natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany was of the opinion that the measure constituted ‘implementation of the authorisation granted to Member States (…) [by the above-mentioned Directives] (…)’.
Saksa katsoo, että kyse on ”[näillä direktiiveillä] jäsenvaltioille annetun toimivallan käyttämisestä”.
In Germany’s view, it would be contradictory for the Commission (which, after all, proposed those Directives) to put the counter argument to Germany that the measure posed a risk to the common market.
Sen mukaan on ristiriitaista, että komissio, joka itse ehdotti näitä direktiivejä, vetoaa Saksaa vastaan siihen, että toimenpide muodostaa vaaran yhteismarkkinoille.
According to Germany, the competition-law aspects of the Directives in question did not have priority.
Lisäksi kyseisten direktiivien kilpailuoikeudelliset näkökohdat eivät ole Saksan mukaan ensisijaisia.
The German Government was of the opinion that point 52 of the Community guidelines on State aid for environmental protection [3] was applicable because an existing tax had been increased significantly.
Saksan käsityksen mukaan asiaan voidaan soveltaa ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen [3] 52 kohtaa, koska jo kannettavaa veroa korotettiin merkittävästi.
It argued that the Mineral Oil Tax Law, and the Energy Tax Law which had taken its place, should be seen as an existing environmental tax.
Lakia kivennäisöljyn verosta tai sen korvannutta energiaverolakia on pidettävä jo kannettavana ympäristöverona.
They stated that the energy tax rates contained therein had been increased significantly as of 1 April 1999 through the ecological tax reform (as shown in the overview in Annex I).
Niihin sisältyviä energiaverokantoja korotettiin Saksan mukaan huomattavasti 1. huhtikuuta 1999 alkaen ympäristöverouudistuksella, kuten liitteenä olevista taulukoista (liite I) on nähtävissä.
The objective of those provisions had been to increase demand for energy-saving, resource-efficient products and drive the development of environmentally friendly procedures and technologies.
Näiden säännösten tarkoituksena on ohjata energian verotuksen avulla kysyntää energiaa ja luonnonvaroja säästäviin tuotteisiin ja kannustaa ympäristöystävällisten menetelmien ja teknologioiden kehittämistä.
The German Government argued that the legislation relating to the taxation of energy had thus had a significant effect on environmental protection.
Energiaverotusta koskevilla säännöksillä on siten huomattava vaikutus ympäristönsuojeluun.
In this context, the German Government made reference to a study on energy efficiency in greenhouse cultivation which had been conducted by the Centre for Business Management in Horticulture at the Institute of Biological Production Systems at Hannover’s Leibnitz University.
Saksa viittaa tässä yhteydessä Hannoverin Leibnitz-yliopiston biologisten tuotantoyritysten laitoksella toimivan kaupallisen puutarhaviljelyn keskuksen tekemään tutkimukseen kasvihuoneviljelyn energiatehokkuudesta.
Higher taxation on energy, it was claimed, was a particular burden on undertakings which heated greenhouses or other covered areas, as the operations of those undertakings were energy-intensive.
Energian korkeampi verotus on erityisen raskas rasite kasvihuoneita tai katettuja tiloja kasvien tuotantoa varten lämmittäville yrityksille näiden energiaintensiivisen viljelytavan takia.
In view of this, it was argued, there had been cause to lessen the burden on those undertakings temporarily by introducing a fiscal incentive.
Tätä taustaa vasten oli Saksan mukaan aiheellista ottaa käyttöön verohelpotus, jolla näiden yritysten asemaa helpotetaan väliaikaisesti.
It was also argued that there had still been a need for this measure after 31 December 2002 (the date on which the original tax reduction had been due to expire).
Tämä tarve jatkui vielä joulukuun 31 päivän 2002 jälkeen, jolloin verohelpotuksen voimassaolon oli alun perin määrä päättyä.
For this reason, the Law on the further development of the ecological tax reform extended the validity of the tax reduction by two years until 31 December 2004.
Tästä syystä verohelpotusta jatkettiin lailla ympäristöverouudistuksen jatkamisesta kahdella vuodella joulukuun 31 päivään 2004 asti.
In light of the particularly difficult competitive situation in 2005 and 2006 faced by agricultural and forestry undertakings which heated their greenhouses or covered areas for the purpose of cultivating plants, it had been decided to grant the tax reduction for that period also.
Kasvihuoneita tai katettuja tiloja kasvien tuotantoa varten lämmittävien maa- ja metsätalousyritysten erityisen vaikean kilpailutilanteen ottamiseksi huomioon myös vuosina 2005 ja 2006 säädettiin veronalennuksen myöntämisestä myös tänä ajanjaksona.
