natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The auto-ignition temperature is the lowest temperature at which the test substance will ignite when mixed with air under the conditions defined in the test method.
Itsesyttymislämpötila on alhaisin lämpötila, jossa näyte syttyy, kun se sekoitetaan ilmaan testimenetelmän määrittelemissä olosuhteissa.
Reference substances are cited in the standards (see 1.6.3).
Vertailuaineet mainitaan standardeissa (katso kohtaa 1.6.3).
The method determines the minimum temperature of the inner surface of an enclosure that will result in ignition of a gas, vapour or liquid injected into the enclosure.
Menetelmällä määritetään suljetun astian sisäseinän alhaisin lämpötila, jossa astiaan ruiskutettu kaasu, höyry tai neste syttyy palamaan.
The repeatability varies according to the range of auto-ignition temperatures and the test method used.
Toistettavuus vaihtelee itsesyttymislämpötila-alueiden ja käytetyn testimenetelmän mukaan.
The sensitivity and specificity depend on the test method used.
Herkkyys ja spesifisyys vaihtelevat käytetyn testimenetelmän mukaan.
The apparatus is described in the method referred to in 1.6.3.
Laite kuvataan kohdassa 1.6.3 mainituissa menetelmäkuvauksissa.
A sample of the test substance is tested according to the method referred to in 1.6.3.
Näyte aineesta testataan kohdassa 1.6.3 mainitun menetelmäkuvauksen mukaan.
See IEC 79-4, DIN 51794, ASTM-E 659-78, BS 4056, NF T 20-037.
Katso standardeja IEC 79-4, DIN 51794, ASTM-E 659-78, BS 4056, NF T 20-037.
Record the test-temperature, atmospheric pressure, quantity of sample used and time-1ag until ignition occurs.
Pidetään kirjaa testilämpötilasta, ilmanpaineesta, käytetystä näytemäärästä ja syttymiseen kuluvasta ajasta.
the quantity of sample used, atmospheric pressure,
käytetty näytemäärä, ilmanpaine,
the apparatus used,
käytetty laite,
the results of measurements (test temperatures, results concerning ignition, corresponding time-lags),
testitulokset (testilämpötilat, syttymistulokset ja viiveet),
The purpose of this test is to provide preliminary information on the auto-flammability of solid substances at elevated temperatures.
Testin avulla saadaan alustavaa tietoa kiinteiden aineiden itsesyttyvyydestä korkeissa lämpötiloissa.
If the heat developed either by a reaction of the substance with oxygen or by exothermic decomposition is not lost rapidly enough to the surroundings, self-heating leading to self-ignition occurs.
Jos lämmön vapautuminen ympäristöön aineen reagoidessa hapen kanssa tai sen hajotessa eksotermisesti ei tapahdu tarpeeksi nopeasti, aineen kuumentaminen johtaa itsesyttymiseen.
Self-ignition therefore occurs when the rate of heat-production exceeds the rate of heat loss.
Näin ollen itsesyttyminen tapahtuu, kun lämmöntuotanto on nopeampaa kuin lämpöhäviö.
The test procedure is useful as a preliminary screening test for solid substances.
Testimenetelmä on käytännöllinen tapa saada alustavaa tietoa kiinteistä aineista.
In view of the complex nature of the ignition and combustion of solids, the self-ignition temperature determined according to this test method should be used for comparison purposes only.
Koska kiinteiden aineiden syttyminen ja palaminen on monimutkainen tapahtuma, tällä menetelmällä määritettyjä itsesyttymislämpötiloja tulee käyttää vain vertailutarkoituksiin.
The self-ignition temperature as obtained by this method is the minimum ambient temperature expressed in oC at which a certain volume of a substance will ignite under defined conditions.
Tällä menetelmällä saatu itsesyttymislämpötila on alhaisin ympäristön lämpötila ( oC), jossa tunnettu tilavuus näyteainetta syttyy tunnetuissa olosuhteissa.
REFERENCE SUBSTANCE
VERTAILUAINE
A certain volume of the substance under test is placed in an oven at room temperature; the temperature/time curve relating to conditions in the centre of the sample is recorded while the temperature of the oven is increased to 400 oC, or to the melting point if lower, at a rate of 0,5 oC/min.
