natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is good practice to use some litter or substrate material at least to facilitate cleaning and minimise the necessity to wash/hose down regularly.
On hyvän käytännön mukaista käyttää jotakin alusta- tai pehkumateriaalia, koska se helpottaa puhdistamista ja vähentää säännöllisen puhdistamisen tai letkulla suihkuttamisen tarvetta.
Wet cleaning by hosing down of animal enclosures should not result in ferrets becoming wet.
Eläinsuojien peseminen letkulla olisi suoritettava niin, etteivät fretit kastu.
When animal enclosures are hosed down, the ferrets should be removed from the enclosure to a dry place and returned only when it is reasonably dry.
Kun suojat pestään letkulla, fretit olisi siirrettävä suojasta kuivaan paikkaan ja palautettava suojaan vasta, kun se on kohtuullisen kuiva.
Ferrets tend to defecate against a vertical surface in one area of the enclosure.
Fretit ulostavat yleensä pystysuoraa pintaa vasten suojan yhdessä osassa.
Provision of a litter tray may be beneficial and reduce the frequency of cleaning required for the remainder of the enclosure.
Ulosteastia voi olla hyödyllinen ja vähentää koko suojan puhdistustarvetta.
All excreta and soiled materials should be emptied at least daily, and more frequently if necessary, from litter trays and/or removed from all other areas used by the animals as a toilet.
Kaikki eritteet ja likaantuneet materiaalit tulisi poistaa vähintään kerran päivässä ja useammin ulosteastiasta ja/tai kaikilta muilta alueilta, joita eläin käyttää käymälänä.
Frequency of cleaning of the remainder of the enclosure should be determined on factors such as stocking density, enclosure design and stage of breeding e.g. periparturient period.
Muun suojan puhdistustiheydessä olisi otettava huomioon muun muassa eläintiheys, suojan suunnittelu ja lisääntymisvaihe, esim. synnyttämistä edeltävä vaihe.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR NON-HUMAN PRIMATES
LAJIKOHTAISET OHJEET: KÄDELLISET (LUKUUN OTTAMATTA IHMISAPINOITA)
Keeping non-human primates in the laboratory creates a number of problems which are not shared with other commonly used laboratory mammals.
Kädellisten pitäminen laboratoriossa aiheuttaa useita ongelmia, joita muiden koe-eläiminä käytettävien nisäkkäiden osalta ei esiinny.
Non-human primates are not domesticated, but are wild animals; most are also arboreal.
Kädelliset eivät ole kesyjä vaan luonnonvaraisia eläimiä. Suurin osa niistä elää puissa.
Their wild status means that they are more alert than domesticated species and thus are highly reactive to any unfamiliar and alarming stimuli.
Niiden luonnonvaraisuus tarkoittaa sitä, että ne ovat suuremmassa määrin varuillaan kuin kesyt lajit ja reagoivat voimakkaasti tuntemattomiin ja huolestuttaviin ärsykkeisiin.
Unlike domesticated species, they have not been selected for friendliness to humans and low aggression.
Toisin kuin kesyjä lajeja niitä ei ole valittu tutkimuksiin sen vuoksi, että ne olisivat ystävällisiä ihmisille tai eivät käyttäytyisi aggressiivisesti.
Early friendly contact between infants and care-givers will result in a less fearful animal, as the animals learn that familiar humans do not constitute a threat, but the animals will retain most of the attributes of their wild conspecifics.
Jos eläimellä on aikaisessa vaiheessa myönteisiä kontakteja hoitajaan, se oppii, että tutut ihmiset eivät muodosta uhkaa, ja siitä tulee vähemmän pelokas. Eläin säilyttää kuitenkin suurimman osan luonnonvaraisten lajitoveriensa ominaisuuksista.
In contrast to non-arboreal laboratory mammals, the flight reaction of non-human primates from terrestrial predators is vertical, rather than horizontal; even the least arboreal species seek refuge in trees or on cliff faces.
Toisin kuin ei-arboreaaliset koe-eläimet kädelliset pakenevat maalla liikkuvia saalistajia ylöspäin pikemmin kuin maan tasalla. Jopa vähiten arboreaaliset lajit pyrkivät suojautumaan puihin tai pystysuorille kallioille.