The German Government considered the requirements laid down in point 52 of the Community guidelines to have been satisfied.
Saksa katsoo, että yhteisön suuntaviivojen 52 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät.
Consequently, it was argued that the provisions of point 51(1)(b) of the Community guidelines could be used as justification for having granted State aid in the form of a tax reduction for the period 2001-06.
Näin ollen vuosina 2001–2006 sovelletun veronalennuksen tukioikeudellisena perusteena voidaan sen mukaan pitää yhteisön suuntaviivojen 51 kohdan 1 kohdan b alakohtaa.
The German Government argued that, where the tax reduction affected a Community tax which had been harmonised in accordance with Directive 92/81/EEC or Directive 2003/96/EC, the tax reduction was compatible with the common market, at least in cases where it was not below the minimum Community tax rate.
Mikäli veronalennus koskee yhteisön veroa, joka on yhdenmukaistettu direktiivin 92/81/ETY tai direktiivin 2003/96/EY säännösten mukaisesti, soveltuu veronalennus yhteismarkkinoille ainakin siltä osin kuin se ei ylitä asianomaista yhteisön vähimmäisverokantaa.
The same applied to the tax reduction (i.e. compatibility with the common market) according to Germany, if a Community tax was not involved, at least in cases where the reduction was over 20 % of the domestic tax.
Sama (eli soveltuvuus yhteismarkkinoille) koskee veronalennuksia tapauksissa, joissa yhteisön veroa ei ole, ainakin siltä osin kuin alennus ylittää 20 prosenttia valtion sisäisestä verosta.
Germany also stated that, during consultations on the draft law introducing the ecological tax reform, the issue had arisen of reducing the burden on agricultural and forestry undertakings which heated their greenhouses or covered areas for the purpose of cultivating plants because those undertakings would have been affected significantly by higher taxation due to their energy-intensive operations.
Saksa on lisäksi ilmoittanut, että jo ympäristöverouudistuksen käynnistäneen lakiluonnoksen yhteydessä keskusteltiin kasvihuoneita tai katettuja tiloja kasvien tuotantoon lämmittävien maa- ja metsätalousyritysten verohelpotuksista, koska korkeampi verotus rasittaa niitä niiden energiaintensiivisen viljelytavan vuoksi erityisen raskaasti.
Due to the enormous time pressure on passing this legislation through parliament, and the fact that the legislation had originally beens due to enter into force on 1 January 1999, it had been decided to include the agricultural and forestry sector in the tax reduction mechanism for the manufacturing sector.
Tämän lain oli alun perin tarkoitus tulla voimaan 1. tammikuuta 1999, ja sen kovassa kiireessä suoritetun parlamenttikäsittelyn yhteydessä maa- ja metsätalous oli tarkoitus liittää tuotantotalouden tukimekanismin piiriin.
The introduction of the tax reduction in question was the result of a separate amendment to the Law on mineral oil tax, which had entered into force on 1 January 2001. The first extension of the tax reduction (for the period 2003-2004) was adopted under the Law on the further development of the ecological tax reform.
Kyseinen veronalennus otettiin käyttöön vasta 1 päivänä tammikuuta 2001 voimaan tulleella kivennäisöljyverolain erillisellä muutoksella, kun taas sen ensimmäinen jatkaminen, joka koski ajanjaksoa 2003–2004, tapahtui lailla ympäristöverouudistuksen jatkamisesta.
Germany argued that it had been led to believe that the tax reduction in question was lawful during its communications with the Commission beforehand.
Saksan mukaan se oli saanut aiemmista yhteydenotoistaan komissioon sen käsityksen, että kyseinen veronalennus olisi lainmukainen.
Germany referred in particular to verbal statements made by Commission officials during a meeting of the working group ‘Competition conditions in agriculture’ on 26 and 27 October 1999.
Se viittasi etenkin kilpailun edellytyksiä maataloudessa käsittelevän työryhmän kokouksessa 26 ja 27 päivänä lokakuuta 1999 komission suullisesti esittämiin lausumiin.
In any event, the Commission had, at the latest, been made aware of the facts of the case by Germany’s communication of 29 August 2001, to such an extent that at that juncture the Commission would have been able to assess the compatibility of the tax reduction with the common market.
Joka tapauksessa viimeistään Saksan 29 päivänä elokuuta 2001 antaman ilmoituksen jälkeen asia oli komission tiedossa, joten se olisi voinut arvioida veronalennuksen soveltuvuuden yhteismarkkinoille jo tuolloin.
