natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Germany v Commission, the Court considered that the fact that the indirect advantage resulted from independent decisions by the direct beneficiaries did not eliminate the connection between the measure and the indirect advantage, which followed from the alteration of the market conditions by the measure [65].
Asiassa Saksa v. komissio yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että se seikka, että välillinen etu on seurausta välittömien edunsaajien itsenäisistä päätöksistä, ei poista toimenpiteen ja myönnetyn välillisen edun välistä yhteyttä, joka on seurausta toimenpiteen aiheuttamasta markkinaolosuhteiden muutoksesta [65].
Given that in the present case, the aid has not been granted, it is indeed not possible to quantify the indirect advantage possibly accruing to T-Systems.
Koska tukea ei tarkasteltavana olevassa asiassa ole vielä myönnetty, T-Systemsin toimenpiteestä mahdollisesti saamaa välillistä etua ei todellakaan voida mitata.
However, in any case, the Commission is not bound to quantify the exact amount of the advantage in order to establish the presence of an economic advantage to an undertaking under the State aid rules.
Komissiolla ei kuitenkaan ole velvollisuutta mitata etua tarkkaan voidakseen todeta valtiontukisääntöjen mukaisesti, että yritys saa taloudellisen edun.
In the present case, the Commission considers that the funding of the transmission fees payable by the commercial broadcasters changes the conditions under which they operate, and enables them to bear eventually higher transmission fees.
Komissio katsoo tässä asiassa, että yksityisten lähetysyhtiöiden tulevien lähetysmaksujen rahoittaminen johtaa lähetysyhtiöiden liiketoimintaolosuhteiden muuttumiseen, jolloin ne voivat lopulta maksaa suurempia lähetysmaksuja.
As outlined in recitals 73 and 74, the funding cannot be considered as covering real additional costs of commercial broadcasters in relation to the introduction of DVB-T.
Kuten edellä johdanto-osan 73 ja 74 kappaleessa todetaan, rahoituksen ei voida katsoa kattavan DVB-T-järjestelmän käyttöönotosta yksityisille lähetysyhtiöille aiheutuvia todellisia lisäkustannuksia.
Although the level of the transmission fee indeed depends on a number of factors, the ability of commercial broadcasters to bear higher costs certainly constitutes one of the key commercial considerations from the point of view of the network operator for defining the level of the transmission fees.
Lähetysmaksun suuruus riippuu useista tekijöistä. Se, pystyvätkö yksityiset lähetysyhtiöt selviytymään korkeammista kustannuksista, on kuitenkin epäilemättä yksi taloudellisista peruskysymyksistä, joita verkko-operaattori tarkastelee vahvistaessaan lähetysmaksut.
In line with the German Telecommunications Law (Telekommunikationsgesetz), BNetzA only exercises control over transmission fees charged by operators with significant market power.
Telelain mukaan BnetzA:lla on valtuudet vahvistaa lähetysmaksut ainoastaan silloin, kun operaattorilla on huomattavaa markkinavoimaa.
As indicated in recital 36, T-Systems has so far not been considered by BNetzA to have a significant market power with regard to terrestrial television transmission.
Kuten johdanto-osan 36 kappaleessa todetaan, BnetzA ei tähän mennessä ole luokitellut T-Systemsiä huomattavaa markkinavoimaa omaavaksi verkko-operaattoriksi.
Therefore, it remains free to fix the amount of transmission fees for commercial broadcasters on the DVB-T platform.
Sen vuoksi T-Systems voi määrittää itse yksityisiltä lähetysyhtiöiltä perittävien DVB-T-lähetysmaksujen suuruuden.
With respect to the argument that the ‘guaranteed revenues’ for T-Systems arise from the attribution of the licences and not from the measure, the Commission acknowledges that the interest of the commercial broadcasters to be present on the platform and their willingness to bear the corresponding costs is already demonstrated by the high number of applications for the licences.