As a result, enclosure height should be adequate to allow the animal to perch at a sufficiently high level for it to feel secure.
Tämän vuoksi eläinten suojien olisi oltava riittävän korkeita, jotta eläimet voivat kiivetä tarpeeksi korkealle tunteakseen olonsa turvalliseksi.
The structural division of space in primate enclosures is of paramount importance.
Suojien rakenteellisella jaolla on suurta merkitystä.
It is essential that the animals should be able to utilise as much of the volume as possible because, being arboreal, they occupy a three-dimensional space.
On tärkeää, että eläimet voivat hyödyntää mahdollisimman suurta osaa suojan koko tilavuudesta, koska puissa elävinä eläiminä ne hyödyntävät suojia kolmiulotteisesti.
To make this possible, perches and climbing structures should be provided.
Jotta tämä olisi mahdollista, suojassa olisi oltava orsia ja kiipeilyrakenteita.
In addition to their wild nature and climbing habits, non-human primates have advanced cognitive capabilities and complex foraging and social behaviour.
Luonnonvaraisuutensa ja kiipeilytottumustensa lisäksi kädellisille on ominaista pitkälle kehittyneet kognitiiviset kyvyt. Niiden ravinnon etsintään liittyvä käyttäytyminen ja sosiaalinen käyttäytyminen ovat monipuolisia.
As a result, they require complex, enriched environments to allow them to carry out a normal behavioural repertoire.
Tämän vuoksi ne tarvitsevat monipuolisia virikkeellistettyjä ympäristöjä, joissa ne voivat toteuttaa normaaleja käyttäytymismallejaan.
The group structure, however, should be such that normal behaviours indicative of distress or pain or those likely to result in injury are kept to a minimum.
Ryhmärakenteen tulisi olla sellainen, että käyttäytymismuotoja, jotka ilmaisevat kärsimystä tai kipua tai joiden tuloksena syntyy vammoja, esiintyy mahdollisimman vähän.
Non-human primates used for scientific research should be captive-bred and, where practicable, reared on site to avoid transport stress.
Tieteellisessä tutkimuksessa käytettävien kädellisten olisi oltava vankeudessa kasvatettuja. Mikäli mahdollista, ne olisi kasvatettava tutkimukseen käytettävässä laitoksessa, jotta vältetään kuljetuksista aiheutuva stressi.
Captive-bred animals are of known age, parentage and health status and have been reared under standardised husbandry practices.
Vankeudessa kasvatettujen eläinten ikä, vanhemmat ja terveyden tila ovat tiedossa, ja ne on kasvatettu vakiintuneiden hoitokäytäntöjen mukaisesti.
Where non-human primates are to be imported they should, whenever possible, be obtained as offspring from established breeding colonies with high welfare and care standards.
Mikäli kädellisiä tuodaan muualta, olisi mahdollisuuksien mukaan hankittava nuoria eläimiä tunnetuista kasvatuslaitoksista, joissa noudatetaan tiukkoja hyvinvointi- ja hoitonormeja.
They should be free from zoonotic diseases.
Eläimillä ei saa olla zoonooseja.
Wild caught animals should only be used in exceptional circumstances as they present health hazards to staff, have unknown histories and are likely to be more afraid of humans.
Luonnonvaraisia pyydystettyjä eläimiä olisi käytettävä ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa, koska nämä eläimet aiheuttavat terveysvaaroja henkilökunnalle, niiden tausta ei ole tiedossa ja ne pelkäävät todennäköisesti enemmän ihmisiä.
In some instances there can be a significant mortality among the animals at the trapping site and during transfer to the source country holding site.
Joissakin tapauksissa eläinten kuolleisuus voi olla suuri pyydystyspaikalla sekä kuljetuksen aikana alkuperämaasta pitopaikkaan.
Additional details are provided for the commonly bred and used laboratory species.
Jäljempänä annetaan lisätietoja yleisesti kasvatettavista ja koe-eläiminä käytettävistä lajeista.
Further advice on requirements for other species (or if behavioural or breeding problems occur) should be sought from experienced primatologists and care staff to ensure that any particular species needs are adequately addressed.
