natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zebra finches thrive in outdoor enclosures provided they have access to shelter and roosting nests where appropriate.
Seeprapeipot viihtyvät ulkotiloissa, mikäli niillä on tarvittaessa mahdollisuus päästä suojarakennukseen ja lepopesiin.
Additional heating should be provided for birds housed outdoors in cold conditions.
Jos lintuja pidetään ulkona kylmissä oloissa, niille olisi järjestettävä lisälämmitystä.
Table H.7.
Taulukko H.7
Zebra Finch: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Seeprapeippo: Suojan vähimmäismitat ja tilavaatimukset
Minimum number of feeders
Ruokintapisteiden vähimmäismäärä
for each additional bird above 20
Kutakin ylimääräistä lintua kohti (kun lintuja on yli 20)
1 per 6 birds
Yksi piste kuutta lintua kohti
For breeding studies, pairs may be housed in smaller enclosures containing appropriate enrichment with a minimum floor area of 0,5 m2 and a minimum height of 40 cm.
Lisääntymistutkimuksissa pareja voidaan pitää pienemmissä suojissa, joissa on asianmukaisia virikkeitä ja joiden pinta-ala on vähintään 0,5 m2 ja vähimmäiskorkeus 40 cm.
The duration of the confinement should be justified by the experimenter and determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Kokeen suorittajan on perusteltava tällaisen säilytyksen kesto ja asiasta olisi sovittava eläinteknikon ja sellaisen pätevän henkilön kanssa, jonka vastuulla on neuvonta eläinten hyvinvointiin liittyvissä kysymyksissä.
I. SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR AMPHIBIANS
I. LAJIKOHTAISET OHJEET: SAMMAKKOELÄIMET
According to systematics, amphibians involve three main orders: Urodela (Caudata), Gymnophiona (Apoda), and Anura (Ecaudata).
Sammakkoeläimet jakautuvat systematiikassa kolmeen päälahkoon: Urodela (Caudata), Gymnophiona (Apoda) ja Anura (Ecaudata).
The Anura belong to the super-order Salientia.
Anura-lahko kuuluu Salientia-ylälahkoon.
For the present guidelines, Urodela (salamanders, newts) and Anura (frogs, toads) are of interest.
Näissä ohjeissa käsitellään Urodela-lahkoa (salamanterit, pyrstösammakot) sekä Anura-lahkoa (sammakot, konnat).
They differ greatly in their patterns of geographic distribution and in the diversity of living types, such as aquatic (for example, Xenopus laevis), semi-aquatic (for example, Rana temporaria), semi-terrestrial (for example, Bufo marinus) and arboreal (for example, Hyla cinerea).
Niiden maantieteellinen levinneisyys ja elinympäristöt eroavat toisistaan suuresti. Ne elävät joko vedessä (esim. Xenopus laevis), osittain vedessä (esim. Rana temporaria), osittain maalla (esim. Bufo marinus) tai metsissä (esim. Hyla cinerea).
Amphibians occupy a wide range of habitat types from arid deserts to deep freshwater lakes.
Sammakkoeläimiä esiintyy hyvin erilaisissa luontotyypeissä aina kuivista aavikoista syviin makean veden järviin.
Some may spend most of their life underground or high in cloud forest canopy.
Monet sammakkoeläimet voivat viettää suurimman osan elämästään kaivautuneena maan alle tai korkealla pilvimetsän latvustossa.
Some are found north of the Arctic Circle and can tolerate freezing conditions, while others have evolved a range of adaptations to avoid desiccation in hot areas of the world.
Joitakin sammakkoeläimiä löytyy pohjoisen napapiirin pohjoispuolelta. Nämä eläimet sietävät pakkasta, kun taas toisille on kehittynyt erilaisia sopeutumiskeinoja, joiden avulla ne voivat välttää kuivumista maailman kuumilla alueilla.
