natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This funds were to be sourced as follows: Divestment of assets (financial and real estate) were to provide SIT 958427170. Another SIT 900000000 would come from bank loans obtained on market terms, without the support of aid. The remainder would be provided trough ‘depreciation and amortisation’ of assets (expected to amount to a total of SIT 1111786000 in 2004-2006).
Varojen lähteet ovat seuraavat: omaisuuden (rahoitusomaisuuden ja kiinteän omaisuuden) luovutuksista 958427170 Slovenian tolaria; 900000000 Slovenian tolaria markkinaehtoista pankkilainaa, johon ei sisälly tukea; loput omaisuuden hankintamenojen jaksotuksesta (vuosina 2004–2006 oletettavasti yhteensä 1111786000 Slovenian tolaria).
concerning an Italian State aid scheme to the Sardinian shipping sector C 23/96 (NN 181/95) and C 71/97 (N 144/97)
Italian valtion Sardinian merenkulkualan hyväksi toteuttamasta tukijärjestelmästä C 23/96 (NN 181/95) ja C 71/97 (N 144/97)
(notified under document number C(2007) 3257)
(tiedoksiannettu numerolla K(2007) 3257)
Having regard to the Treaty establishing the European Community, in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
Having, pursuant to those provisions, called on the parties concerned to submit their comments,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa,
By letter of 24 June 1996 [1], the Commission informed the Italian authorities of its decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the EC Treaty (formerly Article 93(2)) with regard to an unlawful aid scheme established by the region of Sardinia in favour of shipping companies for the construction, acquisition, conversion, modification or repair of ships (hereinafter original aid scheme).
Komissio ilmoitti 24 päivänä kesäkuuta 1996 päivätyllä kirjeellä [1] Italian viranomaisille päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa (entisessä 93 artiklan 2 kohdassa) määrätty menettely liittyen laittomaan tukijärjestelmään, jonka Sardinian alue oli toteuttanut sellaisten laivayhtiöiden hyväksi, jotka haluavat rakentaa, hankkia, muuntaa tai korjata aluksia (jäljempänä ’alkuperäinen tukijärjestelmä’).
After the procedure was opened, the Italian Government sent its observations to the Commission in a letter dated 31 October 1996 (DG7-Transport A/23443).
Menettelyn aloittamisen jälkeen Italian hallitus toimitti omat huomautuksensa komissiolle 31 päivänä lokakuuta 1996 päivätyllä kirjeellä (DG VII–Liikenne A/23443).
The Sardinian regional authorities sent their observations in letters dated 11 October 1996 (DG7-Transport A/21870) and 22 January 1997.
Sardinian alueen viranomaiset toimittivat huomautuksensa 11 päivänä lokakuuta 1996 (DG VII–Liikenne A/21870) ja 22 päivänä tammikuuta 1997 päivätyillä kirjeillä.
No other Member States or interested third parties sent their observations within the time limit of one month after publication of the decision to open the procedure.
Muut jäsenvaltiot sen enempää kuin kolmannet osapuolet eivät esittäneet huomautuksia määräajassa, joka oli yksi kuukausi menettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkaisemisesta.
It should be noted, however, that some third parties submitted comments outside this deadline.
On kuitenkin mainittava, että eräät kolmannet osapuolet ovat esittäneet huomautuksia kyseisen määräajan jälkeen.
On 21 October 1997, the Commission adopted Decision 98/95/EC, which establishes the incompatibility with the common market of the aid scheme in question [2].
Komissio teki 21 päivänä lokakuuta 1997 päätöksen 98/95/EY, jonka mukaan kyseinen tukijärjestely ei sovellu yhteismarkkinoille [2].
On 12 November 1997 (SG (97) D/9375), the Italian authorities were informed of this decision.
Päätös annettiin tiedoksi Italian viranomaisille 12 päivänä marraskuuta 1997 (SG (97) D/9375).
In a letter of 14 November 1997, the Commission informed the Italian authorities of its decision to initiate the procedure set out in Article 88(2), of the EC Treaty (formerly Article 93(2)) with regard to Sardinian Regional Law No 9 of 15 February 1996 which amends the original aid scheme implemented for the benefit of shipping companies [3].
