natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For aquatic and semi-aquatic amphibians water quality, including the concentration of ammonia and the pH level in water, should be regularly monitored.
Vedessä ja osittain vedessä elävien sammakkoeläinten veden laatua (myös ammoniakkipitoisuutta ja veden pH-tasoa) olisi seurattava säännöllisesti.
(See paragraph 4.8 of the General section)
(Katso yleisen osan kohta 4.8.)
In order to avoid diseases, the terrestrial and aquatic areas in the terraria should be carefully cleaned to remove dirt, excrement and food particles.
Sairauksien välttämiseksi terraarion maa- ja vesialueet olisi huolellisesti puhdistettava ja niistä olisi poistettava lika, eritteet ja ruoan jätteet.
The skin of amphibians can be easily damaged.
Sammakkoeläinten iho voi vahingoittua helposti.
Care is required during handling, which should be kept to a minimum.
Käsittelyssä on noudatettava varovaisuutta ja se on pidettävä mahdollisimman vähäisenä.
Anaesthesia and humane killing
Anestesia ja humaanit lopetusmenetelmät
Invasive, potentially painful procedures should be accompanied both by analgesia and anaesthesia.
Invasiivisissa mahdollisesti kivuliaissa toimenpiteissä olisi käytettävä sekä kivunpoistoa että anestesiaa.
As amphibians' skin accounts for a significant portion of normal gaseous exchanges, in anaesthetised animals, in which lung respiration is reduced or interrupted, the body skin should always be kept moist, for example with a wet tissue.
Koska huomattava osa normaaleista kaasujen vaihdosta tapahtuu sammakkoeläimen ihon kautta, anestesoiduilla eläimillä, joiden keuhkojen hengitystoiminta vähenee tai keskeytyy, iho olisi aina pidettävä kosteana, esimerkiksi kostean kankaan avulla.
Where animals need to be identified individually there are a number of suitable methods such as transponders; tank labels for individually housed animals; monitoring pigment or wart configurations; small labels by coloured thread.
Jos yksittäisiä eläimiä on merkittävä, käytettävissä on useita sopivia menetelmiä, kuten transponderit, altaiden merkinnät yksittäin säilytettäviä eläimiä varten, ihon pigmentin tai nystyröiden seuranta taikka pienet värillisellä langalla tehtävät merkit.
Chemical markings should not be used, since substances are absorbed through the skin, possibly causing toxic effects.
Kemiallisia merkintöjä ei tulisi käyttää, koska aineet imeytyvät ihon läpi ja voivat aiheuttaa myrkyllisiä vaikutuksia.
Toe clipping is deleterious and should not be carried out.
Varpaiden leikkaaminen on vahingollista eikä sitä tulisi tehdä.
During transport, amphibians should be provided with sufficient air and moisture and, if necessary, appropriate devices to maintain the required temperature and humidity.
Kuljetusten aikana sammakkoeläimillä tulisi olla riittävästi ilmaa ja kosteutta. Tarvittaessa lämpötilaa ja kosteutta olisi voitava säännellä asianmukaisin laittein.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR REPTILES
LAJIKOHTAISET OHJEET: MATELIJAT
According to morphological systematics, reptiles include the main orders Rhynchocephalia (tuatara), Squamata (lizards, snakes), Chelonia (tortoises, turtles, and terrapins), and Crocodilia (alligators, crocodiles, caimans, and gavials).
Matelijat jakautuvat morfologisessa systematiikassa päälahkoihin, joita ovat Rhynchocephalia (tuatarat), Squamata (liskot, käärmeet), Chelonia (makean veden kilpikonnat, merikilpikonnat ja suokilpikonnat) ja Crocodilia (alligaattorit, krokotiilit, kaimaanit ja gaviaalit).
They differ greatly in their patterns of geographic distribution and in the diversity of living types.
Ne eroavat toisistaan huomattavasti maantieteellisen levinneisyytensä ja elinympäristöjensä osalta.
In contrast to the more or less smooth and moist skin seen in amphibians, reptiles have a skin protected by overlapping scales (snakes, lizards), by a box-like shell (chelonians), or by bone plates in the skin (crocodiles, alligators, and caimans).
Toisin kuin sammakkoeläimillä, joilla iho on jokseenkin sileä ja kostea, matelijoiden ihoa suojaavat lomittaiset suomut (käärmeet, liskot), laatikkomainen kilpi (kilpikonnat) tai luulevyt (krokotiilit, alligaattorit ja kaimaanit).
