natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since hoteliers in different Member States compete to attract tourists, support given to the tourism sector is likely to affect intra-Community trade [14].
Koska hotellialalla eri jäsenvaltioiden toimijat kilpailevat keskenään, matkailualan tukeminen saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan [14].
The aid scheme notified to the Commission and approved by it under Article 4(3) of the Procedural Regulation constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Ilmoitettu tukiohjelma, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti, on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
In the context of the appropriate measures exercise, Resolution No 34/73 adjusted the aid intensity to the new regional aid map ceilings, thus ensuring compatibility with the 1998 Guidelines, while Resolution No 33/4 ensured compliance with the principle of incentive effect; the Commission concluded, therefore, that these resolutions did not add any new element to the aid scheme previously approved, scheme No N 272/98.
Päätöksessä nro 34/73 varmistettiin aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä, että tuen enimmäisintensiteetit vastaavat uusien aluetukikarttojen enimmäisintensiteettejä ja ovat näin vuoden 1998 suuntaviivojen mukaiset, kun taas päätöksellä nro 33/4 varmistettiin kannustavaa vaikutusta koskevan periaatteen noudattaminen. Tästä syystä komissio saattoi todeta, että mainittuihin päätöksiin sisältyvät säännöt eivät lisänneet uusia elementtejä alun perin hyväksyttyyn tukiohjelmaan N 272/98.
The Commission takes the view that the transitional provisions introduced by Order No 285 of 1999 might have changed the scheme the Commission had originally approved.
Komissio katsoo kuitenkin, että vuonna 1999 annetulla asetuksella nro 285 käyttöön otetuilla siirtymäsäännöillä on saatettu muuttaa sen alun perin hyväksymää tukiohjelmaa.
The Commission never took any position on that implementing measure, but accepts that it never entered into force, as it was annulled by Resolution No 33/3.
Komissio toteaa, ettei se ole tähän mennessä ottanut kantaa kyseisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin, mutta ottaa huomioon, ettei vuonna 1999 annettu asetus nro 285 tullut lainkaan voimaan, sillä se kumottiin päätöksellä nro 33/3.
Scheme No N 272/98 was changed again on 27 July 2000, with the adoption of Resolutions Nos 33/4 and 33/6.
Tukiohjelmaa N 272/98 muutettiin jälleen 27 päivänä heinäkuuta 2000, kun päätökset nro 33/4 ja 33/6 hyväksyttiin.
As explained above (recitals 16-21), Resolution No 33/6 made amendments to the notified measure which were not compatible with the terms of the Commission’s Decision to approve the aid.
Kuten edellä (16–21 kappaleissa) on kuvattu, päätöksellä nro 33/6 tehtiin ilmoitettuun toimenpiteeseen muutoksia, jotka eivät olleet komission hyväksymän ohjelman mukaisia.
As explained in recital 38, the Italian authorities contend that they did notify the Commission of these implementing measures as part of the appropriate measures exercise.
Kuten 38 kappaleessa todettiin, Italian viranomaiset esittävät ilmoittaneensa komissiolle mainituista täytäntöönpanoasetuksista aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä.
The Commission takes the view that the Italian authorities did not notify the resolutions referred to above, and that as part of the appropriate measures exercise they informed the Commission that Resolution No 33/4 ensured compliance with the principle of incentive effect.
Komissio toteaa Italian viranomaisten jättäneen ilmoittamatta mainitut päätökset ja ilmoittaneen komissiolle aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä, että päätöksellä nro 33/4 varmistettiin kannustavaa vaikutusta koskevan periaatteen noudattaminen.
In the course of that exercise they never informed the Commission of Resolution No 33/6, and thus breached Article 88(3) of the EC Treaty and their duty of cooperation under Article 10 of the Treaty [15].
Viranomaiset eivät kuitenkaan ilmoittaneet aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä komissiolle päätöksestä nro 33/6, mikä on vastoin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa ja viranomaisille EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan [15] nojalla kuuluvaa yhteistyövelvollisuutta.
The aid scheme thereafter applied by the abovementioned implementing provisions is consequently in contravention of the Commission’s original authorising decision.
Näin ollen edellä mainittujen täytäntöönpanosäännösten mukaisesti sovellettu tukiohjelma ei ole komission alkuperäisen hyväksymispäätöksen mukainen.
The aid projects on which work started before any application for aid was made must be therefore be considered unlawful.
Tämän vuoksi tukihankkeet, joiden täytäntöönpano aloitettiin ennen tukihakemuksen tekemistä, on katsottava sääntöjenvastaisiksi.