Komissio ilmoitti 14 päivänä marraskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisille päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa (entisessä 93 artiklan 2 kohdassa) määrätty menettely liittyen 15 päivänä helmikuuta 1996 annettuun Sardinian aluelakiin N:o 9, jolla muutetaan laivayhtiöiden hyväksi toteutettua alkuperäistä tukijärjestelyä [3].
The Italian authorities submitted their comments on 16 January 1998 (DG7-Transport A/1221) and 23 December 1997 (DG7-Transport A/144).
Italian viranomaiset esittivät huomautuksensa 16 päivänä helmikuuta 1998 (DG VII–Liikenne A/1221) ja 23 päivänä joulukuuta 1997 (DG VII–Liikenne A/144).
No other Member States or interested third parties sent their observations within the time limit of one month after publication of the decision to initiate the procedure.
Muut jäsenvaltiot sen enempää kuin kolmannet osapuolet eivät esittäneet huomautuksia määräajassa, joka oli yksi kuukausi menettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkaisemisesta.
In its judgment of 19 October 2000 (Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission) [4] the Court of Justice of the European Communities annulled Decision 98/95/EC on the grounds that it lacked an adequate statement of reasons with regard to the effect on Community trade.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi päätöksen 98/95/EY 19 päivänä lokakuuta 2000 antamallaan tuomiolla (tuomio asiassa Italian tasavalta ja Sardegna Lines – Servizi Marittimi della Sardegna S.p.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, yhdistetyt asiat C-15/98 ja C-105/99) [4]. Kumoamisen syynä oli, ettei päätöksessä 98/95/EY ollut riittävästi perusteltu vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan.
Following a letter from the Commission dated 23 November 2006 (D 2006 224962) requesting information from the Italian authorities, a response was sent by e-mail on 8 March 2007 (TRENA/26193).
Komission 23 päivänä marraskuuta 2006 toimittamaan kirjeeseen (D 2006 224962), jossa se pyysi tietoja Italian viranomaisilta, saatiin vastaus sähköpostitse 8 päivänä maaliskuuta 2007 (TRENA/26193).
The original scheme
Tukijärjestely
Following a complaint lodged in 1993, the Commission learned of an aid scheme set up by the region of Sardinia for shipping companies intending to build, purchase, convert or repair ships.
Komissio sai vuonna 1993 tehdyn valituksen myötä tiedon tukijärjestelmästä, jonka Sardinian alue oli toteuttanut sellaisten laivayhtiöiden hyväksi, jotka haluavat rakentaa, hankkia, muuntaa tai korjata aluksia.
It took the specific form of loans and leases granted on favourable terms that were agreed initially only with companies whose head office, domicile for taxation purposes and port of register were situated in the region of Sardinia.
Kyse oli erityisesti tavanomaista edullisemmin ehdoin myönnetyistä laina- ja leasingsopimuksista, jotka oli alun perin määrä myöntää ainoastaan sellaisille yhtiöille, joiden päätoimipaikka, verotuskotipaikka ja rekisteröintisatama olivat Sardinian alueella.
Regional Law No 20 of 15 May 1951 amended by Law No 15 of 11 July 1954
15 päivänä toukokuuta 1951 annettu aluelaki N:o 20 sellaisena kuin se on muutettuna 11 heinäkuuta 1954 annetulla lailla N:o 15
The scheme in question was set up by Sardinian Regional Law No 20 of 15 May 1951 (hereinafter Law No 20/1951), subsequently amended by Regional Laws No 15 of 11 July 1954 (hereinafter Law No 15/1954) and No 11 of 4 June 1988 (hereinafter Law No 11/1988).
