natgillin/translations-raw huggingface dataset:
None of the Member States have indicated the presence of a time constraint for the exemptions which currently apply, other than the date of 31 December 2006, which under Community tax law is not a binding constraint, since the exemptions do not fall within the scope of Directive 2003/96/EC.
Jäsenvaltiot eivät ole ilmoittaneet voimassa oleville vapautuksille muuta määräaikaa kuin 31 päivä joulukuuta 2006, mikä yhteisön verolainsäädännön mukaan ei ole sitova, sillä vapautukset eivät kuulu direktiivin 2003/96/EY soveltamisalaan.
Nor have any of the Member States notified a prolongation of the measure in question under the Environmental aid guidelines.
Jäsenvaltiot eivät myöskään ilmoittaneet kyseessä olevan toimenpiteen jatkamisesta ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen mukaisesti.
The provisions in the tax legislation of the respective Member States do not seem to contain such limits either.
Asianomaisten jäsenvaltioiden verolainsäädännössä ei myöskään näytä olevan säännöksiä määräajoista.
The Commission considers that in this case, the circumstances referred to in point 23 of the guidelines are still present.
Komissio katsoo, että tässä tapauksessa suuntaviivojen 23 kohdassa tarkoitetut olosuhteet ovat yhä voimassa.
Therefore, pursuant to point 51.1 of the guidelines, the Commission could authorise further aid, but only on the condition that it becomes subject to a time limitation of maximum 10 years.
Sen vuoksi komissio voi suuntaviivojen 51.1 kohdan mukaisesti sallia lisätuen, mutta ainoastaan sillä ehdolla, että siihen sovelletaan enintään 10 vuoden määräaikaa.
As explained in recital (75) of Decision 2006/323/EC, the conditions for applying point 51.1(a) of the Environmental aid guidelines are not fulfilled and therefore only the provisions of point 51.1(b) can be applied in this case.
Kuten päätöksen 2006/323/EY johdanto-osan 75 kappaleessa esitettiin, ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 51.1 kohdan a alakohdan soveltamiselle asetetut edellytykset eivät täyty ja tapaukseen voidaan soveltaa ainoastaan 51.1 kohdan b alakohdan määräyksiä.
As from 1 January 2004, taxation of mineral oils intended for dual uses, non-fuel uses and mineralogical processes falls outside the scope of harmonised Community measures and therefore, since that date, the exemptions concern domestic taxes imposed in the absence of a Community tax within the meaning of point 51.1(b), second indent, of the Environmental aid guidelines.
Kaksoiskäyttötuotteina ja muuhun tarkoitukseen kuin polttoaineina käytettyjen kivennäisöljyjen verottaminen sekä mineralogiset prosessit ovat 1 päivästä tammikuuta 2004 yhdenmukaistettujen yhteisön toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolella. Sen vuoksi vapautukset koskevat kyseisestä päivämäärästä lähtien ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 51.1 kohdan b alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja yhteisön veron puuttuessa kannettuja kansallisia veroja.
That provision requires companies benefiting from the exemptions to pay a ‘significant proportion’ of the national tax.
Tämän määräyksen mukaan yrityksen, joka hyötyy vapautuksesta, on maksettava vähintään merkittävä osa kansallisesta verosta.
The reason for that is to leave them with an incentive to improve their environmental performance.
Tarkoituksena on kannustaa yritystä parantamaan ympäristönsuojeluun vaikuttavaa toimintaansa.
In the practice of the Commission, it has become clear that in general 20 % of the domestic tax or the Community minimum that applies to other energy uses that do fall within the scope of Directive 2003/96/EC (EUR 15 per tonne), can be regarded as a significant proportion, even though the Community minimum does not apply to the energy use at hand.
Komission käytännön mukaisesti on käynyt selväksi, että yleensä ottaen 20:ta prosenttia kansallisesta verosta tai yhteisön vähimmäisverokantaa (15 euroa tonnilta), jota sovelletaan muihin direktiivin 2003/96/EY soveltamisalaan kuuluviin energiankäyttötarkoituksiin, voidaan pitää merkittävänä osana, vaikka yhteisön vähimmäisverokantaa ei sovelleta kyseessä olevaan energiankäyttöön.
