natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Solid urea can be used for agricultural and industrial purposes.
Kiinteää virtsa-ainetta (urea) voidaan käyttää maataloudessa ja teollisuudessa.
Agricultural grade urea can be used either as a fertiliser, which is spread onto the soil, or as an animal feed additive.
Maatalouslaatuista virtsa-ainetta (urea) voidaan käyttää lannoitteena maahan levitettynä tai eläinrehun lisäaineena.
Industrial grade urea is a raw material for certain glues and plastics.
Teollista virtsa-ainetta (urea) käytetään tiettyjen liimojen ja muovien raaka-aineena.
Liquid urea can be used both as a fertiliser and for industrial purposes.
Nestemäistä virtsa-ainetta (urea) voidaan käyttää sekä lannoitteena että teollisuudessa.
Although urea is presented in the different forms mentioned above, its chemical properties remain basically the same and may be regarded for the purposes of the present proceeding as one product.
Vaikka virtsa-ainetta (urea) esiintyy edellä mainituissa eri muodoissa, sen kemialliset ominaisuudet ovat pohjimmiltaan samat ja sitä voidaan näitä tarkasteluja varten pitää yhtenä tuotteena.
As established in the original investigation and the previous expiry review investigation, the current review investigations confirmed that the product concerned and the urea produced and sold by the Community producers on the Community market, as well as the urea produced and sold on the Russian domestic market have the same basic chemical characteristics and essentially the same uses.
Kuten alkuperäisessä tutkimuksessa ja edellisessä tutkimuksessa oli määritelty, tämän tutkimuksen yhteydessä vahvistui, että tarkasteltavana olevalla tuotteella ja yhteisön tuottajien yhteisön markkinoilla tuottamalla ja myymällä virtsa-aineella (urea) sekä Venäjän kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä virtsa-aineella (urea) on samat kemialliset perusominaisuudet ja pääasiassa samat käyttötarkoitukset.
They are therefore considered to be like products within the meaning of Article 1(4) of the basic Regulation.
Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
Continuation of dumping during the review investigation period
Polkumyynnin jatkuminen tutkimusajanjakson aikana
In accordance with Article 11(2) of the basic Regulation, it was examined whether dumping was taking place during the RIP and, if so, whether or not the expiry of the measures would be likely to lead to a continuation of dumping.
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, esiintyikö polkumyyntiä tutkimusajanjakson aikana, ja jos esiintyi, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen.
As mentioned in recital (16), five Russian exporting producers of urea cooperated in the investigation.
Kuten johdanto-osan 16 kappaleessa mainitaan, viisi virtsa-aineen (urea) vientiä harjoittavaa Venäjän tuottajaa osallistui yhteistyöhön tutkimuksessa.
These five producers represented 60 % of exports of urea originating in Russia to the Community during the RIP, which corresponded to 1,39 million tonnes.
Näiden viiden tuottajan osuus Venäjältä peräisin olevan yhteisöön tutkimusajanjaksolla viedyn virtsa-aineen (urea) määrästä oli 60 prosenttia eli 1,39 miljoonaa tonnia.
Imports into the Community of the product concerned originating in Russia represented 16 % of Community consumption, which was 8,98 million tonnes in the RIP.
Venäjältä peräisin olevan yhteisöön tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen osuus oli 16 prosenttia yhteisön kulutuksesta, joka oli tutkimusajanjaksolla 8,98 miljoonaa tonnia.
Therefore, the level of cooperation is considered high.
Yhteistyössä toimimisen astetta voidaan siis pitää korkeana.
It should be noted that one exporting producer controls two related companies, both of which are producing and exporting urea.
On syytä huomata, että yhdellä vientiä harjoittavalla tuottajalla on määräysvalta kahteen etuyhteydessä olevaan yritykseen, jotka kumpikin tuottavat ja vievät virtsa-ainetta (urea).
The sample referred to in recital (19) therefore includes four companies.
Johdanto-osan 19 kappaleessa tarkoitettuun otokseen sisältyy sen vuoksi neljä yritystä.
It was first established for each of the four companies whether their total domestic sales of urea were representative in accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, i.e. whether they accounted for 5 % or more of the total sales volume of the product concerned exported to the Community.
Aluksi määritettiin, oliko kunkin neljän yrityksen virtsa-aineen (urea) kotimarkkinamyynti edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti eli oliko tuon myynnin määrä vähintään viisi prosenttia asianomaisen tuotteen yhteisöön suuntautuvan viennin kokonaismäärästä.
The investigation showed that all four companies sold representative quantities of urea on the domestic market.