Kyseinen tukijärjestely luotiin 15 päivänä toukokuuta 1951 annetulla Sardinian aluelailla N:o 20 (jäljempänä ’laki 20/1951’), jota on myöhemmin muutettu 11 päivänä heinäkuuta 1954 annetulla aluelailla N:o 15 (jäljempänä ’laki 15/1954’) ja 4 päivänä kesäkuuta 1988 annetulla aluelailla N:o 11 (jäljempänä ’laki 11/1988’). Laissa 20/1951, sellaisena kuin se on muutettuna lailla 15/1954, säädettiin rahastosta, josta oli määrä myöntää lainoja laivayhtiöille, joilla oli aie rakentaa, hankkia, muuntaa tai korjata aluksia. Lainoja oli tarkoitus myöntää ainoastaan sellaisille yhtiöille, joiden päätoimipaikka, verotuskotipaikka ja rekisteröintisatama olivat Sardinian alueella.
Where no such aid under national legislation had been awarded, loans could not exceed 60 % of investment costs.
Sen sijaan tapauksissa, joissa hakija ei ollut saanut tukea kansallisen lainsäädännön nojalla, lainojen enimmäissuuruus oli 60 prosenttia investoinneista.
Under Law No 20/1951, interest, commission and other charges related to the loan could not exceed 4,5 % per year of the loan where aid had already been received under national legislation, and 3,5 % in all other cases (an average interest rate subsidy of 10-12 percentage points).
Lain 20/1951 mukaan korot, palkkiot ja muut lainan sivukulut olivat vuodessa enintään 4,5 % lainan pääomasta, jos lainan saanut yhtiö oli jo saanut tukea kansallisen lainsäädännön nojalla, ja kaikissa muissa tapauksissa enintään 3,5 % (koronalennus keskimäärin 10–12 prosenttiyksikköä).
The capital was to be repaid in not more than 12 annual instalments commencing from the third year following entry into service of the ship for which the loan had been granted.
Pääoma oli määrä maksaa takaisin enintään 12 vuosieränä alkaen kolmannesta vuodesta sen jälkeen, kun alus, jota varten laina oli myönnetty, oli otettu käyttöön.
Regional Law No 11 of 4 June 1988
11 kesäkuuta 1988 annettu aluelaki N:o 11
Articles 99 and 100 of Law No 11/1988 introduced substantive amendments to the aid scheme, but said changes were not notified to the Commission.
Lain 11/1988 99 ja 100 §:llä tehtiin merkittäviä muutoksia tukijärjestelyyn, mutta muutoksista ei ilmoitettu komissiolle.
Since the aid scheme had been amended, it therefore constituted non-notified aid.
Tukijärjestelmä muodosti siis muutetussa muodossaan ilmoittamattoman tuen.
The following conditions were added to those provided for by Law No 20/1951 for the granting of aid to beneficiary companies:
Lain 20/1951 mukaisiin ehtoihin, joiden mukaisesti tukea voitiin myöntää yhtiöille, oli lisätty seuraavat ehdot:
that the undertaking should have its head office, administrative headquarters and shipping business and, where applicable, its main stores, depots and accessory equipment permanently in one of the ports of the region;
yrityksen päätoimipaikka, keskushallinto ja meriliikennetoiminta ja, soveltuvissa tapauksissa, tärkeimmät varastot ja varikot sekä yrityksen toimintaa tukevat laitteet sijaitsevat pysyvästi jossakin alueen satamassa;
all the vessels owned by the undertaking should be in the registry of one of the ports of the region;
kaikki yrityksen omistamat alukset on ilmoitettu rekisteriin alueen satamissa;
the undertaking should use the ports of the region as the centre of its shipping activities, making them a normal port of call as part of those activities and, where regular services are operated, these should terminate or regularly call at one or more of those ports;
yritys käyttää alueen satamia liikennetoimintansa keskuspaikkana ja pitää niitä kyseiseen toimintaan liittyvinä tavanomaisina käyntisataminaan, ja mahdollisen säännöllisen liikenteen päätesatamana tai säännöllisenä käyntisatamana on oltava yksi tai useampi alueen satamista;
the undertaking should commit itself to carrying out refitting work in the ports of the region, provided that shipyards have the operational capacity and that there are no grounds of force majeure, unavoidable chartering requirements or obvious economic or time constraints;
yritys sitoutuu teettämään kunnostustöitä alueen satamissa, mikäli Sardinian telakoilla on tarvittava toimintakapasiteetti eikä töille ole force majeure -esteitä, pakollisista leasingsopimuksen ehdoista johtuvia esteitä tai ilmeisiä taloudellisia tai ajallisia esteitä;
as regards the crewing of vessels with a gross tonnage of more than 250 tonnes, the undertaking should establish a special complement, comprising all the seafarer categories needed to crew the vessel for which it was requesting aid, using solely crew members registered in the general duty roster of the port of registry, and to take from those rosters all the crew required, whether general or special, the only restrictions being those laid down by the national regulations on the employment of seafarers …’
yritys velvoitetaan kokoamaan bruttovetoisuudeltaan yli 250 tonnin aluksia varten erityismiehitys, joka kattaa kaikki tukihakemuksen kohteena olevan aluksen miehityksessä tarvittavat miehistöluokat ja johon kuuluu ainoastaan rekisteröintisataman yleiseen merimiesluetteloon merkittyjä miehistön jäseniä, sekä palkkaamaan kyseisistä luetteloista koko tarvittava yleinen ja erityinen miehistö, ainoina rajoittavina tekijöinä miehistön palkkaamista koskevat kansalliset säännökset”.