Amphibians are very much adapted to the substrate on/in which they live.
Sammakkoeläimet mukautuvat suuressa määrin siihen ympäristöön, jossa ne elävät.
In this context, the body skin plays an important role in the transfer of water, soluble substances, including toxic substances and oxygen.
Niiden iholla on suuri merkitys veden ja liukoisten aineiden, myös myrkyllisten aineiden ja hapen siirrossa.
Therefore it plays key roles in the survival of amphibians, their interaction with their environment, and their ability to exploit a wide range of habitats and ecological conditions.
Tämän vuoksi iho on erittäin tärkeä sammakkoeläinten selviytymiselle, niiden vuorovaikutukselle ympäristön kanssa sekä niiden kyvylle hyödyntää hyvin monenlaisia elinympäristöjä ja ekologisia olosuhteita.
An amphibian's health depends on certain properties and peculiarities of its body skin, thus making amphibians significant bio-indicators of environmental health.
Sammakkoeläimen terveys riippuu sen ihon ominaisuuksista ja erityispiirteistä, minkä vuoksi sammakkoeläimet ovat merkittäviä ympäristön terveyden bioindikaattoreita.
Where possible, amphibians used for experimental or other scientific purposes should be bred and reared in captivity.
Kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävät sammakkoeläimet olisi mahdollisuuksien mukaan tuotettava ja kasvatettava vankeudessa.
Purpose-bred animals should be used in preference to animals taken from the wild.
Tutkimuksissa olisi käytettävä tätä varten kasvatettuja eläimiä mieluummin kuin luonnosta pyydystettyjä eläimiä.
Table I.1. lists the four main habitats of amphibians and examples of species of each habitat frequently used for experimental and other scientific purposes.
Taulukossa I.1 esitetään sammakkoeläinten neljä pääasiallista elinympäristöä sekä esimerkkejä lajeista, joita käytetään kokeellisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin.
The following proposals provide details on the basic accommodation and care conditions to be covered for species of these habitats.
Sitä seuraavissa suosituksissa annetaan tietoa kyseisissä elinympäristöissä asuvien lajien säilytyksen ja hoidon perusvaatimuksista.
Specific procedures may require the use of certain other species which do not fall into the four habitat categories.
Erityistoimenpiteissä voidaan joutua käyttämään tiettyjä muita lajeja, jotka eivät elä näissä elinympäristöissä.
Further advice on requirements for these and other species (or if behavioural or breeding problems occur) should be sought from expert specialists and care staff to ensure that any particular species needs are adequately addressed.
Näitä ja muita lajeja koskevista vaatimuksista (sekä mahdollisten käyttäytymis- ja kasvatusongelmien ilmetessä) olisi pyydettävä lisätietoa asiantuntijoilta ja hoitohenkilökunnalta sen varmistamiseksi, että lajien erityistarpeet otetaan riittävästi huomioon.
Additional background information on less commonly used species, and habitats is available in the background information document elaborated by the Group of Experts.
Harvemmin käytettävistä lajeista sekä elinympäristöistä on lisätietoa asiantuntijaryhmän laatimassa tausta-asiakirjassa.
