natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Stifo payments to the individual public service broadcasters (the PO did not receive any payments from Stifo) amounted to €155 million in the period under review.
Yksittäisille julkisen palvelun yleisradioyhtiöille maksetut Stifo-maksut (PO ei saanut Stifosta maksuja) olivat kyseisellä ajanjaksolla yhteensä 155 miljoonaa euroa.
Ad hoc payments
Tapauskohtaiset maksut
In addition to the transfers mentioned in paragraphs 34 and 35 — which are considered to be the public service broadcasters' regular sources of funding, the public broadcasters were granted several payments on an ad hoc basis.
Edellä 34 ja 35 kappaleessa mainittujen, yleisradioyhtiöiden rahoituksen säännöllisiksi lähteiksi katsottavien varainsiirtojen lisäksi yleisradioyhtiöille myönnettiin useita tapauskohtaisia maksuja.
These were either made directly to the broadcasters or channelled through special funds and reserves.
Ne joko maksettiin suoraan yleisradioyhtiöille tai kanavoitiin erityisrahastojen ja varantojen kautta.
Matching funds payments
Maksut vastikevaroista
The matching funds are an earmarked part of the media budget.
Vastikevarat ovat tiettyyn tarkoitukseen varattu osa viestintäbudjetista.
The conditions under which the funds can be distributed were adopted by mutual agreement between the State and the public broadcasters.
Varojen jakoa koskevat ehdot on hyväksytty valtion ja yleisradioyhtiöiden molemminpuolisella sopimuksella.
If the public broadcasters are unable to fund the purchase of rights which have increased excessively in price from their regular budget, the State will make a contribution, i.e. co-finance the acquisition of these rights by providing a matching amount.
Jos yleisradioyhtiöt eivät kykene yleisen talousarvionsa puitteissa ostamaan oikeuksia, joiden hinta on noussut kohtuuttomasti, valtio yhteisrahoittaa tarvittavalla määrällä kyseisten oikeuksien hankinnan.
Broadcasting Reserve Fund (FOR) payments
FOR-maksut
In 1998 the Minister of Education, Culture and Science was given the possibility, under Article 106a of the Media Act, of transferring money on an ad hoc basis from the AOR, which is managed by the Media Authority, to a fund intended to finance specific initiatives of the PO and the public service broadcasters.
Kulttuuriministerille myönnettiin vuonna 1998 mahdollisuus (viestintälain 106a §) siirtää varoja tapauskohtaisesti AOR:stä (viestintäviranomaisen hallinnoima yleisradiotoiminnan yleinen rahasto) PO:n yksittäisten hankkeiden rahoittamista varten perustettuun rahastoon.
The fund, referred to as the FOR, was established in 1999 and is controlled by the PO.
Rahasto perustettiin vuonna 1999, ja sen nimeksi tuli ”FOR”. Se toimii PO:n valvonnassa.
The principle is that, if the AOR exceeds €90,8 million, there is scope for a transfer to the FOR.
Periaatteena on, että jos AOR:n varat kasvavat yli 90,8 miljoonan euron, on aiheellista siirtää niitä FOR:iin.
This, however, is not an automatic process.
Tämä ei kuitenkaan tapahdu automaattisesti.
Each year the Minister of Education, Culture and Science decides whether a transfer is possible and if so, how much can be transferred.
Joka vuosi opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeri päättää, onko siirto mahdollinen, ja myönteisessä tapauksessa siirrettävän määrän.
Where such a transfer is approved, the rules are laid down in a protocol.
Jos siirto hyväksytään, asianomaiset säännöt vahvistetaan pöytäkirjassa.
Such protocols were established in 1999 and 2001.
Tällaiset pöytäkirjat on laadittu vuosina 1999 ja 2001.
On the basis of Article 99 2(d) of the Media Act, the budget must also contain a description of how the Board of Management proposes to spend the money.
Viestintälain 99 §:n 2 momentin d kohdan mukaan talousarviossa on myös esitettävä hallintoneuvoston ehdotus varojen käytölle.
Based on this proposal, the Minister can then make available to the PO funds from the FOR, which can be used for purposes established by the Minister when making the money available.
Tämän ehdotuksen perusteella ministeri voi saattaa FOR:stä PO:n käyttöön varoja käytettäväksi tarkoituksiin, jotka hän samassa yhteydessä vahvistaa.