Therefore, the Commission considers that only the exemption above 20 % of the domestic tax or above EUR 15 per tonne, whichever is the lowest of the two, can be considered compatible with the common market; the exemption up to the level of 20 %, or up to EUR 15 per tonne, constitutes incompatible aid.
Sen vuoksi komissio katsoo, että ainoastaan vapautusta, joka on yli 20 prosenttia kansallisesta verosta tai joka on yli 15 euroa tonnilta, sen mukaan kumpi näistä on alempi, voidaan pitää soveltuvana yhteismarkkinoille. 20 prosenttia alittavalta määrältä tai 15 euroa tonnilta alittavalta määrältä myönnetty vapautus on siten yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea.
Compatibility of the aid pursuant to Article 87(3)(a) of the Treaty and under other provisions
Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla
For the reasons explained in recitals (78)-(81) and (82)-(86) of Decision 2006/323/EC, the aid can not be found compatible with the common market under Article 87(3)(a) of the Treaty, nor is it covered by the exemptions set out in Article 87(2) and (3) of the Treaty.
Päätöksen 2006/323/EY johdanto-osan 78–81 ja 82–86 kappaleessa esitetyistä syistä johtuen tukea ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla eikä siihen voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia.
Basing the assessment on section E.3.2 of the Environmental aid guidelines is appropriate since the rules in that section take into account economic factors, in particular the risk of a loss of international competitiveness due to the absence of tax harmonisation and even allow for full exemptions for certain firms provided they enter into an agreement with the Member State concerned to improve their environmental performance.
Arvioinnin perustaminen ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen E.3.2 jaksoon on tarkoituksenmukaista, sillä kyseisessä jaksossa esitetyissä säännöissä otetaan huomioon taloudelliset tekijät, erityisesti kansainvälisen kilpailukyvyn menettämisen riski verotuksen yhdenmukaistamisen puutteen vuoksi. Siinä sallitaan jopa täydet verovapautukset tietyille yrityksille edellyttäen, että ne sopivat asianomaisen jäsenvaltion kanssa parantavansa ympäristönsuojeluun vaikuttavaa toimintaansa.
However, in the current cases no such agreements were entered into and therefore a full tax exemption under point 51.1(a) of the Environmental guidelines cannot be justified.
Kyseessä olevissa tapauksissa ei kuitenkaan ole tehty mitään sopimuksia ja sen vuoksi ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 51.1 kohdan a alakohdan mukainen täysi verovapautus ei ole perusteltu.
Nevertheless, the information on the alumina markets provided to the Commission confirms that the authorization of a major part of the aid is appropriate and, as concluded above, can be justified under point 51(1)(b) of the Environmental aid guidelines by the overall positive results obtained in environmental terms through the adoption of taxes.
Komissiolle annetut alumiinioksidimarkkinoita koskevat tiedot vahvistavat kuitenkin, että suurin osa tuesta voidaan hyväksyä ja kuten edellä esitettiin tukea voidaan perustella ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 51.1 kohdan b alakohdan mukaisesti, sillä verojen kannolla on myönteisiä vaikutuksia ympäristönsuojeluun.
This authorisation is, however, subject to the beneficiaries paying more than the Community minimum rates or a significant proportion of the domestic tax, which is considered necessary to provide firms with an incentive to improve environmental protection.
Lupa annetaan kuitenkin vain, jos tuensaajat maksavat enemmän kuin yhteisön vähimmäisverokannan tai merkittävän osan kansallisesta verosta. Tätä pidetään välttämättömänä yritysten kannustamiseksi parantamaan ympäristönsuojeluun vaikuttavia toimiaan.
There are no grounds for relying on other provisions in other communications of the Commission with respect to the part of the aid that cannot be found compatible on the basis of the Environmental aid guidelines.