The doubts as to compatibility that the Commission expressed in its letters of 3 February 2004 and 22 November 2006, which opened the formal investigation procedure, have not been challenged either by the Italian authorities or by the interested party.
Italian viranomaiset tai asianomainen eivät ole suoraan kyseenalaistaneet epäilyjä, joita komissio esitti 3 päivänä helmikuuta 2004 ja 22 päivänä marraskuuta 2006 päivätyissä, muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskeneissa kirjeissään.
The Commission therefore confirms its assessment, which can be summarised as follows.
Näin ollen komissio vahvistaa arvionsa, joka esitetään seuraavassa.
As has been explained, at least 28 investment projects were started at a time when they could not qualify for aid under the scheme.
Kuten todettua, ainakin 28 investointihanketta on aloitettu vaiheessa, jossa ne eivät ole voineet saada tukea kyseisestä tukiohjelmasta.
The 1998 Guidelines require that an application for aid be submitted before work starts on the project.
Vuoden 1998 suuntaviivoissa edellytetään, että kaikki tukihakemukset esitetään ennen kuin hankkeiden toteuttaminen aloitetaan.
This requirement was repeated in the Commission Decision of 1998 raising no objection to the regional scheme to assist the hotel industry in Sardinia (N 272/1998); that decision expressly states that the recipients must have applied for aid before work on the project begins.
Edellä mainittu vaatimus toistettiin komission vuonna 1998 tekemässä päätöksessä olla vastustamatta aluetukiohjelmaa, joka oli tarkoitettu Italian hotellialan tukemiseen Sardiniassa (N 272/98). Päätöksessä vahvistetaan yksiselitteisesti, että tuensaajien on tehtävä tukihakemus ennen hankkeiden toteuttamisen aloittamista.
Moreover, in the context of the appropriate measures exercise that followed the entry into force of the 1998 Guidelines, the Italian authorities supplied Resolution No 33/4 of 27 July 2000, Article 6 of which expressly states that costs are eligible if incurred after the submission of the application for aid.
Lisäksi Italian viranomaiset toimittivat vuoden 1998 suuntaviivojen voimaantuloon liittyneiden aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä 27 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn päätöksen nro 33/4, jonka 6 pykälässä vahvistetaan yksiselitteisesti, että rahoituspyynnön jälkeen aiheutuneet kustannukset ovat tukikelpoisia.
The principle of the necessity of aid is a general principle recognised by the Court in its judgment in the Philip Morris case [16], and is clearly an essential consideration when it has to be determined whether investments carried out by undertakings are eligible for aid under the 1998 Guidelines.
Komissio muistuttaa, että tuen välttämättömyyden periaate on perusperiaate, jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut Philip Morris -tuomiossaan [16] ja joka on selvästi olennainen peruste, kun määritetään, ovatko yritysten tekemät investoinnit vuoden 1998 suuntaviivojen perusteella tukikelpoisia.
The abovementioned Commission Decision and the Guidelines themselves both state that the application for aid must be submitted before work starts on the projects.
Sekä edellä mainitussa komission päätöksessä että suuntaviivoissa vahvistetaan, että rahoitushakemus on tehtävä ennen hankkeen aloittamista.
The Italian authorities argue that the system operating in Italy has created a legitimate expectation that a grant will be available merely on the basis of the submission of the application, no matter whether the projects have already started or not.
Italian viranomaiset totesivat, että kansallinen järjestelmä on luonut perusteltuja odotuksia siitä, että avustuksen saa yksinkertaisesti tekemällä tukihakemuksen riippumatta siitä, ovatko hankkeet jo alkaneet.
The Commission cannot accept this argument, as the decision approving the regional aid scheme under investigation explicitly requires that an application for aid be submitted before work on the project begins.
Komissio ei hyväksy tätä väitettä, sillä aluetukiohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä edellytetään yksiselitteisesti, että tukihakemus on esitetty ennen hankkeen toteuttamisen aloittamista.
Resolution No 33/6 was not sent to the Commission until after the complaint had been lodged.
Lisäksi päätös nro 33/4 toimitettiin komissiolle vasta kantelun jälkeen.
It was transmitted to the Commission only with memo No 5245 dated 22 April 2003, in the course of the procedure following the complaint (CP 15/2003).