Although the FOR is a fund dedicated to PO initiatives, it is not a reserve that is part of the assets of the PO.
Vaikka FOR on PO:n hankkeita varten perustettu rahasto, sen varat eivät ole PO:n varallisuudeksi katsottavia varoja.
The funds available in the FOR make it possible for the PO to give a qualitative impetus, improve programming and invest in the public broadcasters in general.
FOR:stä käytettävissä olevien varojen ansiosta PO voi tukea laadun parantamista, parantaa ohjelmasuunnittelua ja investoida yleisradioyhtiöihin yleisesti.
More specifically, the goal of the FOR is to:
Täsmällisemmin sanottuna FOR:n tavoitteina on
offset reduced STER advertising income;
tasapainottaa STER:n vähentyneitä mainostuloja,
strengthen the variety and quality of programming where this involves extra initial costs; and
laajentaa ohjelmistoa ja parantaa sen laatua, milloin tästä aiheutuu alussa ylimääräisiä kustannuksia, ja
fund investments which support Dutch public service broadcasting as a whole.
rahoittaa investointeja, jotka tukevat Alankomaiden julkisen palvelun yleisradiotoimintaa kokonaisuudessaan.
By 2005 the public broadcasting system had received €191,2 million from the FOR, of which €157,4 million was transferred to the individual public service broadcasters and €33,8 million to the PO.
Vuoteen 2005 mennessä yleisradiotoiminnan järjestelmä oli saanut FOR:stä 191,2 miljoonaa euroa, josta 157,4 miljoonaa euroa siirrettiin yksittäisille julkisen palvelun yleisradioyhtiöille ja 33,8 miljoonaa euroa PO:lle.
Co-Production Fund (CoBo) payments
Yhteistuotantomaksut
The Co-Production Fund (Coproductiefonds Binnenlandse Omroep: hereinafter ‘CoBo Fund’) was created to finance co-productions between Dutch public broadcasters and other programme producers.
Yhteistuotantorahasto (Coproductiefonds Binnenlandse Omroep) perustettiin rahoittamaan Alankomaiden yleisradioyhtiöiden ja muiden ohjelmantuottajien yhteistuotantoja.
Its income comes from revenues generated by the copyright payments paid by Belgian and German cable operators for the distribution of the three Dutch channels in Belgium and Germany.
Sen tulot muodostuvat tekijänoikeusmaksuista, joita Belgian ja Saksan kaapelioperaattorit maksavat kolmen Alankomaiden kanavan lähettämisestä Belgiassa ja Saksassa.
The Fund was established by the public broadcasters and is managed through a foundation.
Rahaston ovat perustaneet yleisradioyhtiöt, ja sitä hallinnoi säätiö.
The board of the Fund consists of managers from the public broadcasters.
Rahaston johtokunta muodostuu yleisradioyhtiöiden johtajista.
In 1994 the Dutch authorities decided to make payments to two sub-funds managed by the CoBo Fund, the ‘Film Fund’, which finances co-productions of films and documentaries, and the ‘Telefilm’ project, which aims to stimulate the production of high-quality television films.
Vuonna 1994 Alankomaiden viranomaiset päättivät maksaa varoja kahdelle yhteistuotantorahaston hallinnoimalle alarahastolle eli Filmfonds-rahastolle, joka rahoittaa elokuvien ja dokumenttiohjelmien yhteistuotantoja, ja Telefilm-hankkeelle, jolla pyritään edistämään korkeatasoisten tv-elokuvien tuotantoa.
The individual public service broadcasters received €31,7 million of public money from the CoBo Fund in the period 1994-2005. The PO did not receive any payments from the CoBo Fund.
Yksittäiset julkisen palvelun yleisradioyhtiöt saivat vuosina 1994–2005 yhteistuotantorahastosta julkisia varoja 31,7 miljoonaa euroa (PO ei saanut varoja yhteistuotantorahastosta).
The reserves held by the individual broadcasters
Yksittäisten yleisradioyhtiöiden hallussa olevat varannot
Each public service broadcaster maintains certain reserves, which are, typically, a programme reserve and either an association or a foundation reserve, depending on whether the public service broadcaster is a foundation or an association.