Uunin lämpötila nostetaan 0,5 oC:n minuuttinopeudella arvoon 400 oC (tai sulamispisteeseen, jos tämä on alhaisempi), ja näytteen keskustan lämpötila kirjataan ajan funktiona.
For the purpose of this test, the temperature of the oven at which the sample temperature reaches 400 oC by self-heating is called the self-ignition temperature.
Tämän testin itsesyttymislämpötilaksi katsotaan se uunin lämpötila, jossa näytteen lämpötila on itsestään kuumenemisen seurauksena saavuttanut arvon 400 oC.
Oven
Uuni
A temperature-programmed laboratory oven (volume about 2 litres) fitted with natural air circulation and explosion relief.
Uuni on termostaatilla varustettu laboratoriouuni (tilavuus noin 2 litraa), jossa on luonnollinen ilmanvaihto ja räjähdysventtiili.
In order to avoid a potential explosion risk, any decomposition gases must not be allowed to come into contact with the electric heating elements.
Räjähdysvaaran välttämiseksi hajoamiskaasuja ei saa päästää kosketuksiin sähkölämmityselementtien kanssa.
Wire mesh cube
Lankaverkkokuutio
A piece of stainless steel wire mesh with 0,045 mm openings should be cut according to the pattern in figure 1.
Ruostumattomasta teräslangasta valmistetusta verkosta (0,045 mm aukko) leikataan kuvan 1 mukainen kuvio.
The mesh should be folded and secured with wire into an open-topped cube.
Verkko taivutetaan ylhäältä avoimeksi kuutioksi ja kiinnitetään teräslangalla.
Thermocouples
Termoparit
Suitable thermocouples.
Käytetään sopivia termopareja.
Recorder
Rekisteröintilaite
Any two-channel recorder calibrated from 0 to 600 oC or corresponding voltage.
Mikä tahansa kaksikanavainen rekisteröintilaite, joka on kalibroitu 0–600 oC:lle tai vastaavalle jännitteelle.
Substances are tested as received.
Aineet testataan vastaanotetussa muodossa.
The cube is filled with the substance to be tested and is tapped gently, adding more of the substance until the cube is completely full.
Verkkokuutioon pannaan näyteainetta, naputetaan kevyesti, ja lisätään ainetta, kunnes kuutio täyttyy.
The cube is then suspended in the centre of the oven at room temperature.
Tämän jälkeen kuutio ripustetaan huoneenlämpöisen uunin keskelle.
One thermocouple is placed at the centre of the cube and the other between the cube and the oven wall to record the oven temperature.
Toinen termopari pannaan kuution keskustaan ja toinen kuution ja uunin seinän väliin mittaamaan uunin lämpötilaa.
The temperatures of the oven and sample are continuously recorded while the temperature of the oven is increased to 400 oC, or to the melting point if lower, at a rate of 0,5 oC/min.
Uunin lämpötila nostetaan 400 oC:seen (tai sulamispisteeseen, jos tämä on alhaisempi) 0,5 oC:n minuuttinopeudella. Uunin ja näytteen lämpötilaa rekisteröidään koko kuumennuksen ajan.
When the substance ignites the sample thermocouple will show a very sharp temperature rise above the oven temperature.
Kun aine syttyy, näytteessä olevan termoparin lämpötila nousee erittäin jyrkästi yli uunin lämpötilan.
The temperature of the oven at which the sample temperature reaches 400 oC by self-heating is relevant for evaluation (see figure 2).
Arviointia varten käytetään sitä uunin lämpötilaa, jossa näytteen lämpötila on noussut 400 oC:seen itsesyttymisen vaikutuksesta (katso kuvaa 2).
a description of the substance to be tested,
näyteaineen tiedot,
the results of measurement including the temperature/time curve,
mittaustulokset lämpötila-aikakäyrineen,
NF T 20-036 (September 85) Chemical products for industrial use.
NF T 20-036 (September 85), Chemical products for industrial use.
Pattern of 20 mm test cube
20 mm:n näytekuution kaava
It is useful to have preliminary information on any potentially explosive properties of the substance before performing this test.
Ennen testiä on suositeltavaa hankkia alustavia tietoja aineen mahdollisista räjähdysominaisuuksista.
This test is not applicable to liquids, gases, explosive or highly flammable substances, or organic peroxides.
