natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Check
Tarkastettu
Flight deck
Ohjaamo
Aircraft condition
Ilma-aluksen kunto
General condition
Yleinen kunto
Flight crew licence
Ohjaamomiehistön lupakirjat
General external condition
Ulkoinen yleiskunto
Emergency exit
Varauloskäynti
Doors and hatches
Ovet ja luukut
Journey log book or equivalent
Matkapäiväkirja tai vastaava
Flight controls
Ohjaimet
Maintenance release
Huoltotodiste
Wheels, tyres and brakes
Pyörät, renkaat ja jarrut
Manuals
Käsikirjat
Defect notification and rectification (incl. Tech Log)
Ilmoittaminen vioista ja niiden korjaaminen (ml. tekninen matkapäiväkirja)
Undercarriage, skids/floats
Laskuteline: jalakset/kellukkeet
Checklists
Tarkistuslistat
Pre-flight inspection
Lentoa edeltävä tarkastus
Wheel well
Laskutelinekuilu
Radio navigation charts
Radionavigointikartat
Powerplant and pylon
Voimalaite ja ripustin
Minimum equipment list
Vähimmäisvarusteluettelo
Fan blades
Ahtimen siivet
General internal condition
Sisäinen yleiskunto
Propellers, Rotors (main/tail)
Potkurit/roottorit (pää- ja pyrstöroottorit)
Noise certificate (where applicable)
Melutodistus (tarvittaessa)
Cabin attendant's station and crew rest area
Matkustamomiehistön paikat ja lepotilat
Obvious repairs
Havaitut korjaukset
AOC or equivalent
Lentotoimintalupa tai vastaava
First aid kit/Emergency medical kit
Ensiapupakkaus/lääkintäpakkaus hätätapauksia varten
Obvious unrepaired damage
Havaitut korjaamattomat viat
Radio licence
Radiolupa
Leakage
Vuoto
Certificate of Airworthiness (C of A)
Lentokelpoisuustodistus
Life jackets/Flotation devices
Pelastusliivit/kelluntavarusteet
Seat belt and seat condition
Istuinvyöt ja istuinten kunto
Emergency exit, lighting and marking, Torches
Varauloskäynnit sekä niiden valaistus ja merkinnät; taskulamput
General condition of cargo compartment
Rahtitilan yleiskunto
Weight and balance sheat
Massa-ja massakeskiölaskelma
Slides/LIfe-Rafts (as required), ELT
Pelastusliukumäet/pelastuslautat (tarvittaessa); hätäpaikannuslähetin
Oxygen Supply (Cabin Crew and Passengers)
Hapensaanti (matkustamomiehistö ja matkustajat)
Safety of cargo on board
Rahdin turvallisuus ilma-aluksessa
Safety Instructions
Turvallisuusohjeet
Life jackets/flotation devices
Pelastusliivit/kelluntavarusteet
Cabin crew members
Matkustamomiehistön jäsenet
Harness
Olkavyöt
Access to emergency exits
Pääsy varauloskäyntien luo
Oxygen equipment
Happilaitteet
Safety or passenger baggage
Matkatavaroiden turvallisuus
Flash light
Merkinantolamppu
Seat capacity
Istuinkapasiteetti
Item
Kohde
Remarks
Huomautus(/kset)
Aircraft grounded by inspecting NAA
Tarkastavan kansallisen toimivaltaisen viranomaisen asettama lentokielto
Corrective actions before flight
Korjaavat toimet ennen lentoa
Restrictions on the aircraft operation
Ilma-aluksen käytön rajoittaminen:
Informatin to the authority and operator
Ilmoittaminen viranomaiselle ja ilma-aluksen käyttäjälle
Information to the capitain
Ilmoittaminen ilma-aluksen päällikölle
No remarks
Ei huomautuksia
Inspector(s) sign or number
Tarkastajan(/ien) tunnus tai numero:
Signature by any member of the crew or other representative of the inspected operator does in no way imply acceptance of the listed findings but simply a confrimation that the aircraft has been inspected on the date an at the place indicated on this document.