Kullakin julkisen palvelun yleisradioyhtiöllä on joitakin varantoja, tyypillisesti ohjelmatoimintaan liittyviä varantoja sekä joko yhdistys- tai säätiövarantoja sen mukaan, onko asianomainen yleisradioyhtiö yhdistys vai säätiö.
Programme reserves
Ohjelmatoiminnan varannot
Individual public service broadcasters are allowed to increase their reserves when total revenues exceed total costs.
Yksittäisillä julkisen palvelun yleisradioyhtiöillä on lupa kasvattaa varantojaan, jos kokonaistulot ovat menoja suuremmat.
These programme reserves can be used to cover programme costs in future years.
Nämä varat voidaan käyttää ohjelmakuluihin tulevina vuosina.
According to the Dutch authorities, the value of programmes which have been produced but not yet broadcast is added to the programme reserves.
Alankomaiden viranomaisten mukaan ohjelmatoiminnan varantoon lisätään tuotettujen mutta vielä lähettämättä olevien ohjelmien arvoa vastaava määrä.
The programme reserves thus also reflect the value of programmes already produced.
Varantoon sisältyy siten myös jo tuotettujen ohjelmien arvo.
In 2005 the total programme reserves held by the individual public broadcasters amounted to €78,6 million.
Vuonna 2005 yksittäisten yleisradioyhtiöiden hallussa olevien ohjelmatoiminnan varantojen määrä oli yhteensä 78,6 miljoonaa euroa.
In 2005 the PO also decided that part of the programme reserves should be transferred to the PO itself, but the broadcasters were allowed to maintain reserves of up to 5-10 % of their annual budget.
Vuonna 2005 PO lisäksi päätti, että osa ohjelmatoiminnan varannosta olisi siirrettävä PO:lle, ja yleisradioyhtiöiden sallittiin pitää itsellään enimmillään määrä, joka vastasi 5–10 prosenttia vuotuisesta talousarviosta.
The public broadcasters transferred to the PO an amount of €42,457 million.
Yleisradioyhtiöt siirsivät PO:lle 42,457 miljoonaa euroa.
Association reserves
Yhdistysvarannot
The public service broadcasting associations originated as private law entities.
Julkisen palvelun yleisradiotoimintaa harjoittavat yhdistykset olivat aluksi yksityisoikeudellisia yhteisöjä.
Over the years they have built up their own association reserves from contributions and legacies received from their members.
Vuosien myötä ne ovat koonneet omat yhdistysvarantonsa jäseniltä saamistaan avustuksista ja lahjoituksista.
The association reserves thus originated from private resources.
Yhdistysvarannot olivat siten peräisin yksityisistä varoista.
In 1993 the Dutch government decided to ‘freeze’ the association reserves.
Vuonna 1993 Alankomaiden hallitus päätti jäädyttää yhdistysvarannot.
As of that moment, in principle, the profits generated by association activities and other non-public activities had to be used for public service activities and could no longer be transferred to the association reserves.
Siitä alkaen liitännäistoiminnoilla ja muulla ei-julkisella toiminnalla saatu voitto on periaatteessa ollut käytettävä julkiseen palvelutoimintaan eikä sitä ole enää voitu siirtää yhdistysvarantoon.
In 2005 the public service broadcasters in the Netherlands had a total association reserve of approximately €131,1 million.
Alankomaissa julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden hallussa olevat yhdistysvarat olivat vuonna 2005 yhteensä noin 131,1 miljoonaa euroa.
Foundation reserve NOS RTV and smaller broadcasters
NOS RTV:n ja pienempien yleisradioyhtiöiden säätiövarannot
The NOS RTV, NPS and other smaller broadcasters without members (Article 39f of the Media Act) hold a ‘foundation’ reserve’ (‘stichtingsreserve’).
NOS RTV:llä sekä NPS:llä ja muilla pienemmillä yleisradioyhtiöillä, joilla ei ole jäseniä (viestintälain 39f §), on ”säätiövarantoja” (stichtingsreserve).
The overall level of the foundation reserves was €42,2 million in 2005.
Vuonna 2005 säätiövarantoja oli yhteensä 42,2 miljoonaa euroa.
Advertising on public service channels
Mainonta julkisen palvelun kanavilla
As explained in paragraph 17, the STER is responsible for selling advertising time on public service channels.
Kuten edellä 17 kappaleessa todettiin, STER vastaa julkisen palvelun kanavilla harjoitetusta mainonnasta.
