chromatography, J. Wiley and Sons.
Yau, W.W., Kirkland, J.J., and Bly, D.D. eds, (1979). Modern Size Exclusion Liquid Chromatography, J. Wiley and Sons.
Examples of other methods for determination of number average molecular weight (Mn) for polymers
Esimerkkejä muista menetelmistä polymeerien lukukeskimääräisen molekyylipainon (Mn) määrittämiseksi
Gel permeation chromatography (GPC) is the preferred method for determination of Mn, especially when a set of standards are available, whose structure are comparable with the polymer structure.
Geelipermeaatiokromatografia (GPC) on paras menetelmä Mn:n määrittämiseksi, erityisesti, jos on käytettävissä sarja standardeja, joiden rakenne vastaa polymeerin rakennetta.
However, where there are practical difficulties in using GPC or there is already an expectation that the substance will fail a regulatory Mn criterion (and which needs confirming), alternative methods are available, such as:
Jos kuitenkin GPC:n käytössä on käytännön hankaluuksia tai on odotettavissa, että aine ei täytä säädettyä M-kriteeriä (joka on varmistettava), voidaan käyttää muita menetelmiä, kuten
Use of colligative properties
Kolligatiivisten ominaisuuksien käyttö
Ebullioscopy/Cryoscopy
Ebullioskopia/kryoskopia
involves measurement of boiling point elevation (ebullioscopy) or freezing point depression (cryoscopy) of a solvent, when the polymer is added.
Tässä mitataan kiehumispisteen ylenemä (ebullioskopia) tai jäätymispisteen alenema (kryoskopia), kun liuokseen lisätään tutkittavaa polymeeriä.
The method relies on the fact that the effect of the dissolved polymer on the boiling/freezing point of the liquid is dependent on the molecular weight of the polymer (1) (2).
Menetelmä perustuu siihen, että liuenneen polymeerin vaikutus nesteen kiehumis/jäätymispisteeseen riippuu polymeerin molekyylipainosta (1) (2).
Applicability, Mn < 20000.
Soveltamisala: Mn < 20000.
Lowering of vapour pressure
Höyrynpaineen aleneminen
involves the measurement of the vapour pressure of a chosen reference liquid before and after the addition of known quantities of polymer (1) (2).
Tässä mitataan valitun vertailuaineen höyrynpaine ennen ja jälkeen, kun on lisätty tunnettu määrä polymeeriä (1) (2).
Applicability, Mn < 20000 (theoretically; in practice however of limited value).
Soveltamisala: Mri < 20000 (teoreettisesti; käytännössä tästä menetelmästä on vähän hyötyä).
Membrane osmometry
Kalvo-osmometria
relies on the principle of osmosis, i.e. the natural tendency of solvent molecules to pass through a semi-permeable membrane from a dilute to a concentrated solution to achieve equilibrium.
Tämä menetelmä perustuu osmoosiin, ts. liuotinmolekyylien luonnolliseen taipumukseen diffundoitua puoliläpäisevän kalvon läpi laimeasta väkevään liuokseen päin tasapainon saavuttamiseksi.
In the test, the dilute solution is at zero concentration, whereas the concentrated solution contains the polymer.
Testin laimeassa liuoksessa ei ole lainkaan polymeeriä, ja väkevä liuos sisältää polymeeriä.
The effect of drawing solvent through the membrane causes a pressure differential that is dependent on the concentration and the molecular weight of the polymer (1) (3) (4).
Kun liuos menee kalvon läpi, muodostuu paine-ero, joka riippuu polymeerin konsentraatiosta ja molekyylipainosta (1) (3) (4).
Applicability, Mn between 20000 - 200000.
Solveltamisala: Mn < 20000–200000.
Vapour phase osmometry
Höyryfaasiosmometria
involves comparison of the rate of evaporation of a pure solvent aerosol to at least three aerosols containing the polymer at different concentrations (1)(2)(4).
Tässä menetelmässä verrataan puhtaan liuotinaerosolin haihtumisnopeutta vähintään kolmeen aerosoliin, joissa polymeerin pitoisuus vaihtelee (1) (5) (6).
End-group analysis
Pääteryhmäanalyysi
To use this method, knowledge of both the overall structure of the polymer and the nature of the chain terminating end groups is needed (which must be distinguishable from the main skeleton by, e.g. NMR or titration/derivatisation).
Jotta tätä menetelmää voitaisiin käyttää, on tunnettava sekä polymeerin koko rakenne että ketjujen päissä olevien ryhmien laatu (joka pitää voida olla erotettavissa päärakenteesta esim. NMR:llä tai titraamalla/derivatisoimalla).
