natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on information by Bloomberg, in 2001-04 the combined share of dividends and corporate income tax amounted to 68 % of the pre-tax profit for YIT group and to 63 % for Lemminkäinen Group.
Bloombergin antamien tietojen mukaan vuosina 2001–2004 osinkojen ja yhteisöveron yhteenlaskettu osuus voitosta ennen veroja oli 68 prosenttia YIT-konsernissa ja 63 prosenttia Lemminkäinen-konsernissa.
The annual indexes for these period varied between 58 % and 85 % of pre-tax profits for YIT and between 37 % and 98 % for Lemminkäinen Group.
Kyseisen ajanjakson vuotuiset indeksit voitosta ennen veroja olivat 58–85 prosenttia YIT-konsernissa ja 37–98 prosenttia Lemminkäinen-konsernissa.
In 2005, the first year following the transitional period, profit-crediting was 69 % of profit (EUR 4,6 million).
Vuonna 2005 eli ensimmäisenä siirtymäkauden jälkeisenä vuonna voitontuloutus oli 69 prosenttia voitosta (4,6 miljoonaa euroa).
In 2006, it was 50 % (EUR 4,8 million).
Vuonna 2006 se oli 50 prosenttia (4,8 miljoonaa euroa).
Based on information from the annual reports of the competitor-companies, the percent of profits YIT group and Lemminkäinen group gave away as dividends and corporate income tax amounted, respectively, to 52 % and 59 % in 2005, and to 50 % and 61 % in 2006, respectively.
Kilpailevien yritysten vuosikertomustietojen perusteella YIT-konserni maksoi osinkoina ja yhteisöveroina 52 prosenttia vuonna 2005 ja 50 prosenttia vuonna 2006; Lemminkäinen-konsernin vastaavat luvut olivat 59 prosenttia vuonna 2005 ja 61 prosenttia vuonna 2006.
Finland considers that, by exercising its rights as owner, the State has received significantly more from Tieliikelaitos during its entire period of operations than would have been the corporate income tax on profits of the same size.
Suomi katsoo, että valtio on omistajaohjauksella tulouttanut Tieliikelaitoksesta koko sen toiminta-ajan huomattavasti enemmän kuin mikä olisi ollut samansuuruisista voitoista kannettava yhteisöveron määrä.
Finland further notes that the value-added tax rate, capital transfer tax rate, and real estate tax rate applied to State Enterprises are the same as for limited companies.
Suomi huomauttaa lisäksi, että valtion liikelaitoksiin ja osakeyhtiöihin sovelletaan samaa arvonlisävero-, varainsiirtovero- ja kiinteistöverokantaa.
Public service obligations
Julkisen palvelun velvoitteet
By imposing on Tieliikelaitos the obligation to bid for all road maintenance contracts, in addition to ensuring that the quality requirements and monitoring included in ordering procedures and contract agreements are achieved, this special task would also further the implementation of functioning competition in maintenance contracts, because, in addition to private undertakings, Tieliikelaitos should also bid for the tendered contracts.
Sen lisäksi, että Tieliikelaitoksen on varmistettava tilauskäytäntöön ja urakkasopimuksiin sisällytettävien laatuvaatimusten ja valvonnan toteutuminen, sille on määrätty erityistehtävänä velvoite tehdä tarjous kaikista teiden kunnossapitourakoista, millä samalla edistetään toimivan kilpailun toteutumista kunnossapitourakoissa, koska yksityisyritysten ohella myös Tieliikelaitos tekee tarjouksia kilpailutetuista urakoista.
As to the undertaking’s obligation to be prepared to provide its services during emergency situations, this arrangement was considered by Finland to be necessary because during such emergency situations there may be a need to handle various road maintenance activities on a very tight schedule and in a way that diverges from the ordinary.
Suomi piti Tieliikelaitoksen velvoitetta olla valmis tuottamaan palveluja poikkeustilanteissa välttämättömänä, koska tällaisissa tilanteissa saatetaan joutua toteuttamaan erilaisia kunnossapitotoimia erittäin vaativaa aikataulua noudattaen normaalista poikkeavalla tavalla.
Finland believes that these special tasks can be considered public service obligations referred to in Article 86(2) of the EC Treaty.
Suomen näkemyksen mukaan näitä erityistehtäviä voidaan pitää perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina julkisen palvelun velvoitteina.