Komission muissa tiedonannoissa olevia säännöksiä ei voida soveltaa siihen osaan tukea, joka ei ole yhteismarkkinoille sopivaa ympäristönsuojeluun myönnettävää tukea koskevien suuntaviivojen nojalla.
As there are no other grounds for finding the aid to be compatible with the common market, the only aid that can be found compatible is the part of the aid complying with the Environmental aid guidelines as specified in recital (50).
Koska tukea ei voida katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi minkään muiden syiden perusteella, ainoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi katsottavissa oleva tuki on se osa tuesta, joka on ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen mukaista johdanto-osan 50 kappaleessa on määritellyllä tavalla.
6 RECOVERY OF THE INCOMPATIBLE AID
6 YHTEISMARKKINOILLE SOVELTUMATTOMAN TUEN TAKAISINPERINTÄ
Recitals (95)-(100) of Decision 2006/323/EC explain why the principles of legitimate expectations and of legal certainty, or any other general principle of Community law, preclude recovery from the beneficiaries of the unlawful and incompatible aid granted until 2 February 2002.
Päätöksen 2006/323/EY johdanto-osan 95–100 kappaleessa selitetään, miksi perustellun luottamuksen ja oikeusvarmuuden periaatteet tai muu yhteisön lainsäädännön yleinen periaate estävät 2 päivään helmikuuta 2002 saakka myönnetyn sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperinnän tuensaajilta.
However, recitals 101 and 102 of the decision explain why these principles do not preclude the recovery of the unlawful and incompatible aid granted from 3 February 2002 until 31 December 2003.
Päätöksen johdanto-osan 101 ja 102 kappaleessa kuitenkin selitetään, miksi kyseiset periaatteet eivät estä 3 päivän helmikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2003 välisenä ajanjaksona myönnetyn sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperintää.
The arguments in these latter recitals are also equally applicable with respect to the aid granted as from 1 January 2004.
Edellä mainituissa johdanto-osan kappaleissa esitetyt seikat ovat myös sovellettavissa 1 päivästä tammikuuta 2004 myönnettyyn tukeen.
In addition, the preparation and adoption of Directive 2003/96/EC cannot have given rise to legitimate expectations on the part of the beneficiaries, nor is recovery precluded by the principle of legal certainty.
Lisäksi direktiivin 2003/96/EY valmistelu ja hyväksyminen ei ole voinut luoda tuensaajille perusteltua luottamusta eikä oikeusvarmuuden periaate estä takaisinperintää.
Recital 32 of the preamble to the Directive refers to the obligation laid down in Article 88(3) of the Treaty upon Member States to notify State aid and it explicitly stipulates that the Directive ‘does not prejudice the outcome of any future State aid procedure that may be undertaken in accordance with Article 87 and 88 of the Treaty’.
Direktiivin johdanto-osan 32 kappaleessa viitataan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa jäsenvaltioille määrättyyn velvollisuuteen ilmoittaa valtiontuesta ja siinä säädetään selvästi, että kyseinen direktiivi ”ei rajoita perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti myöhemmin toteutettavien valtiontukia koskevien menettelyjen soveltamista”.
The reference to any future State aid procedure in that recital cannot be understood as an authorisation of aid subject of a procedure that had already started when the Directive was adopted.
Kyseisessä johdanto-osan kappaleessa olevaa viittausta myöhemmin toteutettaviin valtiontukia koskeviin menettelyihin ei voida pitää sellaisen tuen hyväksymisenä, jota koskeva menettely oli jo aloitettu, kun direktiivi hyväksyttiin.
In fact, the same wording was already present in recital 6 of the preamble to Decision 2001/224/EC, which extended the derogations until the end of 2006.
Itse asiassa sama teksti oli jo päätöksen 2001/224/EY (jolla jatkettiin poikkeuksia vuoden 2006 loppuun) johdanto-osan 6 kappaleessa. Kyseisen päätösehdotuksen perusteluissa mainitaan, että komissio ehdottaa, että ”jatketaan kahdella vuodella (...) poikkeuksen soveltamisaikaa, joita on tarkasteltava perusteellisesti ottaen erityisesti huomioon valtiontukisäännöt (…).
