natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tieliikelaitos might have benefited from the measure provided that the direct beneficiaries would have (partially) passed these advantages onto Tieliikelaitos.
Tieliikelaitos olisi voinut hyötyä toimenpiteestä, jos suorat edunsaajat olisivat siirtäneet nämä edut (osittain) Tieliikelaitokselle.
Should there have been any advantage to Tieliikelaitos, this measure is in any case to be classified as existing aid pursuant to Article 1 (b)-v of the Council Regulation (EC) No 659/1999 — ‘aid which is deemed to be an existing aid because it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, and subsequently became an aid due to the evolution of the common market and without having been altered by the Member State’ — for the following reasons:
Jos Tieliikelaitos on voinut saada etua, tämä toimenpide on jäljempänä mainituista syistä joka tapauksessa luokiteltava neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi eli ”tuiksi, joiden voidaan katsoa olevan voimassa olevia tukia, koska voidaan osoittaa, että ne käyttöönottohetkellä eivät vielä olleet tukia, mutta ovat muuttuneet myöhemmin sellaisiksi yhteismarkkinoiden kehityksen johdosta ilman, että jäsenvaltio olisi muuttanut niitä”:
No aid at the time it was put into effect.
Se ei ollut vielä tukea käyttöönottohetkellä.
When Tieliikelaitos’ predecessor (‘road production’ part of the Road Service) was still part of the Finnish administration, it benefited from the fiscal advantages in question: According to Section 49(1)(4) of the Income Tax Act, all State agencies and State Enterprises benefit from this tax exemption.
Kun Tieliikelaitoksen edeltäjä (Tielaitoksen Tietuotanto) oli vielä osa Suomen valtionhallintoa, se hyötyi kyseisistä veroeduista: tuloverolain 49 §:n 1 momentin 4 alamomentin mukaisesti kaikki valtion virastot ja liikelaitokset hyötyvät tästä verovapautuksesta.
However, the Road service did not exercise any economic activity at the time when the measure was put into effect, for the following reason: according to its statute, the ‘Road service’ was not allowed to offer services against remuneration on the market.
Tielaitos ei kuitenkaan harjoittanut mitään taloudellista toimintaa toimenpiteen käyttöönottohetkellä seuraavasta syystä: Tielaitoksen perussäännön mukaan Tielaitos ei saanut tarjota palveluja markkinoilla korvausta vastaan.
It was confined to exclusively working within the administration.
Se sai työskennellä yksinomaan valtionhallinnon yksikkönä.
Therefore, its activity of planning, constructing and maintaining public roads was constituted in a reserved area.
Sen vuoksi yleisten teiden suunnitteluun, rakentamiseen ja kunnossapitoon liittyvät Tielaitoksen toimet muodostivat varatun alueen.
In 1993 when the Income Tax Act came into force, Tieliikelaitos formed part of the Finnish administration and was not active in any other market.
Kun tuloverolaki tuli voimaan vuonna 1993, Tieliikelaitos oli osa Suomen valtionhallintoa eikä se toiminut muilla markkinoilla.
The Commission concludes that at the time the measure was put into effect, it did not constitute State aid, because it did not benefit an undertaking in the sense of Article 87(1) EC Treaty.
Komissio päättelee, ettei toimenpide ollut käyttöönottohetkellä valtiontukea, koska yritys ei siitä hyötynyt perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Subsequently aid due to the evolution of the common market.
Se on muuttunut myöhemmin tueksi yhteismarkkinoiden kehityksen johdosta.
As of 2001, the ‘production part’ of the Road Service, now established under the name Tieliikelaitos, could offer its services on the market, thanks to the reform of the Finnish road service market which is the object of the present decision.
Vuodesta 2001 alkaen Tielaitoksen Tietuotanto, joka toimi nyt nimellä Tieliikelaitos, pystyi tarjoamaan palvelujaan markkinoilla tässä päätöksessä tarkasteltavana olevan Suomen tienpitomarkkinoiden uudistuksen ansiosta.
The decision of the Finnish government to liberalise the provision of road services was part of a major liberalisation movement, which has also prompted other EU and EEA Member States to successively open their markets for road services States on a voluntary basis (the most recent one being carried out by Norway).
Suomen valtion päätös avata tienpitopalvelut kilpailulle oli osa laajempaa markkinoiden avaamisliikettä, joka on kannustanut muitakin EU:n ja ETA:n jäsenvaltioita avaamaan tiepalvelumarkkinansa vapaaehtoisesti (viimeisin tienpitomarkkinansa avannut maa on Norja).