Menetelmää ei voi käyttää nesteiden, kaasujen, räjähdysalttiiden tai herkästi syttyvien aineiden tai orgaanisten peroksidien testaukseen.
This test need not be performed when examination of the structural formula establishes beyond reasonable doubt that the substance is incapable of reacting exothermically with a combustible material.
Tätä testiä ei tarvitse tehdä, jos rakennekaavaa tarkastelemalla voidaan päätellä kohtuullisella varmuudella, että aine ei voi reagoida eksotermisesti palavan aineen kanssa.
In order to ascertain if the test should be performed with special precautions, a preliminary test should be performed.
Alustavan testin avulla selvitetään, onko varsinaisessa testissä noudatettava erityistä varovaisuutta.
Burning time: reaction time, in seconds, taken for the reaction zone to travel along a pile, following the procedure described in 1.6.
Palamisaika sekunteina on se aika, jossa reaktiovyöhyke kulkee keon läpi, kun käytetään kohdassa 1.6 kuvattua menetelmää.
Burning rate: expressed in millimetres per second.
Palamisnopeus ilmaistaan millimetreinä sekunnissa.
Maximum burning rate: the highest value of the burning rates obtained with mixtures containing 10 to 90 % by weight of oxidiser.
Suurin palamisnopeus on se palamisnopeuden suurin arvo, joka saadaan kun ainetta sekoitetaan hapettimeen eri pitoisuuksina (10–90 painoprosenttia hapetinta).
Barium nitrate (analytical grade) is used as reference substance for the test and the preliminary test.
Analyyttisen puhdasta bariumnitraattia voidaan käyttää testin ja alustavan testin vertailuaineena.
The reference mixture is that mixture of barium nitrate with powdered cellulose, prepared according to 1.6, which has the maximum burning rate (usually a mixture with 60 % barium nitrate by weight).
Vertailuseoksena käytetään sitä kohdan 1.6 mukaan valmistettua bariumnitraatin ja jauhetun selluloosan seosta, jolla on suurin palamisnopeus (yleensä seos. jossa on 60 painoprosettia bariumnitraattia).
A preliminary test is carried out in the interests of safety.
Turvallisuussyistä tehdään alustava testi.
No further testing is required when the preliminary test clearly indicates that the test substance has oxidising properties.
Jos alustavasta testistä selvästi ilmenee, että aineella on hapettavia ominaisuuksia, testiä ei tarvitse jatkaa.
When this is not the case, the substance should then be subject to the full test.
Muussa tapauksessa aine testataan kattavan testiohjelman mukaan.
In the full test, the substance to be tested and a defined combustible substance will be mixed in various ratios.
Kattavassa testissä testattavaa ainetta ja määritettyä syttyvää ainetta sekoitetaan eri suhteissa.
Each mixture is then formed into a pile and the pile is ignited at one end.
Jokaisesta seoksesta valmistetaan pitkänomainen keko, joka sytytetään toisesta päästä.
The maximum burning rate determined is compared with the maximum burning rate of the reference mixture.
Suurinta palamisnopeutta verrataan vertailuseoksen suurimpaan palamisnopeuteen.
If required, any method of grinding and mixing is valid provided that the difference in the maximum rate of burning in the six separate tests differs from the arithmetic mean value by no more than 10 %.
Tarvittaessa voidaan käyttää mitä tahansa jauhamis- ja sekoitusmenetelmää, edellyttäen, että kuudesta erillisestä testistä saadut suurimmat palamisnopeudet poikkeavat aritmeettisesta keskiarvosta enintään 10 %.
Reduce the test sample to a particle size < 0,125 mm using the following procedure: sieve the test substance, grind the remaining fraction, repeat the procedure until the whole test portion has passed the sieve.
Näytteen hiukkaskoko pienennetään alle 0,125 mm:iin seuraavasti: näyte seulotaan, jäännös jauhetaan ja seulonta toistetaan. Tätä jatketaan, kunnes koko näytemäärä on läpäissyt seulan.
Any grinding and sieving method satisfying the quality criteria may be used.
Jauhamiseen ja seulontaan voidaan käyttää mitä tahansa laatukriteerit täyttävää menetelmää.
Before preparing the mixture the substance is dried at 105 oC, until constant weight is obtained.
Ennen seoksen valmistelua näytettä kuivataan 105 oC:ssa, kunnes paino vakiintuu.