The explanatory memorandum that accompanies the Commission's proposal for that decision reads ‘The Commission proposes to (…) extend for a two-year period the (…) derogations which require a detailed examination, in particular in the light of the State aid rules (…) Nevertheless, nothing in this Decision overrides the requirement for Member States to notify instances of potential State aid to the Commission under Article 88 of the Treaty.
Tämä päätös ei kuitenkaan poista jäsenvaltioille perustamissopimuksen 88 artiklan nojalla kuuluvaa velvoitetta ilmoittaa komissiolle mahdollisesti annettavista valtiontuista.
Such notifications will be examined under the terms of Article 87 of the Treaty’.
Tällaiset ilmoitukset tutkitaan perustamissopimuksen 87 artiklan määräysten mukaisesti”.
In addition, in summer 2000 the Commission had already asked the Member States to notify the measures in question.
Komissio oli jo kesällä 2000 pyytänyt jäsenvaltioita ilmoittamaan kyseessä olevista toimenpiteistä.
Recital 22 of the preamble to Directive 2003/96/EC states that: ‘energy products should essentially be subject to a Community framework when used as heating fuel or motor fuel.
Direktiivin 2003/96/EY johdanto-osan 22 kappaleessa mainitaan, että ”yhteisön kehyksen olisi koskettava energiatuotteita pääasiassa silloin, kun niitä käytetään lämmitys- tai moottoripolttoaineina.
To that extent, it is in the nature and the logic of the tax system to exclude from the scope of the framework dual uses and non-fuel uses of energy products as well as mineralogical processes.
Verotusjärjestelmän luonteen ja johdonmukaisuuden vuoksi energiatuotteiden käyttö kaksikäyttötuotteina ja käyttö muuhun kuin polttoaineeksi sekä mineralogiset prosessit on siten jätettävä yhteisön kehyksen soveltamisalan ulkopuolelle.
That paper was discussed in the meeting of the Council Working Party on 14 November 2002.
Asiakirjaa käsiteltiin neuvoston työryhmän kokouksessa 14 päivänä marraskuuta 2002.
The paper continues with an explanation of the conditions under which aid in the form of tax measures can be found compatible with the common market.
Asiakirjassa selvitetään edelleen, millä edellytyksillä verotuet voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi.
Although ‘dual use of energy’ does not fall within the scope of Directive 2003/96/EC, Article 18 of the Directive authorises the Member States to continue to apply the exemptions listed in Annex II thereto.
Vaikka energian kaksoiskäyttö ei kuulu direktiivin 2003/96/EY soveltamisalaan, direktiivin 18 artiklassa sallitaan jäsenvaltioiden jatkaa liitteessä II lueteltujen vapautusten soveltamista.
That Annex includes the three exemptions to which this Decision relates, for the period foreseen in the last extension in 2001, that is to say, until 31 December 2006.
Kyseisessä liitteessä on lueteltu ne kolme vapautusta, joita tämä päätös koskee, ja joiden voimassaoloaikaa pidennettiin viimeksi vuonna 2001 31 päivään joulukuuta 2006.
The authorisation is, however, not an authorisation under the State aid rules which the Commission is competent to enforce.
Vapautuksia ei kuitenkaan ole sallittu valtiontukisääntöjen nojalla, joita komission on valta panna täytäntöön.
To the contrary, this precisely demonstrates the potential relevance of recital 32.
Tämä osoittaa johdanto-osan 32 kappaleen mahdollisen merkittävyyden.
The argument put forward by the Member States and beneficiaries that the authorisation by the Council overrides the State aid procedures is incorrect.
Jäsenvaltioiden ja tuensaajien väite, jonka mukaan neuvoston lupaa sovelletaan ensisijaisesti valtiontukimenettelyihin verrattuna, on väärä.