The thick skin is an adaptation to better protect reptiles from the water loss that occurs with the permeable skin of amphibians.
Paksu iho on muodostunut suojelemaan matelijoita paremmin veden menetykseltä, jonka sammakkoeläinten läpäisevä iho mahdollistaa.
Table J.1. lists two very general habitat categories of reptiles and examples of species of each habitat frequently used for experimental and other scientific purposes.
Taulukossa J.1 esitetään kaksi matelijoiden pääasiallista elinympäristöä sekä esimerkkejä kokeellisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävistä lajeista.
The following proposals provide details on the basic housing and care conditions recommended for species found within these habitats.
Sitä seuraavissa suosituksissa annetaan tietoa säilytyksen ja hoidon perusvaatimuksista kyseisissä elinympäristöissä asuville lajeille.
Specific procedures may require the use of certain other species which do not fall into these categories, such as semi-aquatic, arboreal or rock-climbing reptiles.
Erityistoimenpiteissä voidaan joutua käyttämään tiettyjä muita lajeja, jotka eivät kuulu näihin luokkiin, kuten osittain vedessä, metsissä tai kallioilla eläviä matelijoita.
Additional information on species and habitats is available in the background information document by the expert group.
Lajeista sekä elinympäristöistä on lisätietoa asiantuntijaryhmän laatimassa tausta-asiakirjassa.
Where possible, reptiles used for experimental or other scientific purposes should be procured from reputable suppliers.
Kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävät eläimet on mahdollisuuksien mukaan hankittava luotettavilta toimittajilta.
Table J.1.
Taulukko J.1
Two habitat categories and examples of reptile species of each habitat frequently used
Kaksi elinympäristöä ja esimerkkejä usein käytettävistä matelijalajista
Trachemys scripta elegans Red-eared terrapin
Trachemys scripta elegans (Punakorva-kilpikonna)
Mississippi Valley drainage/Quiet water with muddy bottom
Mississipin laakson alue / rauhalliset mutapohjaiset vedet
20 oC to 25 oC
20 oC — 25 oC
Terrestrial
Maalla elävä
Thamnophis sirtalis Common garter snake
Thamnophis sirtalis (Sukkanauha-käärme)
North America/Woodland, wet areas
Pohjois-Amerikka / metsät, kosteat alueet
22 oC to 27 oC
22 oC — 27 oC
Enclosures of reptiles should be adequately ventilated.
Matelijoiden suojia tulisi tuulettaa riittävästi.
To prevent animals from escaping, ventilation should be screen-covered.
Karkaamisen estämiseksi tuuletusaukot olisi peitettävä verkolla.
Reptiles are ectothermic.
Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.
In order to maintain their body temperatures, under natural conditions they will select microenvironments in which they can gain or lose heat.
Säilyttääkseen ruumiinlämpötilansa ne valitsevat luonnon olosuhteissa mikroympäristöjä, joissa ne voivat lisätä tai vähentää lämpöä.
Therefore, enclosures should offer to the animals areas of different temperatures (temperature gradient).
Tämän vuoksi säiliöiden tulisi tarjota eläimille alueita, joilla on erilaiset lämpötilat (lämpötilagradientti).
Temperature requirements of different species vary considerably and may even fluctuate in the same species at different times of the year.
Eri lajien lämpötilavaatimukset vaihtelevat huomattavasti, ja ne voivat jopa vaihdella samoilla lajeilla vuoden eri aikoina.
In the laboratory, room and water temperatures should be controlled.
Laboratoriossa tilojen ja veden lämpötiloja olisi säänneltävä.
In many reptiles, sex determination and gonadal differentiation are temperature-dependent.
Monilla matelijoilla sukupuolen määräytyminen ja gonadaalinen eriytyminen ovat lämpötilasta riippuvaisia.
An incandescent lamp positioned over the platform provided as a resting board will allow basking reptiles to increase their body temperature.
Hehkulamppu, joka sijoitetaan lepopaikaksi tarkoitetun korokkeen ylle, mahdollistaa sen, että päivää paistattavat matelijat voivat lisätä ruumiinsa lämpötilaa.
When the lights are turned off, a flat heating device may be used.
Kun valot ovat pois päältä, voidaan käyttää latteaa lämmityslaitetta.
