natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Commission Decision in Case N 186/05, Change of IBP of MSP, point 41 and Commission Decision No N 600/04 Change of IBP of VPFM.
Komission päätös asiassa N 186/05, MSP:n liiketoimintasuunnitelman muutos, 41 kohta, ja komission päätös asiassa N 600/04, VPFM:n liiketoimintasuunnitelman muutos.
The Commission noted that the new investment would result in a reduction of capacity from 930 kt to 700 kt.
Komissio totesi, että uusi investointi itse asiassa alentaa tuotantokapasiteettia 930000 tonnista 700000 tonniin.
In the interests of completeness, the Commission would also like to note that it maintains its view that the replacement was not already included in the 2003 IBP.
Komissio haluaa lopuksi huomauttaa, että se pitäytyy näkemyksessään, jonka mukaan muutosta ei mainita vielä vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa.
The IBP states clearly that HLW wanted ‘to focus on the gradual improvement of its product mix’ by ‘the development of production with a focus on speciality and engineering steels’.
Liiketoimintasuunnitelmassa todetaan selvästi, että HLW:n strategia perustuu ”tuotevalikoiman asteittaiseen kehittämiseen siten … että kehitetään … erikois- ja jaloterästuotteiden tuotantoa”.
The 2005 IBP clearly indicates that ‘in order to meet market demand, it has become necessary to refine the strategy and to enrich the portfolio of the steel works by a new range of new products’.
Vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelmassa taas todetaan selvästi, että ”markkinoiden kysyntään vastaamiseksi on käynyt välttämättömäksi määritellä uusi strategia sekä laajentaa tuotevalikoimaa uusien tuotteiden avulla”.
This implies that AHW wanted to meet the demand for construction steel by erecting a new mill capable of producing construction steel and using the existing liquid steel more efficiently for this purpose.
Tämä viittaa siihen, että AHW haluaa vastata rakennusteräksen kysyntään rakennuttamalla uuden valssaamon, jonka avulla se voi tuottaa rakennusterästä ja hyödyntää tehokkaammin jo olemassa olevan sulan teräksen tuotantoa tähän tarkoitukseen.
However, it is evident that the company did not have the funds make do these investments before 2003, but could only do so with the help of Arcelor.
On kuitenkin selvää, että ennen vuotta 2003 yrityksellä ei ollut varaa tällaisiin investointeihin, vaan että se pystyi toteuttamaan ne ainoastaan Arcelorin avulla.
The Polish authorities confirmed in a letter of 22 November 2007 that on 20 November AHW had paid 2007 EUR 2089768 into an account blocked in favour of the Polish Ministry of Finance.
Puolan viranomaiset vahvistivat 22 päivänä marraskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, että AHW oli 20 päivänä marraskuuta 2007 maksanut 2089768 euroa pankkitilille, joka on yksinomaan valtionvarainministeriön käytössä.
Under the conditions of the agreement, no one will have access to the money on the account until this Decision is adopted.
Sopimusmääräysten mukaan kukaan ei voi käyttää näitä varoja ennen kuin tämä päätös on tehty.
It was granted by a decision of the Council of Ministers of 31 December 2003 and concerned a nominal value of EUR 46,3 million, plus interest and other associated costs of up to EUR 58,3 million.
Takaus myönnettiin 31 päivänä joulukuuta 2003 tehdyllä valtioneuvoston päätöksellä. Sen nimellisarvo oli 46,3 miljoonaa euroa.
The Council of Ministers decision recognised that HLW would first need the aid in order to finance investments relating to the hot rolling mill and the property purchase costs under sale and leaseback agreement, and ordered that it should be used for this purpose.
Korkojen ja muiden kustannusten kanssa kokonaismääräksi tulee 58,3 miljoonaa euroa. Valtioneuvoston päätöksessä vahvistetaan, että HLW tarvitsee tukea ensisijaisesti kuumavalssaamoon tehtävien investointien rahoittamiseen sekä myynti- ja takaisinvuokraussopimukseen liittyvän omaisuuden hankkimiseen ja määrätään, että tuki on käytettävä tähän tarkoitukseen.
Finally, the aid element of the State-guaranteed loan of EUR 31245684 must be determined.
