natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The three species of macaque which are most commonly kept in laboratories all originate from Asia: Macaca mulatta (the rhesus monkey), Macaca fascicularis (the long-tailed, crab-eating or cynomolgus macaque) and Macaca arctoides (the stump-tailed or bear macaque).
Makakien kolme lajia, joita yleisimmin käytetään koe-eläiminä, ovat peräisin Aasiasta: Macaca mulatta (reesusapina), Macaca fascicularis (pitkähäntäinen, äyriäisiä syövä tai jaavanmakaki) ja Macaca arctoides (töpöhäntäinen tai karhumakaki).
The vervet (Cercopithecus aethiops or Chlorocebus aethiops) is a rather similar type of African monkey sometimes kept in laboratories.
Vervetti eli vihermarakatti (Cercopithecus aethiops tai Chlorocebus aethiops) on varsin samantyyppinen afrikkalainen apina, jota joskus pidetään laboratorioissa.
In the wild, all of these species live in matriarchal multi-male/multi-female groups.
Luonnossa nämä kaikki lajit asuvat matriarkaalisissa useista uroksista ja useista naaraista koostuvissa ryhmissä.
There are both male and female dominance hierarchies and females form kinship groups within the troop.
Sekä uroksilla että naarailla on valtahierarkiat, ja naaraat muodostavat kiintymykseen perustuvia ryhmiä lauman sisällä.
Social bonds are strongest between related females, and males compete for access to females in oestrus.
Sosiaaliset siteet ovat vahvimpia toisilleen sukua olevien naaraiden välillä. Kiiman aikana urokset kilpailevat naaraista.
Two species, the rhesus monkey and stump-tailed macaque live in warm to temperate climates, while the long-tailed macaque is an exclusively tropical species which particularly favours mangrove swamps and often forages in water.
Kaksi lajia, reesusapina ja töpöhäntäinen makaki, elävät lämpimissä tai lauhkeissa ilmastoissa. Pitkähäntäinen makaki on puhtaasti trooppinen laji, joka suosii erityisesti mangrovesoita ja usein etsii ruokaa vedestä.
The long-tailed macaque is the most arboreal of the four species and the stump-tailed macaque the most terrestrial.
Pitkähäntäinen makaki on mainituista neljästä lajista vahvimmin arboreaalinen, ja töpöhäntäinen makaki elää eniten maalla.
The vervet has a wide range of African habitats, including open grasslands, forests and mountains, with climatic conditions ranging from warm temperate to tropical.
Vervetit elävät monenlaisissa afrikkalaisissa elinympäristöissä, joihin kuuluvat avoimet niityt, metsät ja vuoristot, joissa ilmasto-olosuhteet vaihtelevat lämpimistä ja lauhkeista aina trooppisiin.
Rhesus monkeys are seasonal breeders while the other species breed all year round in captivity.
Reesusapinoiden lisääntyminen on sidoksissa tiettyyn vuodenaikaan, kun taas muut lajit lisääntyvät vankeudessa koko vuoden ajan.
All the species have a predominantly vegetarian diet, although they may also feed on insects.
Kaikkien lajien ruokavalio koostuu pääasiassa kasviksista, mutta ne voivat syödä myös hyönteisiä.
Macaques and vervets in captivity have been known to live for more than thirty years.
Vankeudessa elävien makakien ja vervettien on tiedetty eläneen jopa yli 30 vuoden ikäisiksi.
Rhesus monkeys and stump-tailed macaques are tolerant of temperate climates, vervets are also adaptable and temperatures of 16 oC to 25 oC are suitable.
Reesusapinat ja töpöhäntäiset makakit sietävät lauhkeita lämpötiloja. Vervetit ovat myös sopeutumiskykyisiä, joten niitä voidaan pitää 16–25 oC:n lämpötilassa.
For the long tailed macaque, however, a more suitable range is 21 oC to 28 oC, although it will venture outdoors in much cooler weather.
Pitkähäntäiselle makakille sopiva lämpötila on kuitenkin 21–28 oC, vaikka se uskaltautuu ulos viileämmässäkin säässä.
(See paragraph 2.3. of the General considerations for non-human primates)
(Katso kädellisiä (lukuun ottamatta ihmisapinoita) koskevien yleisten ohjeiden kohta 2.3.)
(See paragraph 2.4. of the General considerations for non-human primates)
(Katso kädellisiä (lukuun ottamatta ihmisapinoita) koskevien yleisten ohjeiden kohta 2.4.)