Mitä tulee argumenttiin, jonka mukaan T-Systemsin ”taatut tulot” johtuvat toimilupien myöntämisestä eivätkä toimenpiteestä, komissio myöntää, että yksityisten lähetysyhtiöiden kiinnostus osallistua lähetysjärjestelmään ja niiden valmius maksaa siihen liittyvät kustannukset on nähtävissä jo toimilupahakemusten suuresta määrästä.
However, the Commission considers that funding of part of their operational costs for a period of five years increases their willingness to pay even higher costs to be continuously present on the platform.
Toisaalta komissio kuitenkin katsoo, että toimintakustannusten osittainen rahoittaminen viiden vuoden ajan lisää valmiuksia maksaa vielä suuremmat kustannukset lähetysjärjestelmässä pysymiseksi.
Thereby, the measure may provide for additional revenues for T-Systems deriving form the transmission fees from commercial broadcasters.
Näin toimenpide voisi johtaa T-Systemsin tulojen lisääntymiseen seurauksena yksityisten lähetysyhtiöiden sille maksamista lähetysmaksuista.
These revenues cannot be considered as fully offset by the network service provided in return without leaving any profit margin to the network operator which operates under market conditions.
Ei voida olettaa, että nämä tulot käytetään kokonaisuudessaan tarjottuihin verkkopalveluihin ja että markkinaehdoin toimiva verkko-operaattori ei saa ollenkaan voittoa.
Based on the above, the Commission considers that T-Systems would be able to draw an indirect benefit from the support measure.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että T-Systems voisi saada tukitoimenpiteestä välillistä etua.
The State funding of part of the transmission fees would enable T-Systems to obtain higher revenues as compared to a situation where no aid is present.
Lähetysmaksujen rahoittaminen valtiontuella voisi johtaa siihen, että T-Systems saa enemmän tuloja kuin ilman tukea.
In addition, the Commission notes that the procedure for the allocation of the network licences organised by RegTP cannot be considered as eliminating or even reducing the indirect advantage possibly arising from the measure for the network operator T-Systems.
Lisäksi komissio toteaa, että RegTP:n verkkotoimilupien myöntämisessä soveltaman menettelyn ei voida katsoa poistavan tai edes pienentävän välillistä etua, jonka verkko-operaattori T-Systems mahdollisesti saa toimenpiteestä.
The relevant procedure did not make any reference to the funding measure envisaged by LfM.
Menettelyn aikana ei mainittu LfM:n suunnittelemaa tukitoimenpidettä.
Therefore, T-Systems could not take into account the availability of such funding to commercial broadcasters when submitting its application for the network licence.
Sen vuoksi T-Systems ei voinut ottaa tällaista yksityisille lähetysyhtiöille myönnettävää rahoitusta huomioon jättäessään verkkotoimilupahakemuksensa.
In addition, T-Systems, the incumbent operator and owner of the analogue terrestrial network throughout Germany appears to have had a competitive advantage over potential new entrants for the allocation of the network licence.
Lisäksi T-Systems on Saksan johtava maanpäällisen analogisen verkon operaattori ja omistaja, ja sillä on verkkotoimilupien myöntämisessä kilpailuetu uusiin markkinatoimijoihin verrattuna.
In a procedure launched in 2002, it has been already allocated a licence for operating a nation-wide DVB-T multiplex.
Sille myönnettiin vuonna 2002 aloitetussa menettelyssä jo toimilupa koko Saksan kattavan DVB-T-multipleksin käyttöön.
Moreover, there were only about two months between the deadline for the frequency allocation procedure (17 March 2004) and the launch of the DVB-T operations (24 May 2004), which left little time for potential new entrants to roll-out the network to start DVB-T transmissions on time.
Lisäksi taajuuksien myöntämismenettelyn määräajan (17 päivän maaliskuuta 2004) ja DVB-T-toiminnan aloittamisen (24 päivän toukokuuta 2004) välillä oli ainoastaan noin kaksi kuukautta, joten mahdollisilla uusilla markkinatoimijoilla olisi ollut vain vähän aikaa sellaisen verkon rakentamiseen, jossa todella olisi voitu aloittaa DVB-T-lähetykset määräaikaan mennessä.