Lopuksi on määriteltävä valtion takaamaan 31245684 miljoonan euron lainaan sisältyvän tuen määrä.
In principle the aid intensity of a guarantee can be up to 100 % [26].
Takauksen tuki-intensiteetti voi periaatteessa olla 100 prosenttia. [26]
Buying back the productive assets was not therefore provided for in the 2003 IBP.
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa ei tämän perusteella mainittu tuotanto-omaisuuden takaisinostoa.
Hence, HLW used the aid for a purpose which was not covered by the restructuring plan which was the basis for authorisation of the aid.
HLW siis käytti tuen tarkoitukseen, jota ei mainita tuen myöntämisen perustana olevassa rakenneuudistussuunnitelmassa.
However, the use of the PLN 300 million is clarified in point 4.12.1 of the 2003 IBP concerning the costs and sources of the programme.
Edellä mainittujen 300 miljoonan zlotyn käyttöä selostetaan vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.12.1 kohdassa, joka koskee suunnitelman kustannuksia ja rahoituslähteitä.
This point explains that total financial coverage of PLN 219 million was required for 2002-03.
Sen mukaan yritys tarvitsee vuosina 2002–2003 varoja 219 miljoonaa zlotya.
(EUR)
Sovellettava vuosikorko on 7,62 prosenttia: euroa
Thus, the interest should have been at 8,43 % p.a., i.e. it should have amounted to EUR 2807206.
Tämän perusteella korot on laskettava 8,43 prosentin koron mukaan, jolloin määräksi saadaan 2807206 euroa.
This needs to be compared with the expenses the company actually incurred.
Määrää on verrattava yrityksen todellisuudessa suorittamiin maksuihin.
Moreover, an additional PLN 53 million was allocated to bringing forward investments. However, there is no indication of what exactly the financing was needed for.
Lisäksi tarvittiin 53 miljoonaa zlotya muiden kustannusten kattamiseen, mutta suunnitelmassa ei mainita, mihin tarkoitukseen tätä rahoitusta tarvittiin.
of 2 June 2008
tehty 2 päivänä kesäkuuta 2008,
(notified under document number C(2008) 2297)
(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 2297)
New Caledonia and Tanzania have submitted residue monitoring plans to the Commission for animals and products of animal origin not currently listed in the Annex to Decision 2004/432/EC.
Uusi-Kaledonia ja Tansania ovat esittäneet komissiolle jäämien valvontasuunnitelmia sellaisille eläimille ja eläinperäisille tuotteille, joita ei tällä hetkellä luetella päätöksen 2004/432/EY liitteessä.
The evaluation of those plans and the additional information obtained by the Commission provide sufficient guarantees on the residue monitoring in those third countries for the animals and products concerned.
Suunnitelmien arvioinnin ja komission saamien lisätietojen perusteella on saatu riittävät takeet jäämien valvonnasta kyseisissä kolmansissa maissa näiden eläinten ja tuotteiden osalta.
The relevant animals and products of animal origin should therefore be included in the list for those third countries in the Annex to that Decision.
Tämän vuoksi nämä eläimet ja eläinperäiset tuotteet olisi sisällytettävä päätöksen liitteessä olevaan luetteloon kyseisten kolmansien maiden osalta.
Costa Rica, which is currently not listed in the Annex to Decision 2004/432/EC, has submitted a residue monitoring plan to the Commission concerning aquaculture products.
Costa Rica, joka ei tällä hetkellä sisälly päätöksen 2004/432/EY liitteessä olevaan luetteloon, on esittänyt komissiolle jäämiä koskevan valvontasuunnitelman vesiviljelytuotteiden osalta.
The evaluation of that plan and the additional information obtained by the Commission provide sufficient guarantees on the residue monitoring for aquaculture products in that third country.
Suunnitelman arvioinnin ja komission saamien lisätietojen perusteella on saatu riittävät takeet jäämien valvonnasta kyseisessä kolmannessa maassa näiden osalta.
Aquaculture products should therefore be included in the list for Costa Rica in the Annex to that Decision.
Näin ollen vesiviljelytuotteet olisi sisällytettävä kyseisen päätöksen liitteessä olevaan luetteloon Costa Rican osalta.