(See paragraph 2.6. in the General considerations for non-human primates)
(Katso kädellisiä (lukuun ottamatta ihmisapinoita) koskevien yleisten ohjeiden kohta 2.6.)
Herpes simiae, Cercopithicine herpesvirus 1).
Herpes simiae, Cercopithicine herpesvirus 1) oireettomia kantajia.
Vervets may also be susceptible to Marburg Virus and Ebola Virus.
Vervetit voivat myös sairastua Marburg-virukseen ja Ebola-virukseen.
Same-sex groups are most easily created at the time when the animals are separated from their mothers.
Samaa sukupuolta olevien eläinten ryhmät ovat helpoimpia muodostaa siinä vaiheessa, kun eläimet erotetaan emostaan.
With all social housing, staff should be vigilant to ensure that aggression is minimised.
Yhteissäilytystä käytettäessä henkilökunnan olisi seurattava tilannetta tarkasti sen varmistamiseksi, että aggressiivisuus pysyy mahdollisimman vähäisenä.
Vervet colonies are particularly prone to outbreaks of violence, especially after any form of disturbance to the group.
Vervettiyhdyskunnissa esiintyy erityisen helposti väkivaltaisuutta, erityisesti jos ryhmää on jollakin lailla häiritty.
Breeding groups in captivity will usually be composed of one male and six to twelve females.
Lisääntymiseen tarkoitetut ryhmät olisi vankeudessa yleensä muodostettava yhdestä uroksesta ja 6–12 naaraasta.
With larger groups, to improve conception rates, two males can be included.
Jos muodostetaan suurempia ryhmiä tiinehtyvyysprosentin parantamiseksi, ryhmään voidaan sijoittaa kaksi urosta.
If one male is considerably younger than the other, competition between them will be reduced.
Jos toinen uroksista on toista huomattavasti nuorempi, urosten välinen kilpailu on vähäisempää.
Where linked enclosures are used, care should be taken to monitor female-female aggression when the male is out of sight in the other part of the enclosure.
Jos käytetään toisiinsa liitettyjä suojia, olisi huolellisesti tarkkailtava naarasten välistä aggressiivisuutta, kun uros on näköetäisyyden ulkopuolella suojan toisessa osassa.
The age of removal of young macaques from their mothers is an important consideration for the breeding female, future breeders and stock animals.
Sillä, minkä ikäisenä nuoret makakit erotetaan emostaan, on suurta merkitystä lisääntyville naaraille, tuleville siitoseläimille ja myöhempää käyttöä varten säilytettäville eläimille.
The young should not normally be separated from their mothers earlier than 8 months of age, preferably 12 months, apart from infants which are unable to be reared by their mother, for example due to poor lactation, injury or illness.
Nuoria eläimiä ei yleensä tulisi erottaa emostaan ennen kahdeksan kuukauden ikää, mieluiten ei ennen 12 kuukauden ikää. Poikkeuksena ovat poikaset, joiden emo ei voi huolehtia niistä esimerkiksi imetyksen epäonnistumisen, vamman tai sairauden vuoksi.
To avoid major behavioural disturbances, such hand-reared animals should be re-integrated with other compatible animals as soon as possible.
Jotta voidaan välttää suuria käyttäytymishäiriöitä, tällaiset käsin syötetyt eläimet olisi palautettava muiden yhteensopivien eläinten pariin mahdollisimman pian.
Separation before six months can cause distress and may lead to persistent behavioural and physiological abnormalities.
Erottaminen ennen kuuden kuukauden ikää voi aiheuttaa kärsimystä ja voi johtaa pysyviin käyttäytymishäiriöihin ja fysiologisiin ongelmiin.
These animals, having advanced cognitive capabilities, require a suitably complex environment.
Koska näillä eläimillä on pitkälle kehittyneet kognitiiviset kyvyt, ne tarvitsevat riittävän monipuolisen ympäristön.
A solid floor, which can be enriched by providing a non-toxic substrate, will allow for the concealment of scattered food items and encourage foraging.
Kiinteä pohja, jota voidaan virikkeellistää asettamalla sille myrkytöntä alustamateriaalia, mahdollistaa ripotellun ruoan piilottamiseen ja siten ravinnon etsinnän.
The enclosures should include vertical and diagonal structures for climbing, facilitating the use of the whole volume of the enclosure.
Suojassa tulisi olla vaakasuoria ja vinottain asetettuja rakenteita, jotta eläimet voivat kiipeillä ja hyödyntää suojan koko tilavuutta.