The determination of the molecular concentration of the end groups present on the polymer can lead to a value for the molecular weight (7) (8) (9).
Kun määritetään polymeerissä olevien pääteryhmien molekulaarinen konsentraatio, voidaan johtaa arvo molekyylipainolle (7) (8) (9).
Applicability, Mn up to 50000 (with decreasing reliability).
Soveltamisala: Mn korkeintaan 50000 (luotettavuus vähenee molekyylipainon noustessa).
References
Kirjallisuusviitteet
Jr., (1984) Textbook of Polymer Science, 3rd Edn., John Wiley, New York.
Textbook of Polymer Science, 3rd Edn, John Wiley, New York.
Glover, C.A., (1975) Absolute Colligative Property Methods.
Glover, C.A., (1975). Absolute Colligative Property Methods.
Polymer Molecular Weights, Part I P.E.
In: Polymer Molecular Weights, Part I P.E.
Slade, Jr. ed., Marcel Dekker, New York.
Slade, jr. ed. Marcel Dekker, New York.
ASTM D 3750-79, (1979) Standard Practice for Determination of Number-Average Molecular Weight of Polymers by Membrane Osmometry.
ASTM D 3750-79, (1979). Standard Practice for Determination of Number-Average Molecular Weight of Polymers by Membrane Osmometry.
Cooper ed., J. Wiley and Sons, pp. 25-52.
Cooper ed., J. Wiley and Sons, pp. 25–52.
Morris, C.E.M., (1989) Vapour Pressure Osmometry.
Morris, C.E.M., (1989). Vapour Pressure osmometry.
Schröder, E., Müller, G., and Arndt, K-F., (1989) Polymer Characterisation, Carl Hanser Verlag, Munich.
Schröder, E, Müller, G., and Arndt, K-F., (1989). Polymer Characterisation, Carl Hanser Verlag, Munich.
Garmon, R.G., (1975) End-Group Determinations, Chapter 3 In: Polymer Molecular Weights, Part I, P.E.
Garmon, R.G., (1975). End-Group Determinations, Chapter 3 In: Polymer Molecular Weights, Part I, P.E.
Pure and Applied Chemistry, 62, 2139-2146.
Pure and Applied Chemistry, 62, 2139–2146.
This Gel Permeation Chromatographic method is a replicate of the OECD TG 119 (1996).
Tämä geelipermeaatiokromatografiamenetelmä on toisinto OECD:n testausohjeesta N:o 119 (1996).
The fundamental principles and further technical information are given in the references.
Perusperiaatteet ja teknisiä lisätietoja saa kirjallisuusviitteistä.
Low molecular weight is arbitrarily defined as a molecular weight below 1000 dalton.
Matalaksi molekyylipainoksi määritellään pienempi kuin 1000 (daltonia).
the level of the detector signal from the baseline for the retention volume Vi,
on detektorisignaalin korkeus perustasosta retentiotilavuudelle Vi,
the molecular weight of the polymer fraction at the retention volume Vi, and n is the number of data points
on polymeerifraktion molekyylipaino retentiotilavuudessa Vi, ja n on mittauspisteiden lukumäärä.
Since GPC is a relative method, calibration must be undertaken.
Koska GPC on suhteellinen menetelmä, on tehtävä kalibrointi.
Narrowly distributed, linearly constructed polystyrene standards with known average molecular weights Mn and Mw and a known molecular weight distribution are normally used for this.
Tähän käytetään tavallisesti kokojakaumaltaan kapeita lineaarisia polystyreenistandardeja, joiden keskimääräiset molekyylipainot Mn ja Mw sekä molekyylipainojakauma tunnetaan.
However, to attribute actual molecular weight values to the curve, it is necessary to calibrate the column by passing down polymers of known molecular weight and, ideally, of broadly similar structure, e.g. various polystyrene standards.
Detektorina käytetään esim. taitekerroin- tai UV-detektoria, ja tuloksena saadaan yksinkertainen jakaumakäyrä.
Correction for content of impurities and additives
Epäpuhtauksista ja lisäaineista johtuvat korjaukset
Correction of the content of species of M < 1000 for the contribution from non-polymer specific components present (e.g. impurities and/or additives) is usually necessary, unless the measured content is already < 1 %.
Molekyylipainoltaan alle 1000 olevien molekyylien suhteen on yleensä tehtävä korjaus, joka aiheutuu ei-polymeerisistä komponenteista (esim. epäpuhtaudet ja/tai lisäaineet), ellei pitoisuus jo ole pienempi kuin 1 %.