Se toimitettiin vasta 22 päivänä huhtikuuta 2003 laaditun muistion nro 5245 kanssa kantelua seuranneen menettelyn (CP 15/2003) yhteydessä. Italian viranomaisten esittämää perusteltuja odotuksia koskevaa väitettä ei näin ollen voida hyväksyä, sillä komissio ei ole antanut niille tai muille osapuolille erityisiä takuita, joiden perusteella voitaisiin järkiperustein pitää yllä perusteltuja odotuksia siitä, ettei kyseisiä edellytyksiä tarvitsisi noudattaa.
The argument of legitimate expectations invoked by the Italian authorities cannot be accepted, because the Commission did not give any specific assurances to the Italian authorities or to any other interested party, and they could not therefore harbour any legitimate expectation that this condition would not apply.
”Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luottamuksensuojaansa saa vedota oikeussubjekti, joka on tilanteessa, josta käy ilmi, että yhteisön viranomaiset ovat luoneet hänelle perusteltuja odotuksia […]. Sitä vastoin kukaan ei voi väittää luottamuksensuojan periaatetta loukatun, jos viranomaiset eivät ole antaneet täsmällisiä vakuutuksia asiassa.”
Nor can the Commission accept the arguments proposed by the Italian authorities according to which there was an incentive effect where the recipient applied for aid before the work started on the basis of a different regional aid scheme.
Komissio ei voi myöskään hyväksyä Italian viranomaisten käsitystä, että kannustava vaikutus olisi toteutunut tapauksessa, jossa tuensaaja esitti tukihakemuksen ennen töiden alkamista osana toista aluetukiohjelmaa.
The Commission takes the view that the incentive effect cannot be transferred from one scheme to another, and that the fact that an undertaking has chosen to apply under one scheme or another cannot be accepted as showing that the principle of the incentive effect has been complied with.
Komissio katsoo, että kannustavaa vaikutusta ei ole mahdollista siirtää tukiohjelmasta toiseen. Tämän vuoksi sitä, että yritys on päättänyt esittää hakemuksen osana eri tukiohjelmaa, ei voida pitää osoituksena kannustavaa vaikutusta koskevan periaatteen noudattamisesta.
The Italian authorities have themselves emphasised (see recital 43) that the recipient may not submit more than one application under different aid schemes in respect of the same project, and that the Sardinian regional aid scheme established by Regional Act No 9 of 1998 (N 272/98) and the countrywide regional aid scheme established by the national Act No 488 of 1992 (N 715/99) are exclusive of each other.
Lisäksi Italian viranomaiset ovat korostaneet (ks. 43 kappale), ettei tuensaaja voi esittää samaa hanketta koskevaa hakemusta useaan tukiohjelmaan, ja että vuonna 1998 annettuun aluelakiin nro 9 sisältyvä aluetukiohjelma (valtiontuki N 272/98) ja vuonna 1992 annettuun valtakunnalliseen lakiin nro 488 sisältyvä aluetukiohjelma (aluetuki N 715/99) ovat toisensa poissulkevia.
Nor can the Commission accept the arguments advanced by the Italian authorities according to which there is indeed an incentive effect because the grants are necessary to clear bank loans covering the period between the time when the costs were incurred and the payment of the aid.
Komissio ei myöskään voi hyväksyä Italian viranomaisten väitteitä, joiden mukaan kannustava vaikutus näkyy siinä, että avustukset ovat välttämättömiä kustannusten aiheutumisajankohdan ja tuen maksamisen välisen ajankohdan kattavien pankkilainojen maksamiseksi.
The fact that an economic operator is prepared to start work, and to borrow money to finance the costs, does not in any way show that aid is needed for the project to go ahead, or that the aid provides an incentive to undertake a project which would not take place otherwise.
Talouden toimijan valmius hankkeen käynnistämiseen ja lainanottoon kustannusten rahoittamiseksi ei millään tavoin osoita, että tuet olisivat välttämättömiä hankkeen eteenpäin viemiseksi, tai takaa, että tuki kannustaisi toteuttamaan hankkeen, jota ei olisi muuten toteutettu.
Quite the reverse, the fact that an economic operator is prepared to start work, and to incur the financial risks inherent in the project, even without submitting an application for aid under the relevant scheme, suggests that the aid is not needed in order to provide an incentive.
Talouden toimijan valmius käynnistää työt ja kantaa hankkeeseen liittyvät riskit hakematta tukea kyseisestä tukiohjelmasta osoittaa pikemminkin, että tuet eivät ole välttämättömiä kannustimia.
Lastly, the Commission cannot accept the Italian authorities’ arguments with regard to the de minimis rule, because the de minimis rule cannot be invoked to circumvent the obligation contained in the Guidelines that in order to comply with the principle of incentive effect the application must be submitted before work is started on the project.