Terraria of snakes or lizards from tropical biotopes should be furnished with at least one warmth-plate.
Trooppisista biotoopeista peräisin olevien käärmeiden tai liskojen terraario olisi varustettava ainakin yhdellä lämpömatolla.
Heating devices should be thermostatically-controlled to prevent the animals from overheating and burning.
Lämmityslaitteita olisi voitava säätää termostaatin avulla, jotta estetään eläinten ylikuumeneminen ja palaminen.
In order to regulate humidity, it will also be necessary to regulate the ventilation rate.
Kosteuden sääntelemiseksi on tarpeen säännellä myös ilmanvaihtoa.
A relative humidity of 70 to 90 % can be maintained by evaporating water from a container placed near the heater.
Matelijoiden suojissa voidaan ylläpitää 70–90 prosentin suhteellista kosteutta haihduttamalla vettä säiliöstä, joka sijoitetaan lämmittimen läheisyyteen.
The provision of areas of different humidity (humidity gradient) is beneficial.
Eläimille on hyötyä kosteudeltaan erilaisista alueista (kosteusgradientti).
Appropriate light and dark regimes for each species, life stage, and time of the year should be provided.
Valoisuuden ja pimeyden rytmi olisi järjestettävä kyseessä olevan lajin, eläinten elämänvaiheen ja vuodenajan mukaan.
Reptiles should have the opportunity to withdraw to shaded areas within the enclosure.
Matelijoilla tulisi säiliössään olla mahdollisuus vetäytyä varjoisille alueille.
Light or sun lamps should not be the sole source of heat.
Valo- ja aurinkolamput eivät saisi olla ainoa lämmön lähde.
The provision of ultraviolet radiation is necessary to stimulate the animal's production of vitamin D.
Ultraviolettisäteily on tarpeen eläimen D-vitamiinin tuotannon stimuloimiseksi.
Reptiles are very sensitive to acoustic noise (airborne stimuli) and to vibratory noise (substrate-borne stimuli) and are disturbed by any new, unexpected stimulus.
Matelijat ovat erittäin herkkiä melulle (ilman välityksellä kulkeutuvat ärsykkeet) sekä tärinälle (maan välityksellä kulkeutuvat ärsykkeet), ja ne häiriytyvät kaikista uusista oudoista ärsykkeistä.
Adequate alarm systems should be provided if water circulation systems are used and/or aeration is required.
Suojat olisi varustettava asianmukaisilla hälytysjärjestelmillä, jos käytetään vedenkiertojärjestelmiä ja/tai tarvitaan ilmastusta.
Care is needed when housing different species of possible different health status.
Erityishuomiota tarvitaan säilytettäessä eri lajeja, joiden terveydentilassa on mahdollisesti eroja.
(See paragraph 4.5.2. of the General section)
(Katso yleisen osan kohta 4.5.2.)
The habitat of reptiles should be structured to include, for example, natural or artificial branches, leaves, pieces of bark and stones.
Matelijoiden suoja olisi sisustettava esimerkiksi luonnollisilla tai keinotekoisilla oksilla, lehdillä, kaarnan osilla ja kivillä.
Reptiles benefit from such environmental enrichment in different ways: for example, such inclusions allow animals to hide, and provide labels for visual and spatial orientation.
Matelijat hyötyvät tällaisesta ympäristön virikkeellistämisestä eri tavoin: eläimet voivat esimerkiksi piiloutua ja löytää kiintopisteitä visuaalista suunnistusta ja orientoitumista varten.
To prevent collision with clear glass, the side walls of the terraria should be patterned to provide a structured surface.
Jotta vältetään törmäykset läpinäkyvään lasiin, terraarion sivuseinät olisi päällystettävä niin, että ne muodostavat jäsennetyn pinnan.
Enclosures and enclosure furniture should have smooth surfaces and rounded edges to minimise the risk of injury, and in the most sensitive species opaque materials should be used.
Suojissa ja niissä käytettävissä rakenteissa olisi oltava sileät pinnat ja pyöristetyt reunat, jotta riski vahingoittumisesta olisi mahdollisimman pieni. Herkimpiä lajeja varten olisi käytettävä läpikuultamatonta materiaalia.
Enclosures for aquatic reptiles
Vedessä elävien matelijoiden suojat
Aquatic reptiles should be accommodated in water-circulated, filtered, and aerated tanks.