This is achieved by direct analysis of the polymer solution or the GPC eluate.
Tämä tehdään analysoimalla suoraan polymeeriliuos tai GPC-eluaatti.
In cases where the eluate, after passage through the column, is too dilute for a further analysis it must be concentrated.
Jos eluaatti on pylväästä tultuaan liian laimea analysoitavaksi edelleen, se on konsentroitava.
It may be necessary to evaporate the eluate to dryness and dissolve it again.
Voi olla tarpeen haihduttaa se kuiviin ja liuottaa uudelleen.
Concentration of the eluate must be effected under conditions which ensure that no changes occur in the eluate.
Konsentroiminen on tehtävä siten, ettei eluaatissa tapahdu muutoksia.
The treatment of the eluate after the GPC step is dependent on the analytical method used for the quantitative determination.
Eluaatin käsittely GPC-vaiheen jälkeen riippuu kvantitatiiviseen määritykseen käytettävästä analyyttisestä menetelmästä.
GPC apparatus comprises the following components:
GPC-laitteistoon kuuluu seuraavat osat:
Selection of the separation gel or the length of the column is dependent on both the properties of the sample (hydrodynamic volumes, molecular weight distribution) and the specific conditions for separation such as solvent, temperature and flow rate (1) (2) (3).
Erotusgeelin ja pylvään pituuden valinta riippuu sekä näytteen ominaisuuksista (hydrodynaamiset tilavuudet, molekyylipainojakauma) että erotuksen erityisvaatimuksista kuten liuottimesta, lämpötilasta ja virtausnopeudesta (1) (2) (3).
V e,(10.Mx)
V e,(10Mx)
the peak widths at the base-1ine
ovat piikin leveydet perusviivalla
the molecular weights at the peak maximum (should differ by a factor of 10).
ovat molekyylipainot piikin maksimissa (niiden ero pitäisi olla vähintään 10-kertainen)
The R-value for the column system should be greater than 1,7 (4).
Pylvään R-arvon olisi oltava suurempi kuin 1,7 (4).
It should not be larger than 10 μl except for light scattering and viscosity detectors.
Se ei saisi olla suurempi kuin 10 μl paitsi valon sirontaa tai viskositeettia mittaavilla detektoreilla.
Differential refractometry is usually used for detection.
Detektorina käytetään tavallisesti differentiaalirefraktometriä.
In all cases it is essential to determine also data from blanks, treated under the same conditions as the sample.
Mn, Mw, Mw /Mn ja M on ilmoitettava jokaisesta mittauksesta.
The portion of the curve corresponding to molecular weights below 1000 is determined and corrected as necessary for impurities and additives.
Kalibrointikäyrän loppupiste pienen molekyylipainon päässä määritetään n-heksyylibentseenin tai jonkin muun sopivan ei-polaarisen liuottimen avulla.
The elution curves are generally evaluated by means of electronic data processing.
Mn ja Mw määritetään tavallisesti tietokoneella osastossa 1.2 esitettyjen kaavojen perusteella.
Information on the low molecular weight polymer content:
Tiedot pienimolekyylipainoisen polymeerin pitoisuudesta
description of the methods used in the analysis and the way in which the experiments were conducted,
käytettyjen analyysimenetelmien kuvaus ja kokeiden suoritustapa,
information about the percentage of the low molecular weight species content (w/w) related to the total sample,
tiedot pienimolekyylipainoisen aineen pitoisuusprosentista (w/w) suhteessa koko näytteeseen,
information about impurities, additives and other non-polymer species in percentage by weight related to the total sample.
tiedot epäpuhtauksista, lisäaineista ja muista ei-polymeerisistä aineista painoprosentteina kokonäytteestä.
evaluation on a time basis: all methods to ensure the required reproducibility (method of correction, internal standard etc.),
aikaperusteinen arviointi: toistettavuuden varmistamiseen käytetyt menetelmät (korjausmenetelmä, sisäinen standardi jne.),
Yau, W.W., Kirkland, J.J., and Bly, D.D. eds.
Yau, W.W., Kirkland, J.J, and Bly, D.D. eds (1979).
Modern Size Exclusion Liquid Chromatography, J. Wiley and Sons.
Modern Size Exclusion Liquid Chromatography, J.Wiley and Sons.
ASTM D 3536-91, (1991) Standard Test method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution by Liquid Exclusion Chromatography (Gel Permeation Chromatography-GPC).
ASTM D 3536-91, (1991). Standard Test Method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution by Liquid Exclusion Chromatography (Gel Permeation Chromatography-GPC).