Table I.1:
Taulukko I.1
Main habitat categories and examples by habitat of species frequently used
Elinympäristöjen pääluokat ja esimerkkejä usein käytetyistä lajeista elinympäristöittäin
Habitat
Elinympäristö
Amphibian species
Sammakkoeläinlaji
Size (cm)
Koko (cm)
Original geographic distribution/Biotope
Alkuperäinen maantieteellinen levinneisyys/biotooppi
Optimal temperature
Optimaalinen lämpötila
Main period of activity
Pääasiallinen aktiivinen aika
Aquatic
Vedessä elävä
(Urodeles)
(salamanterieläimet)
Mexico/Channels of the former sea of Xochimilco
Meksiko / entisen Xochimilco-meren kanavat
15 oC to 22 oC
15 oC — 22 oC
Twilight
Hämärä
(Anurans)
(sammakot)
Xenopus laevis (Clawed frog)
Xenopus laevis (kynsisammakko)
Central and South Africa/ponds, ground water and spring-fed
Keski- ja Etelä-Afrikka / lammikot, pohjavesi ja lähteistä peräisin olevat vedet
18 oC to 22 oC
18 oC — 22 oC
Twilight/night
Hämärä/yö
Semi-aquatic
Osittain vesi,
Rana temporaria (Common frog)
Rana temporaria (sammakko)
Europe (middle and north) to Asia (without southern Balkan)/Near ponds, lakes, streams (shores, meadows)
Euroopasta (Keski- ja Pohjois-Eurooppa) Aasiaan (ei Etelä-Balkan), lähellä lammikoita, järviä, puroja (rannat, niityt)
10 oC to 15 oC
10 oC — 15 oC
Day/night
Päivä/yö
Semi-terrestrial
Osittain maalla,
Bufo marinus (Marine toad)
Bufo marinus (agakonna)
Central and South America/Mangrove, woods
Keski- ja Etelä-Amerikka / mangrovepuu, metsät
23 oC to 27 oC
23 oC — 27 oC
Arboreal
Metsät,
Hyla cinerea (Green tree frog)
Hyla cinerea (viherlehtisammakko)
Southeast USA/Open bushy borders of cypress swamps, flat country, forest
Yhdysvaltojen kaakkoisosa / sypressisoiden laidat, tasangot, metsät
18 oC to 25 oC
18 oC — 25 oC
Enclosures for amphibians should be adequately ventilated.
Sammakkoeläinten suojissa tulisi olla riittävä ilmanvaihto.
The water in enclosures of aquatic caged amphibians should be filtered, circulated, and aerated (see also paragraph 4.3.1.).
Vedessä elävien sammakkoeläinten säiliöissä käytettävä vesi olisi suodatettava, kierrätettävä ja ilmastettava.
Amphibians are ectothermic.
Sammakkoeläimet ovat vaihtolämpöisiä.
Areas of different temperature and humidity are beneficial, to allow amphibians to seek their preferred microenvironment.
Niille on hyötyä siitä, että suojassa on lämpötilaltaan ja kosteudeltaan erilaisia alueita, jotta ne voivat etsiä mieleisensä mikroympäristön.
Amphibians exposed to frequent fluctuations in temperature and humidity may be severely stressed and may be more prone to health problems.
Sammakkoeläimet, jotka altistuvat lämpötilan ja kosteuden tiheille vaihteluille, voivat kärsiä stressistä ja herkistyä terveysongelmille.
Room and water temperatures should be controlled.
Tilojen ja veden lämpötiloja olisi kontrolloitava.
Hibernation in amphibians may be induced or interrupted by regulating light-dark rhythm and room temperature.
Sammakkoeläimet voidaan saada aloittamaan tai lopettamaan talvehtiminen säätämällä valon ja pimeyden rytmiä sekä tilojen lämpötilaa.
Before inducing hibernation in captivity, animals should be in good health and body condition.
Jos talvehtiminen käynnistetään vankeudessa, eläinten tulisi olla terveitä ja hyvässä kunnossa.
In animals used for breeding, a state of near winter torpor (for example dim light to darkness and 8 oC to 10 oC room temperature) may be simulated where appropriate.
Kasvatustarkoitukseen käytettävillä eläimillä voidaan simuloida tila, joka on lähellä talvihorrosta (valaistus säädetään hämäräksi tai pimeäksi ja tilojen lämpötila 8–10 oC:seen).
Under these conditions, the animals can be kept without feeding for as long as four to five months.
Näissä olosuhteissa eläimiä voidaan säilyttää ilman ruokintaa jopa 4–5 kuukautta.
Restoration of pre-hibernation environmental conditions will induce activity and mating behaviour.