Law No 11/1988 also introduced the option whereby the Sardinian authorities could grant a contribution to the costs of a lease where a shipping company had opted for a lease instead of a loan.
Laissa 11/1988 Sardinian viranomaisille annettiin myös mahdollisuus myöntää avustusta leasingsopimusten kuluihin, jos laivayhtiö käytti lainan sijaan leasingsopimusta.
The contribution is equal to the difference between the interest actually owed on a loan, corresponding to the annual amortisation rate, calculated at the commercial reference interest rate for shipping in Italy and the interest payable on the same loan calculated at 5 % (an average interest rate subsidy of about 10 percentage points).
Avustus on yhtä suuri kuin lainasta aiheutuvien, Italian laivayhtiöihin sovellettavan kaupallisen viitekoron mukaan laskettavien tosiasiallisten lainakustannusten sekä saman summan lainaamisesta aiheutuvien, 5 prosentin korolla laskettavien lainakustannusten välinen erotus (erotus vastaa noin 10 prosenttiyksikön keskimääräistä koronalennusta).
At the end of the contract, the ship for which the contribution was paid may be purchased by the leasee by paying an amount equal to 1 % of the purchase price.
Sopimuksen päättyessä leasingoikeuden haltija voi hankkia omistukseensa alukset, joita varten avustusta on maksettu, yhtä prosenttia ostohinnasta vastaavalla hinnalla.
According to the Italian authorities, (letter of 5.6.1988 and reply of 1.7.1998), no lease was signed under Law No 11/1988.
Italian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan (kirje 5.6.1988 ja vastaus 1.7.1998) lain 11/1988 nojalla ei ollut allekirjoitettu yhtäkään leasingsopimusta.
According to information in the possession of the Commission, loans amounting to the sum of ITL 12697450000 (approximately EUR 6,5 million) have been granted since the entry into force of the original aid scheme.
Komission hallussa olevien tietojen mukaan alkuperäisen tukijärjestelmän voimaantulon jälkeen lainoja on myönnetty yhteensä 12697450000 Italian liiran (noin 6,5 milj. euron) arvosta.
The last financing decision was taken in December 1991.
Komission hallussa olevien tietojen mukaan viimeinen rahoituspäätös tehtiin joulukuussa 1991.
In their latest letter of 8.3.2007, the Italian authorities claimed that financing granted on the basis of the 1988 law concerned the acquisition of ships of gross tonnage between 24 and 138 tonnes.
Italian viranomaiset ilmoittavat viimeksi toimittamassaan 8 päivänä maaliskuuta 2007 päivätyssä kirjeessä, että lain 11/1988 nojalla myönnetyn rahoituksen tarkoituksena oli bruttovetoisuudeltaan 24–138 tonnin alusten hankkiminen.
These ships were said to be mainly for the purpose of costal maritime transport within a market that had not yet been opened up for competition at the time.