Guidance for correcting low molecular content for the presence of insoluble polymer
Ohjeet pienimolekyylipainoisten aineiden pitoisuuden korjaamiseksi, jos näytteessä on liukenematonta polymeeriä
When insoluble polymer is present in a sample, it results in mass loss during the GPC analysis.
Jos näytteessä on liukenematonta polymeeriä, aiheuttaa se massakatoa GPC-analyysissä.
The insoluble polymer is irreversibly retained on the column or sample filter while the soluble portion of the sample passes through the column.
Liukenematon polymeeri tarttuu pylvääseen tai näytesuodattimeen, kun taas näytteen liukoinen osa menee pylvään läpi.
In the case where the refractive index increment (dn/dc) of the polymer can be estimated or measured, one can estimate the sample mass lost on the column.
Jos polymeerin taitekerroindifferentiaali (inkrementti) (dn/dc) voidaan arvioida tai mitata, voidaan arvioida pylvääseen hävinnyt näytemassa.
In that case, one makes a correction using an external calibration with standard materials of known concentration and dn/dc to calibrate the response of the refractometer.
Tällöin tehdään korjaus ulkoisella kalibroinnilla käyttäen standardiaineita, joiden konsentraatio ja dn/dc tunnetaan, refraktometrin vasteen kalibroimiseksi.
In the example hereafter a poly(methyl methacrylate) (pMMA) standard is used.
Seuraavassa esimerkissä käytetään poly(metyylimetakrylaatti) (pMMA) -stardardia.
In the external calibration for analysis of acrylic polymers, a pMMA standard of known concentration in tetrahydrofuran, is analysed by GPC and the resulting data are used to find the refractometer constant according to the equation:
Akryylipolymeerianalyysin ulkoisessa kalibroinnissa analysoidaan tetrahydrofuraanissa oleva, tietyn konsentraatin omaava pMMA-standardi GPC:llä, ja tuloksien avulla määritetään refraktometrivakio seuraavalla yhtälöllä:
K = R/(C × V × dn/dc)
K = R/ (C x V x dn/dc),
K the refractometer constant (in microvolt second/ml),
K on refraktometrivakio (mikrovolttiasekunti/ml),
R the response of the pMMA standard (in microvolt/second),
R on pMMA-standardin vaste (mikrovolttiasekunti),
C the concentration of the pMMA standard (in mg/ml),
C on pMMA-standardin konsentraatio (mg/ml),
V the injection volume (in ml), and
V on injektiovolyymi (ml) ja
dn/dc the refractive index increment for pMMA in tetrahydrofuran (in ml/mg).
dn/dc on tetrahydrofuraanissa olevan pMMA-standardin taitekerroindifferentiaali (ml/mg).
The following data are typical for a pMMA standard:
Seuraavat tiedot ovat tyypillisiä pMMA-standardille:
dn/dc 9 × 10-5 ml/mg
dn/dc 9 × 10-5 ml/mg.
The resulting K value, 3,05 × 1011 is then used to calculate the theoretical detector response if 100 % of the polymer injected had eluted through the detector.
Tulokseksi saatua K-arvoa (3,05 × 1011) käytetään sitten teoreettisen detektorivasteen laskemiseksi, kun oletetaan, että injisoitu polymeeri eluoituu detektorist 100-prosenttisesti.
The method described is a replicate of the revised version of OECD TG 120 (1997).
Seuraava menetelmä on toisinto OECD:n ohjeen N:o 120 (1997) muutetusta versiosta.
Further technical information is given in reference (1).
Teknisiä lisätietoja on viitteessä (1).
For certain polymers, such as emulsion polymers, initial preparatory work may be necessary before the method set out hereafter can be used.
Tietyille polymeereille, kuten emulsiopolymeerit, on tehtävä esikäsittelyjä ennen kuin seuraavassa selostettua menetelmää voi käyttää.
The method is not applicable to liquid polymers and to polymers that react with water under the test conditions.
Menetelmä ei sovellu nestemäisiin polymeereihin eikä veden kanssa testausolosuhteissa reagoiviin polymeereihin.
When the method is not practical or not possible, the solution/extraction behaviour may be investigated by means of other methods.
Jos menetelmä ei ole kohtuullisesti tai lainkaan mahdollinen, liukenemis/uuttumisominaisuuksia voi tutkia muilla menetelmillä.
The solution/extraction behaviour of polymers in an aqueous medium is determined using the flask method (see A.6 Water Solubility, Flask method) with the modifications described below.