Muita lajeja koskevista vaatimuksista (sekä mahdollisten käyttäytymis- ja kasvatusongelmien ilmetessä) olisi pyydettävä lisätietoa kokeneilta asiantuntijoilta ja hoitohenkilökunnalta sen varmistamiseksi, että lajien erityistarpeet otetaan riittävästi huomioon.
As in captivity the animals have restricted opportunities for natural behavioural means of coping with climatic change, the ranges specified for laboratory animals will not necessarily reflect those which they experience in nature.
Vankeudessa pidettävillä eläimillä on ainoastaan rajalliset mahdollisuudet reagoida lämpötilan muutoksiin luonnollisen käyttäytymisen keinoin. Sen vuoksi koe-eläimiä koskevat lämpötilasuositukset eivät välttämättä vastaa lämpötiloja, joissa eläimet elävät luonnossa.
Generally the ranges will be those which are optimal for the animals and comfortable for staff.
Yleensä suositellut lämpötilat ovat eläinten kannalta optimaalisia ja myös henkilökunnalle sopivia.
Where outdoor enclosures are in use, it is essential to provide shelter from inclement weather for all individuals and continuous access to adequate heated indoor accommodation.
Jos käytetään ulkosuojia, on erittäin tärkeää, että kaikki eläimet voivat suojautua ankaralta säältä ja että niillä on jatkuvasti mahdollisuus päästä riittävän lämpimiin sisätiloihin.
This is of particular importance in breeding colonies with extensive outdoor enclosures to reduce the risk of frostbite and loss of neonates in the winter months.
Tämä on erityisen tärkeää kasvatuslaitoksissa, joissa on laajat ulkosuojat, jotta vähennetään paleltumisriskiä ja vastasyntyneiden kuolemia talvikuukausina.
Although some non-human primates live in tropical rain forests, where humidity is high, and others in arid regions, it is not necessary for this to be replicated in the laboratory for established colonies.
Vaikka osa kädellisistä elää kosteissa trooppisissa sademetsissä ja osa kuivilla alueilla, laitoksissa ei ole tarpeen järjestää vastaavia olosuhteita. Yleisesti 40–70 prosentin kosteuspitoisuudet ovat sopivia sekä eläimille että hoitajille.
In general, humidity levels of 40 to 70 % relative humidity are comfortable for both animals and care staff.
Olisi pidettävä huolta siitä (katso yksittäisiä lajeja koskevat ohjeet), että eläimiä ei altisteta liian matalalle kosteudelle.
Care should be taken (see individual species) not to expose the animals to humidity which is too low and prolonged exposure outside this range should be avoided, particularly for New World monkeys, which may be susceptible to respiratory problems.
Olisi vältettävä myös pitkittynyttä altistumista suosituksista poikkeavalle kosteudelle, erityisesti kun kyseessä ovat uuden maailman apinat, joilla voi esiintyä hengitysongelmia.
Most laboratory non-human primates should have a 12 hour/12 hour light/dark cycle.
Useimmilla koe-eläiminä käytettävillä kädellisillä olisi oltava 12 tunnin valoisa ja 12 tunnin pimeä jakso.
Simulated dawn and dusk lighting may be beneficial for some species.
Simuloitu aamu- ja iltahämärä voi olla hyödyllistä joillekin lajeille.
For the nocturnal species, such as Aotus trivirgatus, the cycle should be modified so that dim red light is used during part of the normal working day to allow the animals to be observed during their active periods, and also to enable routine husbandry tasks to be carried out safely.
Yölajeilla (kuten Aotus trivirgatus) rytmitystä olisi muutettava niin, että hämärää punavaloa käytetään osan aikaa normaalin työpäivän aikana, jotta eläimiä voidaan tarkkailla niiden aktiivisena aikana. Näin voidaan myös suorittaa rutiininomaisia hoitotoimia turvallisesti.
Whenever possible, rooms housing non-human primates should be provided with windows, since they are a source of natural light and can provide environmental enrichment.
Kädellisten tiloissa olisi mahdollisuuksien mukaan oltava ikkunoita, koska niistä saadaan luonnonvaloa ja ne voivat tarjota virikkeitä.
Restful background sound such as music or radio programmes provided during the day can act as a form of environmental enrichment and help to screen out sudden loud noises but it should not be provided permanently.