Komissio ei voi myöskään hyväksyä väitteitä, jotka Italia on esittänyt de minimis -säännöstä. Säännöllä ei voida kiertää suuntaviivoissa asetettua velvoitetta, jonka mukaan tukihakemus on esitettävä ennen hankkeen toteutuksen käynnistämistä, jotta kannustavaa vaikutusta koskeva periaate toteutuisi.
The sum to be considered must relate to the project in its entirety, and not just the section granted before the application for aid.
Koko hankkeeseen myönnetty tukisumma on otettava huomioon, eikä pelkästään ennen tukihakemusta myönnettyä tuen osaa.
The Commission cannot accept the suggestion that it ought to consider the initial work eligible under the de minimis rule, thus taking it outside the scope of the Guidelines.
Siksi komissio ei voi hyväksyä alkuvaiheen töiden pitämistä tukikelpoisina de minimis -säännön perusteella suuntaviivojen säännöksistä poiketen.
Furthermore, not only have the Italian authorities failed to consider the projects in their entirety when calculating the de minimis threshold, but the same recipient may have received de minimis aid from other sources, and the Commission understands that the Italian authorities did not take this aspect into account.
Sen lisäksi, että laskiessaan de minimis -kynnyksen ylittymistä Italian viranomaiset eivät ole ottaneet huomioon hankkeita kokonaisuudessaan, sama tuensaaja on voinut saada de minimis -tukea muista lähteistä, mitä Italian viranomaiset eivät ilmeisesti ole ottaneet huomioon.
In conclusion, the Commission takes the view that the Italian authorities have failed to demonstrate that the aid was granted in accordance with the terms of the Commission’s approval decision.
Yhteenvetona voidaan todeta, että Italian viranomaiset eivät ole komission mielestä osoittaneet tukea myönnetyn hyväksymispäätöksessä määriteltyjen ehtojen mukaisesti.
Even if this aid were to be considered operating aid, it could not be considered compatible.
Vaikka oletettaisiin, että tukea voitaisiin pitää toimintatukena, sitä ei voitaisi pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.
Under the 1998 Guidelines operating aid may be granted on an exceptional basis in regions eligible under the exemption in Article 87(3)(a) of the Treaty.
Vuoden 1998 suuntaviivojen mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen perusteella tukiin oikeutetuilla alueilla voidaan poikkeuksellisesti myöntää toimintatukia.
Sardinia was eligible for aid under Article 87(3)(a) during the period 1998-2006.
Sardinia kuului vuosina 1998–2006 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin tukeen oikeutettuihin alueisiin.
With the exception of de minimis aid, however, no operating aid was approved under the scheme in question.
Tarkasteltavana olevan tukiohjelman puitteissa ei kuitenkaan myönnetty toimintatukia de minimis -tukia lukuun ottamatta.
Furthermore, the Italian authorities have not produced any evidence in the context of this investigation that might demonstrate that the aid was justified by its contribution to regional development, or its nature, nor have they shown that it is proportionate to the handicaps it seeks to alleviate.
Italian viranomaiset eivät myöskään ole tässä menettelyssä toimittaneet näyttöä siitä, että tukia voitaisiin perustella alueellisen kehityksen edistämisellä tai tuen luonteella, eivätkä ne ole osoittaneet, että ne olisivat oikeassa suhteessa haittoihin, jotka sillä pyritään korjaamaan.
The Italian authorities have not put forward any arguments to suggest the aid concerned might be compatible with other Treaty provisions, state aid rules, frameworks or guidelines.
Italian viranomaiset eivät ole myöskään väittäneet, että kyseiset tuet olisivat EY:n perustamissopimuksen muiden määräysten, muiden valtiontukisääntöjen tai muiden säännösten, suuntaviivojen tai puitteiden mukaisia.
Nor has the Commission been able to identify any other basis for the approval of the aid.
Komissio ei myöskään katso tukien hyväksymiselle olevan muita oikeusperustoja.
As explained above, the measure does not qualify for exemption under Article 87(3)(c), which provides for authorisation to be granted for aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
Kuten edellä on esitetty, toimenpiteeseen ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta, jonka nojalla tuki, jolla edistetään tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä, on hyväksyttävää, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
The exemptions in Article 87(2), which concern aid that has a social character and is granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences, and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
Asiaan ei voida soveltaa myöskään EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisia poikkeuksia, jotka koskevat yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea, tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi ja tukea Saksan liittotasavallan alueille jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi.