When Directive 2003/96/EC was adopted, the Commission and the Council jointly declared that ‘the Commission should go to the greatest possible length to ensure that measures taken by Member States in accordance with the exemptions and tax reductions laid down in the Directive will be considered compatible with state aid rules’.
Kun direktiivi 2003/96/EY annettiin, komissio ja neuvosto antoivat yhteisen julkilausuman, jonka mukaan komission olisi varmistettava kaikin mahdollisin tavoin, että direktiivissä säädettyjä vapautuksia ja veronalennuksia koskevat jäsenvaltioiden toimenpiteet ovat yhdenmukaisia valtiontukisääntöjen kanssa.
Of course, the Commission must act within the framework of applicable State aid rules, in this case in particular the Environmental aid guidelines.
Komission on tietenkin toimittava sovellettavien valtiontukisääntöjen puitteissa, ja tässä tapauksessa etenkin ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen mukaisesti.
In any event, that statement does not apply to the exemptions to which this decision relates, since they do not fall within the scope of the Directive.
Joka tapauksessa kyseinen lausuma ei koske tässä päätöksessä käsiteltäviä vapautuksia, koska ne eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan.
Directive 2003/96/EC, the Staff Working Paper and the joint Commission and Council statement referred to above have never confirmed the absence of incompatible State aid.
Direktiivissä 2003/96/EY, komission sisäisessä valmisteluasiakirjassa ja edellä mainitussa komission ja neuvoston julkilausumassa ei ole vahvistusta sille, että kyseessä eivät ole yhteismarkkinoille soveltumattomat valtiontuet.
It should be recalled that the Commission had initiated the procedure laid down in Article 88(2) and any interested party could have asked the Commission to adopt a final decision.
Olisi muistettava, että komissio oli aloittanut 88 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn ja asianomaiset osapuolet olisivat voineet pyytää komissiota tekemään lopullisen päätöksen.
The initiation of a procedure under Article 88(2) vitiated the further existence of legitimate expectations (if any) as to the absence of incompatible aid.
Edellä mainitun 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittaminen vähensi edelleen perusteltua luottamusta siitä, että kyseessä eivät olisi yhteismarkkinoille soveltumattomat valtiontuet.
Decision 2001/224/EC and earlier Council decisions on the exemptions were not State aid decisions.
Päätös 2001/224/EY ja aiemmat vapautuksia koskevat neuvoston päätökset eivät olleet valtiontukipäätöksiä.
In fact, the Commission has long expressed doubts about the compatibility of the exemptions with the State aid rules.
Komissio on jo pitkään esittänyt epäilyjä vapautusten yhdenmukaisuudesta valtiontukisääntöjen kanssa.
As regards the duration of the investigation in this case, the Commission considered it necessary to await the adoption of Directive 2003/96/EC and to extend the procedure by Decision 2006/323/EC, in order to seek the views of the Member States on the situation in each Member State resulting from the transposition of Directive 2003/96/EC which permitted a number of possible outcomes.
Kyseessä olevassa tapauksessa komissio katsoi tutkinnan keston vuoksi tarpeelliseksi odottaa direktiivin 2003/96/EY hyväksymistä ja laajentaa menettelyä päätöksellä 2006/323/EY jäsenvaltioiden näkökantojen saamiseksi kussakin jäsenvaltiossa vallitsevasta tilanteesta sen jälkeen, kun direktiivi 2003/96/EY, jolla oli useita mahdollisia seurauksia, otettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä.
In any event, a ‘prudent businessman’ should be aware that once an investigation starts into unlawful aid, then should the investigation find that aid to be incompatible with the Treaty, the almost inevitable consequence is that the Commission will order the recovery of the aid.
Joka tapauksessa ”huolellisen liikemiehen” olisi oltava tietoinen siitä, että jos sääntöjenvastaista tukea koskevassa tutkinnassa havaitaan, että kyseessä on perustamissopimuksen kanssa ristiriidassa oleva tuki, melkein väistämätön seuraus siitä on se, että komissio määrää tuen perittäväksi takaisin.