Miehistön jäsenen tai tarkastetun ilma-aluksen käyttäjän muun edustajan allekirjoitus ei tarkoita lueteltujen havaintojen hyväksymistä vaan ainoastaan vahvistusta siitä, että ilma-alus on tarkastettu tässä asiakirjassa ilmoitettuna ajankohtana ja siinä ilmoitetussa paikassa.
The items to be inspected will be selected from those mentioned on the checklist in the SAFA Ramp Inspection Report which contains a total of 54 items.
Tarkastettavat kohteet valitaan SAFA:n asematasotarkastusilmoituksessa olevasta tarkistuslistasta, jossa on yhteensä 54 kohtaa.
(see Attachment 1).
(Ks. lisäys 1.)
OJ L 143, 30.4.2004, p. 76. Directive as amended by Regulation (EC) No 2111/2005 (OJ L 344, 27.12.2005, p. 15).
EUVL L 143, 30.4.2004, s. 76. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2111/2005 (EUVL L 344, 27.12.2005, s. 15).
OJ L 373, 31.12.1991, p. 4. Regulation as last amended by Regulation (EC) No 216/2008 of the European Parliament and of the Council (OJ L 79, 19.3.2008, p. 1).
EYVL L 373, 31.12.1991, s. 4. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 216/2008 (EUVL L 79, 19.3.2008, s. 1).
Directive 2008/50/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY,
of 21 May 2008
annettu 21 päivänä toukokuuta 2008,
on ambient air quality and cleaner air for Europe
ilmanlaadusta ja sen parantamisesta
The Sixth Community Environment Action Programme adopted by Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 [4] establishes the need to reduce pollution to levels which minimise harmful effects on human health, paying particular attention to sensitive populations, and the environment as a whole, to improve the monitoring and assessment of air quality including the deposition of pollutants and to provide information to the public.
Kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa, joka hyväksyttiin 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1600/2002/EY [4], todetaan, että ilman pilaantuminen on vähennettävä sellaiselle tasolle, että sillä on mahdollisimman vähän haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen, kiinnittäen erityistä huomiota herkkiin väestöryhmiin ja koko ympäristöön, että ilmanlaadun seurantaa ja arviointia on parannettava, myös epäpuhtauslaskeumien osalta, ja että yleisölle tiedottamisesta on huolehdittava.
In order to protect human health and the environment as a whole, it is particularly important to combat emissions of pollutants at source and to identify and implement the most effective emission reduction measures at local, national and Community level.
Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi on erityisen tärkeää torjua epäpuhtauspäästöjä niiden lähteellä ja määrittää ja panna täytäntöön tehokkaimmat päästöjä vähentävät toimenpiteet paikallisella, kansallisella ja yhteisön tasolla.
Therefore, emissions of harmful air pollutants should be avoided, prevented or reduced and appropriate objectives set for ambient air quality taking into account relevant World Health Organisation standards, guidelines and programmes.
Sen vuoksi olisi vältettävä, ehkäistävä tai vähennettävä haitallisten ilman epäpuhtauksien päästöjä ja asetettava tarkoituksenmukaisia ilmanlaadun tavoitteita ottaen huomioon asian kannalta merkitykselliset Maailman terveysjärjestön normit, ohjeet ja ohjelmat.
Council Directive 96/62/EC of 27 September 1996 on ambient air quality assessment and management [5], Council Directive 1999/30/EC of 22 April 1999 relating to limit values for sulphur dioxide, nitrogen dioxide and oxides of nitrogen, particulate matter and lead in ambient air [6], Directive 2000/69/EC of the European Parliament and of the Council of 16 November 2000 relating to limit values for benzene and carbon monoxide in ambient air [7], Directive 2002/3/EC of the European Parliament and of the Council of 12 February 2002 relating to ozone in ambient air [8] and Council Decision 97/101/EC of 27 January 1997 establishing a reciprocal exchange of information and data from networks and individual stations measuring ambient air pollution within the Member States [9] need to be substantially revised in order to incorporate the latest health and scientific developments and the experience of the Member States.
Ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/62/EY [5], ilmassa olevien rikkidioksidin, typpioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22 päivänä huhtikuuta 1999 annettua neuvoston direktiiviä 1999/30/EY [6], ilmassa olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista 16 päivänä marraskuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2000/69/EY [7], ilman otsonista 12 päivänä helmikuuta 2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/3/EY [8] ja ilman epäpuhtauksia mittaavien jäsenvaltioiden mittausasemaverkostojen ja yksittäisten mittausasemien tietojenvaihtojärjestelmän käyttöönottamisesta 27 päivänä tammikuuta 1997 tehtyä neuvoston päätöstä 97/101/EY [9] on tarkistettava merkittävästi, jotta niihin voidaan sisällyttää terveyden ja tieteen alan viimeisin kehitys ja jäsenvaltioiden kokemukset.
In the interests of clarity, simplification and administrative efficiency it is therefore appropriate that those five acts be replaced by a single Directive and, where appropriate, by implementing measures.
Selkeyden, yksinkertaistamisen ja hallinnollisen tehokkuuden vuoksi olisi asianmukaista, että mainitut viisi säädöstä korvataan yhdellä direktiivillä ja tarvittaessa täytäntöönpanotoimilla.
Once sufficient experience has been gained in relation to the implementation of Directive 2004/107/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 relating to arsenic, cadmium, mercury, nickel and polycyclic aromatic hydrocarbons in ambient air [10] consideration may be given to the possibility of merging its provisions with those of this Directive.
Sen jälkeen kun ilmassa olevasta arseenista, kadmiumista, elohopeasta, nikkelistä ja polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/107/EY [10] täytäntöönpanosta on saatu riittävästi kokemuksia, voidaan harkita mahdollisuutta mainitun direktiivin säännösten yhdistämiseen tämän direktiivin säännöksiin.
A common approach to the assessment of ambient air quality should be followed according to common assessment criteria.
Ilmanlaadun arvioinnissa olisi käytettävä yhteistä lähestymistapaa yhteisten arviointiperusteiden mukaisesti.
When assessing ambient air quality, account should be taken of the size of populations and ecosystems exposed to air pollution.
Ilmanlaatua arvioitaessa olisi otettava huomioon ilman epäpuhtauksille altistuvan väestön ja ekosysteemin koko.
It is therefore appropriate to classify the territory of each Member State into zones or agglomerations reflecting the population density.
Sen vuoksi on asianmukaista jaotella kunkin jäsenvaltion alue alueisiin tai taajamiin asukastiheyden perusteella.
Where possible modelling techniques should be applied to enable point data to be interpreted in terms of geographical distribution of concentration.
Mallintamistekniikoita pitäisi soveltaa mahdollisuuksien mukaan, jotta yksittäisiä tietoja voidaan tulkita pitoisuuksien maantieteellisen levinneisyyden mukaan.
This could serve as a basis for calculating the collective exposure of the population living in the area.
Tämä voisi toimia perustana kyseisen alueen väestön kollektiivisen altistumisen laskemiselle.
In order to ensure that the information collected on air pollution is sufficiently representative and comparable across the Community, it is important that standardised measurement techniques and common criteria for the number and location of measuring stations are used for the assessment of ambient air quality.
Jotta ilman epäpuhtauksista yhteisössä kerätyt tiedot olisivat tarpeeksi edustavia ja riittävässä määrin vertailukelpoisia, on tärkeää käyttää ilmanlaadun arvioinnissa käytettävien mittausasemien määrän ja sijainnin määrittelyssä yhdenmukaisia mittaustekniikkoja ja yhteisiä perusteita.
Techniques other than measurements can be used to assess ambient air quality and it is therefore necessary to define criteria for the use and required accuracy of such techniques.
Ilmanlaadun arviointiin voidaan käyttää myös muita tekniikoita kuin mittauksia, joten on tarpeen määritellä perusteet näiden tekniikoiden käytölle ja niiden tarkkuusvaatimuksille.
Detailed measurements of fine particulate matter at rural background locations should be made in order to understand better the impacts of this pollutant and to develop appropriate policies.