Tutkimus osoitti, että kaikki neljä yritystä myivät edustavan määrän virtsa-ainetta (urea) kotimarkkinoilla.
To establish whether sales of urea on the domestic market were in the ordinary course of trade, the cost of manufacturing had to be established.
Jotta voitiin määrittää, tapahtuiko virtsa-aineen (urea) kotimarkkinamyynti tavanomaisessa kaupankäynnissä, oli määritettävä valmistuskustannukset.
In this regard, it should be noted that energy costs, such as electricity and gas, represent a major proportion of the manufacturing cost and a significant proportion of the total cost of production.
Tässä suhteessa on syytä huomata, että energiakustannukset, kuten sähkö ja kaasu, muodostavat suurimman osan valmistuskustannuksista ja huomattavan osan kaikista tuotantokustannuksista.
It was therefore examined, pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation, whether the costs associated with the production and sales of the product under consideration were reasonably reflected in the records of the parties concerned.
Perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkittiin sen vuoksi, saataisiinko asianomaisten osapuolten kirjanpidosta kohtuullisen hyvä käsitys käsiteltävänä olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyvistä kustannuksista.
The investigation showed no indication that the electricity would not be reasonably reflected in the records.
Tutkimuksessa ei käynyt ilmi mitään sellaista, joka olisi osoittanut, ettei sähköä olisi otettu kirjanpidossa kohtuullisella tavalla huomioon.
In this context, it is, inter alia, noted that electricity prices paid by the Russian producers during the RIP were in line with international market prices, when compared to other countries, such as Canada and Norway.
Tässä yhteydessä havaittiin muun muassa, että venäläisten tuottajien tutkimusajanjaksolla maksamat sähkön hinnat olivat muihin maihin, kuten Kanadaan ja Norjaan, verrattuina kansainvälisten markkinahintojen mukaiset.
As concerns gas supplies, in fact, it was established on the basis of data published by internationally recognised sources specialised in energy markets, that the prices paid by the Russian producers were abnormally low.
Venäläisten tuottajien kaasutoimituksista maksama hinta oli nimittäin energiamarkkinoihin erikoistuneiden kansainvälisesti tunnustettujen lähteiden julkaisemien tietojen perusteella epänormaalin alhainen.
By way of illustration, they amounted to one fifth of the export price of natural gas from Russia and were also significantly lower than the gas price paid by the Community producers.
Kuvaavaa on, että hinta oli viidennes Venäjältä viedyn maakaasun hinnasta ja myös merkittävästi yhteisön tuottajien maksamaa kaasun hintaa alempi.
In this regard, all available data indicate that domestic gas prices in Russia were regulated prices, which are far below market prices paid in unregulated markets for natural gas.
Tässä suhteessa kaikki saatavilla olevat tiedot osoittavat, että kaasun hinnat Venäjän kotimarkkinoilla olivat säänneltyjä hintoja, jotka olivat selvästi alempia kuin sääntelemättömillä maakaasumarkkinoilla maksetut markkinahinnat.
Since gas costs were not reasonably reflected in the four companies’ records, they had to be adjusted pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation.
Koska kaasukustannukset eivät ilmenneet riittävän selvästi asianomaisten neljän yrityksen kirjanpidosta, niitä oli oikaistava perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
The cost of manufacturing of the sampled companies was adjusted accordingly.
Otokseen valittujen yritysten valmistuskustannuksia oikaistiin tämän mukaisesti.
In the absence of any undistorted gas prices relating to the Russian domestic market, and in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, gas prices had to be established on ‘any other reasonable basis, including information from other representative markets’.
Koska Venäjän kotimarkkinoita koskevia vääristymättömiä kaasun hintoja ei ollut, kaasun hinnat oli perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritettävä ”mitä tahansa muuta hyväksyttävää perustetta käyttäen, mukaan lukien muilta edustavilta markkinoilta saadut tiedot”.
The adjusted price was based on the average price of Russian gas when sold for export at the German/Czech border (Waidhaus), net of transport costs.
Oikaistu hinta perustui Saksan ja Tšekin rajalla (Waidhaus) vietäväksi myydyn venäläisen maakaasun keskihintaan, josta vähennettiin kuljetuskustannukset.
Waidhaus being the main hub for Russian gas sales to the EU, which is both the largest market for Russian gas and has prices reasonably reflecting costs, can be considered a representative market.
Waidhaus on tärkein kanava venäläisen kaasun myynnille Euroopan unioniin, joka on venäläisen kaasun suurin markkina-alue ja jossa hinnat antavat kohtuullisen hyvän käsityksen kustannuksista, joten sitä voidaan pitää edustavana markkina-alueena.