Germany expressly invoked Article 10(1) and the second sentence of Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999 [4].
Saksa vetosi nimenomaisesti asetuksen (EY) N:o 659/1999 [4] 10 artiklan 1 kohtaan ja 14 artiklan 1 kohdan toiseen virkkeeseen.
Any recovery of the aid could not, Germany argued, be compatible either with the principles of the protection of legitimate expectations and legal certainty or with the principles of proper administration.
Tukien mahdollinen takaisinperiminen ei olisi luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden eikä hyvän hallinnon periaatteiden mukaista.
According to Germany the observations by interested third parties showed that their expectations were legitimate.
Saksa katsoi kolmansien osapuolien huomautusten osoittavan, että niiden odotukset olivat olleet perusteltuja.
THIRD PARTY OBSERVATIONS
IV KOLMANSIEN OSAPUOLIEN HUOMAUTUKSET
The interested third parties essentially put forward arguments which Germany had already used.
Kolmannet osapuolet esittivät pääasiassa samoja perusteluja, joihin Saksa jo oli vedonnut.
They argued that the measures were also not selective because they were open to all agricultural and forestry undertakings operating greenhouses and covered areas.
Toimenpiteet eivät niiden mukaan olleet valikoivia siitäkään syystä, että ne olivat avoimia kaikille kasvihuoneissa ja katetuissa tiloissa viljelyä harjoittaville maa- ja metsätalousyrityksille.
They also argued that Community trade was not disrupted.
Lisäksi katsottiin, että toimenpiteet eivät häiritse yhteisön kauppaa.
The area under glass had been drastically reduced in the years concerned and imports to Germany of competing products had increased.
Kasvihuoneiden viljelyala pieneni kyseisinä vuosina huomattavasti, ja kilpailevien tuotteiden tuonti Saksaan lisääntyi.
In any case, Germany’s production volumes were hardly significant, compared to intra-Community trade in vegetables.
Saksan tuotantomäärät olivat suhteessa yhteisön sisäiseen vihanneskauppaan muutenkin varsin vähäiset.
Furthermore, open-air crops and those under glass were not in direct competition with each other and most of them could not be substituted for each other.
Lisäksi avomaa- ja kasvihuoneviljely eivät kilpaile suoraan keskenään, eivätkä niiden tuotteet pääosin ole korvattavissa toisillaan.
If aid existed, it could be justified on the basis of Article 87(3)(c) of the EC Treaty since it helped the development of the horticultural sector.
Mikäli toimenpide on valtiontukea, tämä voidaan perustella perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdalla, koska toimenpiteellä edistetään puutarhaviljelyn kehitystä.
The aid enabled the horticultural sector to adjust to increased energy prices and reduced the ‘distortions of competition’ resulting from the significantly lower gross energy prices in other Member States and adversely affecting undertakings producing in Germany.
Toimenpiteen avulla puutarhaviljelyala voi mukautua kohonneisiin energianhintoihin, ja sillä lievennetään muiden jäsenvaltioiden selvästi alempien energian bruttohintojen aiheuttamia ”kilpailun vääristymiä”, jotka haittaavat Saksassa tuotantoa harjoittavia yrityksiä.
It could not be claimed that the German aid was ‘distorting competition’.
Kolmansien osapuolien mukaan Saksan tuet eivät todellakaan aiheuta ”kilpailun vääristymistä”.
On the contrary, it (partially) compensated for an existing ‘distortion of competition’ which put Germany’s greenhouse cultivation at a disadvantage.
Toimenpiteellä päinvastoin (osittain) korjataan jo olemassa oleva Saksan kasvihuoneviljelyä haittaava ”kilpailun vääristymä”.
Because they were limited in time, the measures gave the sector a powerful incentive to adapt to increasing energy prices by implementing energy-saving and rationalisation measures and making the appropriate investment.
Määräaikaisuutensa vuoksi nämä toimenpiteet muodostavat kyseiselle alalle voimakkaan kannustimen sopeutua energianhintojen nousuun toteuttamalla energiansäästö- ja järkeistämistoimenpiteitä ja tekemällä tätä koskevia investointeja.
As a result the measures had to be admissible because otherwise the intention of Directive 92/81/EEC and Directive 2003/96/EC would be undermined or inadmissibly restricted.
Näin ollen kyseisten toimenpiteiden täytyisi olla hyväksyttäviä, sillä muutoin direktiivin 92/81/EY ja direktiivin 2003/96/EY tarkoitukset vesittyisivät tai niitä rajoitettaisiin perusteettomasti.