SBS sells advertising time for its commercial broadcasters SBS6, Net 5 and Veronica.
IP myy mainosaikaa kaupallisten televisioyhtiöiden RTL4:n, RTL5:n ja Yorinin puolesta, ja SBS myy mainosaikaa kaupallisten televisioyhtiöiden SBS6:n, Net 5:n ja Veronican puolesta.
In addition to IP and SBS there are a few other commercial broadcasters who also sell advertising time.
IP:n ja SBS:n lisäksi mainosaikaa myyvät myös muutamat muut kaupalliset televisioyhtiöt.
The rates charged by the STER are calculated on the basis of forecasts from advertising agencies, competitors' rates and price history.
STER:n veloittamat hinnat lasketaan mainostoimistojen ennusteiden, kilpailijoiden soveltamien hintojen ja aikaisemman hintakehityksen perusteella.
Table 1 below shows the evolution of the audience share of the public service broadcasters for which STER manages the sale of advertising.
Taulukossa 1 esitetään, kuinka niiden julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden, joiden mainosajan myyntiä STER hoitaa, katsojaosuus on muuttunut.
The audience share of viewers aged 13+ has declined in recent years from 38,8 in 1997 to 35,4 % in 2005.
Ikäryhmässä 13+ katsojaosuus on vähentynyt vuosien 1997 ja 2005 välillä 38,8 prosentista 35,4 prosenttiin.
For the 20-49 category, the audience share is even lower, at 27,2 %.
Ikäryhmässä 20–49-vuotiaat katsojaosuus on vielä pienempi, 27,2 prosenttia.
Audience share 13+ and 20-49 years old (18.00h - 24.00h), 1997 - 2005
Katsojaosuus ikäryhmissä 13+ ja 20–49 (klo 18.00–24.00), 1997–2005
Letter of 24.2.2006 from Dutch authorities.
Alankomaiden viranomaisten kirje, päivätty 24.2.2006.
Since 1994, the gross revenue (based on list prices) and net revenue (taking into account discounts granted) generated by the commercial broadcasters on the advertising market have exceeded the revenue generated by the public broadcasters.
Vuodesta 1994 kaupallisten televisioyhtiöiden saamat mainostulot, sekä listahintoihin perustuvat bruttotulot että myönnetyt alennukset huomioon ottaen saadut nettotulot, ovat olleet suuremmat kuin yleisradioyhtiöiden saamat tulot.
Gross revenues from TV advertising 1994 - 2005 (amounts x €1 million)
Televisiomainonnasta saadut bruttotulot vuosina 1994–2005 (miljoonaa euroa)
Commercial broadcasters
Kaupalliset radio- ja televisioyhtiöt
Net revenues from TV advertising, 1994 - 2005 (amounts x €1 million)
Televisiomainonnasta saadut nettotulot vuosina 1994–2005 (miljoonaa euroa)
As can be inferred from Tables 1, 2 and 3, there is a difference between gross revenues from TV advertising and revenues net of discounts.
Kuten edellä olevista taulukoista voi päätellä, televisiomainonnasta saadut bruttotulot ja nettotulot ovat muuttuneet eri tavalla.
According to the Dutch authorities, not only are the published tariffs of the public service broadcasters higher, but also the discounts that they grant are lower in comparison with commercial broadcasters.
Alankomaiden viranomaisten mukaan sen lisäksi, että julkisen palvelun yleisradioyhtiöillä on korkeammat listahinnat kuin kaupallisilla televisioyhtiöillä, ne myös myöntävät näitä vähemmän alennuksia.
Acquisition of football rights by the NOS RTV
NOS RTV:n hankkimat jalkapallo-ottelujen lähetysoikeudet
During the period under investigation the NOS RTV obtained broadcasting rights for several important football events.
Tutkinta-ajanjakson aikana NOS RTV sai useiden tärkeiden jalkapallotapahtumien lähetysoikeudet.
The commercial broadcaster Canal+ (pay-TV) obtained the rights for the live matches of the Dutch premier league.
Kaupallinen televisioyhtiö Canal+ (maksu-tv) sai oikeudet Alankomaiden ykkösliigan ottelujen suoriin lähetyksiin.
The rights for the Champions League were also partly sublicensed to Canal+ by the NOS RTV.