Vedessä eläviä matelijoita olisi pidettävä altaissa, joissa vesi kierrätetään, suodatetaan ja ilmastetaan.
The water should be renewed about twice per week.
Vesi olisi vaihdettava noin kaksi kertaa viikossa.
A platform should be provided as a resting board on which the reptiles can haul out or under which take shelter.
Suojassa olisi oltava koroke lepotasanteeksi, jolle matelijat voivat vetäytyä tai jonka alle ne voivat suojautua.
Such platforms should be made of suitable materials, such as wood, so that animals are able to get a purchase with their claws in order to pull themselves out of the water.
Tällaiset korokkeet olisi valmistettava sopivasta materiaalista, kuten puusta, jotta eläimet voivat tarttua siihen kynsillään ja vetää itsensä pois vedestä.
Platforms should be replaced at intervals as necessary.
Korokkeet olisi tarvittaessa vaihdettava uusiin.
Platforms made of epoxy or polyurethane may not serve this function and will deteriorate quickly under continuous warm temperatures.
Epoksista tai polyuretaanista tehdyt korokkeet eivät välttämättä sovi tähän, ja ne kuluvat nopeasti lämpimissä oloissa.
Table J.2.
Taulukko J.2
Aquatic chelonians e.g., Trachemys spp.: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Vedessä elävät kilpikonnat, esim. Trachemys-lajit: Säiliön vähimmäismitat ja tilavaatimukset
Body length [40](cm)
Ruumiin pituus [40](cm)
Minimum water surface area
Vesialueen vähimmäispinta-ala
Minimum water surface area for each additional animal in group holding (cm2)
Vesialueen vähimmäispinta-ala kutakin ylimääräistä eläintä kohti ryhmäsäilytyksessä (cm2)
Enclosures for terrestrial reptiles
Maalla elävien matelijoiden suojat
Terrestrial reptiles should be kept in enclosures consisting of an appropriate terrestrial part and an aquatic part.
Maalla eläviä matelijoita olisi pidettävä suojissa, joissa on asianmukainen maa-alue ja vesialue.
It is advisable to renew the water at least twice a week, except in the case of a flow-through system.
On suositeltavaa vaihtaa vesi ainakin kaksi kertaa viikossa, paitsi jos käytössä on virtausjärjestelmä.
Terraria should be transparent, have tight seams, with all holes securely screened, and be provided with well-fitted lids or doors that can be securely fastened down.
Terraarion olisi oltava läpinäkyvä, siinä tulisi olla tiiviit saumat, kaikkien reikien tulisi olla turvallisesti suojattu ja terraariossa olisi oltava sopivat kannet tai ovet, jotka voidaan turvallisesti sulkea.
All doors and lids should be fitted with latches, hooks or hasps.
Kaikissa ovissa ja kansissa olisi oltava salvat, haat tai säpit.
It is advisable to construct doors and lids, so that the entire top or an entire end or side opens to facilitate cleaning (except in the case of venomous reptiles).
On suositeltavaa rakentaa ovet ja kannet niin, että se voidaan avata kokonaan tai yksi puoli voidaan avata kokonaan puhdistamisen helpottamiseksi (paitsi kun kyseessä ovat myrkylliset matelijat).
For some species, except for the front wall, all side walls including the top should be opaque.
Joidenkin lajien suojissa kaikkien seinien etuseinää lukuun ottamatta tulisi olla läpikuultamattomia.
In case of highly irritable or easily frightened reptiles, the clear wall can be provided with a removable covering.
Kun kyseessä ovat herkästi häiriytyvät tai pelästyvät matelijat, läpinäkyvä seinä voidaan peittää poistettavissa olevalla peitteellä.
For housing venomous snakes, certain security criteria must be fulfilled.
Säilytettäessä myrkyllisiä käärmeitä on noudatettava tiettyjä turvallisuusvaatimuksia.
The provision of appropriate shelter is important for all terrestrial reptiles, both in which to hide and also sometimes to feed.
Kaikki maalla elävät matelijat tarvitsevat asianmukaista suojaa, johon ne voivat piiloutua ja jossa ne voivat joskus myös ruokailla.
A shelter-box, such as a tube of clay simulates the darkness of a burrow.
Esimerkiksi savesta tehdyt putket tarjoavat pimeän suojan, joka muistuttaa koloja.