Today, many companies offer their services in the sector of road maintenance and construction across the entire EU and EEA territory.
Tänä päivänä monet yritykset tarjoavat teiden kunnossapito- ja rakentamispalveluja EU:n ja ETA:n koko alueella.
These reforms have changed the market in two ways: on the one hand, former government agencies have entered the market; on the other hand, the overall size of the contestable market has increased substantially (e.g. as a result of the liberalisation carried out by Finland, the size of the contestable market has increased by more than EUR 400 million).
Uudistukset ovat muuttaneet markkinoita kahdella tapaa: ensinnäkin entiset valtion virastot ovat tulleet markkinoille ja toiseksi kilpailtujen markkinoiden koko on kasvanut huomattavasti (esim. Suomen markkinoiden avaamisen jälkeen kilpailtujen markkinoiden koko on kasvanut yli 400 miljoonalla eurolla).
In the light of these developments, the Commission concludes that as of 2001, Tieliikelaitos is performing an economic activity, namely offering road services against payment, and hence constitutes an undertaking in the sense of Article 87(1) EC Treaty.
Tämän kehityksen perusteella komissio päättelee, että Tieliikelaitos on vuodesta 2001 alkaen harjoittanut taloudellista toimintaa eli tarjonnut tienpitopalveluja maksua vastaan, minkä vuoksi Tieliikelaitosta on pidettävä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna yrityksenä.
Due to the evolution of the common market, the measure which at the time of its introduction did not constitute State aid has therefore become State aid.
Yhteismarkkinoiden kehityksen johdosta toimenpide, joka ei sen käyttöönottohetkellä ollut valtiontukea, on muuttunut valtiontueksi.
Aid without being altered by the Member State.
Tuki, jota jäsenvaltio ei ole muuttanut.
As long as the Section 49(1)(4) of the Income Tax Act was applicable to Tieliikelaitos (till 1 January 2005), it was applied in unaltered way since 1993 when the Income Tax Act came into force.
Tuloverolain 49 §:n 1 momentin 4 alamomenttia sovellettiin sellaisenaan Tieliikelaitokseen vuonna 1993 tapahtuneesta lain voimaantulosta 1 päivään tammikuuta 2005.
Inapplicability of bankruptcy law
Konkurssilainsäädännön soveltumattomuus
The Commission considers that inapplicability of bankruptcy law provides an advantage for Tieliikelaitos.
Komissio katsoo, että Tieliikelaitos saa etua konkurssilainsäädännön soveltumattomuuden vuoksi.
The Commission refers to its Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees, where it is stated in point 2.1.3: ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee, the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State.’
Komissio mainitsee tässä yhteydessä perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina antamansa tiedonannon, jonka 2.1.3 jaksossa todetaan seuraavaa: ”Komissio katsoo, että myös tavanomaista edullisemmat rahoitusehdot sellaisille yrityksille, joiden oikeudellinen muoto sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvyttömyysmenettelyt taikka nimenomaan mahdollistaa valtiontakauksen tai sen, että valtio kattaa tappiot, ovat takauksina myönnettyä valtiontukea”.
The Finnish authorities acknowledge that the fact that Tieliikelaitos cannot go bankrupt pursuant to the Bankruptcy Act could theoretically constitute an advantage as Tieliikelaitos’ financing expenses could have been reduced due to a reduction in the lender’s risks.
Suomen viranomaiset myöntävät, että se, ettei Tieliikelaitos voi konkurssilain nojalla mennä konkurssiin, voisi teoriassa muodostua eduksi Tieliikelaitoksen rahoituskustannusten pienentyessä rahoittajan riskien pienentymisen takia.
But Tieliikelaitos did not borrow new funds on the financial market after it had been formed.
Tieliikelaitos ei kuitenkaan lainannut uusia varoja rahoitusmarkkinoilta muodostamisensa jälkeen.
Therefore, according to the Finnish authorities, it has not been possible for Tieliikelaitos to gain a competitive advantage in comparison with private competitors due to non-applicability of the bankruptcy law.
Suomen viranomaisten mukaan Tieliikelaitos ei ole voinut tästä syystä saada kilpailuetua yksityisiin kilpailijoihinsa nähden konkurssilainsäädännön soveltumattomuuden vuoksi.
As to the future external borrowing by Tieliikelaitos, the Commission does not agree that existence of a guarantee fee for the loans raised by Tieliikelaitos will eliminate the presence of aid as it is not possible to quantify the market price of an unlimited guarantee, simply because no market operator would grant such guarantee.