Vesiliuoksessa olevien polymeerien liukenemis/uuttumisominaisuudet määritetään pullomenetelmällä (katso A.6. Vesiliukoisuus, pullomenetelmä) seuraavin muutoksin.
The following equipment is required for the method:
Menetelmässä tarvitaan seuraavat laitteet:
crushing device, e.g. grinder for the production of particles of known size,
murskauslaite, esim. jauhin, tietyn koon omaavien hiukkasten valmistamiseksi,
apparatus for shaking with possibility of temperature control,
ravistelulaite, jossa on lämpötilansäätö,
membrane filter system,
kalvosuodatusjärjestelmä
appropriate analytical equipment,
sopiva analyysilaitteisto
standardised sieves.
standardisoidut seulat.
A representative sample has first to be reduced to a particle size between 0,125 and 0,25 mm using appropriate sieves.
Edustava näyte on ensin saatettava hiukkaskokoon 0,125–0,25 mm sopivilla seuloilla.
Cooling may be required for the stability of the sample or for the grinding process.
Näytteen stabiilisuuden varmistamiseksi tai jauhamisen aikana voidaan tarvita jäähdytystä.
Materials of a rubbery nature can be crushed at liquid nitrogen temperature (1).
Kumimaisia aineita voi murskata neste typpilämpötilassa (1).
If the required particle size fraction is not attainable, action should be taken to reduce the particle size as much as possible, and the result reported.
Jos vaadittua hiukkaskokoa ei voida saavuttaa, olisi pyrittävä saamaan hiukkaskoko mahdollisimman pieneksi, ja ilmoitettava tulos.
In the report, it is necessary to indicate the way in which the crushed sample was stored prior to the test
Raportissa on selostettava, miten murskattua näytettä säilytettiin ennen testausta.
Procedure
Testin suorittaminen
Three samples of 10 g of the test substance are weighed into each of three vessels fitted with glass stoppers and 1000 ml of water is added to each vessel.
Kolme 10 gramman näytettä testattavaa ainetta punnitaan kolmeen pulloon, joissa on lasitulpat, ja 1000 ml vettä lisätään kuhunkin pulloon.
If handling an amount of 10 g polymer proves impracticable, the next highest amount which can be handled should be used and the volume of water adjusted accordingly.
Jos on hankala käsitellä 10:tä grammaa polymeeriä, käytetään suurempaa määrää ja lisätyn veden tilavuutta muutetaan vastaavasti.
The vessels are tightly stoppered and then agitated at 20 oC.
Pullot suljetaan tiiviisti ja niitä ravistetaan 20 oC:ssa.
A shaking or stirring device capable of operating at constant temperature should be used.
Olisi käytettävä ravistelu- tai sekoituslaitetta, jonka lämpötila pysyy käytettäessä vakiona.
After a period of 24 hours, the content of each vessel is centrifuged or filtered and the concentration of polymer in the clear aqueous phase is determined by a suitable analytical method.
Kunkin pullon sisältö sentrifugoidaan tai suodatetaan 24 tunnin kuluttua ja polymeerin pitoisuus kirkkaassa vesifaasissa määritetään sopivalla määritysmenetelmällä.
If suitable analytical methods for the aqueous phase are not available, the total solubility/extractivity can be estimated from the dry weight of the filter residue or centrifuged precipitate.
Jos vesifaasille ei ole olemassa sopivaa määritysmenetelmää, kokonaisliukoisuus/uuttuvuus voidaan arvioida suodatusjäännöksen tai sentrifugoidun sakan kuivapainosta.
It is usually necessary to differentiate quantitatively between the impurities and additives on the one hand and the low molecular weight species on the other hand.
Tavallisesti on tehtävä kvantitatiivinen ero epäpuhtauksien ja lisäaineiden ja toisaalta pienimolekyylipainoisten aineiden välillä.
In the case of gravimetric determination, it is also important to perform a blank run using no test substance in order to account for residues arising from the experimental procedure.
Gravimetrisiä määrityksiä tehtäessä on tärkeää tehdä myös nollakoe ilman testattavaa ainetta, jotta voidaan määrittää koemenetelmästä johtuvat jäämät.
Depending on the method of analysis used, one or two tests should be performed.
Määritysmenetelmästä riippuen on tehtävä yksi tai kaksi testiä.
When sufficiently specific methods are available for direct analysis of the aqueous phase for the polymer component, one test as described above should suffice.
Jos on olemassa riittävän spesifinen menetelmä polymeerikomponentin määrittämiseksi suoraan vesiliuoksesta, pitäisi yhden edellä kuvatun kaltaisen testin riittää.