Shelves and perches should not be placed one above the other.
Hyllyjä ja orsia ei tulisi asettaa toistensa päälle.
A space should be left between the shelf and enclosure wall to allow for the animal to suspend its tail freely.
Hyllyn ja suojan seinän väliin olisi jätettävä tilaa, jotta eläimen häntä voi roikkua vapaasti.
Ladders, perches and toys to chew are all of value.
Tikkaat, orret ja purulelut ovat kaikki hyödyllisiä.
In larger enclosures, a water tank (which is easily emptied) is particularly valuable for M. fascicularis but M. mulatta will also use it.
Suurissa suojissa vesisäiliö (joka on helppo tyhjentää) on erityisen hyödyllinen M. fascicularis -lajille, mutta myös M. mulatta -lajin eläimet käyttävät sitä.
Food can be dropped into the water for the long-tailed macaque and it will dive to retrieve it.
Pitkähäntäistä makakia varten ruokaa voidaan tiputtaa veteen, jolloin eläin sukeltaa hakemaan ravintoa.
Devices to encourage foraging (ranging from food scattered in the substrate to puzzle-feeders) have proved effective.
Ruokintajärjestelmät, jotka edistävät ravinnon etsimiskäyttäytymistä (ruoan ripottelu alustaan, myös virikkeenä toimivat ruokintalaitteet) ovat osoittautuneet tehokkaiksi.
Suitable food material can be placed on the mesh roof to encourage the animals to access it from the top of the enclosure.
Sopivaa ravintoa voidaan laittaa verkkokatolle, jotta rohkaistaan eläimiä hakemaan ruoka suojan yläosasta.
As novelty is important, toys should be provided and exchanged frequently.
Koska virikkeiden uutuus on tärkeää, leluja olisi tarjottava ja vaihdettava usein.
For the animals to feel secure, the design and interior dimensions of the enclosure should at least allow them to climb above human eye level.
Jotta eläimet tuntisivat olonsa turvalliseksi, suoja olisi suunniteltava niin ja sen olisi oltava niin tilava, että eläimet voivat kiivetä ainakin ihmisten silmien tasoa korkeammalle.
Housing the animals in groups and in enclosures larger than the minimum group sizes and enclosure dimensions proposed in table F.3 should be encouraged
Olisi suosittava eläinten pitämistä ryhmissä ja suojissa, jotka ovat suuremmat kuin taulukossa F.3 esitetyt ryhmien kokoa ja suojien tilavuutta koskevat vähimmäissuositukset.
Table F.3.
Taulukko F.3
Macaques and vervets: Minimum enclosure dimensions and space allowances [10]
Makakit ja vervetit: Suojan vähimmäismitat ja tilavaatimukset [10]
Minimum enclosure size (m2)
Suojan vähimmäis-koko (m2)
Minimum enclosure volume (m3)
Suojan vähimmäistilavuus (m3)
Minimum volume per animal (m3)
Vähimmäistilavuus eläintä kohti (m3)
Animals less than 3 yrs of age [11]
Alle 3-vuotiaat eläimet [11]
Animals from 3 yrs of age [12]
Vähintään 3-vuotiaat eläimet [12]
Animals held for breeding purposes [13]
Siitostarkoituksia varten säilytettävät eläimet [13]
Animals should be housed in indoor enclosures providing appropriate environmental conditions of sufficient size to permit all animals to be provided with at least the minimum space allowances set out in table F.3 above.
Eläimiä olisi säilytettävä ympäristöolosuhteiltaan sopivissa sisäsuojissa, jotka ovat riittävän suuria, jotta kaikille eläimille voidaan taata ainakin taulukossa F.3 esitetty vähimmäistila.
In certain climates, it may be possible to hold breeding and stock animals in entirely outdoor enclosures if adequate shelter from climatic extremes is provided.
Tietyissä ilmasto-oloissa siitoseläimiä ja myöhempää käyttöä varten säilytettäviä eläimiä voidaan pitää kokonaan ulkosuojissa, jos niiden käytettävissä on riittävä suojarakennus, jossa ne voivat suojautua ankaraa säätä vastaan.
(See paragraph 4.4. in the General considerations for non-human primates)
(Katso kädellisiä (lukuun ottamatta ihmisapinoita) koskevien yleisten ohjeiden kohta 4.4.)
(See paragraphs 4.3. and 4.6. of the General considerations for non-human primates)
(Katso kädellisiä (lukuun ottamatta ihmisapinoita) koskevien yleisten ohjeiden kohta 4.3 ja 4.6.)