Maaseudun tausta-alueilla olisi suoritettava yksityiskohtaisia pienhiukkasmittauksia, jotta tämän epäpuhtauden vaikutuksista saataisiin lisää tietoa ja voitaisiin kehittää asianmukaisia menettelytapoja.
Such measurements should be made in a manner consistent with those of the cooperative programme for monitoring and evaluation of the long range transmission of air pollutants in Europe (EMEP) set up under the 1979 Convention on Long-range Transboundary Air Pollution approved by Council Decision 81/462/EEC of 11 June 1981 [11].
Tällaisten mittausten olisi oltava yhdenmukaisia 11 päivänä kesäkuuta 1981 tehdyllä neuvoston päätöksellä 81/462/ETY [11] hyväksytyn, valtiosta toiseen tapahtuvasta ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta vuonna 1979 tehdyn yleissopimuksen nojalla perustettua ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisen tarkkailua ja arviointia koskevan Euroopan yhteistyöohjelman (EMEP) kanssa.
Air quality status should be maintained where it is already good, or improved.
Ilmanlaatu olisi säilytettävä sellaisenaan, jos se on jo hyvä tai sitä olisi parannettava.
Where the objectives for ambient air quality laid down in this Directive are not met, Member States should take action in order to comply with the limit values and critical levels, and where possible, to attain the target values and long-term objectives.
Jos tässä direktiivissä säädettyjä ilmanlaatua koskevia tavoitteita ei saavuteta, jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimia raja-arvojen ja kriittisten tasojen noudattamiseksi ja mikäli mahdollista, saavutettava tavoitearvot ja pitkän aikavälin tavoitteet.
The risk posed by air pollution to vegetation and natural ecosystems is most important in places away from urban areas.
Ilman epäpuhtauksien kasvillisuudelle ja luonnon ekosysteemeille aiheuttamat riskit ovat huomattavimmat kaupunkialueiden ulkopuolella.
The assessment of such risks and the compliance with critical levels for the protection of vegetation should therefore focus on places away from built-up areas.
Tällaisten riskien arvioinnissa ja kasvillisuuden suojeluun liittyvien kriittisten tasojen noudattamisessa olisi sen vuoksi keskityttävä rakennetun ympäristön ulkopuolella oleviin alueisiin.
Fine particulate matter (PM2,5) is responsible for significant negative impacts on human health.
Pienhiukkaset (PM2,5) aiheuttavat merkittäviä haitallisia vaikutuksia ihmisten terveydelle.
Further, there is as yet no identifiable threshold below which PM2,5 would not pose a risk.
PM2,5-hiukkasille ei tähän mennessä ole voitu määrittää kynnysarvoa, jonka alittuessa ne eivät aiheuttaisi riskiä.
As such, this pollutant should not be regulated in the same way as other air pollutants.
Sen vuoksi tätä epäpuhtautta ei pitäisi säädellä samalla tavoin kuin muita ilman epäpuhtauksia.
The approach should aim at a general reduction of concentrations in the urban background to ensure that large sections of the population benefit from improved air quality.
Tämän lähestymistavan tavoitteeksi olisi asetettava kaupunkien taustapitoisuuksien yleinen alentaminen, jotta voidaan varmistaa, että suuri osa väestöstä hyötyy paremmasta ilmanlaadusta.
However, to ensure a minimum degree of health protection everywhere, that approach should be combined with a limit value, which is to be preceded in a first stage by a target value.
Jotta kuitenkin voidaan varmistaa vähimmäistason terveydensuojelu kaikkialla, olisi kyseiseen lähestymistapaan yhdistettävä raja-arvo, jota edeltäisi ensimmäisessä vaiheessa tavoitearvo.
The existing target values and long-term objectives of ensuring effective protection against harmful effects on human health and vegetation and ecosystems from exposure to ozone should remain unchanged.
Voimassa olevia tavoitearvoja ja pitkän aikavälin tavoitteita, joilla varmistetaan ihmisten terveyden ja kasvillisuuden sekä ekosysteemien tehokas suojelu otsonille altistumisen aiheuttamilta haitallisilta vaikutuksilta, ei saisi muuttaa.