Päivän aikana tasainen taustamelu, kuten musiikki tai radio-ohjelmat, voi toimia virikkeenä ja suodattaa pois äkillisiä kovia ääniä, mutta taustamelua ei pitäisi esiintyä jatkuvasti.
Music may also have a calming effect on the animals in times of stress.
Musiikilla voi myös olla rauhoittava vaikutus eläimiin stressaavina aikoina.
For most species, satisfactory sound levels will be the same as those recommended for staff, but some species such as callitrichids can also hear ultrasound, so this should be taken into account.
Useimpien lajien osalta tyydyttävät melutasot ovat samat kuin ne, joita suositellaan henkilökunnalle. Jotkin lajit (kuten tamariinit ja marmosetit) voivat kuulla myös ultraääniä, mikä on otettava huomioon.
The level of background noise should be kept low and should only exceed 65 dBA for short periods.
Taustamelun taso olisi pidettävä alhaisena, ja se saa ylittää 65 dBA ainoastaan hetkittäin.
Most higher non-human primates have similar hearing to humans; to avoid frightening the animals sirens should be avoided.
Useimmilla ylemmillä kädellislajeilla on samanlainen kuulo kuin ihmisillä. Jotta eläimet eivät pelästyisi, hälytysjärjestelmissä olisi vältettävä sireeneitä.
An appropriate alternative would be to use flashing lights visible to staff in all rooms.
Niiden sijaan voidaan käyttää vilkkuvia valoja, jotka kaikki tiloissa työskentelevät voivat nähdä.
Though the use of captive-bred animals should ensure that they are in good health and do not pose a risk of infection to staff or other non-human primates in the premises, all newly acquired animals should arrive with full health certification and be quarantined on arrival.
Käyttämällä vankeudessa kasvatettuja eläimiä voidaan varmistaa se, että niiden terveys on hyvä ja että ne eivät aiheuta infektioriskiä henkilökunnalle tai muille tiloissa oleville kädellisille. Tästä huolimatta kaikilla vastahankituilla eläimillä olisi oltava kattava terveystodistus ja ne olisi niiden saavuttua asetettava karanteeniin.
During this period their health should be closely monitored and further serological, bacteriological and parasitological tests should be performed by competent laboratories as required.
Tänä aikana niiden terveyttä olisi tarkkailtava tiiviisti, ja tarvittaessa olisi suoritettava serologiset, bakteriologiset ja parasitologiset testit asiantuntevissa laboratorioissa.
All non-human primates in the colony should be under expert veterinary control and submitted to periodical diagnostic tests.
Kaikkien yhdyskunnassa olevien kädettömien tulisi olla asiantuntevassa lääketieteellisessä valvonnassa, ja niille olisi säännöllisesti tehtävä diagnostisia testejä.
Their close affinity to humans results in susceptibility to a number of diseases and parasites that are common to both and occasionally life threatening to the other.
Koska nämä eläimet ovat hyvin samankaltaisia ihmisten kanssa, ne ovat alttiina useille sairauksille ja loisille, joita voi esiintyä sekä ihmisillä että kyseisillä eläimillä ja jotka voivat toiseen ryhmään tarttuessaan olla hengenvaarallisia.
It is, therefore, of vital importance that there is also regular medical screening of the staff.
Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että myös henkilökunnalle tehdään säännöllisesti lääkärintarkastus.
Any member of staff posing a potential health risk to the animals should not have contact with the animals.
Niillä henkilökunnan jäsenillä, jotka aiheuttavat mahdollisen riskin eläimille, ei tulisi olla kontakteja eläimiin.
Particular care should be taken when dealing with animals which may be contaminated by pathogens transmissible to humans.
Erityistä huolellisuutta olisi noudatettava silloin, kun kyseessä ovat eläimet, joissa mahdollisesti on taudinaiheuttajia, jotka voivat siirtyä ihmisiin.
Staff should be informed, and measures taken to minimise the risk of infection.
Tällöin asiasta olisi tiedotettava henkilökunnalle ja olisi ryhdyttävä toimenpiteisiin infektioriskin pitämiseksi mahdollisimman vähäisenä.
Lifetime health records should be kept for each animal.