Tieliikelaitoksen tulevan ulkoisen lainanoton osalta komissio ei ole samaa mieltä siitä, että Tieliikelaitoksen ottamiin lainoihin sovellettava takausmaksu poistaa tuen mahdollisuuden, koska rajoittamattoman takauksen markkinahintaa ei ole mahdollista ilmaista määrällisenä yksinkertaisesti siitä syystä, ettei yksikään markkinatoimija myöntäisi tällaista takausta.
Besides, Tieliikelaitos continually orders services and materials from external suppliers, which constitutes debt by Tieliikelaitos to these external actors.
Lisäksi Tieliikelaitos tilaa koko ajan ulkopuolisilta toimittajilta palveluja ja materiaalia, jotka ovat Tieliikelaitoksen velkaa näille ulkopuolisille toimijoille.
In view of non-applicability of bankruptcy law to Tieliikelaitos the Commission considers it is not excluded that Tieliikelaitos benefits from more favourable payment terms than otherwise would have been possible.
Koska konkurssilainsäädäntöä ei voida soveltaa Tieliikelaitokseen, komissio ei voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että Tieliikelaitos hyötyy edullisemmista maksuehdoista kuin mitä olisi ollut mahdollista muussa tapauksessa.
As the State bears the responsibility for eventual default by Tieliikelaitos with respect to its suppliers without being remunerated for this guarantee, the measure is ‘financed from the State resources’.
Koska valtio takaa Tieliikelaitoksen velat sen toimittajalle saamatta korvausta tästä takauksesta, toimenpide ”rahoitetaan valtion varoista”.
The Commission agrees however with the Finnish authorities that this measure is to be classified as existing aid pursuant to Article 1 (b) of the Council Regulation (EC) No 659/1999 ‘because it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid’.
Komissio on kuitenkin samaa mieltä Suomen viranomaisten kanssa siitä, että tämä toimenpide on luokiteltava neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi, ”koska voidaan osoittaa, että ne käyttöönottohetkellä eivät vielä olleet tukia”.
Indeed, the respective economic entity has never been subject to bankruptcy legislation, including the period before the liberalisation of road services sector in Finland.
Kyseiseen taloudelliseen yksikköön ei ole itse asiassa koskaan sovellettu konkurssilainsäädäntöä, ei siis myöskään ennen kilpailun avaamista tienpidonalalla Suomessa.
For the reasons set out above in point 0 and following, the measure did not constitute State aid at the moment of its introduction, and has become State aid due to the evolution of the common market.
Johdanto-osan 267 kappaleessa ja sitä seuraavissa johdanto-osan kappaleissa esitetyistä syistä toimenpide ei ollut sen käyttöönottohetkellä valtiontukea mutta se on muuttunut valtiontueksi yhteismarkkinoiden kehityksen johdosta.
The Commission considers that continuous de facto full exception from the corporate income tax provides an advantage for Tieliikelaitos.
Komissio katsoo, että Tieliikelaitos saa etua siitä, että siihen sovelletaan jatkuvasti täydellistä vapautusta yhteisöverosta.
The Commission considers that, as such, the exemption from the corporate income constitutes State aid.
Komissio katsoo, että vapautus yhteisöverosta muodostaa sellaisenaan valtiontuen.
It is not justified by the nature and the economy of the tax system.
Sitä ei voida perustella verojärjestelmän luonteella ja systematiikalla.
When it comes to the determination of the State aid element, the Finnish authorities argue that although Tieliikelaitos does not pay corporate income tax to the State on its profits, this is taken into account when taking annual decisions on profit-crediting to the State by Tieliikelaitos, i.e. the percent of the profit that the undertaking gives away in profit crediting comes close to what the competitor companies pay as corporate income tax and dividends.
Valtiontuen määrittämisen osalta Suomen viranomaiset väittävät, että vaikka Tieliikelaitos ei maksa valtiolle yhteisöveroa voitostaan, tämä otetaan huomioon vuotuisissa päätöksissä Tieliikelaitoksen voitontuloutuksesta valtiolle; prosenttiosuus, jonka yritys antaa voitontuloutuksena voitostaan, on lähellä osuutta, jonka kilpailevat yritykset maksavat yhteisöverona ja osinkoina.
In the view of the Commission, this argument of the Finnish authorities mixes the role of the State as fiscal authority and the role of the State as the owner of undertakings.