After adjusting costs of manufacturing as described above, only two companies had representative domestic sales in the ordinary course of trade.
Kun valmistuskustannuksia oli oikaistu edellä kuvatulla tavalla, ainoastaan kahden yrityksen kotimarkkinamyynti oli tavanomaisessa kaupankäynnissä edustava.
For these two companies therefore, normal value was based on their domestic sales of the like product pursuant to Article 2(2) of the basic Regulation.
Näin ollen näiden kahden yrityksen osalta normaaliarvo perustui samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyyntiin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
For the other two companies, normal value was established on the basis of the domestic sales prices of the two producers having representative domestic sales in the ordinary course of trade mentioned in recital 35, pursuant to Article 2(1) of the basic Regulation.
Kahden muun yrityksen osalta normaaliarvon määritys perustui perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti johdanto-osan 35 kappaleessa mainittujen kahden tuottajan kotimarkkinamyyntiin, joka oli tavanomaisessa kaupassa edustava.
For confidentiality reasons, this information could not be disclosed in detail, as one of the two companies from which information was taken was related to a company for which normal value was established.
Luottamuksellisuuteen liittyvistä syistä tätä tietoa ei voitu paljastaa yksityiskohtaisesti, koska toinen kahdesta yrityksestä, joista tietoja otettiin, oli etuyhteydessä yritykseen, jolle normaaliarvo määritettiin.
Therefore, if the information had been disclosed, it would have been possible for that company to reconstruct business confidential data of the other company.
Jos tämä tieto olisi paljastettu, kyseinen yritys olisi voinut päätellä toisen yrityksen liiketoimintaa koskevia luottamuksellisia tietoja.
In the case of one exporting producer where sales were made via a related trader in Switzerland, the export price was constructed on the basis of the resale prices of that related trader to independent customers.
Yhden vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa, jossa myynti tapahtui etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta Sveitsissä, vientihinta määritettiin kyseisen etuyhteydessä olevan kauppiaan riippumattomilta asiakkailta laskuttamien jälleenmyyntihintojen perusteella.
Adjustments were made for all costs incurred between purchase and resale, including freight, sales, general and administrative expenses, and a reasonable profit margin.
Hintoja oikaistiin, jotta voitiin ottaa huomioon kaikki kustannukset, jotka olivat aiheutuneet hankinnan ja jälleenmyynnin välillä, mukaan luettuna rahti-, myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä kohtuullinen voittomarginaali.
For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting price and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi oikeudenmukaista, tarvittavat oikaisut tehtiin hintaan ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttaviin eroihin perustuvina oikaisuina perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
Accordingly, adjustments were made for differences in transport, handling, loading and ancillary costs, credit costs, commissions and packing costs where applicable and supported by verified evidence.
Oikaisuja tehtiin tarvittaessa ja todennetun näytön perusteella kuljetus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis- ja luottokustannusten sekä palkkioiden ja pakkauskustannusten erojen huomioon ottamiseksi.
The dumping margin for each exporting producer was established on the basis of a comparison of a weighted average normal value with a weighted average export price, in accordance with Article 2(11) and (12) of the basic Regulation.
Kunkin vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaali määritettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan välisellä vertailulla perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
The investigation showed that dumping took place during the RIP mostly at a lower level than in the previous expiry review investigation.
Tutkimus osoitti, että polkumyyntiä esiintyi tutkimusajanjaksolla enimmäkseen vähemmässä määrin kuin edellisessä tutkimuksessa.
The dumping margins, expressed as a percentage of the CIF Community frontier price, duty unpaid, are nevertheless substantial, i.e. in the range of 6 % to 23 %.
Prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ilmaistut polkumyyntimarginaalit ovat kuitenkin merkittäviä, 6–23 prosenttia.
Likelihood of Continuation of Dumping
Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys
Effect of the removal of the existing measures on the dumped imports
Voimassa olevien toimenpiteiden kumoamisen vaikutus polkumyynnillä tapahtuvaan tuontiin
As mentioned in recital 1, the measures in force are in the form of a MIP of EUR 115 per tonne.
Kuten johdanto-osan 1 kappaleessa mainitaan, voimassa olevien toimenpiteiden muotona on 115 euron vähimmäistuontihinta tonnilta.
While this MIP initially had an influence on Russian export prices of urea to the Community, such prices have been significantly above the MIP since 2003 as shown in recital 67, and during the RIP average Russian export prices have been 68 % above the MIP.