Whereas that third country has demonstrated that the residue monitoring plan 2007/08 is being implemented for ostriches, it has again failed to provide evidence of the implementation of the plan for wild and farmed game, other than ostriches.
Kyseinen kolmas maa on osoittanut, että jäämiä koskeva valvontaohjelma 2007–2008 on pantu täytäntöön strutsien osalta, mutta se ei ole taaskaan toimittanut näyttöä muuta luonnonvaraista ja tarhattua riistaa kuin strutseja koskevan suunnitelman täytäntöönpanosta.
The entries for the relevant animals and products of animal origin should therefore be deleted from the list for South Africa in the Annex to that Decision.
Kyseisiä eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita koskevat merkinnät olisi siksi poistettava luettelosta Etelä-Afrikan osalta.
A Food and Veterinary Office inspection to the Republic of Moldova has revealed serious deficiencies concerning the implementation of the residue monitoring plan for honey.
Elintarvike- ja eläinlääkintäviraston FVO:n Moldovan tasavaltaan tekemässä tarkastuksessa paljastui vakavia puutteita, jotka liittyivät jäämiä koskevan valvontasuunnitelman täytäntöönpanoon hunajan osalta.
The relevant entry for the Republic of Moldova should therefore be deleted from the list in the annex to that Decision.
Moldovan tasavaltaa koskeva kyseinen merkintä olisi siksi poistettava päätöksen liitteessä olevasta luettelosta.
A transitional period should be laid down to cover consignments of animals and products of animal origin originating in South Africa and the Republic of Moldova which were dispatched from those third countries for the Community before the date of application of this Decision, to cover the time needed for their arrival in the Community and avoid any disruption to trade.
Olisi vahvistettava siirtymäkausi Etelä-Afrikasta ja Moldovan tasavallasta peräisin olevien eläinten ja eläinperäisten tuotteiden lähetyksille, jotka on lähetetty kyseisistä kolmansista maista yhteisöön ennen tämän päätöksen soveltamispäivää, jotta katetaan kyseisten lähetysten yhteisöön saapumiseksi tarvittava aika ja vältetään kaupan keskeytyminen.
The amendments to the list in the Annex to Decision 2004/432/EC by the present Decision shall not apply to consignments of animals and products of animal origin from South Africa and the Republic of Moldova where the importer of such animals and products can demonstrate that they had been dispatched respectively from South Africa and the Republic of Moldova and were en route to the Community before the date of application of the present Decision.
Tällä päätöksellä päätöksen 2004/432/EY liitteessä olevaan luetteloon tehtyjä muutoksia ei sovelleta Etelä-Afrikasta ja Moldovan tasavallasta peräisin olevien eläinten tai eläinperäisten tuotteiden lähetyksiin, jos kyseisten eläinten ja tuotteiden tuoja voi osoittaa, että ne on lähetetty Etelä-Afrikasta tai Moldovan tasavallasta ja ovat olleet matkalla yhteisöön ennen tämän päätöksen soveltamispäivää.
Done at Brussels, 2 June 2008.
Tehty Brysselissä 2 päivänä kesäkuuta 2008.
OJ L 38, 13.2.2008, p. 9.
EUVL L 38, 13.2.2008, s. 9.
Only ostriches.’
Ainoastaan strutsit.”
South Africa was deleted with regards to several animals and products of animal origin from the Annex of Decision 2004/432/EC, as amended by Commission Decision 2008/105/EC [3].
Etelä-Afrikka poistettiin päätöksen 2004/432/EY, sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2008/105/EY [3], liitteestä useiden eläinten ja eläinperäisten tuotteiden osalta.
However, after providing substantial guarantees, South Africa maintained its entries concerning wild and farmed game, including ostriches.
Riittävien takeiden antamisen jälkeen Etelä-Afrikka kuitenkin säilytti merkinnät, jotka koskivat luonnonvaraista ja tarhattua riistaa, mukaan luettuna strutsit.
OJ L 154, 30.4.2004, p. 44, as corrected by OJ L 189, 27.5.2004, p. 33. Decision as last amended by Decision 2008/222/EC (OJ L 70, 14.3.2008, p. 17).
EUVL L 154, 30.4.2004, s. 43, oikaisu EUVL L 189, 27.5.2004, s. 33; päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2008/222/EY (EUVL L 70, 14.3.2008, s. 17).
of 20 November 2007
tehty 20 päivänä marraskuuta 2007,
on the State aid C 36/A/06 (ex NN 38/06) implemented by Italy in favour of ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche
valtiontuesta C 36/A/06 (ex NN 38/06), jota Italia on myöntänyt yrityksille ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche
(notified under document number C(2007) 5400)
(tiedoksiannettu numerolla K(2007) 5400)
Having regard to the Agreement of the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
In framework of case C 13/06 (ex N 587/05) — Preferential Electricity Tariff in Sardinia, the Commission became aware of the extension of two measures granting a preferential electricity tariff.
Komissio on saanut tietää asian C 13/06 (ex N 587/05 – Sähkön suosituimmuustariffit Sardinian energiavaltaisille teollisuudenaloille) yhteydessä, että kahden, alennetun sähkötariffin myöntämistä koskevan toimenpiteen voimassaoloa on jatkettu.
The extension was granted by virtue of Article 11, paragraph 11 of decreto-legge No 35/2005, converted into Law 80 of 14 May 2005 (hereinafter Law 80/2005) and was implemented without prior notification to the Commission.
Voimassaoloa on jatkettu 14 päivänä toukokuuta 2005 laiksi, jäljempänä ’laki nro 80/2005’, muutetun asetuksen nro 35/2005 11 §:n 11 momentin nojalla, eikä siitä ole ilmoitettu ennakolta komissiolle.
The beneficiaries are the aluminium producer Alcoa and the three successor companies of Società Terni: Terni Acciasi Speciali, Nuova Terni Industrie Chimiche and Cementir (hereinafter ‘the Terni companies’).
Tuensaajia ovat alumiinintuottaja Alcoa ja kolme Terni-yhtiön seuraajayhtiötä: Terni Acciai Speciali, Nuova Terni Industrie Chimiche ja Cementir, jäljempänä ’entiset Terni-yhtiöt’.
By letter dated 23 December 2005 the Commission requested information from Italy, which replied by letter dated 24 February 2006.
Komissio pyysi Italian viranomaisilta tietoja 23 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, johon ne vastasivat 24 päivänä helmikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letters dated 2 March 2006 and 27 April 2006, Italy provided additional information.
Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja 2 päivänä maaliskuuta 2006 ja 27 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyillä kirjeillä.
By letter dated 19 July 2006, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of both schemes (Case C 36/06).
Komissio ilmoitti Italialle 19 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä päättäneensä aloittaa kummankin järjestelyn osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn (asia C 36/06).
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measures.
Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.
Italy submitted observations by letter dated 25 October 2006.
Italia esitti huomautuksia 25 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
Further information was submitted by letters dated 9 November 2006 and 7 December 2006.
Täydentäviä tietoja lähetettiin 9 päivänä marraskuuta 2006 ja 7 päivänä joulukuuta 2006 päivätyillä kirjeillä.
The Commission received comments from interested parties. It forwarded them to Italy, which was given the opportunity to react.
Komissio on vastaanottanut huomautuksia muilta asianomaisilta ja välittänyt ne Italian viranomaisille kommentoitaviksi.
Italy’s comments were received by letter dated 22 December 2006.
Italian huomautukset saapuivat 22 päivänä joulukuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
By letter of 20 February 2007, the Commission requested further information, which was provided by Italy by letters dated 16 April 2007, 10 May 2007 and 14 May 2007.
Komissio pyysi 20 päivänä helmikuuta 2007 päivätyllä kirjeellä lisätietoja, jotka Italian viranomaiset toimittivat 16 päivänä huhtikuuta 2007, 10 päivänä toukokuuta 2007 ja 14 päivänä toukokuuta 2007 päivätyillä kirjeillä.
On 18 September 2007 the file was split into part A, which deals with the three companies resulting from the splitting of Società Terni (the Terni companies) and part B, which concerns Alcoa.
Asia jaettiin 18 päivänä syyskuuta 2007 osaan A, joka koskee Terni-yhtiön pilkkomisessa syntyneitä kolmea yhtiötä (entiset Terni-yhtiöt), ja osaan B, joka koskee Alcoaa.