Jokaisesta eläimestä olisi säilytettävä terveystiedot sen koko elämän ajalta.
The investigation of unexpected morbidity and mortality should be thorough, having regard for potential zoonotic diseases, and be entrusted to competent personnel and laboratories.
Jos eläimillä esiintyy odottamatonta tautisuutta ja kuolleisuutta, pätevän henkilökunnan ja asiantuntevien laboratorioiden olisi tutkittava asia perusteellisesti. Tällöin olisi kiinnitettävä huomiota mahdollisiin zoonooseihin.
Non-human primates from different geographical areas should be strictly separated from each other until their health status has been clarified.
Eri maantieteellisiltä alueilta peräisin olevat kädelliset olisi pidettävä tiukasti erillään siihen saakka, kun niiden terveydentila on selvitetty.
In outdoor enclosures vermin control is of particular importance.
Ulkosuojissa on erityisen tärkeää huolehtia tuholaisten torjunnasta.
A person competent in the behaviour of non-human primates should be available for advice on social behaviour, environmental enrichment strategies and management.
Käytettävissä tulisi olla henkilö, jolla on asiantuntemusta kädellisten käyttäytymisestä ja joka voi antaa neuvoja eläinten sosiaalisesta käyttäytymisestä, ympäristön virikkeellistämisestä ja eläinten hoidosta.
Because the common laboratory non-human primates are social animals, they should be housed with one or more compatible conspecifics.
Koska koe-eläimenä yleisesti käytettävät kädelliset ovat sosiaalisia eläimiä, niitä olisi säilytettävä yhden tai usean yhteensopivan lajitoverin kanssa.
To ensure harmonious relations, it is essential that the group composition of laboratory non-human primates should be appropriate.
Jotta varmistetaan harmoniset suhteet eläinten välillä, on tärkeää, että koe-eläiminä käytettävien kädellisten ryhmien kokoonpano on sopiva.
Compatibility, and hence group composition, in terms of the age and sex of its members depends on the species.
Eläinten yhteensopivuus ja siten ryhmien kokoonpano, esimerkiksi ryhmän jäsenten ikä ja sukupuoli, riippuu lajista.
In creating groups, the natural social organisation of the species should be taken into account.
Ryhmiä muodostettaessa olisi otettava huomioon se, millaisia eläinten yhteisöt ovat luonnossa.
In confined conditions, however, where the space for extended chases or the emigration of social rejects is not available, the natural age and sex composition of troops may be inappropriate, modifications to group structure may be required.
Suljetuissa oloissa, joissa ei ole riittävästi tilaa pitkille takaa-ajoille tai sosiaalisesti hyljeksittyjen vetäytymiselle pois ryhmästä, lauman luonnollinen ikä- ja sukupuolikoostumus voi olla sopimaton ja ryhmän rakenteeseen on tehtävä muutoksia. Esimerkiksi makakeilla haaremirakenne voidaan korvata luonnollisella monesta uroksesta ja monesta naaraasta koostuvalla laumalla.
For example, a harem structure may be substituted for the natural multi-male, multi-female troop in macaques.
Myös koesuunnitelma voi vaikuttaa ryhmän koostumukseen. Se voi esimerkiksi edellyttää, että muodostetaan ryhmä, jonka jäsenet ovat samaa sukupuolta tai saman ikäisiä.
Experimental protocol may also determine group composition, for example, single-sex or same age groups.
Näköesteet, joiden avulla eläimet voivat vetäytyä pois toistensa näkyviltä, ovat tärkeitä ryhmäsäilytyksessä.
Visual barriers, which allow the animals to be out of sight of one another, are important in group housing and multiple escape routes provide opportunities to avoid attacks and also prevent dominant individuals from restricting access of subordinates to other parts of the enclosure.
Jos suojassa on useita pakoreittejä, eläimet voivat välttää hyökkäyksiä. Ne estävät myös sen, että korkea-arvoisemmat eläimet rajoittavat alempiarvoisempien eläinten pääsyä suojan muihin osiin.
Careful monitoring of animals is necessary following grouping or mixing, and a programme of action should be in place for managing and minimising aggressive interaction.