The Member States and the beneficiaries could have urged the Commission to conclude the procedure sooner, had they wished to consider alternative investments or alternative measures to comply with the Environmental aid guidelines.
Jäsenvaltiot ja tuensaajat olisivat voineet kannustaa komissiota saattamaan menettelyn päätökseen aiemmin, jos ne olisivat halunneet tarkastella vaihtoehtoisia investointeja tai vaihtoehtoisia menettelyjä ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen noudattamiseksi.
For these reasons, the beneficiaries cannot hold any legitimate expectations precluding the recovery of the incompatible State aid after 31 December 2003, nor is recovery precluded on the basis of the principle of legal certainty.
Näistä syistä tuensaajilla ei voi olla perusteltua luottamusta siihen, että yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea ei peritä 31 päivän joulukuuta 2003 jälkeen takaisin tai että oikeusvarmuuden periaate estää takaisinperinnän.
7 SUSPENSION OF PAYMENT OF COMPATIBLE AID
7 YHTEISMARKKINOILLE SOVELTUVAN TUEN MAKSUN KESKEYTTÄMINEN
In its judgement in Case C-355/95P, Textilwerke Deggendorf GmbH (TWD) v. Commission, the Court of Justice stated that ‘when the Commission examines the compatibility of a State aid with the common market it must take all the relevant factors into account, including, where appropriate, the circumstances already considered in a prior decision and the obligations which that decision may have imposed on a Member State’.
Asiassa C-355/95P, Textilwerke Deggendorf GmbH (TWD) vastaan komissio, yhteisöjen tuomioistuin totesi, että ”kun komissio tutkii tietyn valtiontuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille, sen on otettava huomioon kaikki asiaan vaikuttavat seikat ja tarvittaessa myös aikaisemmin tehdyssä päätöksessä jo arvioidut seikat sekä siinä jäsenvaltiolle mahdollisesti asetetut velvoitteet.”
According to the Court of Justice, the compatibility of a new aid could depend on the existence of a previous unlawful aid that has not been repaid, since the cumulative effect of the aids could distort competition in the common market to a significant extent.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan uuden tuen soveltuvuus voi olla riippuvainen aiemman sääntöjenvastaisen palauttamattoman tuen olemassaolosta, sillä tukien kumulatiivinen vaikutus voi vääristää merkittävästi kilpailua yhteismarkkinoilla.
Therefore the Commission, when it examines the compatibility of a State aid with the common market, has the power to take into consideration both the cumulative effect of this aid with an old one and the fact that such old aid has not been repaid.
Tarkastellessaan valtiontuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille komissio voi sen vuoksi ottaa huomioon kumulatiivisen vaikutuksen, joka kyseisellä tuella on aiemman tuen kanssa sekä sen, että aiempaa tukea ei ole maksettu takaisin.
Therefore, in application of this case-law, when the Commission assesses a new aid measure it takes into account the fact that the beneficiaries may not have complied with earlier Commission decisions ordering them to reimburse previous unlawful and incompatible aid.
Kyseisen oikeuskäytännön mukaisesti komissio ottaa uutta tukitoimenpidettä arvioidessaan huomioon sen, että tuensaajat eivät ehkä ole noudattaneet komission aiempia päätöksiä, jossa ne määrättiin maksamaan takaisin aiemmat sääntöjenvastaiset ja yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet.
In such cases, the Commission examines the effects on the beneficiaries of the combination of the new aid with the old incompatible aid which has not yet been reimbursed.
Tällaisissa tapauksissa komissio tarkastelee, mitä vaikutuksia tuensaajiin on sillä, että uusi tuki yhdistetään vanhan, yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen kanssa, jota ei ole vielä maksettu takaisin.
France, Ireland and Italy have not yet effectively recovered the aid that the Commission found incompatible in Decision 2006/323/EC.
Ranska, Irlanti ja Italia eivät vielä ole tosiasiallisesti maksaneet takaisin tukea, jonka komissio päätöksessä 2006/323/EY havaitsi olevan yhteismarkkinoille soveltumatonta.