An alert threshold and an information threshold for ozone should be set for the protection of the general population and sensitive sections, respectively, from brief exposures to elevated ozone concentrations.
Otsonin osalta olisi asetettava varoitus- ja tiedotuskynnys väestön ja sen herkkien osien suojelemiseksi lyhytaikaiselta altistumiselta kohonneille otsonipitoisuuksille.
Those thresholds should trigger the dissemination of information to the public on the risks of exposure and the implementation, if appropriate, of short-term measures to reduce ozone levels where the alert threshold is exceeded.
Näiden kynnysten ylittyessä väestölle olisi annettava tietoja altistumisen aiheuttamista riskeistä ja toteutettava tarvittaessa lyhyen aikavälin toimia otsonitasojen alentamiseksi, jos varoituskynnys ylittyy.
Ozone is a transboundary pollutant formed in the atmosphere from the emission of primary pollutants addressed by Directive 2001/81/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2001 on national emission ceilings for certain atmospheric pollutants [12].
Otsoni on valtioiden rajat ylittävä epäpuhtaus, jota muodostuu ilmakehässä ensisijaisten epäpuhtauksien päästöistä; näitä on käsitelty tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/81/EY [12].
Progress towards the air quality targets and long term objectives for ozone set in this Directive should be determined by the targets and emission ceilings provided for in Directive 2001/81/EC and, if appropriate, by implementing air quality plans as provided for in this Directive.
Kehitys kohti tässä direktiivissä vahvistettavia ilmanlaatutavoitteita ja otsonia koskevia pitkän aikavälin tavoitteita olisi määriteltävä direktiivissä 2001/81/EY säädettyjen tavoitteiden ja päästökattojen mukaisesti ja panemalla tarvittaessa täytäntöön tässä direktiivissä säädettyjä ilmanlaatusuunnitelmia.
Fixed measurements should be mandatory in zones and agglomerations where the long-term objectives for ozone or the assessment thresholds for other pollutants are exceeded.
Kiinteiden mittausten olisi oltava pakollisia alueilla ja taajamissa, joissa otsonin osalta pitkän aikavälin tavoitteet tai muiden epäpuhtauksien osalta arviointikynnykset on ylitetty.
Information from fixed measurements may be supplemented by modelling techniques and/or indicative measurements to enable point data to be interpreted in terms of geographical distribution of concentrations.
Kiinteistä mittauksista saatavia tietoja voidaan täydentää mallintamistekniikoilla ja/tai suuntaa-antavilla mittauksilla, jotta yksittäisiä tietoja voidaan tulkita pitoisuuksien maantieteellisen levinneisyyden mukaan.
The use of supplementary techniques of assessment should also allow for reduction of the required minimum number of fixed sampling points.
Täydentävien arviointitekniikoiden käytöllä voidaan myös mahdollistaa pakollisten kiinteiden mittauspisteiden vähimmäismäärän vähentäminen.
Contributions from natural sources can be assessed but cannot be controlled.
Luonnollisista lähteistä peräisin olevia päästöosuuksia voidaan arvioida, mutta niitä ei voi rajoittaa.
Therefore, where natural contributions to pollutants in ambient air can be determined with sufficient certainty, and where exceedances are due in whole or in part to these natural contributions, these may, under the conditions laid down in this Directive, be subtracted when assessing compliance with air quality limit values.
Näin ollen jos luonnosta peräisin olevat päästöosuudet ilman epäpuhtauspäästöissä voidaan määritellä riittävän varmasti ja jos ylitykset johtuvat kokonaan tai osittain tällaisista luonnosta peräisin olevista päästöistä, ne voidaan tässä direktiivissä säädetyin edellytyksin vähentää ilmanlaadun raja-arvojen noudattamista arvioitaessa.
Contributions to exceedances of particulate matter PM10 limit values attributable to winter-sanding or -salting of roads may also be subtracted when assessing compliance with air quality limit values provided that reasonable measures have been taken to lower concentrations.