Italian viranomaisten mukaan kyseiset alukset oli tarkoitettu pääasiassa rannikkoliikenteeseen markkinoilla, joita ei tuolloin ollut vielä avattu kilpailulle.
Doubts raised over the original aid scheme subject to procedure C 23/96
Alkuperäisestä tukijärjestelmästä esitetyt epäilykset menettelyssä C 23/96
In the document initiating the procedure on 24 June 1996, the Commission expressed serious doubts over the compatibility of the aid with the common market on the basis of information available to it for the following reasons:
Aloittaessaan menettelyn 24 päivänä kesäkuuta 1996 komissio totesi hallussaan olevien tietojen perusteella vakavasti epäilevänsä tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille seuraavista syistä:
the aid scheme contained provisions which involved discrimination on the grounds of nationality in that ship operators were obliged, inter alia, as an effective condition of aid, to employ Sardinian seafarers on board their vessels,
tukijärjestelmä sisälsi määräyksiä, joihin liittyi kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää, koska tuensaajayritykset muun muassa velvoitettiin tuen ehtona palkkaamaan aluksiinsa sardinialaista miehistöä,
the scheme conflicted with the principle of freedom of establishment inasmuch as the aid was conditional, inter alia, on operators having their head office in Sardinia,
järjestelmä oli sijoittautumisvapauden periaatteen vastainen, koska tuen saamisen ehtona oli muun muassa, että tuensaajayritysten päätoimipaikka oli Sardiniassa,
the scheme involved aid to encourage investment in ships in a way which is liable to infringe Community law.
järjestelmä sisälsi tukea alusinvestointien edistämiseksi sellaisin säännöin, että se vaaransi yhteisön sääntöjen noudattamisen.
The scheme amended by Law No 9 of 15 February 1996
Tukijärjestelmä sellaisena kuin se on muutettuna 15 päivänä helmikuuta 1996 annetulla lailla N:o 9
To make Law No 20/1951 compatible with Community law and the relevant Directives, the regional authorities amended the original aid scheme by means of Regional Law No 9 of 15 February 1996 (hereinafter Law No 9/1996) as follows:
Saattaakseen lain 20/1951 yhteisön oikeuden ja asiaa koskevien direktiivien mukaiseksi alueelliset viranomaiset muuttivat tukijärjestelmää 15 päivänä helmikuuta 1996 annetulla aluelailla N:o 9 (jäljempänä ’laki 9/1996’) seuraavasti:
the provisions which involved discrimination on the grounds of nationality were removed;
kohdat, joilla liikenteenharjoittajia syrjitään kansalaisuuden perusteella, on poistettu;
a new condition was introduced whereby a preference for innovative, high technology vessels was agreed;
tuelle on asetettu uusi ehto, jonka mukaan etusijalle asetetaan innovatiiviset, kehittynyttä teknologiaa hyödyntävät kuljetusmuodot;
a system was introduced to check that the aid was not granted twice (by the national authorities and by the regional authorities) for the same loans/leases.
käyttöön on otettu järjestelmä, jolla varmistetaan, että tukea ei myönnetä kahteen kertaan (sekä keskus- että alueviranomaisten toimesta) samaa laina- tai leasingsopimusta varten.
Doubts expressed during proceeding C 71/97
Menettelyssä C 71/97 esitetyt epäilykset
In its Decision of 14 November 1997 the Commission, while noting that the notified aid scheme no longer contained discriminatory provisions based on breach of the right to establishment, expressed serious doubts over the compatibility of the amendments with the common market for the following reasons:
Komissio otti 14 päivänä marraskuuta 1997 tekemässään päätöksessä huomioon sen, ettei ilmoitettu tukijärjestelmä enää sisältänyt kansalaisuussyrjintään johtavia (erityisesti sijoittautumisoikeuden vastaisia) sääntöjä, mutta toi esille vakavia epäilyksiä muutosten soveltuvuudesta yhteismarkkinoille seuraavista syistä:
risk of conflict with Community legislation on shipbuilding in force at that time [5],conflict between the aid scheme and the guidelines on State aid to maritime transport current at that time [6],existence of unlawful operating aid, granted in the form of leases on favourable terms for the acquisition of ships.
tuolloin voimassa olleiden laivanrakennusteollisuutta koskeneiden yhteisön sääntöjen [5] kanssa saattoi syntyä ristiriitoja,tukijärjestelmä oli tuolloin voimassa olleiden meriliikenteen valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen [6] vastainen,tukijärjestelmä sisälsi laitonta toimintatukea (alusten hankkimiseen myönnettävä pehmeäehtoinen rahoitusleasing).