It believes that the obligations in question result in substantial costs for Tieliikelaitos.
Se katsoo, että kyseisistä velvoitteista aiheutuu Tieliikelaitokselle huomattavia kustannuksia.
As regards the obligation to make offers on the maintenance of public roads and the provision of ferry traffic throughout the country, Finnish authorities observe that it is difficult to estimate exactly the corresponding expenses.
Suomen viranomaiset huomauttavat, että on vaikeaa arvioida tarkasti kustannuksia, jotka aiheutuvat velvoitteesta tehdä tarjouksia yleisten teiden kunnossapidosta ja lauttaliikenteen hoidosta koko maassa.
As to the preparation for emergency conditions, according to the Expert statement, it has resulted in approximately EUR 4,6 million in additional costs for Tieliikelaitos during the transitional period (2001 to 2004).
Poikkeusoloihin varautumisesta aiheutui asiantuntijalausunnon mukaan Tieliikelaitokselle noin 4,6 miljoonan euron lisäkustannukset siirtymäkauden 2001–2004 aikana.
These costs have resulted in particular from Tieliikelaitos’ obligation to maintain emergency stockpiles of liquid fuels until the end of 2004 (the respective cost amounted to EUR 2,2 million).
Nämä kustannukset johtuivat erityisesti Tieliikelaitoksen velvoitteesta pitää nestemäisten polttoaineiden valmiusvarastoa vuoden 2004 loppuun saakka (kyseiset kustannukset olivat 2,2 miljoonaa euroa).
Other cost items included:
Muita menoeriä olivat:
storage, maintenance and repair of emergency bridge for free in 2001 (EUR 0,4 million),
varasiltakaluston varastointi, hoito ja kunnostaminen vastikkeetta vuonna 2001 (0,4 miljoonaa euroa);
handling of preparation matters at the service group and head office level (EUR 0,6 million), and
varautumisasioiden hoito palveluryhmä- ja pääkonttoritasolla (0,6 miljoonaa euroa); ja
obligation to make preparations and arrange training included within the service agreements (EUR 1,4 million).
hoitosopimuksiin sisällytetyt varautumis- ja koulutusvelvoitteet (1,4 miljoonaa euroa).
In any event, the Finnish authorities consider that the amount of these expenses is manifestly greater than the resources made available to Tieliikelaitos.
Suomen viranomaiset katsovat, että nämä kustannukset ovat määrältään huomattavasti suuremmat kuin Tieliikelaitoksen käyttöön annetut varat.
The Finnish authorities note that costs like these do not have to be borne by private sector actors in the earth work and the building trades.
Suomen viranomaiset huomauttavat, ettei tällaisia kustannuksia aiheudu yksityisen sektorin maa- ja rakennusalan toimijoille.
With respect to the complainants’ claim that the Road Administration pays a EUR 5,000 fee for contract offers, the Finnish authorities note that the Road Administration has paid the fee referred to by the complainants to all offers for maintenance contracts that meet the quality criteria of the offers.
Suomen viranomaiset esittävät huomautuksenaan kantelijoiden väitteestä, jonka mukaan Tiehallinto maksaa 5000 euron korvauksen tehdyistä tarjouksista, että Tiehallinto on maksanut kantelijoiden tarkoittaman korvauksen kaikista kunnossapitourakkatarjouksista, jotka ovat täyttäneet tarjouksille asetetut laatuvaatimukset.
This sort of compensation paid to all bidders must be distinguished from compensation paid for public service obligations.
Tällainen kaikille tarjoajille maksettava korvaus on erotettava julkisen palvelun velvoitteen perusteella maksettavasta korvauksesta.
The compensation paid to all bidders does not remove the fact that Tieliikelaitos has accrued expenses from its obligation to make an offer in all competitive bidding.
Kaikille tarjoajille maksettava korvaus ei kumoa sitä tosiasiaa, että Tieliikelaitokselle on aiheutunut kustannuksia velvoitteestaan osallistua kaikkiin tarjouskilpailuihin.
Other conditions imposed on Tieliikelaitos’ operations
Tieliikelaitoksen toimintoihin sovellettavat muut vaatimukset
During the transitional period, Tieliikelaitos had to abide by quite significant restrictions which were not imposed on private actors, e.g. the regulation of the sector, restrictions on subsidiaries, the prohibition of group contributions, and restrictions on foreign operations.
Tieliikelaitoksen oli noudatettava siirtymäkauden aikana rajoittavia reunaehtoja, joita ei sovellettu yksityisiin toimijoihin (esim. toimialasäätely, tytäryhtiörajoitteet, konserniavustusten antamisen kielto ja ulkomaan toimintaa koskevat rajoitteet).
As is evident from the Expert statement the restrictions related to foreign operations have caused difficulties for Tieliikelaitos in making offers on road maintenance contracts abroad (in Estonia, for example).
Kuten asiantuntijalausunnosta ilmenee, ulkomaan toimintaan liittyvät rajoitukset ovat tuottaneet Tieliikelaitokselle vaikeuksia tarjota teiden kunnossapitourakoita ulkomailla (esimerkiksi Virossa).
Tieliikelaitos has not been able to bid directly on foreign projects.
Tieliikelaitos ei ole pystynyt tekemään suoria tarjouksia ulkomaisista hankkeista.
Furthermore, Tieliikelaitos has incurred expenses due to the broader reporting obligations imposed upon State Enterprises in comparison with private undertakings, and the administrative bureaucracy of State enterprises.
Edelleen liikelaitosten yksityisiä laajempi tietojen julkistamisvelvollisuus ja liikelaitosten hallinnollinen byrokratia ovat aiheuttaneet Tieliikelaitokselle kustannuksia.
The requirement that Tieliikelaitos focuses on its core operations, for example, has led to delays in the diversification of Tieliikelaitos’ operations into e.g. electric power network contracts, which led to a loss of income.
Esimerkiksi Tieliikelaitoksen velvollisuus keskittyä ydinosaamiseensa on aiheuttanut sen, että Tieliikelaitoksen toimintojen laajentuminen muun muassa sähköverkkourakoinnin pariin on viivästynyt aiheuttaen näin tulonmenetyksiä.
Finland, however, recognises that the estimation of the expenses due to the structural disadvantages listed above has been very difficult.
Suomi kuitenkin myöntää, että edellä mainittujen rakenteellisten haittojen aiheuttamien kustannusten arvioiminen on hyvin vaikeaa.
Finland estimates that, as a result of the restriction to sell mineral aggregates to outside parties, Tieliikelaitos lost profits of approximately EUR 1,6 million during the transitional period.
Suomi arvioi, että kiviaineksen ulkopuolisille myymisen rajoittamisen vuoksi Tieliikelaitokselta on jäänyt saamatta noin 1,6 miljoonan euron tulos siirtymäkauden aikana.
This estimate is based on average annual potential sales of mineral aggregates of EUR 3 million (this corresponded to the 2006 sales forecast) had the restriction not been present, and on the 2006 cost structure.
Tämä arvio perustuu kiviaineksen vuotuiseen myyntipotentiaaliin, joka ilman tätä rajoitusta olisi ollut keskimäärin kolme miljoonaa euroa (vastaa vuoden 2006 myyntiennustetta), sekä vuoden 2006 kustannusrakenteeseen.
With respect to the complainants’ claim that Tieliikelaitos continually violated all the restrictions on its operations that were in place during the transitional period, the Finnish authorities observe that the alleged violations were investigated and found to be insignificant.
Mitä tulee kantelijoiden väitteeseen, jonka mukaan Tieliikelaitos rikkoi jatkuvasti kaikkia siirtymäkauden aikana voimassa olleita toimintarajoituksia, Suomen viranomaiset huomauttavat, että väitetyt rikkomukset tutkittiin ja todettiin vähäisiksi.
Insignificant violations do not change the fact that the restrictions caused disadvantages to Tieliikelaitos.
Vähäiset rikkomukset eivät poista sitä tosiasiaa, että rajoituksista koitui haittaa Tieliikelaitoksen liiketoiminnalle.
Global evaluation of Tieliikelaitos advantages and disadvantages
Tieliikelaitoksen etuuksien ja haittojen yleinen arviointi
In the Expert statement submitted by the Finnish authorities Tieliikelaitos’ possible advantages and disadvantages during the transitional period have been summarised in the following graphic manner:
Suomen viranomaisten toimittamassa asiantuntijalausunnossa on havainnollisesti esitetty alla oleva yhteenveto Tieliikelaitoksen mahdollisista etuuksista ja haitoista siirtymäkauden aikana:
Source of advantage/disadvantage
Etuuden/haitan lähde
Effect
Vaikutus
+1,2 million
+1,2 miljoonaa
+8,5 million
+8,5 miljoonaa
Transfer of land and gravel sites
Maa- ja sora-alueiden luovutus
-4,3 million
-4,3 miljoonaa
-4,6 million
-4,6 miljoonaa
Structural disadvantages [33]
Rakenteelliset haitat [33]
-70,6 million
-70,6 miljoonaa
Based on the above estimates, Finland concludes that the overall effect of the advantages and disadvantages incurred by Tieliikelaitos during the transitional period was a total loss of EUR 69,8 million for Tieliikelaitos.
Edellä olevien arvioiden perusteella Suomi toteaa, että Tieliikelaitokselle syntyneiden etuuksien ja haittojen yhteisvaikutus koko siirtymäkaudelta on yhteensä 69,8 miljoonaa euroa tappiollinen Tieliikelaitokselle.
Market developments
Markkinoiden kehittyminen
The Finnish authorities argue that competition has developed quickly in all the product groups of road maintenance, planning and construction.
Suomen viranomaiset väittävät, että kilpailu on kehittynyt nopeasti kaikissa teiden kunnossapidon, suunnittelun ja rakentamisen tuoteryhmissä.
The reform of the Road Administration’s procurement strategy has led to the development of a community of independent contractors and consultants.
Tiehallinnon hankintastrategian uudistamisen ansiosta on kehittynyt riippumattomien urakoitsijoiden ja konsulttien ammattikunta.
Looking at all types of works and services provided by Tieliikelaitos in Finland, its share decreased from 31 % at the beginning of the reform process till 17 % in 2006.
Tieliikelaitoksen Suomessa tarjoamien kaikenlaisten urakoiden ja palvelujen tarkastelu osoittaa, että sen osuus laski 31 prosentista uudistusprosessin alussa 17 prosenttiin vuonna 2006.
Evolution of Road Administration’s contracts during the transitional period
Tiehallinnon urakoiden kehitys siirtymäkauden aikana
The value of tendered road services commissioned by the Road Administration increased from EUR 54,1 million in 2000 to EUR 549,1 million in 2004.
Tiehallinnon kilpailuttamien tienpitopalvelujen arvo kasvoi 54,1 miljoonasta eurosta 549,1 miljoonaan euroon vuosina 2000–2004.
The value of road services carried out the contractors other than Tieliikelaitos increased, in turn, from EUR 20,2 million in 2000 to EUR 203,5 million in 2004.
Muiden urakoitsijoiden kuin Tieliikelaitoksen osuus tienpitopalveluista puolestaan oli 20,2 miljoonaa euroa vuonna 2000 ja kasvoi 203,5 miljoonaan euroon vuonna–2004.
In addition to main contractors, the reform benefited private companies that function as subcontractors to Tieliikelaitos.
Pääurakoitsijoiden ohella uudistuksesta hyötyivät Tieliikelaitoksen aliurakoitsijoina toimivat yksityisyritykset.
Enough offers were received for all types of tendered contracts (starting with planning contracts and ending with construction contracts) with an average of 4,0-4,7 offers per contract.
Kaikista kilpailutetuista urakoista (alkaen suunnittelun urakoista ja päättyen rakentamisen urakoihin) saatiin riittävästi tarjouksia (keskimäärin 4,0–4,7 tarjousta urakkaa kohden).
The price level of the contracts has decreased clearly in comparison with the period before the reform.
Urakoiden hintataso on selvästi alentunut verrattuna uudistusta edeltäneeseen aikaan.
The remainder of the EUR 60 million savings are mostly made up of construction and planning services.
Loppuosa 60 miljoonan euron säästöstä muodostuu enimmäkseen rakennus- ja suunnittelupalveluista.
More specifically, for regional maintenance contracts, the largest source of cost savings was winter maintenance (EUR 15,2 million a year), followed by maintenance of gravel roads (EUR 8,6 million) and maintenance of traffic environment (EUR 8,3 million).
Tarkasteltaessa kunnossapidon alueurakoita havaitaan, että suurin kustannussäästön lähde oli talvikunnossapito (15,2 miljoonaa euroa vuodessa). Seuraavaksi suurimmat säästön lähteet olivat sorateiden (8,6 miljoonaa euroa) ja liikenneympäristön (8,3 miljoonaa euroa) kunnossapito.
According to the Finnish authorities, today Tieliikelaitos’ competitors include several large national and foreign competitors such as Skanska Oy (subsidiary of Swedish Skanska AB’ and NCC Roads Oy (subsidiary of Swedish NCC Ab) and also an important number of small and medium-sized, dynamic and highly profitable regional and local competitors, which are limited companies.
Suomen viranomaisten mukaan Tieliikelaitoksen kanssa kilpailevat tänä päivänä monet suuret kansalliset ja ulkomaiset kilpailijat, kuten Skanska Oy (Swedish Skanska AB:n tytäryhtiö) ja NCC Roads Oy (Swedish NCC Ab:n tytäryhtiö). Kilpailijoihin kuuluu myös lukuisa määrä pieniä ja keskisuuria, joustavasti toimivia ja hyvin kannattavia alueellisia ja paikallisia kilpailijoita, jotka ovat osakeyhtiöitä.
Evolution of regional road maintenance contracts commissioned by the Road administration
Tiehallinnon tilaamien kunnossapidon alueurakoiden kehitys
The sector of the Road administration’s regional road maintenance contracts is specifically looked at in view of the complainants’ allegation that Tieliikelaitos’ 88 % share of new maintenance contracts tendered out in 2005 in this sector would indicate that the market liberalisation has failed.
Tiehallinnon tilaamien kunnossapidon alueurakoiden tarkastelun taustalla on erityisesti kantelijoiden väite, jonka mukaan Tieliikelaitoksen 88 prosentin osuus uusista vuoden 2005 kilpailutetuista kunnossapitourakoista osoittaisi, että markkinoiden avaaminen on epäonnistunut.
The Finnish authorities consider it inappropriate to make judgements based on the results of a specific year’s tender results.
Suomen viranomaisten mukaan ei ole asianmukaista tehdä päätelmiä tietyn vuoden tarjouskilpailutulosten perusteella.
In this context it explains that the Finnish Road administration has divided Finland into 84 areas/contracts.
Samalla viranomaiset selvittävät, että Suomen Tiehallinto on jakanut Suomen 84 alueeseen/urakkaan.
One contract lasts between 3-7 years and the most of the work/costs consists of keeping the roads clear from ice.
Yhden urakan kesto on 3–7 vuotta, ja suurin osa kunnossapidosta/kustannuksista muodostuu teiden liukkauden torjunnasta.
Each year just a relatively small percentage of those contracts is to be tendered.
Vuosittain kilpailutetaan vain suhteellisen pieni prosenttiosuus kyseisistä urakoista.
Therefore the results for one year are not necessarily representative.
Tämän vuoksi yhden vuoden tuloksia ei voida välttämättä pitää kovinkaan edustavina.
As to the 2005 results, there were several 10 million EUR contracts that Tieliikelaitos won just by a very narrow margin (20000-30000 euro).
Vuoden 2005 tulosten osalta todettakoon, että Tieliikelaitos voitti useita 10 miljoonan euron urakoita erittäin pienellä marginaalilla (20000–30000 euroa).
Those contracts could have easily gone also to its competitors.
Urakat olisivat voineet mennä helposti myös sen kilpailijoille.
When it comes to the 2006 tendering results, they were radically different: Tieliikelaitos won just 5 of the 15 maintenance contracts the Finnish Road Administration put out for competitive bidding.
Vuoden 2006 tarjouskilpailutulokset olivat sen sijaan hyvin erilaiset, sillä Tieliikelaitos voitti vain 5 kunnossapitourakkaa Tiehallinnon kilpailuttamista 15 urakasta.
The total value of the contracts awarded was EUR 48,2 million, and, based on contract values, the market share of Tieliikelaitos was 31 %.
Kilpailutettujen urakoiden kokonaisarvo oli 48,2 miljoonaa euroa. Urakoiden arvon perusteella Tieliikelaitoksen markkinaosuus oli 31 prosenttia.
In this context Finnish authorities find it necessary also to provide information on the development of overall package of the ongoing contracts held by Tieliikelaitos.
Suomen viranomaiset katsovat, että tässä yhteydessä on tarpeen toimittaa tietoja myös Tieliikelaitoksen hoitamien urakoiden kokonaistilanteen kehityksestä.
In 2000 Tieliikelaitos’ predecessor accounted for close to 100 % of the respective regional road maintenance work whereas at the end of 2006 Tieliikelaitos’ share in the Road administration’s portfolio of road maintenance contracts was 68 %.
Vuonna 2000 Tieliikelaitoksen edeltäjän osuus kunnossapidon alueurakoista oli lähestulkoon 100 prosenttia, kun taas vuoden 2006 lopussa Tieliikelaitoksen osuus Tiehallinnon tilaamista kunnossapitourakoista oli 68 prosenttia.
If one focuses on Tieliikelaitos’ share of contracts that were attributed through open tender procedure, it decreased from 77 % in 2001 to 68 % at the end of 2006.
Tarkasteltaessa Tieliikelaitoksen osuutta tarjouskilpailumenettelyllä myönnetyistä urakoista voidaan todeta, että se oli 77 prosenttia vuonna 2001 ja pieneni 68 prosenttiin vuonna 2006.
This still relatively high Tieliikelaitos’ share of the road maintenance market was something to be expected in the sense that at the beginning of liberalisation process Tieliikelaitos had an advantage linked to its incumbent position and new entrants needed some time to establish a foothold in the Finnish market for road maintenance services.
Tieliikelaitoksen suhteellisen suuren osuuden säilyminen tienpidon markkinoilla oli odotusten mukaista, sillä markkinoiden avaamisen alkaessa Tieliikelaitoksen etuna oli sen vakiintunut asema ja uudet tulokkaat tarvitsivat jonkin verran aikaa saadakseen jalansijan tienpidon markkinoilla Suomessa.
Furthermore, a number of indicators suggest that effective competition has developed.
Lisäksi useat indikaattorit osoittavat, että kilpailu on todellista.
First, the number of bids has been increasing and in 2006 for each new contract put out to tender there were 5,7 bids received that met tender specifications.
Ensinnäkin tarjousten määrä on kasvanut. Vuonna 2006 jokaista uutta kilpailutettua urakkaa kohden saatiin 5,7 tarjousta, jotka vastasivat tarjouseritelmää.
As a result of 2006 tendering, 9 of 15 contracts went to other operators than incumbents.
Vuoden 2006 tarjouskilpailuissa 9 urakkaa 15:stä meni muille kuin vakiintuneille toimijoille.
Second, prices have decreased.
Toiseksi hinnat ovat laskeneet.
The prices that were the outcome of tenders undercut the ex-ante estimation by the Road Administration by 16 % in 2005, by 18 % in 2006 and by 14 % in 2007.
Kilpailujen perusteella määräytyneet hinnat alittivat Tiehallinnon ennakkoarvion 16 prosentilla vuonna 2005, 18 prosentilla vuonna 2006 ja 14 prosentilla vuonna 2007.
Therefore, competition on the market was effective and intense.
Kilpailu markkinoilla oli siten todellista ja voimakasta.
Currently, there are six different contractors carrying out regional maintenance contracts.
Tällä hetkellä kunnossapidon alueurakoita hoitaa kuusi eri urakoitsijaa.
In addition to the Finnish Road Enterprise the following contractors are involved (market share in brackets): YIT Rakennus Oy belonging to YIT group (20 %), NCC Roads Oy (5 %), Koillistie Määttä Oy (3 %), Savon Kuljetus Oy (2 %) and an Estonian contractor, AS Teho (2 %).
Tieliikelaitoksen ohella nämä urakoitsijat ja niiden markkinaosuudet ovat seuraavat: YIT-ryhmään kuuluva YIT Rakennus Oy (20 %), NCC Roads Oy (5 %), Koillistie Määttä Oy (3 %), Savon Kuljetus Oy (2 %) ja virolainen AS Teho (2 %).
Overall conclusions by the Finnish authorities
Suomen viranomaisten yleiset päätelmät
The Finnish authorities emphasise that the alleged aid measures mainly have been associated with the transitional period, which ended in 2004.
Suomen viranomaiset korostavat, että väitetyt tukitoimenpiteet ovat pääosin liittyneet siirtymäkauteen, joka päättyi vuonna 2004.
Tieliikelaitos’ activities in other Member States were insignificant during the transitional period.
Tieliikelaitoksen toiminta muissa jäsenvaltioissa oli siirtymäkauden aikana vähäistä.
The liberalisation of closed national markets is a central goal of EU competition policy.
Suljettujen kansallisten markkinoiden avaaminen on EU:n kilpailupolitiikan keskeinen tavoite.
In this respect, Finland refers to several documents.
Suomi viittaa tässä yhteydessä useisiin asiakirjoihin.