Talvehtimista edeltäneiden olosuhteiden palauttaminen käynnistää aktiivisuuden ja parittelukäyttäytymisen.
Prevention of hibernation in a laboratory environment will not cause major welfare problems.
Talvehtimisen estäminen laboratorioympäristössä ei aiheuta merkittäviä hyvinvointiongelmia.
Amphibians do not drink but absorb moisture through their skin.
Sammakkoeläimet eivät juo vaan ne imevät kosteutta ihonsa läpi.
Water loss is an especially critical problem in captive terrestrial and semi-terrestrial amphibians, as a properly hydrated integument is essential to the normal function of the amphibian skin.
Veden puute on erityisen vakava ongelma sammakkoeläimille, joita pidetään vankeudessa ja jotka elävät maalla tai osittain maalla. Niille hyvin kosteutettu nahka on erittäin tärkeää sammakkoeläimen ihon normaalille toiminnalle.
Areas of different humidity within the enclosure are beneficial.
Eläimille on hyötyä siitä, että suojassa on alueita, joilla kosteus vaihtelee.
Even desert-adapted amphibians should have access to a humid environment.
Jopa aavikkoon tottuneilla sammakkoeläimillä tulisi olla mahdollisuus päästä kosteaan ympäristöön.
Photoperiods reflecting the natural cycle from where the animals originate should be used.
Tilojen valorytmin tulisi vastata luonnollista sykliä alueilla, joilta eläimet ovat peräisin.
Light levels in the enclosures should be consistent with that expected to be encountered under natural conditions.
Suojien valaistuksen tason olisi vastattava sitä, mitä voidaan odottaa luonnon olosuhteissa.
Both semi-terrestrial and aquatic caged animals should have the opportunity to withdraw to shaded areas within the enclosure.
Sekä osittain maalla että vesisäiliöissä pidettävillä eläimillä tulisi suojassaan olla mahdollisuus vetäytyä varjoisille alueille.
Amphibians are very sensitive to noise (airborne stimuli) and vibration (substrate-borne stimuli) and are disturbed by any new, unexpected stimulus.
Sammakkoeläimet ovat erittäin herkkiä melulle (ilman välityksellä kulkeutuvat ärsykkeet) sekä tärinälle (maan välityksellä kulkeutuvat ärsykkeet), ja ne häiriytyvät kaikista uusista oudoista ärsykkeistä.
Therefore, such extraneous disturbances should be minimised.
Tämän vuoksi ulkopuoliset häiriöt olisi pidettävä mahdollisimman vähäisinä.
Adequate alarm systems are recommended if circulation systems are used and/or aeration is required.
Suojat olisi varustettava asianmukaisilla hälytysjärjestelmillä, jos käytetään vedenkiertojärjestelmiä ja/tai tarvitaan ilmastusta.
(See paragraph 4.1. of the General section)
(Katso yleisen osan kohta 4.1.)
In most amphibians, social behaviour is mainly restricted to the mating season.
Useimpien sammakkoeläinten sosiaalinen käyttäytyminen rajoittuu pääasiassa paritteluaikaan.
However, group-housing of amphibians is advisable, for instance to improve feeding and reduce fear responses.
Sammakkoeläinten pitäminen ryhmässä on kuitenkin suositeltavaa, koska näin voidaan esimerkiksi parantaa ruokintaa ja vähentää pelkoreaktioita.
For example, in Xenopus spp. group feeding promotes feeding frenzies inducing all animals to feed.
Esimerkiksi Xenopus-lajeilla ryhmäruokinta saa aikaan ”ruokailuvimmaa”, joka saa kaikki eläimet syömään.
At very low stocking densities such frenzies do not occur and food is frequently not eaten.
Jos eläintiheys on pieni, tätä ei tapahdu ja ruoka jää usein syömättä.
To avoid cannibalism in certain species (particularly among larval Ambystoma spp. and Scaphiopus spp.), these animals should be maintained in small groups.