Commission Decision of 98/95/EC
Komission päätös 98/95/EY
In Decision 98/95/EC, the Commission, without reference to the amendments added subsequently, found the original aid scheme constituted State aid for the purposes of Article 92(1) of the EC Treaty, inasmuch as: ‘(a) the beneficiary companies are relieved of a financial burden which they would normally bear (normal commercial interest rates and other charges on loans/leases); (b) the burden is borne by State resources (the Sardinian authorities); (c) the aid is selective (being reserved to the shipping sector); and (d) the aid affects trade between Member States.’
Ottamatta kantaa myöhemmin tehtyihin muutoksiin komissio katsoi päätöksessään 98/95/EY, että alkuperäisessä tukijärjestelmässä myönnetyt tuet olivat valtiontukea, koska: a) ”tukea saavat yritykset vapautuvat rahoituksellisesta rasitteesta, joka niihin tavallisesti kohdistuisi (tavanomainen kaupallinen korkokanta ja muut laina- ja leasingsopimuksiin liittyvät maksut); b) tämä rasite maksetaan valtion varoista (Sardinian viranomaiset); c) tuki on valikoivaa (se on suunnattu vain laivaliikenteelle); d) tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
With regard to letter (d), the Decision initiating the proceedings states that ‘more than 90 % of the goods from Member States are transported towards Sardinia by sea and more than 90 % of goods from Sardinia are transported towards Member States by the same route.
Kohdan d osalta menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä huomautettiin, että ”yli 90 prosenttia Sardiniaan menevistä jäsenvaltioiden tuotteista kuljetetaan meritse ja että yli 90 prosenttia jäsenvaltioihin tulevista Sardiniasta peräisin olevista tuotteista kuljetetaan samalla tavoin.
In light of the above, the Commission concluded that:
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoi seuraavaa:
the financial aid granted under Law No 11/1988 constituted State aid under Article 92(1) of the Treaty (now Article 87(1)),
lain 11/1988 nojalla myönnetty taloudellinen tuki oli perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa (nykyisessä 87 artiklan 1 kohdassa) tarkoitettua valtiontukea,
the aid was granted in breach of Article 93(3) of the EC Treaty (Article 88(3)), and
tuki oli myönnetty EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan (nykyisen 88 artiklan 3 kohdan) vastaisesti ja
in the case in point, none of the derogations provided for in Article 92 could be applied.
tapaukseen ei voitu soveltaa yhtäkään 92 artiklan mukaista poikkeusta.
The Commission therefore ordered that Italy should recover the unlawful aid granted on the basis of the 1988 aid scheme (Article 2).
Komissio määräsi siksi Italian perimään takaisin vuoden 1988 tukijärjestelmän mukaisesti laittomasti myönnetyt tuet (2 artikla).
The judgment of 19 October 2000 and its legal consequences
19 päivänä lokakuuta annettu tuomio ja sen juridiset seuraukset
In its judgment of 19 October 2000 (Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission) [7] the Court of Justice of the European Communities annulled Decision 98/95/EC on the ground that it lacked an adequate statement of reasons with regard to the effect on Community trade.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi päätöksen 98/95/EY 19 päivänä lokakuuta 2000 antamallaan tuomiolla (tuomio asiassa Italian tasavalta ja Sardegna Lines – Servizi Marittimi della Sardegna S.p.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, yhdistetyt asiat C-15/98 ja C-105/99) [7]. Kumoamisen syynä oli, että päätöksessä 98/95/EY ei ollut riittävästi perusteltu vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan.