natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is certainly true that the fisheries sector has to cope with particular difficulties which the Commission analysed in detail in its communication of 9 March 2006 entitled ‘improving the economic situation in the fishing industry’ [25].
On totta, että kalastusala joutuu kohtaamaan erityisiä vaikeuksia, joita komissio on tarkastellut yksityiskohtaisesti 9 päivänä maaliskuuta 2006 antamassaan tiedonannossa [25] kalastusalan taloudellisen tilanteen parantamisesta.
In this communication, the Commission showed that the sources of the sector’s economic and social difficulties lie in its inadequate structural adjustment to the constraints to which its activity is subject.
Tiedonannossaan komissio osoittaa, että alan taloudellisten ja sosiaalisten vaikeuksien syynä on alan rakenteellinen sopeutumattomuus toimintaan kohdistuviin rajoitteisiin.
It also set out various proposals for overcoming the fisheries sector’s economic difficulties.
Komissio esittää tiedonannossaan erilaisia ehdotuksia kalastusalan taloudellisista vaikeuksista selviämiseksi.
Examining the compatibility of certain operating aid, it points out very clearly:‘The current difficulties in the fishing industry have been aggravated by the recent increase in fuel prices.
Tarkastellessaan tiettyjen toimintatukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille komissio toteaa selvästi: ”Viimeaikainen polttoainehintojen nousu on pahentanut kalastusalan nykyisiä vaikeuksia.
This has led to calls from the fishing industry for public intervention to compensate for this sudden increase in costs.
Kalastusala on esittänyt vetoomuksia tämän yhtäkkisen kustannusten nousun korvaamiseksi julkisin tuen turvin.
Such aid would constitute operating aid which is incompatible with the Treaty.
Tällainen tuki olisi toimintatukea, joka on perustamissopimuksen vastaista.
Fluctuations in the cost of inputs, including fuel, are inherent in economic activity and cannot in themselves constitute an exceptional occurrence.
Polttoaine on osa tuotantopanoksia, joiden hinnanvaihtelut ovat luontainen osa taloudellista toimintaa, eikä näitä hinnanvaihteluja voida sinällään pitää poikkeuksellisena tapahtumana.
In view of the foregoing, the Commission considers that the State aid in question enjoyed by the fisheries undertakings is not compatible with the common market under Article 87(2)(b) of the Treaty.
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, etteivät kyseiset kalastusalan yrityksiä hyödyttävät valtiontuet sovellu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla.
Nor can the aid be considered compatible with the common market on the basis of Article 87(3) of the Treaty and the various cases which it provides for.
Ei voida myöskään katsoa, että tuet soveltuisivat yhteismarkkinoille siltä perustalta, että sovellettaisiin perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohtaa ja siinä esitettyjä eri tapauksia.
It is not aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment (the case provided for in Article 87(3)(a) of the Treaty).
Kyseessä eivät ole tuet, jotka olisi tarkoitettu tukemaan taloudellisen kehityksen edistämistä alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma (perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohta).
This aid is intended to reduce the running costs of fisheries undertakings.
Tukien tarkoituksena on alentaa kalastusalan yritysten toimintakustannuksia.
Admittedly, the FPAP points out that the aid is intended to facilitate the maintenance of fishing within a regional framework.
Rahasto tosin esittää, että tukien tarkoituksena on helpottaa alueellisen kalastuksen säilyttämistä.
However, the Commission notes that the aid is granted to fisheries undertakings regardless of their registered place of business or the home port of the vessels that they operate.
Komissio kuitenkin toteaa, että tukia myönnetään kalastusalan yrityksille riippumatta siitä, mikä on niiden kotipaikka tai niiden omistamien alusten kotisatama.
It therefore bears no relation to the aid referred to in Article 87(3)(a).
Tuilla ei siis ole mitään yhtymäkohtaa mainitussa a alakohdassa tarkoitettuihin tukiin.
Nor can the aid be regarded as aid intended to promote the implementation of an important project of common European interest or as aid to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State.
Tukia ei myöskään voida pitää Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen toteuttamiseen tarkoitettuina tukina eikä jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tarkoitettuina tukina.
It bears no relation to an important project of common European interest.
Tuilla ei ole yhteyttä mihinkään Euroopan yhteistä etua koskevaan tärkeään hankkeeseen.
Nor can it be described as aid intended to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State.
Tukia ei myöskään voida pitää jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tarkoitettuna tukena.
This is because the aid granted to fisheries undertakings is aimed at remedying the difficulties of undertakings in an individual economic sector and not undertakings in the French economy as a whole.
Kalastusalan yrityksille myönnettyjen tukien tarkoituksena on voittaa tietyllä talouden alalla toimivien yritysten vaikeudet eikä koko Ranskan talouden vaikeuksia.