Lisäksi NOS RTV siirsi osittain Mestarien liigan ottelujen lähetysoikeudet Canal+:lle.
The commercial broadcaster SBS obtained the broadcasting rights of two national football cups.
Kaupallinen televisioyhtiö SBS sai lähetysoikeudet kahteen kansalliseen cup-otteluun.
It also obtained the rights to the Dutch first division matches and the qualification matches of the Dutch team for the European Championship 2004.
Se sai lähetysoikeudet myös Alankomaiden ykkösdivisioonan otteluihin ja Alankomaiden joukkueen karsintaotteluihin vuoden 2004 Euroopan mestaruuskilpailuja varten.
The broadcasting rights for various foreign football competitions are held by CLT-UFA, Europe's largest broadcasting group (the parent company of e.g. RTL).
Eri ulkomaisten jalkapallosarjojen lähetysoikeudet ovat CLT-UFA:lla, joka on Euroopan suurin televisioyhtymä (esim. RTL:n emoyhtiö).
Relation between broadcasters and cable operators
Yleisradioyhtiöiden ja kaapelioperaattorien väliset suhteet
Traditional cable transmission is seen as a separate publication for the purpose of copyright under Dutch law.
Alankomaiden laissa perinteistä kaapelilähetystä pidetään tekijänoikeuskysymysten kannalta erillisenä julkaisemisena.
In principle, the permission of all copyright holders is required, and the copyright holder may claim a payment from the cable operator for the publication.
Periaatteessa kaikilta tekijänoikeuksien haltijoilta tarvitaan lupa, ja oikeuksien haltija voi vaatia kaapelioperaattorilta julkaisemisesta maksun.
Since 1985 there has been an agreement between the VECAI (representing the cable operators) and the NOS RTV (representing the public broadcasters) under which the cable operators are exempted from making copyright payments to the public broadcasters (the copyright holders) when their programmes are transmitted via cable.
Vuodesta 1985 on VECAIn (kaapelioperaattorien edustaja) ja NOS RTV:n (yleisradioyhtiöiden edustaja) välillä ollut voimassa sopimus, jonka mukaan kaapelioperaattorit vapautetaan julkisen palvelun yleisradioyhtiöille (tekijänoikeuksien haltijoita) maksettavista tekijänoikeusmaksuista, kun näiden ohjelmia lähetetään kaapelin välityksellä.
This agreement was made at the request of the Dutch Government, on the grounds that citizens already paid a contribution for public broadcasting.
Sopimus tehtiin Alankomaiden hallituksen pyynnöstä sillä perusteella, että kansalaiset maksavat jo osuuden yleisradiotoiminnasta.
It was considered that a copyright payment from cable operators, which could result in higher cable subscription fees, would be undesirable.
Tekijänoikeusmaksujen perimistä kaapelioperaattoreilta ei pidetty toivottavana, sillä se saattaisi johtaa korkeampiin kaapelimaksuihin.
It should be noted that cable operators are legally obliged to transmit all the public broadcasters' radio and TV programmes (‘must carry’ obligation) and cannot charge broadcasters for the transmission costs.
On syytä muistaa, että lain mukaan kaapelioperaattorit ovat velvollisia lähettämään kaikki yleisradioyhtiöiden radio- ja televisio-ohjelmat (jakeluvelvoite) mutta eivät voi veloittaa niiltä siirtokuluja.
The measures subject to this Decision
Tämän päätöksen aiheena olevat toimenpiteet
As set out in the decision to open the formal investigation procedure, the following measures are the subject of this Decision:
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä vahvistetun mukaisesti tämän päätöksen aiheena ovat seuraavat toimenpiteet:
The payments to the broadcasters, referred to in Article 106a and 170c of the Media Act, which are categorized by the Commission as ad hoc payments. These are:
Viestintälain 106a §:ssä ja 170c §:ssä tarkoitetut yleisradioyhtiöille maksettavat maksut, jotka komissio luokittelee tapauskohtaisiksi.
This amount can be divided into payments made from the matching funds (€[...] million) and payments made from the AOR to the FOR and subsequently from the FOR to the public broadcasters (€191,2 million).
Kuten edellä todettiin, määrä voidaan jakaa niin kutsutuista vastikevaroista maksettuihin maksuihin ([...] miljoonaa euroa) ja AOR:stä FOR:iin ja sen jälkeen FOR:stä yleisradioyhtiöille maksettuihin maksuihin (191,2 miljoonaa euroa).
payments from the Co-production Fund (CoBo).