Applicability of the Altmark judgment
Altmark-tuomion soveltaminen
In their submissions, the German authorities have also invoked the Altmark judgment [66] to argue that the envisaged payments do not constitute State aid but merely represent a compensation for a service of general economic interest.
Saksa vetosi huomautuksissaan myös Altmark-tuomioon [66] perustellakseen, että suunnitelluissa maksuissa ei ole kyse valtiontuesta vaan ennemminkin korvauksesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta.
In this judgment, the Court stated that public service compensation does not constitute an advantage in the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty if all of the following four conditions are met: (1) the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge and these obligations must be clearly defined, (2) the parameters of the compensation must be established in advance in an objective and transparent manner, (3) the compensation does not exceed the costs incurred in discharging the public service obligations, (4) in order to ensure the least costs to the community, the company which is to discharge public service obligations is chosen either pursuant to a public procurement, or if not, the level of compensation is determined based on the costs of a typical, well run undertaking.
Tämän tuomion mukaan korvaus julkisten palvelujen tuottamisesta ei merkitse perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua suosimista, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) edunsaajayrityksellä on julkisen palvelun tehtävä, johon liittyvät tehtävät ja velvoitteet on määritelty selvästi; b) ne parametrit, joiden perusteella palvelun tuottamisesta maksettava korvaus lasketaan, on vahvistettu etukäteen objektiivisesti ja läpinäkyvästi; c) korvaus ei ylitä julkisen palvelun tehtävän täyttämisestä aiheutuvia nettokustannuksia; d) kustannusten pitämiseksi yleisen edun vuoksi mahdollisimman pieninä, julkisen palvelun tehtävästä vastaava yritys on valittava julkisessa tarjouskilpailussa; muussa tapauksessa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta aiheutuvat kustannukset on määritettävä hyvin johdetun keskivertoyrityksen perusteella.
In accordance with the first Altmark criterion, it has to be assessed whether the beneficiary undertakings have clearly defined public service obligations to discharge.
Ensimmäisen Altmark-kriteerin mukaan on ensin tutkittava, onko edunsaajayrityksillä selvästi määritelty julkisen palvelun tehtävä.
The German authorities maintain that the transmission of broadcasting programmes by the private broadcasters over the digital terrestrial platform constitutes a service of general economic interest, which is, according to the German authorities, in line with the Switchover communication.
Saksa väittää, että yksityisten lähetysyhtiöiden harjoittamat maanpäälliset digitaalilähetykset ovat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, eivätkä ne sen vuoksi ole ristiriidassa digitaalilähetyksiin siirtymistä koskevan tiedonannon kanssa.
In their view, the general interest of DVB-T follows from the contribution of digital terrestrial television to the transmission of regional and local programmes, as well as to the promotion of innovation, media plurality and infrastructure competition between the different transmission platforms.
Saksan mielestä maanpäällinen digitaalitelevisio (DVB-T) koskee yleistä etua, sillä se edistää paikallisten ja alueellisten ohjelmien lähettämistä, innovointia ja media-alan monimuotoisuutta sekä eri lähetysjärjestelmien välistä infrastruktuurikilpailua.
In their view, this public service obligation is stemming from the Media Law of North Rhine-Westphalia which explicitly assigns LfM the general task of supporting and guiding the switchover from analogue to digital terrestrial television [67].
Saksan mukaan julkisen palvelun tehtävä on johdettavissa Nordrhein-Westfalenin medialaista, jossa LfM:n tehtäväksi annetaan nimenomaisesti tukea ja ohjata siirtymistä analogisista lähetyksistä digitaalisiin [67].
The German authorities claim that by means of the attribution of the digital terrestrial broadcasting licences, the commercial broadcasters are entrusted with a service of general economic interest and are under the obligation to carry out this service.