Komission mielestä Suomen viranomaiset eivät väitteessään tee eroa sen välillä, toimiiko valtio veroviranomaisena vai yritysten omistajana.
The Commission considers that for the purpose of State aid control, it is important to clearly distinguish these two roles in line with the jurisprudence.
Komissio katsoo, että valtiontukea valvottaessa on tärkeää erottaa nämä tehtävät selkeästi toisistaan oikeuskäytännön mukaisesti.
On the one hand, the Commission needs to verify whether the State, in its role as fiscal authority, has treated all undertakings in the same manner; on the other hand, the Commission needs to verify whether the State, in its role as the owner of undertakings, behaves like a private investor, for example when it decides on dividend payments.
Ensinnäkin komission on varmistettava, onko valtio veroviranomaisena toimiessaan kohdellut kaikkia yrityksiä samalla tavalla. Toiseksi komission on varmistettava, onko valtio yritysten omistajana käyttäytynyt yksityisen investoijan tapaan esimerkiksi osinkomaksuista päättäessään.
Therefore the Commission considers that in order to ensure that Tieliikelaitos does not benefit from more favourable business conditions than its competitors, it is necessary to subject the undertaking to the standard taxation rules.
Näin ollen komissio katsoo, että sen varmistamiseksi, ettei Tieliikelaitos hyödy edullisemmista liiketoiminnan edellytyksistä kuin sen kilpailijat, yritykseen on sovellettava tavanomaisia verosääntöjä.
The Commission notes that the exemption from the corporate income tax is to be classified as existing aid pursuant to Article 1 (b) of the Council Regulation (EC) No 659/1999 ‘because it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid’.
Komissio toteaa, että vapautus yhteisöverosta on luokiteltava neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi, ”koska voidaan osoittaa, että ne käyttöönottohetkellä eivät vielä olleet tukia”.
Indeed, the respective economic entity has never been subject to standard corporate income tax rules.
Kyseiseen taloudelliseen yksikköön ei ole itse asiassa koskaan sovellettu tavanomaisia yhteisöverosääntöjä.
Impact on competition and trade between Member States
Vaikutus kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
It is settled case-law that, ‘where an undertaking operates in a sector in which producers from various Member States compete, any aid which it may receive from the public authorities is liable to affect trade between the Member States and impair competition, inasmuch as its continuing presence on the market prevents competitors from other Member States from increasing their market share and reduces their chances of increasing their exports to that Member State’.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”silloin kun yritys toimii alalla, jolla esiintyy kilpailua eri jäsenvaltioiden valmistajien kesken, mikä tahansa viranomaisilta saatu tuki on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden kauppaan ja vääristämään kilpailua, sillä yrityksen toiminnan jatkuminen estää muista jäsenvaltioista tulevia kilpailijoita kasvattamasta markkinaosuuttaan ja vähentää niiden mahdollisuuksia lisätä vientiään tuohon jäsenvaltioon”.
In the present case, the Commission observes that the degree of opening of markets for the maintenance of road infrastructure in the various Member States has been sufficient to allow international groups, which are active in more than one Member State, to emerge.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa komissio panee merkille, että tieinfrastukruurin kunnossapidon markkinoiden avautuminen on ollut eri jäsenvaltioissa riittävää, jotta on voinut syntyä useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toimivia kansainvälisiä ryhmiä.
Tieliikelaitos itself has established, in 2004, a subsidiary in Estonia, thus engaging outside Finland.
Tieliikelaitos itse perusti vuonna 2004 tytäryhtiön Viroon ja aloitti toiminnan Suomen ulkopuolella.
In addition, Tieliikelaitos is currently involved in a joint venture in Sweden.
Lisäksi Tieliikelaitos on parhaillaan mukana yhteisyrityksessä Ruotsissa.
Therefore it is clear that Tieliikelaitos‘operates in a sector in which producers from various Member States compete’.
Näin ollen on selvää, että Tieliikelaitos ”toimii alalla, jolla esiintyy kilpailua eri jäsenvaltioiden valmistajien kesken”.
As such, it must be held that the grant of a selective advantage to Tieliikelaitos finance by State resources constitutes State aid that is in principle prohibited pursuant to Article 87(1) EC.
Täten on katsottava, että valtion varoista rahoitetun valikoivan edun myöntäminen Tieliikelaitokselle on valtiontukea, joka on periaatteessa kielletty perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla.
Conclusion on the presence of State aid
Valtiontuen olemassaoloa koskeva päätelmä
The Commission thus concludes that the measures ‘Negotiated contracts for provision of ferry services’ and ‘Transfer of staff to public administration departments’ do not constitute State aid in the sense of Article 87(1) EC, as they do not confer an economic advantage to Tieliikelaitos.