Jotta voidaan estää kannibalismia tietyillä lajeilla (erityisesti toukkavaiheisilla Ambystoma-lajeilla ja Scaphiopus-lajeilla), näitä eläimiä olisi pidettävä pienissä ryhmissä.
Cannibalism in groups can be reduced by size grading.
Ryhmissä esiintyvää kannibalismia voidaan vähentää ryhmittelemällä eläimet koon mukaan.
The terrestrial habitat of amphibians should be structured, including, for example, branches, leaves, pieces of bark, stones or other suitable man-made materials.
Maalla oleva sammakkoeläinten elinympäristö tulisi olla jäsentynyt ja siinä olisi oltava esimerkiksi oksia, lehtiä, kaarnan osia, kiviä tai muuta sopivaa keinotekoista materiaalia.
Amphibians benefit from such environmental enrichment in different ways: for example, such inclusions allow animals to hide, and provide labels for visual and spatial orientation.
Sammakkoeläimet hyötyvät tällaisesta ympäristön virikkeellistämisestä eri tavoin: eläimet voivat esimerkiksi piiloutua ja löytää kiintopisteitä visuaalista suunnistusta ja orientoitumista varten.
The side walls of the terraria should be textured to provide a structured surface.
Terraarion sivuseinät tulisi päällystää, jotta ne muodostavat jäsennellyn pinnan.
The provision of hiding places/shelters that are appropriate to the amphibian's needs is recommended, because they can reduce stress on captive amphibians.
On suositeltavaa järjestää suojaan eläimen tarpeita vastaavia piilo- tai turvapaikkoja, koska tämä voi vähentää vankeudessa pidettävien sammakkoeläinten stressiä.
For example, in Xenopus spp. a tube of ceramic or plastic may be provided.
Esimerkiksi Xenopus-lajien käyttöön voidaan asettaa keraaminen tai muovinen putki.
Refuges should be inspected regularly for sick or injured animals.
Piilopaikat olisi tarkastettava säännöllisesti sen varmistamiseksi, ettei niissä ole sairaita tai loukkaantuneita eläimiä.
A dark floor to the tank may enhance the sense of security in the animals.
Altaan tumma pohja voi lisätä eläinten turvallisuuden tunnetta.
Materials used for enrichment devices should not be detrimental to the health of the amphibians.
Virikelaitteissa käytettävät materiaalit eivät saisi olla haitallisia sammakkoeläinten terveydelle.
Enclosures and enrichment structures should have smooth surfaces and rounded edges to minimise the risk of injury to the amphibian's skin.
Suojissa ja virikerakenteissa olisi oltava sileät pinnat ja pyöristetyt reunat, jotta riski sammakkoeläinten ihon vahingoittumisesta olisi mahdollisimman pieni.
Enclosures for aquatic amphibians
Sammakkoeläinten suojat
Care is needed to ensure that aeration does not cause injury to the animals.
On pidettävä huolta siitä, että ilmastus ei aiheuta eläinten loukkaantumista.
Unless a proper flow system is in place, the water in the enclosures should be renewed with water of an appropriate quality about twice a week.
Jos käytössä ei ole asianmukaista virtausjärjestelmää, säiliöissä oleva vesi olisi korvattava sopivanlaatuisella vedellä noin kaksi kertaa viikossa.
For Xenopus spp., systems with regular changes of water (fill-and-dump systems) are sufficient for maintaining appropriate water quality (such as minimising levels in ammonia).
Xenopus-lajien osalta järjestelmät, jotka vaihtavat veden säännöllisesti (täyttö- ja tyhjennysjärjestelmät), ovat riittäviä veden hyvän laadun ylläpitoon (kuten ammoniakkitasojen minimointiin).
Airstones are not required for Xenopus.
Xenopus-lajeille ei tarvita ilmakiviä.