Yhteistuotantorahastosta maksetut maksut.
The CoBo Fund consists of two specific sub-funds, the Film Fund and the Telefilm project.
Yhteistuotantorahastoon kuuluu kaksi erillistä alarahastoa, Filmfonds ja Telefilm-hanke.
In the period 1994-2005 the State granted €31,7 million to the public broadcasters via the CoBo Fund.
Valtio myönsi vuosina 1994–2005 yleisradioyhtiöille yhteistuotantorahaston kautta 31,7 miljoonaa euroa.
Ensured access to the cable, known as the ‘must carry’ obligation, laid down in Article 82i of the Media Act.
Varmistettu pääsy kaapeliverkkoon eli niin kutsuttu jakeluvelvoite (johon viitataan viestintälain 82i §:ssä).
Provision of technical facilities by NOB free of charge, provided for in Articles 89 and 90 of the Media Act.
NOB:n maksutta toimittamat tekniset laitteet (viestintälain 89 ja 90 §).
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE AND ARGUMENTS OF THE PARTIES
SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN JA OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT VÄITTEET
3 SUMMARY OF THE GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
YHTEENVETO MENETTELYN ALOITTAMISEN SYISTÄ
After its initial investigation, the Commission concluded that certain measures, with the possible exception of the ‘must carry’ obligation, constituted state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Alustavan tutkintansa jälkeen komissio katsoi, että tietyt toimenpiteet, jakeluvelvoitetta mahdollisesti lukuun ottamatta, ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
The Commission also expressed doubts about the compatibility of such state aid under Article 86(2) of the EC Treaty.
Komissio ilmaisi vielä epäilyksensä siitä, onko kyseinen valtiontuki EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea.
Regarding the proportionality of the funding, the Commission doubted whether costs and revenues were allocated according to clearly established cost accounting principles.
Rahoituksen oikeasuhteisuuden osalta komissio katsoi, ettei ollut varmuutta siitä, että kustannukset ja tulot jaettiin selvästi määriteltyjen kustannuslaskennan periaatteiden mukaisesti.
The Commission doubted whether non-public service revenues were fully taken into account when calculating the need for state funding, leading to a risk of funding going beyond the net costs of the public service.
Komissiolle ei ollut selvää, olivatko muun kuin julkisen palvelun tuottamat tulot otettu kokonaisuudessaan huomioon laskettaessa julkisen rahoituksen tarvetta, ja näin oli olemassa riski, että rahoitus oli noussut julkisen palvelun kustannuksia suuremmaksi.
Furthermore, the Commission considered that the level of funds in the FOR and the programme reserves was an indication of structural over-compensation.
Komissio katsoi myös, että FOR:n sekä ohjelmatoiminnan varantojen määrä viittasi rakenteelliseen ylikompensaatioon.
The Commission noted that, of the total ad hoc payments, an amount of €110 million (based on figures of 2001) had not been used.
Komissio pani merkille, että tapauskohtaisten maksujen kokonaismäärästä oli käyttämättä 110 miljoonaa euroa (vuoden 2001 lukujen perusteella).
Moreover, the Commission expressed its intention to investigate whether competition in commercial markets had been unlawfully distorted.
Komissio ilmoitti vielä aikovansa tutkia, oliko kilpailu markkinoilla vääristynyt kohtuuttomasti.
The Commission stressed that such distortion of competition could occur in the markets for advertising, intellectual property rights for cable transmission and football transmission rights.
Komissio painotti, että kilpailu markkinoilla saattoi olla vääristynyt mainonnan, kaapelilähetyksiin liittyvien tekijänoikeuksien ja jalkapallo-ohjelmien lähetysoikeuksien osalta.
Finally, the NOB is not allowed to charge the public broadcasters for the services it provides, but receives payments for this task directly from the State.
NOB:llä ei ole lupaa veloittaa yleisradioyhtiöiltä niille tarjoamistaan palveluista, vaan se saa tämän tehtävän korvauksen suoraan valtiolta.
The Commission noted that the provision of technical facilities free of charge could constitute aid to the public broadcasters.
Komissio totesi, että teknisten palvelujen tarjoaminen maksutta saattaisi olla yleisradioyhtiöille annettua tukea.