If the decomposition temperature of the substance to be tested is below 105 oC, the substance has to be dried at a suitable lower temperature.
Jos testattavan aineen hajoamislämpötila on alle 105 oC, kuivaus on tehtävä sopivassa, alhaisemmassa lämpötilassa.
Combustible substance
Palava aine
Powdered cellulose is used as a combustible substance.
Syttyvänä aineena käytetään jauhettua selluloosaa.
The cellulose should be a type used for thin-layer chromatography or column chromatography.
Selluloosan on oltava ohutkerroskromatografiaan tai pylväskromatografiaan tarkoitettua tyyppiä.
A type with fibre-lengths of more than 85 % between 0,020 and 0,075 mm has proved to be suitable.
Selluloosatyyppi, jossa yli 85 % kuiduista on pituudeltaan 0,020–0,075 mm, on osoittautunut sopivaksi.
The cellulose powder is passed through a sieve with a mesh-size of 0,125 mm. The same batch of cellulose is to be used throughout the test.
Selluloosajauhe seulotaan 0,125 mm:n silmäkoon läpi. Testiin on käytettävä saman erän selluloosaa.
Before preparing the mixture, the powdered cellulose is dried at 105 oC until constant weight is obtained.
Jauhettua selluloosaa kuivataan ennen seoksen valmistelua 105 oC:ssa, kunnes paino vakiintuu.
If wood-meal is used in the preliminary test, then prepare a soft-wood wood-meal by collecting the portion which passes through a sieve mesh of 1,6 mm, mix thoroughly, then dry at 105 oC for four hours in a layer not more than 25 mm thick.
Jos alustavaan testiin käytetään puujauhoa, vaimistetaan havupuujauhe keräämällä talteen 1,6 mm:n seulan läpäissyt osa. Jauhe sekoitetaan huolellisesti ja sitä kuivataan 105 oC:ssa neljä tuntia enintään 25 mm:n paksuisena kerroksena. Kuivauksen jälkeen puujauhe jäähdytetään ja pannaan ilmatiiviiseen säiliöön, joka pakataan mahdollisimman täyteen.
Cool and store in an air-tight container filled as full as practicable until required, preferably within 24 hours of drying.
Jauhe tulisi käyttää 24 tunnin kuluessa kuivauksesta.
Ignition source
Sytytyslähde
A hot flame from a gas burner (minimum diameter 5 mm) should be used as the ignition source.
Sytytyslähteenä käytetään kaasupolttimen kuumaa liekkiä (minimihalkaisija 5 mm).
If another ignition source is used (e.g. when testing in an inert atmosphere), the description and the justification should be reported.
Jos käytetään toista sytytyslähdettä (esimerkiksi kun testi tapahtuu inertissä ilmakehässä), on annettava tilanteen kuvaus ja perustelu.
Mixtures of oxidisers with cellulose or wood-meal must be treated as potentially explosive and handled with due care.
Hapettimien ja selluloosan tai puujauheen seoksia on pidettävä räjähdysvaarallisina ja niitä on käsiteltävä varoen.
The dried substance is thoroughly mixed with the dried cellulose or wood-meal in the proportions 2 of test substance to 1 of cellulose or wood-meal by weight and the mixture is formed into a small cone-shaped pile of dimensions 3,5 cm (diameter of base) × 2,5 cm (height) by filling, without tamping, a cone-shaped former (e.g. a laboratory glass funnel with the stem plugged).
Kuivattua näytettä ja kuivattua selluloosaa tai puujauhetta sekoitetaan huolella suhteessa 2 paino-osaa näytettä ja 1 paino-osa selluloosaa tai puujauhetta. Seos muotoillaan pieneksi kartionmuotoiseksi keoksi, jonka pohjan halkaisija on 3,5 cm ja korkeus 2,5 cm.
The pile is placed on a cool, non-combustible, non-porous and low heat-conducting base plate.
Keko tehdään täyttämällä (ilman tiivistämistä) kartionmuotoinen muotti (esimerkiksi lasisuppilo, jonka varsi on suljettu). Keko asetetaan kylmälle, palamattomalle ja ei-huokoiselle aluslevylle, jonka lämmönjohtavuus on heikko.
The test should be carried out in a fume cupboard as in 1.6.2.2.
Testi on suoritettava vetokaapissa (katso 1.6.2.2).