This decision concerns exclusively the extension of the preferential tariff in favour of the Terni companies.
Tämä päätös koskee pelkästään entisille Terni-yhtiöille myönnetyn alennetun tariffin jatkamista.
The exchanges of correspondence which concern Alcoa are not quoted here.
Tässä päätöksessä ei viitata asian Alcoa-osaa koskevaan kirjeenvaihtoon.
Article 11, paragraph 11 of Law 80/2005 provides for the extension in time of two measures granting reductions of the general electricity tariff.
Lain nro 80/2005 11 §:n 11 momentissa säädetään kahden voimassa olevan yleisen sähkötariffin alentamista koskevan toimenpiteen voimassaolon jatkamisesta.
The beneficiaries of these two measures, which are different in nature and will be dealt with separately, are aluminium-producer Alcoa on the one hand, and three companies resulting from the splitting up of Società Terni, on the other.
Tuensaajia näissä kahdessa toisistaan poikkeavassa toimenpiteessä, joita käsitellään erikseen, ovat alumiinintuottaja Alcoa ja entiset Terni-yhtiöt.
The original measure and its first extension
Alkuperäinen toimenpide ja sen voimassaolon ensimmäinen jatkaminen
Italy nationalised its electricity sector by law No 1643 of 6 December 1962 (hereinafter the nationalisation law).
Italia kansallisti sähköalan 6 päivänä joulukuuta 1962 annetulla lailla nro 1643, jäljempänä ’kansallistamislaki’.
The law provided for the transfer of Italy’s existing power plants to the newly created State-owned company ENEL, which was to hold a monopoly in the production, distribution and supply of electricity.
Laissa säädettiin Italian tuolloisten sähkölaitosten siirtämisestä uuteen valtionyhtiöön ENELiin, jolla olisi monopoli sähkön tuotannossa, jakelussa ja myynnissä.
At the time of nationalization, Società Terni was a State-owned company active in the manufacturing of steel, cement, and chemicals.
Terni oli kansallistamisen aikaan terästeollisuudessa, kemianteollisuudessa ja sementinvalmistuksessa toimiva valtionyhtiö.
The State exercised effective control over the company via a majority stake in its capital, held by the State holding IRI and the State-owned Finsider group.
Valtio käytti yhtiössä tosiasiallista määräysvaltaa. Se piti hallussaan enemmistöosakkuutta valtion holdingyhtiön IRI:n ja valtion omistaman Finsider-konsernin kautta.
Società Terni also owned and operated a hydropower plant.
Terni-yhtiöllä oli omistuksessaan ja käytössään myös vesivoimalaitos.
Most of the electricity produced was tused to power the company’s manufacturing processes.
Suurin osa tuotetusta sähköenergiasta syötettiin yhtiön tuotantoprosessien käyttöön.
The nationalisation law laid down that, as a general rule, companies which produced electricity primarily for self-consumption (self-producers) were excluded from nationalisation and were permitted to retain their power generating assets [3].
Kansallistamislaissa yritykset, jotka tuottivat sähköä lähinnä omaan käyttöön, jätettiin pääsääntöisesti sähköalan kansallistamisen ulkopuolelle, ja ne saattoivat näin ollen säilyttää sähköntuotantolaitoksensa [3].
Società Terni’s electricity assets were nationalized in spite of the company’s status as a self-producer because they were strategically located on the Italian territory.
Vaikka Terni tuotti sähköä omaan käyttöön, sen sähkötoimiala kansallistettiin, koska sillä oli strategista merkitystä maan energiahuollossa.
The transfer to ENEL was laid down in Article 4, paragraph 5, fourth indent of the nationalization law.
Sen siirtämisestä ENELiin säädetään kansallistamislain 4 §:n 5 momentin neljännessä luetelmakohdassa.
By Presidential Decree No 1165/63, Italy granted the company compensation for the transfer of its electricity assets.
Italia myönsi presidentin asetuksella nro 1165/63 yhtiölle korvauksen sen sähköntuotantolaitosten siirtämisestä ENELiin.
The compensation took the form of a preferential electricity tariff which was to apply from 1963 to 1992.