Furthermore, long, narrow enclosures should be avoided since they may restrict locomotor activity and social behaviour such as feeding frenzies.
Pitkiä kapeita säiliöitä olisi vältettävä, koska ne voivat rajoittaa liikkumista ja sosiaalista käyttäytymistä, kuten ”ruokailuvimmaa”.
Table I.2.
Taulukko I.2
Aquatic urodeles, e.g., Ambystoma spp: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Vedessä elävät salamanterieläimet, esim. Ambystoma-lajit: Säiliön vähimmäismitat ja tilavaatimukset
Body length [28](cm)
Ruumiin pituus [28](cm)
Minimum water surface area (cm2)
Vesialueen vähimmäispinta-ala (cm2)
Minimum water surface area for each additional animal in group-holding (cm2)
Vesialueen vähimmäispinta-ala kutakin ylimääräistä eläintä kohti ryhmäsäilytyksessä (cm2)
Minimum water depth (cm)
Veden vähimmäissyvyys (cm)
Table I.3.
Taulukko I.3
Aquatic anurans, e.g., Xenopus spp: Minimum enclosure dimensions and space allowances. [30]
Vedessä elävät sammakkoeläimet, esim. Xenopus-lajit: Säiliön vähimmäismitat ja tilavaatimukset [29]
Body length [30] (cm)
Ruumiin pituus [30] (cm)
Less than 6
Alle 6
over 9 to 12
yli 9, enint. 12
over 12
yli 12
Enclosures for semi-aquatic and semi-terrestrial amphibians
Osittain vedessä ja osittain maalla elävien sammakkoeläinten säiliöt
Semi-aquatic and semi-terrestrial amphibians are kept in enclosures consisting of a terrestrial part and a aquatic part.
Osittain vedessä ja osittain maalla eläviä sammakkoeläimiä pidetään säiliöissä, jossa on maa-alue ja vesialue.
The water area of the terrarium should allow animals to submerge.
Terraarion vesialueen tulisi olla sellainen, että eläimet voivat painua veden alle.
Unless a flow-through system is used, water should be renewed at least twice a week.
Vaikka käytettäisiin virtausjärjestelmää, vesi olisi vaihdettava vähintään kaksi kertaa viikossa.
Each terrarium should be covered to prevent escape.
Terraario olisi peitettävä, jotta estetään karkaaminen.
It is advisable to paint or otherwise cover the outside of transparent walls to minimise damage to the animal.
Läpinäkyvät seinät on suositeltavaa maalata tai muuten peittää ulkopuolelta eläimen vahingoittumisen minimoimiseksi.
Additions to the interior design can include: soft-foamed plastic material on the floor near the pool area, stones, pieces of artificial bark material, artificial branches and leaves, and shelves.
Terraarioon voidaan lisätä pehmeää vaahtomuovimateriaalia pohjalle allasalueen läheisyyteen, keinotekoisen kaarnamateriaalin kappaleita, keinotekoisia oksia ja lehtiä ja hyllyjä.
Fine sawdust and any other related small-particle substrate should be avoided, as it affects the sensitive body skin, harbours pathogens and is difficult to clean and re-use.
Hienoa sahajauhoa tai muuta samanlaista pienirakenteista alustamateriaalia olisi vältettävä, koska se vaikuttaa herkkään ihoon, siihen voi pesiytyä taudinaiheuttajia ja sitä on vaikea puhdistaa ja käyttää uudelleen.
Table I.4.
Taulukko I.4
Semi-aquatic anurans, e.g., Rana temporaria: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Osittain vedessä elävät sammakkoeläimet, esim. Rana temporaria. Säiliön vähimmäismitat ja tilavaatimukset
Body length [31](cm)
Ruumiin pituus [31](cm)
Minimum enclosure size [32] (cm2)
Vähimmäiskoko [32] (cm2)
Minimum area for each additional animal in group holding (cm2)
Vähimmäispinta-ala kutakin ylimääräistä eläintä kohti ryhmäsäilytyksessä (cm2)
Minimum enclosure height [33] (cm)
Vähimmäiskorkeus [33] (cm)
Minimum water depth
Veden vähimmäissyvyys
over 5,0 to 7,5
yli 5,0; enint. 7,5
over 7,5
yli 7,5
Table I.5.