The ignition source is put in contact with the cone.
Kartiota kosketetaan sytytystähteellä.
The vigour and duration of the resultant reaction are observed and recorded.
Sytytystä seuraavan reaktion voimakkuutta ja kestoa tarkkaillaan ja tulos kirjataan.
The substance is to be considered as oxidising if the reaction is vigorous.
Jos reaktio on voimakas, ainetta pidetään hapettavana.
In any case where the result is open to doubt, it is then necessary to complete the full train test described below.
Jos tuloksen suhteen on epäilyjä, on tarpeen tehdä jäljempänä kuvattu kattava testi.
Train test
Sarjatesti
Prepare oxidiser cellulose-mixtures containing 10 to 90 % weight of oxidiser in 10 % increments.
Valmistetaan hapettimen ja selluloosan seoksia, joissa hapettimen painoprosentti on 10–90 ja vaihteluväli 10 %.
For borderline cases, intermediate oxidiser cellulose mixtures should be used to obtain the maximum burning rate more precisely.
Rajatapauksissa on valmistettava seoksia, joilla on pienemmät vaihteluvälit, jotta suurin palamisnopeus voitaisiin määrittää mahdollisimman tarkasti.
The pile is formed by means of a mould.
Keko muotoillaan muotin avulla.
The mould is made of metal, has a length of 250 mm and a triangular cross-section with an inner height of 10 mm and an inner width of 20 mm. On both sides of the mould, in the longitudinal direction, two metal plates are mounted as lateral limitations which project 2 mm beyond the upper edge of the triangular cross-section (figure).
Metallista valmistetun muotin pituus on 250 mm. Muotin kolmionmuotoisen läpileikkauksen sisäkorkeus on 10 mm ja leveys 20 mm. Muotin pituussuunnassa on molemmille sivuille kiinnitetty kaksi metallilevyä siten, että levyjen yläreuna on 2 mm muotin reunan yläpuolella (katso kuvaa).
This arrangement is loosely filled with a slight excess of mixture.
Lisätään seosta kevyelti hiukan muotin reunojen yli.
After dropping the mould once from a height of 2 cm onto a solid surface, the remaining excess substance is scraped off with an obliquely positioned sheet.
Muotti pudotetaan kerran 2 cm korkeudelta kiinteälle pinnalle.
The lateral limitations are removed and the remaining powder is smoothed, using a roller.
Ylimääräinen aines kaavitaan pois, sivulevyt poistetaan ja muottiin jäävä aines tasoitetaan rullalla.
A non-combustible, non-porous and low heat-conducting base plate is then placed on the top of the mould, the apparatus inverted and the mould removed.
Muotille asetetaan palamaton, ei-huokoisesta ja lämpöä heikosti johtavasta aineesta valmistettu aluslevy, laite käännetään ja muotti poistetaan.
Due to hygroscopicity of cellulose and of some substances to be tested, the test should be carried out as quickly as possible.
Koska selluloosa ja eräät testattavat aineet ovat hygroskooppisia, testi on suoritettava mahdollisimman nopeasti.
Ignite one end of the pile by touching with the flame.
Keon toinen pää sytytetään koskettamalla sitä liekillä.
Measure the time of reaction over a distance of 200 mm after the reaction zone has propagated an initial distance of 30 mm.
Kun reaktiovyöhyke on edennyt 30 mm, mitataan aika, joka kuluu seuraavan 200 mm:n etenemiseen.
The test is performed with the reference substance and at least once with each one of the range of mixtures of the test substance with cellulose.
Testi tehdään vertailuaineella ja vähintään kerran näyte-selluloosaseossarjan jokaisella osalla.
If the maximum burning rate is found to be significantly greater than that from the reference mixture, the test can be stopped; otherwise the test should be repeated five times for each of the three mixtures giving the fastest burning rate.
Jos todetaan, että näyteseoksen palamisnopeus on huomattavasti suurempi kuin vertailuseoksen palamisnopeus, testi voidaan keskeyttää. Muussa tapauksessa testi toistetaan viisi kertaa kolmelle nopeimmin palavalle seokselle.
If the result is suspected of being a false positive, then the test should be repeated using an inert substance with a similar particle size, such as kieselguhr, in place of cellulose.