Macaques can easily be trained to cooperate in simple routine procedures such as injections or blood sampling and to come to an accessible part of the enclosure.
Makakit voidaan helposti kouluttaa tekemään yhteistyötä yksinkertaisissa rutiininomaisissa toimenpiteissä (esim. rokotuksissa tai verinäytteissä) sekä tulemaan suojassa sellaiseen osaan, jossa niitä voidaan lähestyä.
Baboons include three genera, Papio, Theropithecus and Mandrillus, in which the commonly used species are Papio papio (Guinea baboon) and Papio anubis (Olive baboon).
Paviaaneja on kolme sukua: Papio, Theropithecus ja Mandrillus, joista kokeissa käytetään usein lajia Papio papio (sfinksipaviaani) ja and Papio anubis (anubispaviaani eli oliivipaviaani).
Baboons inhabit woodlands and savannahs, including arid steppes and mountain deserts.
Paviaanit elävät metsissä ja savanneilla, myös kuivilla aroilla ja vuoristoisilla aavikoilla.
They are heavily built terrestrial and quadrupedal animals.
Ne ovat suurikokoisia, elävät maalla ja kulkevat neljällä jalalla.
They display a great prognathism.
Niillä on voimakas kuono.
Males are equipped with large canines.
Uroksilla on suuret kulmahampaat.
Baboons are omnivorous and eat a wide variety of foods, mostly vegetarian (fruit and roots), although they do eat insects and occasionally mammal prey such as young gazelles or other non-human primates.
Paviaanit ovat kaikkiruokaisia ja syövät hyvin monenlaista ravintoa, mutta pääosa niiden ravinnosta on kasvisperäistä (hedelmiä ja juuria). Ne syövät kuitenkin myös hyönteisiä ja joskus nisäkkäitä, kuten nuoria gaselleja ja muita kädellisiä (ei ihmisapinoita).
Papio papio and Papio anubis live in multi-male/multi-female groups.
Lajit Papio papio ja Papio anubis elävät useasta uroksesta ja useasta naaraasta koostuvissa ryhmissä.
Baboons in captivity have been known to live for more than thirty-five years.
Vankeudessa elävien paviaanien on tiedetty eläneen jopa yli 35-vuotiaiksi.
The following guidelines are relevant to Papio papio and Papio anubis.
Seuraavat ohjeet koskevat lajeja Papio papio ja Papio anubis.
Baboons are tolerant and adaptable of temperate climates and temperatures of 16 oC to 28 oC are suitable.
Paviaanit pystyvät sopeutumaan lauhkeisiin ilmastoihin, ja niitä voidaan säilyttää 16–28 oC:n lämpötilassa.
Adults and juveniles should be kept with social companions.
Aikuisia ja nuoria eläimiä olisi säilytettävä sosiaalisten kumppaneiden kanssa.
Stock animals can be kept in compatible same-sex groups.
Myöhempää käyttöä varten säilytettäviä eläimiä olisi pidettävä yhteensopivissa samaa sukupuolta olevista eläimistä koostuvissa ryhmissä.
Wherever possible, experimental animals should be kept in same-sex pairs or groups.
Koe-eläimiä olisi mahdollisuuksien mukaan pidettävä samaa sukupuolta olevista eläimistä koostuvissa pareissa tai ryhmissä.
Breeding groups should be composed of one male and six to seven females, or two males and twelve to fifteen females.
Lisääntymiseen tarkoitettujen ryhmien tulisi koostua yhdestä uroksesta ja 6–7 naaraasta tai kahdesta uroksesta ja 12–15 naaraasta.
Larger groups may be much more difficult to manage.
Suuret ryhmät voivat olla vaikeasti hallittavissa.
Staff should be vigilant to ensure that aggression is minimised.
Henkilökunnan tulisi valvoa tarkasti sitä, että aggressiivisuus on mahdollisimman vähäistä.
Baboon colonies are particularly prone to outbreaks of aggression, especially after any form of disturbance to the group.
Paviaaniyhdyskunnissa esiintyy erityisen helposti väkivaltaisuutta, erityisesti jos ryhmää on jollakin lailla häiritty.
The young should not normally be separated from their mothers before eight months of age, preferably twelve months, apart from infants which have been rejected or whose mother is not lactating adequately, or other veterinary reasons.