In the alternative, with reference to the RSV judgment [5] of the European Court of Justice it was argued that protecting the legitimate expectations of the beneficiaries precluded any recovery of the aid, since the Commission already knew about the aid on 29 August 2001 but did not make it the subject of an investigation procedure until 20 April 2005 when it requested information.
Toissijaisesti viitataan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen RSV-asiassa [5] antamaan tuomioon ja katsotaan, että tuensaajien luottamuksensuoja estää tukien takaisinperimisen, koska komissio tiesi tuesta jo 29 päivänä elokuuta 2001, mutta aloitti saamansa tietopyynnön johdosta sitä koskevan tutkintamenettelyn vasta 20 päivänä huhtikuuta 2005.
Moreover, in the event of recovery, a large number of undertakings risked becoming insolvent.
Lisäksi monet yritykset ovat vaarassa joutua maksukyvyttömyystilaan, mikäli tuki peritään takaisin.
Under Article 43 of Regulation (EC) No 2200/96 of 28 October 1996 on the common organisation of the market in fruit and vegetables [6], Articles 87, 88 and 89 of the EC Treaty apply to the production of the goods specified in the Regulation and to trade in those goods.
Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2200/96 [6] 43 artiklan mukaan asetuksessa mainittujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan sovelletaan perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa.
The production of, and trade in, fruit and vegetables is therefore subject to the Community provisions on granting State aid.
Näin ollen hedelmien ja vihannesten tuotanto ja kauppa kuuluvat valtiontukien myöntämistä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan.
Under Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, insofar as it affects trade between Member States, to be deemed incompatible with the common market.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The ECJ has ruled that, when considering whether a State measure constitutes aid within the meaning of Article 87 of the EC Treaty, it is to be determined whether the recipient undertaking has received economic advantage which it would not have received under normal market conditions [7] or has been spared costs which it would normally have had to bear from its own resources [8].
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antamassaan tuomiossa todennut, että ratkaistaessa, onko jokin valtion toimenpide perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, on tutkittava, saako tuensaajayritys sellaista taloudellista etua, jota se ei olisi saanut tavanomaisten markkinoilla sovellettavien ehtojen mukaan [7], tai vapauttaako toimenpide yrityksen sellaisista kustannuksista, jotka olisivat muuten kuluttaneet sen varoja [8].
The measure in the form of tax refunds gives the undertakings which receive them economic advantages in the form of a lower tax burden.
Veronpalautuksina toteutettava toimenpide antaa tuensaajayrityksille taloudellista etua alennetun verorasituksen muodossa.
This saves them costs which, under normal circumstances, they would have had to bear from their own resources.
Tämä merkitsee vapautumista kustannuksista, jotka olisivat muuten kuluttaneet niiden varoja.
The aid is granted from public funds to certain undertakings, namely agricultural and forestry undertakings engaged in production using greenhouses and covered areas.
Tuki myönnetään julkisista varoista tietyille yrityksille, tarkemmin sanoen kasvihuoneissa ja katetuissa tiloissa viljelyä harjoittaville maa- ja metsätalouden tuotantoalan yrityksille.
The aid is not granted to all undertakings and is therefore selective.
Tukea ei myönnetä kaikille yrityksille, ja se on siten valikoivaa.
It follows that the measure constitutes aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Näin ollen toimenpide on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
The tax refund is also likely to distort competition [9] and to affect trade between Member States [10].
Veronpalautuksen on voitava vääristää kilpailua [9] ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan [10].
Germany is a significant producer of greenhouse products.
Saksa on merkittävä kasvihuoneviljelytuotteiden tuottaja.
Trade in these products is also significant, as the following statistics show.
Myös näiden tuotteiden kauppa on huomattavaa, kuten seuraavat tilastot osoittavat.
Value (in thousands of euro)
Arvo (1000 EUR)
Quantity (in tonnes)
Määrä (tonnia)
Germany’s greenhouse products are in competition with the greenhouse products of other Member States.
Saksalaiset kasvihuoneviljelytuotteet kilpailevat muiden jäsenvaltioiden kasvihuoneviljelytuotteiden kanssa.
Not only have Germany and the interested third parties not disputed this, but it has also been explained that greenhouse undertakings were exempted from the tax precisely in order to improve their competitive position vis-à-vis Dutch competitors which, according to the same information, enjoy more favourable production conditions because of lower gross prices for energy.