Vaikka tällä vähimmäistuontihinnalla oli alun perin vaikutusta Venäjältä yhteisöön vietävän virtsa-aineen (urea) vientihintoihin, nämä hinnat ovat olleet merkittävästi vähimmäistuontihintaa korkeampia vuodesta 2003, kuten johdanto-osan 67 kappaleessa esitetään, ja tutkimusajanjaksolla keskimääräiset Venäjän vientihinnat ovat olleet 68 prosenttia yli vähimmäistuontihinnan.
It can therefore be concluded that the measures currently in force had no impact on either prices or quantities of exports of urea originating in Russia.
Sen vuoksi voidaan päätellä, että nyt voimassa olevilla toimenpiteillä ei ollut vaikutusta Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen (urea) hintoihin eikä vientimääriin.
As a consequence, it is unlikely that there will be an impact on prices or quantities of exports of urea originating in Russia should measures be repealed.
Tämän seurauksena on epätodennäköistä, että toimenpiteiden kumoamisella olisi vaikutusta Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen (urea) hintoihin tai vientimääriin.
Notwithstanding the above, the possible effects of (i) existing Russian spare capacity and possible new capacity and (ii) the likelihood of redirection of other sales to the Community were also examined in the investigation, as explained below.
Edellä todetun estämättä tutkimuksessa tarkasteltiin myös i) Venäjän nykyisen varakapasiteetin ja mahdollisen uuden kapasiteetin mahdollisia vaikutuksia sekä ii) todennäköisyyttä muun myynnin uudelleen suuntautumisesta yhteisöön, kuten jäljempänä selvitetään.
The applicant has submitted evidence in its review request that there will be a total of nine projects, which would provide substantial new capacity in Russia in the timeframe of 2005 to 2007 due to revamps, upgrades and de-bottlenecking, accounting for an increase of at least 10 % of the existing capacity.
Pyynnön esittäjä toimitti tarkastelupyynnössään näyttöä siitä, että hankkeita tulee olemaan yhteensä yhdeksän, mikä toisi merkittävästi uutta kapasiteettia Venäjälle vuosina 2005–2007 parannusten, lisäysten ja tuotannon pullonkaulojen poistamisen ansiosta, jolloin nykyinen kapasiteetti kasvaisi vähintään 10 prosentilla.
Cooperating producers
Yhteistyöhön osallistuvat tuottajat
The possible effects of the existing spare capacity were examined.
Olemassa olevan varakapasiteetin mahdollisia vaikutuksia tutkittiin.
The Russian sampled producers managed to increase their production capacity by around 5 %, while they increased their production by around 15 % during the period considered.
Otokseen valitut venäläiset tuottajat onnistuivat lisäämään tuotantokapasiteettiaan noin 5 prosentilla samalla, kun niiden tuotanto kasvoi noin 15 prosenttia tarkastelujakson aikana.
Therefore, their nominal spare capacity has significantly decreased to 170000 tonnes, or around 6 % of production capacity:
Sen vuoksi niiden nimellinen varakapasiteetti on pienentynyt merkittävästi 170000 tonniin eli noin 6 prosenttiin tuotantokapasiteetista:
Spare Capacity
Varakapasiteetti
A total of five projects out of the nine referred to in the request concerned cooperating exporting producers.
Yhteensä viisi tarkastelupyynnössä mainituista yhdeksästä hankkeesta koski yhteistyöhön osallistuvia vientiä harjoittavia tuottajia.
Two projects were already completed during the period considered, and therefore provide no additional capacity compared to the RIP.
Kaksi hanketta oli jo saatu päätökseen tarkastelujakson aikana, eivätkä ne sen vuoksi lisää kapasiteettia tutkimusajanjaksoon verrattuna.
For one project listed, only an insignificant capacity increase was established.
Yhden luetellun hankkeen todettiin lisäävän kapasiteettia vain merkityksettömän määrän.
As regards the two largest projects, which account for the majority of the capacity increase mentioned in recital 46, it was established that the company invests not only in urea capacity, but also in downstream production facilities for products such as urea-formaldehyde resins (UFR) and urea and ammonium nitrate solutions (UAN).
Kahden laajimman hankkeen osalta, jotka vastaavat valtaosaa johdanto-osan 46 kappaleessa mainitusta kapasiteetin lisäyksestä, todettiin, että yritys ei ainoastaan investoinut virtsa-aineen (urea) tuotantokapasiteettiin vaan myös jatkojalostuslaitoksiin esimerkiksi sellaisten tuotteiden kuin ureaformaldehydihartsin ja urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten tuotantoa varten.
These projects are either in an advanced stage or have already been completed post-RIP.
Nämä hankkeet ovat joko edistyneessä vaiheessa tai ne on jo saatettu päätökseen tutkimusajanjakson jälkeen.
Therefore, it can be assumed that the major part of the capacity of this project will not be sold to independent customers, but captively used as a feedstock for these downstream products.