Table J.3.
Taulukko J.3
Terrestrial snakes, e.g., Thamnophis spp: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Maalla elävät käärmeet, esim. Thamnophis-lajit: Säiliön vähimmäismitat ja tilavaatimukset
Body length [41](cm)
Ruumiin pituus [41](cm)
Minimum floor area
Pohjan vähimmäis-pinta-ala
Minimum enclosure height [42](cm)
Säiliön vähimmäiskorkeus [42](cm)
over 30 to 40
yli 30, enint. 40
over 40 to 50
yli 40, enint. 50
over 50 to 75
yli 50, enint. 75
over 75
yli 75
Captive reptiles should be maintained on their natural foods, foodstuffs or commercial diets approximating those of their natural diets.
Vankeudessa pidettäville matelijoille olisi annettava niiden luonnollista ravintoa tai ravintoa, joka on lähellä niiden luonnollista ruokavaliota.
Many reptiles are carnivores (all snakes and crocodiles, most lizards, and some turtles), but some are vegetarian and others are omnivores.
Monet matelijat ovat lihansyöjiä (kaikki käärmeet ja krokotiilit, useimmat liskot ja jotkin kilpikonnat), mutta jotkin ovat kasvissyöjiä ja osa kaikkiruokaisia.
Some species exhibit very narrow and specific feeding habits.
Joillakin lajeilla on erittäin tarkat ruokailutottumukset.
Reptiles, except for some snakes, can be trained to feed on dead prey.
Matelijat (käärmeitä lukuun ottamatta) voidaan opettaa syömään kuollutta saalista.
Therefore, it should normally not be necessary to feed on live vertebrates.
Tämän vuoksi ei yleensä ole tarpeen ruokkia niitä elävillä selkärankaisilla.
When dead vertebrates are used, they should have been humanely killed using a method that avoids the risk of toxicity to the reptiles.
Kun käytetään kuolleita selkärankaisia, ne olisi lopetettava käyttämällä sellaista humaania menetelmää, josta ei aiheudu myrkyllisyysriskiä matelijoille.
Feeding regimes should be appropriate to the species, stage of development and husbandry system.
Ruokinnan olisi vastattava kyseessä olevaa lajia, eläinten kehitysvaihetta ja hoitojärjestelmää.
Drinking water should be provided for all reptiles.
Kaikkien matelijoiden käytettävissä tulisi olla juomavettä.
A variety of substrates may be used for terraria, depending on the requirements of the species.
Terraariossa voidaan lajin tarpeiden mukaan käyttää erilaisia alustoja.
Fine sawdust and any other small-particle substrate should be avoided, as this may cause serious mouth or internal injuries or bowel obstruction, particularly in snakes.
Hienoa sahajauhoa tai muuta samanlaista pienirakenteista alustamateriaalia olisi vältettävä, koska se voi aiheuttaa vakavia suuvammoja, sisäisiä vammoja tai suoliston tukkeutumista erityisesti käärmeillä.
Care is needed when handling reptiles, as they can be easily injured.
Matelijoita on käsiteltävä varovasti, koska ne voivat loukkaantua helposti.
For example, some lizards may shed their tails (autotomy) if handled in an inappropriate way, and other species can easily be traumatised.
Jotkin liskot voivat esimerkiksi irrottaa häntänsä (autotomia), jos niitä ei käsitellä oikein, ja jotkin lajit voivat kokea huonon käsittelyn traumaattisena.
(See also paragraph 4.11. of the General section)
(Katso yleisen osan kohta 4.11.)
An appropriate method of killing is by an overdose of a suitable anaesthetic.
Asianmukainen lopetusmenetelmä on sopivan nukutusaineen yliannostus.
Where animals need to be identified individually a number of suitable methods are available: transponders; enclosure labels for individually housed animals; monitoring individual skin patterns (according to colour, skin damages, etc.); pen markings require renewal after skin shedding; small labels at the toes by coloured thread.
Jos yksittäisiä eläimiä on merkittävä, käytettävissä on useita sopivia menetelmiä: transponderit, altaiden merkinnät yksittäin säilytettäviä eläimiä varten, eläinten ihokuvioiden (värin, ihovaurioiden jne.) seuranta; kynällä tehtävät merkinnät, jotka on uusittava nahan luomisen jälkeen; pienet varpaisiin värillisellä langalla tehtävät merkit.