Saksa ja kolmannet osapuolet eivät suinkaan kiistäneet tätä, vaan jopa totesivat, että kasvihuoneviljely-yritykset vapautettiin verosta juuri niiden kilpailuaseman parantamiseksi alankomaalaisiin kilpailijoihin nähden, joiden tuotantoedellytykset ovat samojen lähteiden mukaan suotuisammat alhaisempien energian bruttohintojen vuoksi.
Direct competition is therefore involved.
Kyseessä on siis suora kilpailu.
An interested third party’s assertion that greenhouse products were not in direct competition with open-air products is therefore immaterial considering that there is competition between German greenhouse products and greenhouse products of other Member States, including Dutch greenhouse products.
Siten myös erään kolmannen osapuolen väite, jonka mukaan kasvihuoneviljelytuotteiden ja avomaaviljelytuotteiden välillä ei ole suoraa kilpailua, on merkityksetön, koska saksalaisten kasvihuoneviljelytuotteiden ja muiden jäsenvaltioiden, myös Alankomaiden, kasvihuoneviljelytuotteiden välillä vallitsee suora kilpailu.
Consequently, the exemption from taxes otherwise due is likely to distort competition.
Näin ollen vapautus tavallisesti kannettavista veroista voi vääristää kilpailua.
The argument that energy prices are more favourable in other Member States is unimportant [11].
Tässä yhteydessä perustelulla, jonka mukaan energianhinnat ovat muissa jäsenvaltioissa alhaisemmat, ei ole merkitystä [11].
Even if it were true that the starting points differed as regards this production factor, this would not alter the fact that the tax refund granted by Germany is likely to distort competition.
Vaikka pitäisikin paikkansa, että lähtökohdat tämän tuotantotekijän osalta ovat erilaisia, se ei muuta sitä seikkaa, että Saksan myöntämä veronpalautus voi vääristää kilpailua.
The aid is also likely to impair trade between the Member States.
Tuki voi myös vaikuttaa myös jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
This is shown by the not insignificant trade flows, as demonstrated above.
Tämän osoittavat edellä esitetyt varsin huomattavat kauppavirrat.
Even if it were true, as has been argued, that the area under glass has been drastically reduced and imports to Germany have increased, that in no way proves that trade has not been disrupted.
Vaikka väite, jonka mukaan kasvihuoneiden viljelyala olisi tuntuvasti pienentynyt ja tuonti Saksaan olisi lisääntynyt, pitäisikin paikkansa, se ei vielä todista, että toimenpide ei olisi häirinnyt kauppaa.
It cannot be ruled out that without the measure the growing area would have been even more drastically reduced and/or imports to Germany would have increased still further.
Ei ole mahdotonta, että ilman toimenpidettä viljelyala olisi pienentynyt tai tuonti Saksaan olisi lisääntynyt vielä enemmän.
Since intra-Community trade with Germany in greenhouse products exists, it is not a matter of how significant Germany’s production quantities are to be regarded.
Koska Saksa käy yhteisön sisäistä kauppaa kasvihuoneviljelytuotteilla, kysymys siitä, kuinka merkittävinä Saksan tuotantomääriä tulee pitää, on merkityksetön.
The ban on granting State aid under Article 87(1) of the EC Treaty does not apply without exception, however.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukainen valtiontukien myöntämiskielto ei kuitenkaan ole poikkeukseton.
The Commission has examined whether any of the exceptions to the ban in principle on aid under Article 87(1) of the EC Treaty apply.
Komissio on tutkinut, voidaanko toimenpiteen osalta soveltaa jotakin perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa säädetyn tukien kieltämistä koskevan periaatteen poikkeusta tai vapautusta.
The exceptions provided for in Article 87(2) of the EC Treaty, which concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany, are irrelevant in the present context regardless of who the beneficiaries of the scheme at issue are.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan erityisedellytyksiä, jotka koskevat yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea, tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi taikka tukea tiettyjen Saksan liittotasavallan alueiden taloudellisen haitan korvaamiseksi, ei voida tässä tapauksessa soveltaa riippumatta siitä, ketkä kyseisen toimenpiteen tuensaajat ovat.
The Commission considers that the exceptions provided for in Article 87(3)(a) of the EC Treaty concerning the development of certain areas are not applicable to the scheme at issue because the measure does not comprise aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment.
Komissio katsoo, että perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrättyjä, tietyn talousalueen kehityksen edistämistä koskevia poikkeuksia ei voida soveltaa tähän tukijärjestelmään, sillä toimenpiteellä ei tueta taloudellista kehitystä alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma.