natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During aquaculture research, when the aim of the research requires that fish are kept under similar conditions to those under which commercial fish are kept, the keeping of the animals should at least follow the standards laid down in the Directive 98/58/EC.
Jos vesiviljelystutkimuksen kannalta on tarkoituksenmukaista, että kaloja pidetään samanlaisissa olosuhteissa kuin kaupallisesti kasvatettavia kaloja, eläinten pitämisessä on noudatettava vähintään direktiivissä 98/58/EY säädettyjä vaatimuksia.
It is essential that an adequate water supply of suitable quality is provided at all times.
On ensiarvoisen tärkeää, että kaloilla on aina riittävästi riittävän hyvälaatuista vettä.
Water flow in recirculatory systems or filtration within enclosures should be sufficient to remove suspended solids and wastes and to ensure that water quality parameters are maintained within acceptable levels.
Veden kierrättämisen kiertovirtausjärjestelmien kautta tai veden suodattamisen altaissa tulisi olla riittävää, jotta poistetaan suspendoituneet kiinteät aineet ja jätteet sekä varmistetaan, että veden laatua koskevat parametrit pysyvät hyväksyttävällä tasolla.
Monitoring systems should be in place to ensure fish are provided with an appropriate quantity of water of appropriate quality.
Käytössä olisi oltava seurantajärjestelmiä, joilla varmistetaan, että kaloilla on riittävä määrä riittävän hyvälaatuista vettä.
Water flow should also be appropriate to enable fish to swim correctly and to maintain normal behaviour.
Veden virtauksen olisi myös oltava sopiva, jotta kalat voivat uida ja käyttäytyä normaalisti.
In most cases, within enclosures housing post-larval fish, the water supply is best directed onto the water surface at an angle.
Kun on kyse poikasvaiheessa olevia kaloja sisältävistä altaista, vesi on useimmissa tapauksissa parasta johtaa pinnalle tietyssä kulmassa.
Water quality is the most important factor in maintaining the well-being of fish and in reducing stress and the risk of disease.
Veden laatu on tärkein kalojen hyvinvointia ylläpitävä sekä stressiä ja tautiriskiä vähentävä tekijä.
Water-quality parameters should at all times be within the acceptable range that sustains normal activity and physiology for a given species.
Veden laatua koskevien parametrien olisi aina oltava kunkin lajin normaalin toiminnan ja fysiologian kannalta hyväksyttävissä rajoissa.
The definition of acceptable range is complicated in that optimum conditions are not well defined for many species and that the requirements of individual species may vary between different life-stages e.g larvae, juveniles, adults or according to physiological status for example metamorphosis, spawning, feeding, previous history of exposure.
Hyväksyttävien rajojen määrittelyä vaikeuttaa se, että useiden lajien optimaalisia olosuhteita ei ole kunnolla määritelty ja että yksittäisen lajinkin vaatimukset voivat vaihdella sen elinkaaren eri vaiheiden — ruskuaispussivaihe, poikasvaihe, aikuisvaihe — välillä tai fysiologisen tilanteen, kuten muodonmuutoksen, kudun, ruokinnan tai aiemman altistumisen johdosta.
Fish show varying degrees of adaptability to changing water-quality conditions.
Kalojen sopeutuminen muuttuviin vedenlaatuoloihin vaihtelee.
Some degree of acclimatisation may be necessary and this should be carried out for a period appropriate for the fish species in question.
Jonkinasteinen totuttamisvaihe voi olla tarpeen, ja sen pituuden tulisi vaihdella kyseessä olevan kalalajin mukaan.
As most fish species cannot function well in water containing a high level of suspended solids, these should be maintained within an acceptable range.
Koska useimmat kalalajit kärsivät vedessä, joka sisältää korkeita määriä suspendoituneita kiinteitä aineita, näiden määrä tulisi pitää hyväksyttävissä rajoissa.
Where necessary water supply to facilities should be appropriately filtered to remove substances harmful to fish and to maintain suitable water physico-chemical parameters.
Tarvittaessa laitoksiin tuleva vesi olisi suodatettava asianmukaisella tavalla kaloille haitallisten ainesten poistamiseksi ja veden fysikaalis-kemiallisten ominaisuuksien pitämiseksi sopivina.
Oxygen concentration should be appropriate to the species and the context in which they are held.
Happipitoisuuden olisi oltava lajeille ja niiden pito-olosuhteille sopiva.
Required oxygen concentration will vary according to temperature, carbon dioxide concentration, salinity, feeding level and amount of handling.
Vaadittava happipitoisuus vaihtelee lämpötilan, hiilidioksidipitoisuuden, suolapitoisuuden, ruokinnan määrän ja käsittelyn määrän mukaan.
Where necessary supplementary aeration of water should be provided.
Tarvittaessa olisi huolehdittava veden lisäilmastuksesta.
Nitrogen compounds
Typpiyhdisteet
Ammonia is the main excretory product of fish.
Kalojen pääasiallinen eritystuote on ammoniakki.
Dissolved urea, as well as feed and faeces, are converted to inorganic compounds such as ammonia and phosphate.
Liuennut urea sekä ruoka ja ulosteet muuttuvat epäorgaanisiksi yhdisteiksi, kuten ammoniakiksi ja fosfaatiksi.
Ammonia will be further converted into nitrite and nitrate.
Ammoniakki muuttuu edelleen nitriitiksi ja nitraatiksi.
Ammonia and nitrite are very toxic to fish and their accumulation should be avoided by increasing flow rate, reducing density or temperature, or biofiltration.
Ammoniakki ja nitriitti ovat erittäin myrkyllisiä kaloille, ja niiden kertymistä olisi vältettävä lisäämällä veden virtausta, vähentämällä kalojen tiheyttä, laskemalla lämpötilaa tai käyttämällä biosuodatusta.
Susceptibility to ammonia varies between fish species and in general marine and younger fish are more susceptible.
Herkkyys ammoniakille vaihtelee kalalajeittain, ja yleensä merikalat ja nuoremmat kalat ovat herkempiä.
The toxic form of ammonia is unionised ammonia, the amount of which depends not only on total ammonia concentration, but also on pH, salinity and temperature.
Ammoniakin myrkyllinen muoto on ionisoitumaton ammoniakki, jonka määrä ei riipu ainoastaan kokonaisammoniakkipitoisuudesta vaan myös veden pH:sta, suolapitoisuudesta ja lämpötilasta.
Carbon dioxide is produced by fish during respiration and dissolves in water to form carbonic acid, thus lowering the pH.
Kala tuottaa hengittäessään hiilidioksidia, joka liukenee veteen ja muodostaa hiilihappoa ja alentaa siten veden pH:ta.
Accumulation of carbon dioxide can be a problem at a high stocking density if pure oxygen is used instead of air to maintain the oxygen content in the water.
Hiilidioksidin kertyminen saattaa olla ongelma, jos kalatiheys on suuri ja jos veden happipitoisuuden säilyttämiseen käytetään puhdasta happea ilman asemesta.
Although high concentrations of free carbon dioxide can be fatal to fish this is most unlikely to be a problem under normal housing conditions.
Vaikka vapaan hiilidioksidin korkea pitoisuus voikin olla kohtalokas kaloille, ongelma on kuitenkin varsin epätodennäköinen tavanomaisissa säilytysolosuhteissa.
However, care should be taken that water supply systems, particularly in the case of groundwater-based systems, do not introduce harmful quantities of carbon dioxide in the enclosures.
Olisi kuitenkin huolehdittava siitä, ettei altaisiin pääse vesihuoltojärjestelmien kautta vahingollisia määriä hiilidioksidia, erityisesti jos järjestelmät perustuvat pohjaveteen.
In general pH may be lower in freshwater than in salt water.
Yleensä makean veden pH-arvo voi olla alempi kuin suolaisen veden.
If necessary supply water should be buffered.
Sisään tuleva vesi olisi tarvittaessa puskuroitava.
Salinity
Suolapitoisuus
Salinity requirements of fish will vary according to whether they are marine or freshwater in origin or adapted.
Kalojen suolapitoisuutta koskevat vaatimukset riippuvat siitä, ovatko ne alkuperäisiä tai sopeutuneita merikaloja vai makean veden kaloja.
Changes in salinity should be introduced gradually.
Suolapitoisuutta pitäisi muuttaa asteittain.
Temperature should be maintained within the optimal range of the fish species involved and any changes should take place gradually.
Lämpötila olisi pidettävä kyseisen kalalajin optimirajoissa ja muutokset olisi toteutettava asteittain.
At high temperatures it may be necessary to provide supplementary aeration of enclosure water.
Korkeissa lämpötiloissa allasveden lisäilmastus voi olla tarpeen.
Many fish require light for feeding and other behavioural activities.
Monet kalat tarvitsevat valoa syömiseen ja muihin toimintoihin.
Fish should be maintained on an appropriate photoperiod as far as possible since the day/night cycle influences the physiology and the behaviour of fish.
Kalojen valorytmi tulisi säilyttää mahdollisimman asianmukaisena, koska päivän ja yön vaihtelu vaikuttaa kalojen fysiologiaan ja käyttäytymiseen.
Many fish species should not normally be kept in bright light, although some tropical species naturally encounter very bright light.
Monia kalalajeja ei pitäisi yleensä pitää kirkkaassa valossa, vaikka jotkin trooppiset lajit ovatkin luonnossa tottuneet hyvinkin kirkkaaseen valoon.
As appropriate for the species, lighting should be subdued or tanks should be covered and suitable hiding places provided.
Lajista riippuen valaistusta olisi himmennettävä tai altaat olisi peitettävä ja niissä olisi oltava sopivia piilopaikkoja.
Abrupt changes in light should be avoided as far as possible.
Valaistuksen voimakkaita muutoksia olisi vältettävä, jos suinkin mahdollista.
Fish can be acutely sensitive to sounds, even at very low levels.
Kalat voivat olla varsin herkkiä äänille, jopa hyvin heikoillekin.
Noise levels within experimental facilities should be kept to a minimum.
Koelaitosten äänitaso olisi pidettävä mahdollisimman alhaisena.
Where possible equipment causing noise or vibration, such as power generators or filtration systems, should be separated from fish-holding facilities.
Jos mahdollista, melua tai värähtelyä synnyttävät laitteet, kuten generaattorit tai suodatusjärjestelmät, olisi erotettava kalojen säilytystiloista.
Fish reared in a particular environment will adapt to the stimuli presented there and may become stressed if moved to unfamiliar surroundings.
Tietynlaisessa ympäristössä kasvatetut kalat sopeutuvat ympäristössään esiintyviin ärsykkeisiin ja voivat stressaantua, jos ne siirretään vieraaseen ympäristöön.
(See Paragraph 2.6 of the General Section)
(Katso yleisen osan kohta 2.6.)
Appropriate attention should be paid to hygiene within experimental facilities.
Koelaitosten hygieniaan olisi kiinnitettävä asianmukaista huomiota.
The health of fish is intimately bound up with their environmental and husbandry conditions.
Kalojen terveys riippuu olennaisesti niiden ympäristöä ja hoitoa koskevista olosuhteista.
Most diseases are associated with stress arising from deficiencies in these conditions and any attempt to control disease should address these areas if problems are to be successfully eradicated.
Useimmat taudit liittyvät stressiin, joka johtuu näiden olosuhteiden puutteista, ja tautitilanteen valvonnassa olisi puututtava näihin tekijöihin, jos ongelmien poistamisessa halutaan onnistua.
Fish health management is almost always concerned with populations rather than single individuals, and control measures should be designed accordingly.
Kalojen terveydestä huolehtimisessa on lähes aina kyse populaatioista pikemmin kuin yksilöistä, ja valvontatoimenpiteet olisi suunniteltava sen mukaisesti.
Hygiene and disinfection
Hygienia ja desinfiointi
Fish-holding facilities, including associated pipework, should be cleaned and disinfected when appropriate.
Kalojen säilytystilat ja niihin liittyvät putkistot olisi puhdistettava ja desinfioitava aina tarvittaessa.
In closed systems cleaning and disinfection should be compatible with maintenance of optimal microbiological conditions.
Suljetuissa järjestelmissä puhdistamisen ja desinfioinnin olisi sovittava yhteen optimaalisten mikrobiologisten olosuhteiden säilyttämisen kanssa.
Equipment, for example nets, should be disinfected between use.
Varusteet, esimerkiksi verkot, tulisi desinfioida käyttökertojen välillä.
Staff should take precautions to prevent cross-contamination between fish enclosures.
Henkilökunnan olisi huolehdittava, ettei kala-altaiden välisiä tartuntoja pääse syntymään.
Newly introduced stocks, both from farmed and wild fish, should be given an appropriate quarantine period, as far as possible separate from existing stocks.
Laitokseen saapuvat kannat, sekä viljellyt että luonnonkannat, olisi asetettava karanteeniin asianmukaiseksi ajaksi, muista kannoista erillään, mikäli mahdollista.
During quarantine they should be closely monitored and any disease problem which arises should be treated or the stock destroyed.
Karanteenin aikana kaloja olisi seurattava tarkasti ja kaikki havaitut tautitapaukset olisi hoidettava tai kanta olisi hävitettävä.
Farmed fish should be procured from reputable suppliers and as far as possible have a verified health status.
Viljellyt kalat tulisi hankkia luotettavilta toimittajilta, ja niiden terveydentilan tulisi olla tarkastettu.
Fish behaviour will influence stocking density and schooling or territorial behaviour should be considered.
Kalojen käyttäytyminen vaikuttaa kalatiheyteen; parvi- ja reviirikäyttäytyminen olisi otettava huomioon.
The stocking density of fish should be based on the total needs of the fish in respect of environmental conditions, health and welfare.
Kalatiheyden tulisi perustua kalojen ympäristöoloja, terveyttä ja hyvinvointia koskeviin tarpeisiin.
Fish should have sufficient water volume for normal swimming.
Kaloilla olisi oltava riittävästi vettä normaalia uimista varten.
Measures should be taken to avoid or minimise conspecific aggression without otherwise compromising animal welfare.
Olisi toteutettava toimenpiteitä lajitovereihin kohdistuvien aggressioiden välttämiseksi tai minimoimiseksi vaarantamatta kuitenkaan eläinten hyvinvointia.
Acceptable stocking density for a given species will vary depending on water flow and current, water quality, fish size, age, health and feeding method.
Jonkin tietyn lajin hyväksyttävä kalatiheys vaihtelee veden virtaaman ja virran voimakkuuden, veden laadun, kalojen koon, iän, terveyden ja ruokintamenetelmän mukaan.
In principle, groups should consist of fish of the same size to minimise the risk of injuries or cannibalism.
Periaatteessa ryhmien olisi vaurioiden ja kannibalismin minimoimiseksi koostuttava samankokoisista kaloista.
For some species, environmental enrichment may be necessary to take account of their behavioural traits, for example, in reproduction or predation.
Joillekin lajeille ympäristövirikkeet voivat olla tarpeen esimerkiksi niiden lisääntymistä tai saalistusta koskevien käyttäytymispiirteiden huomioon ottamiseksi.
Examples of such needs include provision of hiding places for wrasse, or substrate such as sand for some flatfish.
Tällaisia tarpeita voivat olla esimerkiksi piilopaikat huulikaloille tai hiekka-alusta joillekin kampelakaloille.
Care is needed to ensure that environmental enrichment does not adversely affect water quality, but this should not impede the development of suitable measures to enhance the welfare of fish.
On huolehdittava siitä, etteivät ympäristövirikkeet heikennä veden laatua; tämä ei saisi kuitenkaan estää sopivien toimenpiteiden kehittämistä kalojen hyvinvoinnin lisäämiseksi.
Enclosures
Altaat
Fish holding facilities
Kalojen säilytystilat
Fish can be maintained in land-based enclosures in dedicated buildings or in external areas, or in enclosures in open-water systems.
Kaloja voidaan pitää maalla sijaitsevissa altaissa tarkoitukseen varatuissa rakennuksissa tai ulkosalla taikka avovesijärjestelmissä sijaitsevissa altaissa.
Where practical, these should have controlled access and be arranged to minimise disturbance of the fish, and to facilitate maintenance of suitable environmental conditions.
Altaille pääsyn tulisi olla valvottua, jos se on käytännössä mahdollista, ja siten järjestettyä, että kaloja häiritään mahdollisimman vähän ja että sopivien ympäristöolojen ylläpitäminen on helppoa.
Land-based enclosures
Maalla sijaitsevat altaat
The materials used to construct the enclosures should be non-toxic, durable and with a smooth internal surface to prevent abrasions to the fish.
Altaiden rakennusmateriaalien tulisi olla myrkyttömiä, kestäviä ja sisäpinnaltaan sileitä, jottei kaloihin tule hankaumia.
Enclosures should be of an appropriate size to accommodate the required stocking density of fish and should be able to receive the necessary water flow.
Altaiden olisi oltava sopivan kokoisia vaadittavalle kalatiheydelle ja tarvittavalle veden virtaamalle.
Enclosures should be of an appropriate shape to accommodate the behavioural needs and preferences of the particular experimental fish species; for example, circular enclosures are most appropriate for salmonids.
Altaiden muodon olisi oltava kulloisenkin koe-eläinkäyttöön käytettävän kalalajin käyttäytymistarpeiden ja -mieltymysten mukainen; esimerkiksi lohikaloille soveltuvat parhaiten pyöreät altaat.
Enclosures should be designed to prevent escape.
Altaat olisi suunniteltava siten, ettei niistä voi karata.
Enclosures should where appropriate be self-cleaning to aid removal of waste products and surplus feed.
Altaiden olisi tarvittaessa oltava itsepuhdistuvia, jotta helpotettaisiin jätteiden ja ruuantähteiden poistamista.
Open-water enclosures
Avovesialtaat
Mesh size should permit good water exchange while preventing escape of fish.
Silmäkoon olisi mahdollistettava hyvä veden vaihtuvuus ja estettävä kalojen karkaaminen.
Fish may be fed either on artificial diet or fresh/frozen natural feed.
Kaloja voidaan ruokkia joko rehulla tai tuoreella/pakastetulla luonnollisella ravinnolla.
Artificial diet is preferable, providing it meets the nutritional requirements of the species, and is acceptable to the fish.
Keinoruokinta on suositeltavampaa edellyttäen, että se täyttää lajin ravitsemukselliset vaatimukset ja että kala sen kelpuuttaa.
Some fish species or life stages will not take artificial diets.
Jotkin kalalajit tai jossakin tietyssä elinkaaren vaiheessa olevat kalat eivät hyväksy keinoruokintaa.
Artificial diets also tend to have less impact on water quality.
Keinoruokinta yleensä myös vaikuttaa vähemmän veden laatuun.
It is important that fish are fed at an appropriate feeding rate and frequency, and this will depend on a number of factors including temperature, size and maturity.
On tärkeää, että kalat ruokitaan noudattaen niille soveltuvaa rytmiä, joka riippuu useista eri tekijöistä, kuten lämpötilasta, kalojen koosta ja kehitysvaiheesta.
As high temperature increases the metabolic rate, feeding level should also be increased.
Koska korkea lämpötila kiihdyttää kalojen metaboliaa, ruokintaakin olisi lisättävä.
It may not always be necessary to feed fish daily.
Aina ei ole tarpeen ruokkia kaloja päivittäin.
Presentation of diet is also very important to ensure adequate feeding.
Ravinnon tarjoaminen on myös hyvin tärkeätä asianmukaisen ruokinnan varmistamiseksi.
Consideration should be given to the number of meals per day, the age of the fish, the water temperature and the size of the pellet or food fragment offered.
Huomioon otettavia tekijöitä ovat päivittäisten aterioiden lukumäärä, kalan ikä, veden lämpötila sekä tarjottavien rakeiden tai ruokapalojen koko.
Feeding regime, palatability and the presentation of food should ensure that all fish obtain sufficient food.
Ruuan annostelun, maun ja tarjontamuodon avulla tulisi varmistaa, että kaikki kalat saavat riittävästi ruokaa.
Particular attention should be paid to feeding of larval fish, especially where feeding is switched from live to artificial diets.
Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä ruskuaispussipoikasiin, erityisesti kun ruokinnassa siirrytään elävästä ravinnosta keinoruokintaan.
Cleaning of enclosures
Altaiden puhdistaminen
All enclosures should be kept free of fish waste products or uneaten feed.
Altaat olisi pidettävä puhtaina kalojen jätöksistä ja syömättä jääneestä ruuasta.
If these are allowed to accumulate, water quality and thus fish health will be adversely affected.
Jos niiden annetaan kasautua altaisiin, veden laatu ja sen myötä kalojen terveys kärsivät.
Enclosures should be regularly treated and cleaned to prevent fouling and reduced water exchange.
Altaat olisi käsiteltävä ja puhdistettava säännöllisesti, jotta estettäisiin niiden likaantuminen ja veden vaihtumisen väheneminen.
There should be no risk of back-flushing and consequent fouling of enclosure water and the risk of infection.
Takaisinvirtaamisvaaraa ja siitä seuraavaa allasveden likaantumisvaaraa, joka aiheuttaa tautiriskiä, ei saisi olla.
If enclosures are not self-cleaning, waste material should be siphoned off as necessary, generally as soon as possible after feeding.
Jos altaat eivät ole itsepuhdistuvia, jätteet olisi poistettava tarvittaessa, yleensä mahdollisimman pian ruokinnan jälkeen.
The sides and bottom of enclosures should be cleaned regularly to avoid build up of algae and other detritus.
Altaiden laidat ja pohjat olisi puhdistettava säännöllisesti leväkasvuston ja muun eloperäisen aineksen muodostumisen estämiseksi.
Care should be taken to minimise stress during cleaning.
Olisi huolehdittava, että kaloille koituu puhdistamisesta mahdollisimman vähän stressiä.
Fish may be severely stressed by handling which should therefore be kept to the minimum possible.
Käsittely saattaa aiheuttaa kaloille vakavaa stressiä, ja sen vuoksi käsittelyn olisi oltava niin vähäistä kuin mahdollista.
Fish should normally be netted out from the normal enclosure and anaesthetised in a smaller container before handling.
Kalat olisi yleensä pyydystettävä säilytysaltaasta ja nukutettava pienemmässä astiassa ennen käsittelyä.
Fish should be kept under anaesthetic for as short a time as possible and be placed in clean aerated water for recovery.
Kalat olisi pidettävä nukutettuina mahdollisimman lyhyen ajan ja pantava sitten puhtaaseen ilmastettuun veteen toipumaan.
An effective concentration of anaesthetic should be maintained throughout the procedure.
Nukutusainepitoisuuden olisi oltava riittävän tehokas koko menettelyn ajan.
When catching fish, nets with an appropriate frame and mesh size should be used.
Kaloja pyydystettäessä olisi käytettävä verkkoja, joiden koko ja silmäkoko ovat tarkoitukseen soveltuvia.
Knotted net mesh should be avoided.
Solmittuja verkkoliinoja tulisi välttää.
Nets should be disinfected and rinsed in clean water before use.
Verkot olisi desinfioitava ja huuhdottava puhtaassa vedessä ennen käyttöä.
Out of water fish should be handled with wet gloves or wet hands and on a moist surface to avoid scale and mucus loss.
Kun kala on nostettu vedestä, sitä tulisi käsitellä kosteilla käsineillä tai kostein käsin kostutetulla pinnalla suomu- ja limakalvovaurioiden estämiseksi.
Particular attention should be paid to handling practices to avoid desiccation, suffocation and other injury.
Käsittelytapoihin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota, jotta vältettäisiin kuivuminen, tukehtuminen ja muut vammat.
Most fish should be killed by either:
Useimmat kalat tulisi lopettaa:
an overdose of anaesthetic using appropriate route and anaesthetic agent for the size and species.
joko nukutusaineen yliannostuksella käyttäen kalan koon ja lajin mukaan sopivaa menettelyä ja nukutusainetta.
When killed by immersion, fish should be left in the anaesthetic solution for at least five minutes following the cessation of opercular movement and/or vestibulo-ocular reflex (VOR), or
Jos lopettaminen tehdään upottamalla, kala olisi jätettävä nukutusaineliuokseen vähintään viideksi minuutiksi sen jälkeen kun kiduskansien liike ja/tai vestibulo-okulaarinen refleksi (VOR) on loppunut,
concussion of the brain by striking of the cranium
tai kalloon kohdistetulla iskulla aivoihin.
Death should be confirmed, for example, by physical destruction of the brain or exsanguination.
Kuolema olisi varmistettava esimerkiksi tuhoamalla aivot fyysisesti tai valuttamalla veri tyhjiin.
Records should be maintained on appropriate water quality parameters.
Veden laatua koskevista parametreista olisi pidettävä luetteloita.
It is not always necessary or feasible to individually identify all fish within a facility.
Kaikkien laitoksen kalojen yksilöllinen tunnistaminen ei aina ole tarpeen eikä mahdollistakaan.