Toe clipping is deleterious and should not be done.
Varpaiden leikkaaminen on vahingollista eikä sitä tulisi tehdä.
During transport reptiles should be provided with adequate air and moisture and, if necessary, appropriate devices included to maintain the required temperature and humidity.
Kuljetusten aikana matelijoilla tulisi olla riittävästi ilmaa ja kosteutta. Tarvittaessa lämpötilaa ja kosteutta olisi voitava säännellä asianmukaisin laittein.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR FISH
LAJIKOHTAISET OHJEET: KALAT
The use of fish as experimental animals has expanded greatly over the past decade for a number of reasons, including the great increase in aquaculture, which has led to a variety of supporting basic studies in areas such as nutrition, disease, physiology and genetics, ecotoxicology and other toxicological research, as well as fundamental studies in genetics and immunology whose results are of relevance to higher vertebrate groups, including mammals.
Kalojen käyttö koe-eläiminä on lisääntynyt suuresti viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana useasta eri syystä, muun muassa siksi, että vesiviljely on kasvanut voimakkaasti. Se on puolestaan johtanut lukuisiin alaa tukeviin perustutkimuksiin esimerkiksi ravitsemuksen, sairauksien, fysiologian, genetiikan, ekotoksikologian ja muun toksikologian aloilla sekä sellaisiin genetiikkaa ja immunologiaa koskeviin perustutkimuksiin, joiden tulokset ovat relevantteja nisäkkäiden ja muiden korkeampien selkärankaisten ryhmien kannalta.
A wide variety of fish species are used for experimental purposes and these have a diverse range of habitats, behaviour and environmental and husbandry requirements.
Kokeissa käytettävien kalalajien määrä on suuri, ja näiden lajien elinympäristöt, käyttäytymismallit sekä ympäristö- ja hoitovaatimukset ovat moninaiset.
Fish are ectothermic animals and thus highly adapted to their particular aquatic environment.
Kalat ovat vaihtolämpöisiä eläimiä ja sen vuoksi sopeutuneet hyvin juuri omaan erityiseen vesiympäristöönsä.
They react very rapidly to stress with immediate physiological consequences that can be relatively long-lasting and such changes, as well as having obvious welfare implications, will also impact upon experimental results.
Ne reagoivat nopeasti stressiin, joka aiheuttaa välittömiä ja suhteellisen pitkään kestäviä fysiologisia seurauksia. Näillä muutoksilla on aivan ilmeisiä vaikutuksia eläinten hyvinvointiin, minkä lisäksi ne vaikuttavat myös koetuloksiin.
Investigators and animal care staff should acquaint themselves with the characteristics of the proposed experimental fish species, to ensure that appropriate facilities and husbandry procedures are in place before animals are obtained.
Tutkijoiden ja eläinten hoitohenkilökunnan olisi perehdyttävä koe-eläinkäyttöön ehdotettujen kalalajien ominaisuuksiin sen varmistamiseksi, että käytettävissä on asianmukaiset tilat ja hoitomenetelmät ennen eläinten hankkimista.
Species-specific guidance on rainbow trout (Oncorhynchus mykiss), Atlantic salmon (Salmo salar), tilapiine cichlids, zebra fish (Danio rerio), sea bass (Dicentrarchus labrax), Atlantic halibut (Hippoglossus hippoglossus), Atlantic cod (Gadus morhua), turbot (Scophthalmus maximus), African catfish (Clarias gariepenus) is available in the background document elaborated by the Group of Experts.
Kirjolohta (Oncorhynchus mykiss), lohta (Salmo salar), tilapioita, seeprakalaa (Danio rerio), meribassia (Dicentrarchus labrax), ruijanpallasta (Hippoglossus hippoglossus), turskaa (Gadus morhua), piikkikampelaa (Scophthalmus maximus) ja ankeriasmonnia (Clarias gariepinus) koskevat lajikohtaiset ohjeet löytyvät asiantuntijaryhmän laatimasta tausta-asiakirjasta.
Further advice on the requirements of these and other species should be sought from expert specialists and care staff to ensure that any particular species needs are adequately addressed.
Lisätietoja näiden ja muiden lajien vaatimuksista on pyydettävä asiantuntijoilta ja hoitohenkilökunnalta, jotta kunkin lajin erityistarpeet tulevat otetuiksi asianmukaisesti huomioon.