Ryhmän muodostamisen ja ryhmien sekoittamisen jälkeen on tarpeen tarkkailla eläimiä huolellisesti. Käytössä olisi oltava suunnitelma aggressiivisuuden hallitsemiseksi ja vähentämiseksi.
Where animals are housed in same-sex groups, it is best to avoid housing the two sexes in close proximity, as this can sometimes lead to the males becoming aggressive.
Jos eläimiä pidetään samaa sukupuolta olevien jäsenten ryhmässä, on parasta välttää sukupuolten säilytystä lähekkäin, koska tämä voi aiheuttaa aggressiivisuutta uroksissa.
The only exceptions to social housing should be either for veterinary reasons or where an experimental protocol demands it to ensure good science.
Yhteissäilytykseen tulisi tehdä poikkeuksia ainoastaan lääketieteellisistä syistä tai silloin, kun koesuunnitelma sitä edellyttää tutkimuksen laadun varmistamiseksi.
Single housing should only be allowed for as short a time as possible, under close supervision, where there is a justification on veterinary or welfare grounds.
Yksittäissäilytys olisi sallittava ainoastaan silloin, kun siihen on lääketieteelliset ja hyvinvointiin liittyvät perusteet. Tällöin sen on oltava mahdollisimman lyhytaikaista, ja eläimiä on valvottava tiiviisti.
For experimental animals, where housing them in large groups is not possible, keeping them in same-sex compatible pairs is probably the best social arrangement.
Jos koe-eläimiä ei voida pitää suurissa ryhmissä, sosiaalisesti paras järjestely on todennäköisesti eläinten säilyttäminen yhteensopivina pareina, joissa molemmat ovat samaa sukupuolta.
Where socially housed animals need to be separated for a period of time, for example, for dosing, care and vigilance should be exercised on re-introduction as the social organisation in the group may have changed and the animal may be attacked.
Jos yhteissäilytyksessä olevat eläimet on erotettava muista joksikin aikaa (esimerkiksi annostelua varten), niitä ryhmään palautettaessa tilannetta on tarkkailtava huolellisesti, koska ryhmän sosiaalinen organisaatio on saattanut muuttua ja eläimen kimppuun voidaan hyökätä.
Possible solutions include confinement of this animal to an individual enclosure attached to, or within, the main living area or separation of all individuals briefly followed by re-introduction of the whole group simultaneously.
Tällöin mahdollisia ratkaisuja ovat kyseessä olevan eläimen säilyttäminen yksittäissuojassa, joka liitetään pääasialliseen elinalueeseen tai joka on se sisällä, tai kaikkien eläinten erottaminen toisistaan hetkellisesti, minkä jälkeen koko ryhmä yhdistetään samanaikaisesti.
The sex ratio and numbers of animals in a breeding colony will depend on the species involved.
Eläinten sukupuolijakauma ja eläinten määrä kasvatusyhdyskunnassa riippuu kyseessä olevista lajeista.
It is important to ensure that both space and complexity are adequate to prevent the intimidation of individuals, particularly low-ranking females and young.
On tärkeää varmistaa, että tila on riittävän suuri ja monipuolinen, jotta voidaan estää yksittäisten eläinten (erityisesti valtahierarkiassa alhaalla olevien naaraiden ja nuorten eläinten) pelottelu.
In polygamous species, the sex ratio should ensure that the majority of females are mated and give birth to live offspring.
Moniavioisilla lajeilla sukupuolijakauman olisi oltava sellainen, että suurin osa naaraista voi paritella ja synnyttää eläviä jälkeläisiä.
Where there is more than one male in the group, care should be taken to ensure that the males are compatible.
Jos ryhmässä on enemmän kuin yksi uros, olisi huolehdittava siitä, että urokset sopivat yhteen.
Monogamous species will be bred in family groups with a breeding pair and two or more sets of their offspring.
Yksiavioisia lajeja on kasvatettava perheryhmissä, joissa on lisääntyvä pari ja kaksi tai useampi jälkeläissukupolvi.
For future breeding animals, it is important that the young grow up in stable social groups, preferably their natal group, with their mothers.
Tulevien siitoseläinten osalta on tärkeää, että nuoret eläimet kasvavat emonsa kanssa vakaissa sosiaalisissa ryhmissä, mieluiten ryhmässä, johon ne ovat syntyneet.