Korvaus myönnettiin alennettuna sähkötariffina vuosiksi 1963–1992.
In 1964, Società Terni was split up into three companies: steel-maker Terni Acciai Speciali, chemical manufacturer Nuova Terni Industrie Chimiche and cement manufacturer Cementir.
Terni jaettiin vuonna 1964 kolmeen yhtiöön. Terästä valmistavaan Terni Acciai Specialiin, kemianteollisuuden tuotteita valmistavaan Nuova Terni Industrie Chimicheen ja sementtiä valmistavaan Cementiriin.
These undertakings were later privatized and acquired by ThyssenKrupp, Norsk Hydro and Caltagirone, respectively.
Ne on sittemmin yksityistetty, ja ne kuuluvat ThyssenKruppiin, Norsk Hydroon ja Caltagironeen.
As indicated in point (1) of this decision, these successor undertakings will be collectively referred to as ‘the Terni companies’ whereas the original company will be referred to as ‘Società Terni’.
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 1 perustelukappaleessa todettiin, näitä kolmea yritystä kutsutaan yhdessä nimellä ’entiset Terni-yhtiöt’. Alkuperäistä yhtiötä taas kutsutaan nimellä ’Terni-yhtiö’.
The tariff applicable to Società Terni first, and to the Terni companies later, will be referred to as ‘the Terni tariff’.
Terni-yhtiölle ja sittemmin siitä syntyneille yrityksille myönnettyä tariffia kutsutaan ’Terni-tariffiksi’.
The preferential tariff continued to apply, under the same conditions, to the three Terni companies.
Alennettua tariffia on sovellettu samoin ehdoin kaikkiin kolmeen entiseen Terni-yhtiöön.
The main beneficiary (in terms of the quantity of subsidized electricity, both in absolute terms and also as a proportion of the company’s total electricity consumption) is ThyssenKrupp.
ThyssenKrupp on suurin tuensaaja tuetun energian määrällä mitattuna sekä absoluuttisesti että suhteessa yhtiön kokonaissähkönkulutukseen.
The duration of the special tariff coincided with the general duration of hydro-electric concessions [4] in Italy, which were to expire in 1992.
Erityistariffin voimassaoloaika oli sama kuin vesivoimalaitoksille Italiassa myönnettyjen toimilupien [4] yleinen voimassaoloaika, jonka oli määrä päättyä vuonna 1992.
Società Terni’s own hydroelectric concession had been granted for an exceptional duration of 60 years (against the normal 30 years) and was to expire at the end of the 1980s.
Ternin vesivoimatoimilupa myönnettiin poikkeuksellisesti 60 vuodeksi (30 vuoden sijaan) ja sen oli määrä päättyä 1980-luvun lopulla.
In 1991 Italy extended existing hydroelectric concessions until 2001 by Law No 9 of 9 January 1991‘Implementing provisions for the new National Energy Plan: institutional aspects, hydro power plants and networks, hydrocarbons and geothermal energy, self-producers and fiscal provisions’ (hereinafter Law 9/1991).
Vuonna 1991 Italia jatkoi 9 päivänä tammikuuta 1991 annetulla lailla nro 9 (säännökset uuden kansallisen energiasuunnitelman toteuttamiseksi: institutionaaliset näkökohdat, vesivoimalaitokset ja voimalinjat, hiilivedyt ja maalämpöenergia), jäljempänä ’laki nro 9/1991’, vesivoimatoimilupien voimassaoloa vuoteen 2001.
By virtue of Article 20, paragraph 4 of Law 9/1991, Italy also prolonged until 2001 the preferential tariff for the Terni companies.
Kyseisen lain 20 §:n 4 momentin nojalla Italia jatkoi myös entisten Terni-yhtiöitten alennetun tariffin voimassaoloa vuoteen 2001.
Over the subsequent six years (2002-2007) the quantities of subsidized electricity supplied to the Terni companies were to be gradually reduced (phased-out), so that the tariff advantage would disappear by the end of 2007.
Seuraavien kuuden vuoden aikana (2002–2007) entisille Terni-yhtiöille toimitetun tuetun sähkön määrän piti laskea vähitellen niin, että tariffietu häviäisi vuoden 2007 loppuun mennessä.