Saksa väittää, että toimiluvilla yksityisille lähetysyhtiöille osoitetaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, jonka tuottamiseen ne ovat velvoitettuja.
They argue that in view of the ‘dual broadcasting system’ including both public service broadcasters and private broadcasters in Germany, commercial operators also have a public interest role and are bound by legal obligations with respect to their programmes.
Saksan dualistisessa lähetysjärjestelmässä, joka muodostuu julkisoikeudellisista yleisradioyhtiöistä ja yksityisistä lähetysyhtiöistä, myös yksityiset lähetysyhtiöt hoitavat yleisiä etuja ja niitä sitovat ohjelmia koskevat oikeudelliset velvoitteet.
Without public financial support, the authorities claim further, some commercial broadcasters (in particular ProSiebenSat.1) would not have participated in DVB-T in North Rhine-Westphalia.
Ilman julkisten viranomaisten rahoitusta jotkin yksityisistä lähetysyhtiöistä (erityisesti ProSiebenSat.1) eivät olisi osallistuneet DVB-T-lähetysten aloittamiseen Nordrhein-Westfalenissa.
They argue that a lack of public funding would obstruct the provision of this service and would have put the existence of the terrestrial platform at risk [68].
Riittämätön valtion rahoitus olisi vaikeuttanut näiden palvelujen tarjontaa ja vaarantanut maanpäällisen lähetysjärjestelmän jatkumisen [68].
The Commission does not share the arguments submitted by the German authorities.
Komissio ei voi hyväksyä Saksan esittämiä näkemyksiä.
The Commission does not call into question that the digitisation of broadcasting transmission is in the public interest.
Komissio ei aseta kyseenalaiseksi sitä, etteikö televisiolähetysten digitalisointi olisi yleisen edun mukaista.
The presence of public interest objectives in relation to the switchover is however not sufficient to demonstrate the existence of public service obligations imposed on commercial broadcasters in relation to the transmission of their programmes over the digital terrestrial platform in North Rhine-Westphalia.
Vaikka digitaalilähetyksiin siirtymiseen liittyy yleishyödyllisiä tavoitteita, se ei riitä perusteeksi luokitella tässä erityistapauksessa yksityisten lähetysyhtiöiden maanpäällisen digitaalisen järjestelmän kautta harjoittamaa lähetystoimintaa julkisen palvelun tehtäväksi.
Furthermore, the mere fact that commercial broadcasters are part of the dual broadcasting system in Germany or that their programmes are subject to legal obligations resulting from the broadcasting legislation in Germany does not lead to the conclusion that they have to discharge public service obligations as regards the transmission of their programmes over the digital terrestrial platform [69].
Vaikka yksityiset lähetysyhtiöt ovat erottamaton osa Saksan dualistista lähetysjärjestelmää ja niiden kanavia koskevat Nordrhein-Westfalenin yleisradiotoimintaa koskevat yleiset määräykset, ei sen perusteella voida päätellä, että ne hoitavat julkisen palvelun tehtävää lähettäessään kanaviaan maanpäällisen digitaalisen järjestelmän kautta [69].
In the Commission’s view, the general provisions concerning the public tasks of LfM in relation to the switchover do not contain clearly defined public service obligations for commercial broadcasters.
Komissio katsoo, että yleisissä määräyksissä, jotka koskevat LfM:n tehtäviä siirryttäessä analogisista lähetyksistä digitaalisiin, ei määritellä selvästi julkisen palvelun tehtävää yksityisille lähetysyhtiöille.
The Commission further notes that none of the official documents relating to the introduction of DVB-T in North Rhine-Westphalia (agreements concerning the switchover, official documents relating to the DVB-T licences) contain any such public service obligations.
Lisäksi komissio toteaa, että yhdessäkään DVB-T-lähetysten aloittamista Nordrhein-Westfalenissa koskevassa julkisessa asiakirjassa (esim. siirtymistä koskevissa sopimuksissa tai DVB-T-toimilupien myöntämistä koskevissa virallisissa asiakirjoissa) ei viitata julkisen palvelun tehtävään.