PM10-hiukkasten raja-arvojen ylitykset, jotka johtuvat teiden talvihiekoituksesta tai -suolauksesta, saadaan myös vähentää ilmanlaadun raja-arvojen noudattamista arvioitaessa, edellyttäen että pitoisuuksien pienentämiseksi on toteutettu kohtuullisia toimenpiteitä.
For zones and agglomerations where conditions are particularly difficult, it should be possible to postpone the deadline for compliance with the air quality limit values in cases where, notwithstanding the implementation of appropriate pollution abatement measures, acute compliance problems exist in specific zones and agglomerations.
Alueilla ja taajamissa, joissa olosuhteet ovat erityisen hankalat, ilmanlaatua koskevien raja-arvojen saavuttamisen määräaikaa olisi voitava jatkaa tapauksissa, joissa tarkoituksenmukaisista pilaantumisen vähennystoimista huolimatta tietyillä alueilla ja tietyissä taajamissa on akuutteja vaikeuksia saavuttaa raja-arvoja.
Any postponement for a given zone or agglomeration should be accompanied by a comprehensive plan to be assessed by the Commission to ensure compliance by the revised deadline.
Kaikkiin tiettyä aluetta tai taajamaa koskeviin määräajanpidennyksiin olisi liitettävä kattava suunnitelma, jonka komissio arvioisi sen varmistamiseksi, että tarkistettua määräaikaa noudatetaan.
The availability of necessary Community measures reflecting the chosen ambition level in the Thematic Strategy on air pollution to reduce emissions at source will be important for an effective emission reduction by the timeframe established in this Directive for compliance with the limit values and should be taken into account when assessing requests to postpone deadlines for compliance.
On tärkeää, että on käytettävissä tarvittavia yhteisön toimenpiteitä, jotka heijastavat ilman pilaantumista koskevassa teemakohtaisessa strategiassa lähteisiin kohdistuville toimille valittua vaatimustasoa, jotta päästöjä voidaan vähentää tehokkaasti tässä direktiivissä raja-arvojen saavuttamiselle asetetussa määräajassa, ja ne olisi otettava huomioon arvioitaessa saavuttamiselle asetetun määräajan jatkamista koskevia pyyntöjä.
The necessary Community measures to reduce emissions at source, in particular measures to improve the effectiveness of Community legislation on industrial emissions, to limit the exhaust emissions of engines installed in heavy duty vehicles, to further reduce the Member States’ permitted national emissions of key pollutants and the emissions associated with refuelling of petrol cars at service stations, and to address the sulphur content of fuels including marine fuels should be duly examined as a priority by all institutions involved.
Kaikkien asianomaisten toimielinten olisi selvitettävä ensin asianmukaisesti, millaisia lähteisiin kohdistuvia yhteisön toimenpiteitä tarvitaan, erityisesti toimia, joilla parannetaan teollisuuden päästöjä koskevan yhteisön lainsäädännön tehokkuutta, rajoitetaan raskaiden hyötyajoneuvojen moottoreiden pakokaasupäästöjä, vähennetään edelleen jäsenvaltioiden sallittujen tärkeimpien epäpuhtauksien kansallisia päästöjä sekä päästöjä, jotka liittyvät bensiiniautojen tankkaukseen huoltoasemilla, sekä toimia, joilla rajoitetaan polttoaineiden, meriliikenteessä käytettävät polttoaineet mukaan luettuna, rikkipitoisuutta.
Air quality plans should be developed for zones and agglomerations within which concentrations of pollutants in ambient air exceed the relevant air quality target values or limit values, plus any temporary margins of tolerance, where applicable.
Alueille ja taajamille, joiden osalta ilman epäpuhtauspitoisuudet ylittävät kyseistä aluetta tai taajamaa koskevat ilmanlaadun tavoitearvot tai raja-arvot sekä mahdolliset tilapäiset sallitut ylitysmarginaalit, olisi laadittava ilmanlaatusuunnitelmat.
Air pollutants are emitted from many different sources and activities.
Ilman epäpuhtaudet ovat peräisin useista eri lähteistä ja toiminnoista.