Sen vuoksi voidaan olettaa, että valtaosaa tämän hankkeen kapasiteetista ei tulla myymään riippumattomille asiakkaille vaan että se otetaan kytköskäyttöön näiden jatkojalostustuotteiden raaka-aineeksi.
This part is therefore not taken into account in the following paragraph.
Tätä osaa ei sen vuoksi oteta huomioon seuraavassa kappaleessa.
It follows from the above that the three projects would lead to an additional capacity available for sale to independent customers estimated at around 150000 to 200000 tonnes.
Edellä esitetystä seuraa, että kyseiset kolme hanketta lisäisivät riippumattomille asiakkaille myytävissä olevaa kapasiteettia arviolta 150000–200000 tonnilla.
This corresponds to 10 % to 15 % of total Russian exports to the Community during the RIP or a potential market share of 1,5 % to 2 % of the Community market.
Tämä vastaa 10–15:tä prosenttia Venäjän kokonaisviennistä yhteisöön tutkimusajanjaksolla eli 1,5–2 prosentin potentiaalista markkinaosuutta yhteisön markkinoista.
Non-cooperating producers
Yhteistyöhön osallistumattomat tuottajat
The overall spare capacity as a percentage of production capacity in Russia is in line with the spare capacity established for the cooperating producers, according to information submitted by the applicant.
Pyynnön esittäjän toimittamien tietojen mukaan kokonaisvarakapasiteetti prosenttiosuutena tuotantokapasiteetista Venäjällä on yhdenmukainen yhteistyöhön osallistuville tuottajille määritetyn varakapasiteetin kanssa.
It is therefore considered that the non-cooperating producers have a spare capacity of around 5 % of production capacity as well, assessed to be around 140000 tonnes during the RIP.
Sen vuoksi katsotaan, että myös yhteistyöhön osallistumattomilla tuottajilla on varakapasiteettia noin 5 prosenttia tuotantokapasiteetista eli arviolta noin 140000 tonnia tutkimusajanjaksolla.
A total of four projects out of the nine referred to in the request concerned non-cooperating exporting producers.
Yhteensä neljä tarkastelupyynnössä mainituista yhdeksästä hankkeesta koski yhteistyöhön osallistumattomia vientiä harjoittavia tuottajia.
These projects were evaluated on the basis of facts available.
Nämä hankkeet arvioitiin saatavilla olevien tosiseikkojen perusteella.
For one project, it was established that it was not regarding the product concerned, but methanol.
Yhdestä hankkeesta todettiin, ettei se koskenut tarkasteltavana olevaa tuotetta vaan metanolia.
One project was already completed during the period considered, and therefore provides no additional capacity compared to the RIP.
Yksi hanke oli jo saatu päätökseen tarkastelujakson aikana, eikä se sen vuoksi lisää kapasiteettia tutkimusajanjaksoon verrattuna.
One project was related to an insignificant investment of less than EUR 1 million p.a. and was therefore deemed not to have a quantifiable impact on Russian capacity.
Yksi hanke koski vuotuisen alle 1 miljoonan euron merkityksetöntä investointia, jolla ei sen vuoksi katsottu olevan määrällistä vaikutusta Venäjän kapasiteettiin.
As for the remaining project, it could lead to a capacity increase of around 100000 tonnes (corresponding to about 7 % of total Russian exports to the Community during the RIP or a potential market share of 1 % of the Community market).
Jäljelle jäävä yksi hanke voi johtaa noin 100000 tonnin kapasiteetin lisäykseen (joka vastaa noin 7:ää prosenttia Venäjän kokonaisviennistä yhteisöön tutkimusajanjaksolla eli 1 prosentin potentiaalista markkinaosuutta yhteisön markkinoista).
Conclusion on spare capacity
Varakapasiteettia koskevat päätelmät
The investigation showed that the additional capacity available in the medium term will be close to 500000 tonnes.
Tutkimus osoitti, että keskipitkällä aikavälillä on käytettävissä lähes 500000 tonnia lisäkapasiteettia.
But as a significant part of the additional quantity due to revamps, upgrades and de-bottlenecking will be used captively as feedstock for downstream products, it is concluded that only about roughly half of this quantity will be available for sale to independent customers.
Koska merkittävä osa parannusten, lisäysten ja tuotannon pullonkaulojen poistamisen ansiosta saadusta lisämäärästä kuitenkin otetaan kytköskäyttöön jatkojalostustuotteiden raaka-aineeksi, päätelmänä on, että karkeasti ottaen puolet tästä määrästä on käytettävissä myytäväksi riippumattomille asiakkaille.