Jos epäillään, että positiivinen tulos on virheellinen, testi toistetaan käyttäen selluloosan sijasta inerttiä ainetta, jolla on sama hiukkaskoko (esimerkiksi piimaata).
Alternatively, the test substance cellulose mixture, having the fastest burning rate, should be retested in an inert atmosphere (< 2 % v/v oxygen content).
Vaihtoehtoisesti nopeimmin palava näyte-selluloosaseos voidaan testata uudelleen inertissä ilmakehässä (< 2 tilavuusprosenttia happea).
For safety reasons the maximum burning rate — not the mean value — shall be considered to be the characteristic oxidising property of the substance under test.
Turvallisuussyistä suurinta palamisnopeutta — ei keskiarvoa — pidetään näyteaineen tunnusomaisena hapettavana ominaisuutena.
The highest value of burning rate within a run of six tests of a given mixture is relevant for evaluation.
Arviointia varten käytetään kuuden kokeen sarjan suurinta palamisnopeutta.
Plot a graph of the highest value of burning rate for each mixture versus the oxidiser concentration.
Laaditaan käyrä, johon jokaista seosta kohden merkitään suurin palamisnopeus hapettimen pitoisuuden funktiona.
From the graph take the maximum burning rate.
Tältä käyrältä luetaan suurin palamisnopeus.
The six measured values of burning rate within a run obtained from the mixture with the maximum burning rate must not differ from the arithmetic mean value by more than 10 %; otherwise the methods of grinding and mixing must be improved.
Testattaessa suurimman palamisnopeuden omaava seos, testisarjan kuusi palamisnopeuden arvoa saavat poiketa aritmeettisesta keskiarvosta enintään 10 %. Muussa tapauksessa jauhamis- ja sekoitusmenetelmiä on parannettava.
Compare the maximum burning rate obtained with the maximum burning rate of the reference mixture (see 1.3).
Suurinta saatua palamisnopeutta verrataan vertailuseoksen palamisnopeuteen (katso 1.3).
If tests are conducted in an inert atmosphere, the maximum reaction rate is compared with that from the reference mixture in an inert atmosphere.
Jos testit tehdään inertissä ilmakehässä, suurinta saatua reaktionopeutta verrataan inertissä ilmakehässä testatun vertailuaineen tulokseen.
the identity, composition, purity, moisture content etc. of the substance tested,
näyteaineen tunnistetiedot, koostumus, puhtausaste, kosteuspitoisuus jne.,
any treatment of the test sample (e.g. grinding, drying),
näyteaineen mahdolliset käsittelyt (esimerkiksi jauhaminen ja kuivaus),
the ignition source used in the tests,
testeissä käytetty sytytyslähde,
the results of measurements,
mittaustulokset,
the mode of reaction (e.g. flash burning at the surface, burning through the whole mass, any information concerning the combustion products, etc.),
havaitun reaktion luonne (esimerkiksi liekki näytteen pinnalla, palaminen koko massan läpi, tiedot palamistuotteista,...),
all additional remarks relevant for the interpretation of results, including a description of the vigour (flaming, sparking, fuming, slow smouldering, etc.) and approximate duration produced in the preliminary safety/screening test for both test and reference substance,
kaikki lisätiedot ja huomautukset, joilla on merkitystä tulkinnan kannalta mukaan lukien kuvaus reaktion voimakkuudesta (liekit, kipinät, savunmuodostus, kyteminen, jne.) ja likimääräinen kesto alustavan testin yhteydessä sekä näytteen että vertailuaineen osalta,
the results from tests with an inert substance, if any,
inertin aineen kanssa mahdollisesti tehtyjen testien tulokset,
the results from tests in an inert atmosphere, if any.
inertissä ilmakehässä tehtyjen testien tulokset, jos tuloksia on käytettävissä.
A substance is to be considered as an oxidising substance when:
Aineen katsotaan olevan hapettava seuraavissa tapauksissa:
in the preliminary test, there is a vigorous reaction;
jos alustavassa testissä tapahtuu voimakas reaktio;
in the full test, the maximum burning rate of the mixtures tested is higher than or equal to the maximum burning rate of the reference mixture of cellulose and barium nitrate.
jos seosten palamisnopeus kattavassa testissä on vähintään yhtä suuri kuin selluloosasta ja bariumnitraatista valmistetun vertailuseoksen suurin palamisnopeus.