Nuoria eläimiä ei yleensä tulisi erottaa emostaan ennen kahdeksan kuukauden ikää, mieluiten ei ennen 12 kuukauden ikää. Poikkeuksena ovat poikaset, jotka on hylätty, joiden emo ei pysty imettämään riittävästi tai joiden erottamiseen on lääketieteelliset perusteet.
Baboons, having advanced cognitive capabilities, require a suitably complex environment.
Koska paviaaneilla on pitkälle kehittyneet kognitiiviset kyvyt, ne tarvitsevat riittävän monipuolisen ympäristön.
Food may be placed on the mesh roof to encourage the animals to access it from the top of the enclosure.
Ruokaa voidaan laittaa verkkokatolle, jotta rohkaistaan eläimiä hakemaan ruoka suojan yläosasta.
Due to the size and the behavioural needs of baboons, enclosures should be robust and include broad shelves and blocks.
Paviaanien koon ja käyttäytymistarpeiden vuoksi suojien tulisi olla vahvoja ja niissä olisi oltava leveitä hyllyjä ja lepopaikkoja.
Enclosure — dimensions and flooring:
Eläinsuojat — mitat ja pohja
For the animals to feel secure, the design and interior dimension of the enclosure should be at least high enough to allow them to climb above human eye level.
Jotta eläimet tuntisivat olonsa turvalliseksi, suojan olisi suunniteltava niin ja sen olisi oltava niin tilava, että eläimet voivat kiivetä ainakin ihmisten silmien tasoa korkeammalle.
Housing the animals in groups and in enclosures larger than the minimum group sizes and enclosures dimensions proposed in table F.4 should be encouraged
Olisi suosittava eläinten pitämistä ryhmissä ja suojissa, jotka ovat suuremmat kuin taulukossa F.4 esitetyt ryhmien kokoa ja suojien tilavuutta koskevat vähimmäissuositukset.
Table F.4.
Taulukko F.4
Baboons: Minimum enclosure dimensions and space allowances [14]
Paviaanit: Suojan vähimmäismitat ja tilavaatimukset [14]
Animals [15] less than 4 yrs of age
Alle 4-vuotiaat eläimet [15]
Animals [15] from 4 yrs of age
Vähintään 4-vuotiaat eläimet [15]
Animals held for breeding purposes [16]
Siitostarkoituksia varten säilytettävät eläimet [16]
Animals should be housed in indoor enclosures providing appropriate environmental conditions of sufficient size to permit all animals to be provided with at least the minimum space allowances set out in table F.4. above.
Eläimiä olisi säilytettävä ympäristöolosuhteiltaan sopivissa sisäsuojissa, jotka ovat riittävän suuria, jotta kaikille eläimille voidaan taata ainakin taulukossa F.4 esitetty vähimmäistila.
Enclosures should have a solid floor.
Suojissa tulisi olla kiinteä lattia.
(See paragraph 4.4. of the General considerations for non-human primates)
(Katso kädellisiä (lukuun ottamatta ihmisapinoita) koskevien yleisten ohjeiden kohta 4.4.)
Baboons can be easily trained to cooperate in simple routine procedures such as injections or blood sampling and to come to an accessible part of the enclosure.
Paviaanit voidaan helposti kouluttaa tekemään yhteistyötä yksinkertaisissa rutiininomaisissa toimenpiteissä (esim. rokotuksissa tai verinäytteissä) sekä tulemaan suojassa sellaiseen osaan, jossa niitä voidaan lähestyä.
However, for personnel safety considerations, great care should be taken in handling adult animals and suitable restraint deployed.
Henkilökunnan turvallisuuden vuoksi aikuisten eläinten käsittelyssä olisi kuitenkin noudatettava suurta varovaisuutta ja sovellettava sopivia kiinnipitomenetelmiä.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR FARM ANIMALS AND MINI-PIGS
LAJIKOHTAISET OHJEET: TUOTANTOELÄIMET JA MINISIAT
For the purposes of these guidelines the term ‘farm animals’ includes cattle, sheep, goats, pigs, mini-pigs and equines, including horses, ponies, donkeys and mules.
Näissä ohjeissa ’tuotantoeläimillä’ tarkoitetaan nautoja, lampaita, vuohia, sikoja, minisikoja ja hevoseläimiä (hevosia, poneja, aaseja ja muuleja).
The use of farm animals in research varies from applied experiments under farm conditions to more fundamental studies in agricultural, veterinary or biomedical research carried out under laboratory conditions.