Taulukko I.5
Semi-terrestrial anurans, e.g., Bufo marinus: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Osittain vedessä elävät sammakkoeläimet, esim. Bufo marinus. Säiliön vähimmäismitat ja tilavaatimukset
Body length [34](cm)
Ruumiin pituus [34](cm)
Minimum enclosure size [35](cm2)
Säiliön vähimmäiskoko [35](cm2)
Minimum area for each additional animal in group-holding (cm2)
Vähimmäispinta-ala kutakin ylimääräistä eläintä kohti ryhmäsäilytyksessä (cm2)
Minimum enclosure height [36] (cm)
Vähimmäiskorkeus [36] (cm)
Enclosures for arboreal amphibians
Metsissä elävien sammakkoeläinten säiliöt
Having regard for the behaviour of different arboreal species, every effort should be made to allow for this by the provision of appropriate structures for climbing and resting by arboreal species (see section 4.3.2).
Säiliöitä suunniteltaessa olisi otettava huomioon erilaisten metsissä elävien sammakkoeläinlajien käyttäytyminen varaamalla niille sopivia rakenteita kiipeilyä ja lepäämistä varten (katso osa 4.3.2).
In addition, it is necessary to provide water in which they can submerge themselves or seek greater humidity.
Lisäksi on tarpeen varata vettä, johon ne voivat upottautua tai jonka avulla ne voivat lisätä kosteutta.
If water dishes are used, they should be arranged in such a way that they are easy for the amphibians to enter or to leave.
Jos käytetään vesialtaita, ne olisi sijoitettava niin, että sammakkoeläimet voivat helposti päästä niihin ja niistä pois.
Table I.6:
Taulukko I.6
Arboreal anurans, e.g., Hyla cinerea: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Metsissä elävät sammakkoeläimet, esim. Hyla cinerea: Säiliön vähimmäismitat ja tilavaatimukset
Body length [37](cm)
Ruumiin pituus [37](cm)
Minimum enclosure size [38](cm2)
Säiliön vähimmäiskoko [38](cm2)
Minimum enclosure height [39](cm)
Säiliön vähimmäiskorkeus [39](cm)
over 3,0
Yli 3,0
The majority of amphibians are carnivores with food preferences for living small invertebrates (such as larvae, insects and worms).
Suurin osa sammakkoeläimistä on lihansyöjiä, jotka syövät mieluiten eläviä pieniä selkärangattomia (kuten toukkia, hyönteisiä ja matoja).
Captive animals should be maintained on their natural foods or on foodstuffs approximating those of their natural diets.
Vankeudessa pidettäville eläimille olisi annettava niiden luonnollista tai sitä muistuttavaa ravintoa.
However, captive aquatic amphibians can successfully be maintained on pieces of fish fillet or scrapings from frozen liver and heart.
Vedessä eläville sammakkoeläimille voidaan vankeudessa kuitenkin onnistuneesti antaa ruoaksi kalafileen paloja tai pakastetun maksan ja sydämen suikaleita.
The feeding frequency should be related to environmental conditions, such as temperature and light intensity.
Ruokintatiheys riippuu ympäristöolosuhteista, kuten lämpötilasta ja valon voimakkuudesta.
Daily feeding is not advisable for adult animals, but once to three times weekly to satiation at each feeding is recommended.
Aikuisia eläimiä varten ei suositella päivittäistä ruokintaa vaan ruokintaa 1–3 kertaa viikossa siten, että eläimet syövät itsensä joka kerta kylläisiksi.