Komissio päättelee täten, että toimenpiteet ”lauttapalvelujen neuvottelu-urakat” ja ”henkilöstön siirtäminen julkishallinnon yksiköihin” eivät ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, koska Tieliikelaitos ei saa niistä taloudellista etua.
However, the measures described above under the following terms: ‘the grant of a preferential State loan’, ‘the attribution of negotiated contracts in road services’ the ‘Funding of Special service projects’, the ‘Staff adjustment measures’, the ‘inapplicability of bankruptcy law’, the ‘inapplicability of the normal corporate tax law’ and the ‘fiscal measure related to land purchase by Tieliikelaitos’ constitute aid that is in principle prohibited pursuant to Article 87(1) of the EC Treaty.
Sen sijaan toimenpiteet, joista on edellä käytetty nimityksiä ”edullisen valtion lainan myöntäminen”, ”tienpidon neuvottelu-urakat”, ”erityisten palveluhankkeiden rahoitus”, ”henkilöstön sopeuttamistoimenpiteet”, ”konkurssilainsäädännön soveltumattomuus”, ”tavanomaisen yhteisöverolainsäädännön soveltumattomuus” ja ”tieliikelaitoksen maa-alueiden ostoon liittyvä verotuksellinen toimenpide” ovat valtiontukea, joka on periaatteessa kielletty perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla.
There might have been some aid involved also in relation to land and gravel sites.
Myös maa- ja sora-alueita koskevaan toimenpiteeseen on saattanut sisältyä jonkin verran tukea.
COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE COMMON MARKET
TUEN SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE
The same reasons which prevented the Commission from declaring the package of measures carried out for the benefit of Tieliikelaitos as ‘non-aid’ based on the criteria developed in the Altmark judgement (cf. Chapter 6.1), make it impossible for the Commission to clear those measures of the package, which contain State aid elements, as compatible with the common market on the basis of Article 86(2) of EC Treaty.
Samat syyt, jotka estivät komissiota katsomasta, ettei Tieliikelaitoksen hyväksi toteutettu toimenpidepaketti ole tukea Altmark-tuomiossa esitettyjen perusteiden mukaisesti (ks. 6.1 jakso), estävät komissiota pitämästä niitä pakettiin kuuluvia toimenpiteitä, joihin sisältyy valtiontukea, perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvina.
In line with the Community framework for State aid in the form of public service compensation, Commission cannot declare as compatible with the common market on the basis of Article 86(2) of the Treaty aid which is not clearly necessary for the performance of the tasks assigned and proportional to that end.
Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden mukaisesti komissio ei voi katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti tukea, jota ei välttämättä tarvita määrättyjen tehtävien hoitamiseksi ja joka ei ole oikeassa suhteessa tähän tavoitteeseen nähden.
As no other specific legal basis exists for examining the aid package in question, the Commission has to assess whether the aid granted to Tieliikelaitos is compatible with the common market on the basis of Article 87(3)(c) EC, which foresees that ‘aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest’ can be declared compatible with the common market.
Koska kyseisen tukipaketin tarkastelua varten ei olemassa muuta erityistä oikeusperustaa, komission on arvioitava, soveltuuko Tieliikelaitokselle myönnetty tuki yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. Mainitun artiklan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää ”tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”.
In order for an aid measure to be compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(c) of the EC Treaty, the aid must fulfil the following criteria:
Jotta tuki soveltuisi yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, sen on täytettävä seuraavat perusteet:
the aid must promote or further a project that is in the interest of the Community as a whole,
tuen on edistettävä hanketta, joka on yhteisön kokonaisedun mukainen,
the aid must be necessary for the achievement of this result, in that the objective it is seeking to promote could not have been obtained in its absence, and the duration, intensity and scope of the aid must be proportional to the importance of the intended result,
tavoiteltua tulosta ei voitaisi saavuttaa ilman tukea, ja tuen keston, määrän ja laajuuden on oltava oikeassa suhteessa tavoitteisiin nähden,
the positive effects that are thus directly attributable to the aid measure must thus be balanced against the aid’s negative effects on competition and trade between Member States, so that it can be concluded that the aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
tuesta suoraan johtuvien positiivisten vaikutusten on oltava tasapainossa tuen kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan aiheuttamiin negatiivisiin vaikutuksiin nähden, jotta voidaan päätellä, ettei tuki muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.