The measure cannot be considered to be an important project of common European interest, or to remedy a serious disturbance in the Italian economy as provided for in Article 87(3)(b).
Toimenpidettä ei myöskään voida katsoa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuksi Euroopan yhteistä etua koskevaksi tärkeäksi hankkeeksi eikä sitä ole tarkoitettu jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen.
The measure does not have as its objective the promotion of culture and heritage conservation provided for in Article 87(3)(d).
Tukea ei myöskään ole tarkoitettu edistämään kulttuuria tai kulttuuriperintöä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
Accordingly, the Commission considers incompatible with the common market the aid presumably granted to projects on which work had started before the submission of an application for aid under the regional scheme of assistance to the hotel industry in the Region of Sardinia, approved by the Commission in 1998 (N 272/98), as implemented by Resolution No 33/6 in connection with the first call for applications.
Näin ollen komissio pitää tukea, jota on oletettavasti myönnetty hankkeisiin, jotka on käynnistetty ennen tuen hakemista Sardinian hotellialan tukemiseksi tarkoitetusta, komission vuonna 1998 hyväksymästä aluetukiohjelmasta (asia N 272/1998), jota on toteutettu päätöksen nro 33/6 ja ensimmäisen haun perusteella, yhteismarkkinoille soveltumattomana.
This finding of incompatibility applies to the entirety of aid granted towards projects whose eligible costs were incurred before the submission of an application for aid, on the basis of the implementing measures in force at the time the application was submitted, which exceeds the amount of de minimis aid for which the recipient may have been eligible at the relevant time, calculated in accordance with Article 2 of Regulation (EC) No 69/2001.
Yhteismarkkinoille soveltumattomuus koskee kaikkia tukihakemuksen esittämisajankohtana voimassa olleiden täytäntöönpanoasetusten perusteella sellaisiin hankkeisiin myönnettyjä tukia, joiden tukikelpoiset kustannukset ovat aiheutuneet ennen tukihakemuksen esittämistä ja jotka ylittävät asetuksen (EY) N:o 69/2001 2 artiklan mukaisesti lasketun de minimis -määrän, johon tuensaaja olisi ollut oikeutettu kyseisenä ajankohtana.
The Commission finds that Italy has unlawfully implemented the aid in question in breach of Article 88(3) of the Treaty.
Komissio katsoo, että Italia on toteuttanut kyseessä olevan tuen sääntöjenvastaisesti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräyksiä rikkoen.
From its assessment the Commission concludes that the aid granted towards the projects referred to above under the scheme designated ‘Regional Act No 9 of 1998 — Misuse of aid N 272/98’, on the basis of the first call for applications and of Resolution No 33/6, does not satisfy the tests of the 1998 Guidelines.
Arviointinsa perusteella komissio päättelee, että kyseisiin hankkeisiin ohjelman ”Vuoden 1998 aluelaki nro 9 – Tuen N 272/98 väärinkäyttö” puitteissa ensimmäisen haun ja päätöksen nro 33/6 perusteella myönnetty tuki ei täytä vuonna 1998 annetuissa alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa määritettyjä ehtoja.
It finds that the aid was granted unlawfully and was incompatible with the common market under Article 87(3)(a) and (c) of the EC Treaty.
Tuki on myönnetty sääntöjenvastaisesti, eikä se sovellu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan eikä 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.
It is the Commission’s long established practice, in accordance with Article 87 of the EC Treaty, to require recovery from the recipient of incompatible aid which has been granted unlawfully in breach of Article 88 of the EC Treaty.
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaan liittyvän vakiintuneen käytännön mukaan komissio määrää EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan nojalla tuensaajan maksamaan takaisin sääntöjenvastaiset ja yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet.
This practice has been confirmed by Article 14 of the Procedural Regulation.
Käytäntö on vahvistettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 14 artiklassa.
Italy must therefore take all necessary measures to recover the aid from the recipients.
Italian on sen vuoksi toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajilta.
To that end, Italy must require the recipients to repay the aid within four months from the date of notification of this Decision.
Italian on tätä varten vaadittava tuensaajia maksamaan tuki takaisin neljän kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta.
Article 14(2) of the Procedural Regulation states that the aid to be recovered pursuant to a recovery decision shall include interest at an appropriate rate fixed by the Commission.
Takaisinperintäpäätöksen nojalla takaisin perittävään tukeen lisätään asetuksen (EY) N:o 659/99 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti korko, jonka suuruuden komissio vahvistaa.