Also, the terms of the broadcasting licences do not contain any specific public service obligation [70].
Lisäksi ohjelmatoimilupia koskevat ehdot eivät sisällä erityisiä velvoitteita, jotka koskisivat julkisen palvelun tehtävän täyttämistä [70].
Moreover, contrary to what has been argued by the German authorities, the broadcasters do not have the obligation to transmit their programmes over DVB-T: as the example of TerraNova demonstrates, licences can be returned upon the decision of the broadcaster.
Lähetysyhtiöillä ei myöskään Saksan väitteen vastaisesti ole velvollisuutta lähettää kanaviaan DVB-T-järjestelmän kautta. Kuten Terra Novan tapaus osoittaa, lähetysyhtiöt voivat omasta päätöksestään luopua toimiluvista.
Hence, as already stated in the opening decision [71], the German authorities seem to have made the argument that a service of general economic interest was present on an ad hoc basis, after the award of the licences and the launch of the transmission over the digital terrestrial network.
Kuten jo menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä todettiin [71], Saksa näyttää katsovan, että toimilupien myöntäminen ja lähetysten aloittaminen maanpäällisessä digitaalisessa verkossa merkitsee tapauskohtaisesti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaoloa.
In the Commission’s view, rather than being public service obligations, the transmission of their programmes over the digital terrestrial network constitutes part of the normal commercial activities of the commercial broadcasters.
Komission mielestä kanavien lähettämisessä maanpäällisen digitaalisen verkon kautta ei ole kyse julkisen palvelun tehtävästä vaan yksityisten lähetysyhtiöiden tavanomaisesta kaupallisesta tarjonnasta.
Based on the above, the Commission considers that the present measure envisages support to normal business activities of commercial undertakings rather than a compensation for costs incurred in discharge of public service obligations.
Näistä syistä komissio katsoo, että kyseessä olevalla toimenpiteellä tuetaan kaupallista toimintaa harjoittavien yritysten tavanomaista liiketoimintaa eikä sillä korvata julkisen palvelun tehtävästä aiheutuvia kustannuksia.
It follows that the first Altmark criterion is not fulfilled.
Näin ollen ensimmäinen Altmark-kriteeri ei täyty.
As regards the second Altmark criterion, the Commission finds that the parameters of the alleged ‘compensation’ have not been established in advance in an objective and transparent manner.
Toisen Altmark-kriteerin osalta komissio katsoo, että korvauksen laskennassa käytettäviä parametreja ei ole vahvistettu etukäteen objektiivisesti ja läpinäkyvästi.
The directive on the financial support was issued on 19 November 2004 (with a retroactive effect as of 3 May 2004), whereas the licences were allocated by order of 14 May 2004.
DVB-T:n rahoitusta koskeva säädös annettiin 19 päivänä marraskuuta 2004 (takautuvasti voimassa 3 päivästä toukokuuta 2004), kun taas toimiluvat myönnettiin 14 päivänä toukokuuta 2004 tehdyllä päätöksellä (DVB-T-toimilupien myöntämisestä tehty LfM:n päätös).
Therefore, it cannot be considered as an advance definition of the parameters of the funding.
Näin ollen rahoitusparametreja ei käsiteltävänä olevassa asiassa vahvistettu etukäteen.
Moreover, the Directive does not make clear how the funding would be calculated in the case of those broadcasters previously present on the analogue platform, which is only known to the Commission from the notification.
Lisäksi toimilupien myöntämisestä tehdystä päätöksestä ei ilmennyt selvästi, kuinka niiden lähetysyhtiöiden saama rahoitus lasketaan, jotka lähettivät kanaviaan aikaisemmin analogisesti.
Consequently, the parameters have not been established in a transparent manner.
Tämä kävi ilmi ainoastaan ilmoituksesta. Parametreja ei sen vuoksi vahvistettu läpinäkyvästi.