Tuotantoeläimiä käytetään sekä maatilaolosuhteissa tehtävissä soveltavissa kokeissa että laboratorio-olosuhteissa tehtävässä maatalouden, eläinlääketieteen tai biolääketieteen perustutkimuksessa.
In the former case, it is important that the housing and management conditions, whilst taking due account of animal health and welfare, produce information which can be reliably applied to commercial farm conditions.
Edellisessä tapauksessa on tärkeää, että säilytys- ja hoito-olot ovat sellaiset, että voidaan paitsi turvata eläinten terveys ja hyvinvointi myös tuottaa tietoa, jota voidaan luotettavasti soveltaa kaupallisiin maatilaolosuhteisiin.
In the latter case, where more invasive procedures are frequently involved, a different type of housing and management is necessary.
Jälkimmäisessä tapauksessa suoritetaan usein invasiivisempia toimenpiteitä ja silloin tarvitaan erityyppistä säilytystä ja hoitoa.
The precise nature of the housing adopted should be suitable to yield information of relevance to the experimental question and appropriate for the procedures involved.
Säilytystyyppi olisi valittava niin, että saadaan kyseessä olevan tutkimuksen kannalta relevanttia tietoa ja että se sopii kyseessä olevien toimenpiteiden suorittamiseen.
Management systems for all farm animals should accommodate their natural behaviour, in particular the need to graze or forage, exercise and socialise.
Kaikkien tuotantoeläinten hoitojärjestelmissä olisi otettava huomioon eläinten luonnollinen käyttäytyminen, erityisesti tarve laiduntaa ja etsiä ravintoa, liikkua ja olla vuorovaikutuksessa muiden kanssa.
Farm animals are held in a number of different types of enclosures, often dependent on experimental requirements.
Tuotantoeläimiä pidetään monissa erityyppisissä suojissa. Suojatyyppi riippuu usein kokeen asettamista vaatimuksista.
For example, farm animals may be held on pasture, in open-sided buildings with access to open yards, in enclosed buildings with natural ventilation or in specialised buildings for quarantine and biocontainment with natural or forced ventilation.
Tuotantoeläimiä voidaan pitää esimerkiksi laitumella, katoksissa, joista on pääsy ulkotarhaan, suljetuissa rakennuksissa, joissa on luonnollinen ilmanvaihto, tai erityisissä karanteeniin tai eristykseen tarkoitetuissa rakennuksissa, joissa on luonnollinen tai koneellisesti toimiva ilmanvaihto.
During agricultural research, when the aim of the research requires that the animals are kept under similar conditions to those under which commercial farm animals are kept, the keeping of the animals should at least follow the standards laid down in Council Directive 98/58/EC and in the specific Directives for the protection of calves and pigs (Council Directives 91/629/EEC and 91/630/EEC as well as in the Recommendations adopted under the Council of Europe Convention for the Protection of Animals kept for Farming Purposes (ETS No 87).2.
Jos maatalousalan tutkimuksen tavoite edellyttää, että eläimiä säilytetään samanlaisissa olosuhteissa kuin kaupallisiin tarkoituksiin käytettäviä tuotantoeläimiä, on noudatettava ainakin vaatimuksia, joista säädetään neuvoston direktiivissä 98/58/EY, vasikoiden ja sikojen suojelua koskevissa erityisdirektiiveissä (neuvoston direktiivit 91/629/ETY ja 91/630/ETY sekä suosituksissa, jotka on annettu tuotantoeläinten suojelua koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen (ETS N:o 87) perusteella.2.
Under natural conditions farm animals are exposed to, and will tolerate, a wide range of temperatures, although there is some variation in the degree of tolerance between species and breeds.
Luonnollisissa olosuhteissa tuotantoeläimet altistuvat monenlaisille lämpötiloille ja sietävät niitä, vaikka sietokyvyssä on jonkin verran vaihtelua lajien ja kantojen välillä.
They will seek shelter against driving rain and strong wind, and protection from intense sun. Where they are kept in enclosures exposed to outdoor conditions, shelter and shade and a reasonably dry lying area should be provided.
Eläimet etsivät suojaa voimakkaalta sateelta, tuulelta ja auringolta. Kun eläimiä pidetään suojissa, jotka ovat alttiina sääoloille, eläinten käytettävissä olisi oltava suojattu ja varjoisa paikka sekä suhteellisen kuiva makuualue.
Shelters should be carefully positioned taking these factors into consideration.
Suojat olisi sijoitettava huolellisesti nämä tekijät huomioon ottaen.