Furthermore, in the Commission’s view, the calculation cannot be regarded as objective, given that the determination of the financial support for individual commercial broadcasters does not take into account the increase in the number of programme channels of those broadcasters previously present on the analogue platform and the potential additional advertising revenues from the presence on the terrestrial platform (see also recital 123).
Komission mielestä laskentamenetelmää ei voida pitää myöskään objektiivisena, sillä yksittäisten lähetysyhtiöiden saaman rahoituksen laskennassa ei oteta huomioon niiden lähetysyhtiöiden kanavapaikkojen lisääntymistä, jotka harjoittivat toimintaa jo analogisessa järjestelmässä, eikä odotettavissa olevaa mainostulojen kasvua seurauksena toiminnasta maanpäällisessä järjestelmässä (ks. myös johdanto-osan 123 kappale).
Therefore, the Commission considers that the second Altmark criterion is not met.
Sen vuoksi komissio katsoo, että toinen Altmark-kriteeri ei täyty.
As regards the third Altmark criterion which foresees that the compensation shall not exceed the costs incurred in discharging the public service obligations, the German authorities take the view that this criterion is only applicable in those cases where the costs, revenues and a reasonable profit can be calculated.
Kolmannen Altmark-kriteerin mukaan korvaus ei saa ylittää julkisen palvelun tehtävästä aiheutuvia nettokustannuksia kohtuullinen voitto mukaan luettuna. Saksan mielestä tätä kriteeriä voitaisiin soveltaa ainoastaan tapauksissa, joissa kustannukset, tulot ja kohtuullinen voitto voidaan todella laskea.
They claim that in situations like the present case, when a start-up financing is granted to reduce the economic risks of the market participants, other criteria should apply to decide whether the measure constitutes State aid.
Käsiteltävänä olevan asian kaltaisissa tapauksissa, joissa myönnettiin käynnistysvaiheen rahoitusta markkinatoimijoiden taloudellisten riskien pienentämiseksi, olisi päätettävä muiden arviointiperusteiden perusteella, onko toimenpiteessä kyse valtiontuesta.
In this context, they claim that the present measure is limited to the minimum necessary and forms part of a technology neutral policy.
Tarkasteltavana oleva toimenpide on Saksan mukaan rajattu vähimmäismäärään ja osa teknologianeutraalia lähestymistapaa.
In the view of the Commission, the requirements of the Altmark judgment cannot be replaced by other considerations as outlined by the German authorities.
Komissio katsoo, että Altmark-tuomiossa vahvistettuja edellytyksiä ei voida korvata muilla arviointiperusteilla kuten Saksa esittää.
As pointed out in recital 97 above, the envisaged public funding is not determined on objectively established criteria, taking into account the relevant revenues of the broadcasters and the funding does not correspond to genuine additional costs incurred by the commercial broadcasters (see recital 73 and 74 above).
Kuten johdanto-osan 97 kappaleessa jo todetaan, suunniteltu valtion rahoitus ei perustu objektiivisesti vahvistettuihin arviointiperusteisiin ottaen huomioon kunkin lähetysyhtiön tulot. Lisäksi rahoitus ei vastaa yksityisille lähetysyhtiöille aiheutuvia todellisia lisäkustannuksia (ks. johdanto-osan 73 ja 74 kappale).
Finally, as regards the fourth Altmark criterion, the Commission notes that in view of the lack of clearly defined public service obligations, it cannot be established whether the level of compensation for the public service obligation corresponds to the costs of a typical, well run undertaking.
Neljännen Altmark-kriteerin osalta komissio toteaa, että ilman selvästi määriteltyä julkisen palvelun tehtävää ei voida määrittää, vastaako julkisen palvelun tehtävästä maksettavan korvauksen suuruus hyvin johdetun keskivertoyrityksen kustannuksia.
The Commission notes that the German authorities have also not put forward any arguments in this respect.
Saksa ei ole esittänyt tätä koskevia näkemyksiä.