The sectoral nature of this aid is undeniable since the rise in the cost of oil not only affected undertakings in the fisheries sector but all undertakings across all sectors of activity.
Tuen alakohtaista luonnetta ei voida kiistää, koska öljynhinnan nousu ei ole vaikuttanut yksinomaan kalastusalan yrityksiin vaan kaikkiin yrityksiin ja kaikkiin toimialoihin, joita asia koskee.
And, in this respect, the Commission has always taken the view that the public authorities should not intervene financially to compensate for the rise, but on the contrary provide incentives for undertakings to adapt to the resultant new economic conditions.
Tältä osin komissio on aina katsonut, ettei ole viranomaisten tehtävä myöntää rahoitustukea hinnannousun kompensoimiseksi vaan päinvastoin kannustaa yrityksiä sopeutumaan hinnannoususta johtuviin uusiin taloudellisiin edellytyksiin.
Thus, in view of all these factors, the Commission considers that the FPAP for fisheries undertakings cannot be considered compatible under Article 87(3)(b).
Komissio katsoo näin ollen kaikkien näiden seikkojen perusteella, ettei rahaston kalastusalan yrityksille myöntämää tukea voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla.
As regards Article 87(3)(c), the reduction of fuel expenditure cannot, in itself, meet the requirements it lays down, according to which aid intended to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic regions may be compatible with the common market where it does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
Polttoainekulujen alentaminen ei sinällään täytä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan vaatimuksia. Kyseisen alakohdan mukaan yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukia tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuet eivät muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
This is because the aid in question is not aimed at encouraging the development of fishing activities towards sustainable fishing, in accordance with the objectives of the common fisheries policy. On the contrary it maintains the level of fishing effort without providing fisheries undertakings with any incentive to reduce their fuel expenditure.
Asianomaisilla tuilla ei itse asiassa pyritä edistämään kalastustoimien kehittymistä kestävään suuntaan, mikä olisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaista, vaan päinvastoin säilytetään pyyntiponnistuksen taso kannustamatta kalastusalan yrityksiä alentamaan polttoainekulujaan.
Consequently, their effect is to slow down the necessary adaptation of fisheries undertakings to the constraints resulting from the rise in the price of oil.
Sen vuoksi tuilla hidastetaan kalastusalan yritysten tarpeellista mukautumista öljyn hinnannoususta johtuviin rajoituksiin.
Moreover, this activity is not linked to a particular economic area.
Toiminta ei myöskään liity johonkin talousalueeseen.
Lastly, this type of aid obviously does not fall under aid to promote culture and heritage conservation or aid considered compatible with the common market by Decision of the Council adopted in accordance with Article 87(3)(e).
Nämä tukiluokat eivät myöskään kuulu tukiin, joilla edistetään kulttuuria tai kulttuuriperinnön säilyttämistä, eivätkä tukiin, joita voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvina 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan mukaisesti tehdyn neuvoston päätöksen perusteella.
The result of all these factors is that the State aid granted to fisheries undertakings to reduce their fuel expenditure is not covered by any of the derogations provided for in Article 87 of the Treaty.
Kaikista näistä seikoista johtuu, että kalastusalan yrityksille niiden polttoainekulujen alentamiseen tarkoitettu valtiontuki ei vastaa mitään perustamissopimuksen 87 artiklassa määrättyä poikkeusta.
Since this is aid for fisheries undertakings, it must also be assessed in the light of the Guidelines for the examination of State aid to fisheries and aquaculture (‘Guidelines’ in the following).
Koska kyseessä ovat kalastusalan yrityksille myönnetyt tuet, tukia on myös tarkasteltava kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevien yhteisön suuntaviivojen, jäljempänä ’suuntaviivat’, perusteella.
The effect of the aid is to reduce the running costs of fisheries undertakings.
Tukien tarkoituksena on alentaa kalastusalan yritysten tuotantokustannuksia.
It displays the characteristics of operating aid.
Ne ovat luonteeltaan toimintatukia.
First of all the Commission would point out that, under point 3.5 of the Guidelines, ‘State aid may not be protective in its effect: it must serve to promote the rationalisation and efficiency of the production and marketing of fishery products.
Komissio muistuttaa ensinnäkin, että suuntaviivojen 3.5 kohdan mukaan ”Valtiontuki ei saa vaikuttaa suojatoimenpiteen tavoin, vaan sillä on edistettävä kalastustuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen järkiperäistämistä ja tehostamista.
Any such aid must yield lasting improvements so that the industry can develop solely on the basis of market earnings’.
Tuilla on saatava aikaan kestäviä parannuksia, jotta kalatalousala voi kehittyä pelkästään markkinoilta saatavilla tuloilla.”
However, as set out in recital 115(c) of this Decision, the reduction in fuel expenditure is not aimed at developing fisheries activities towards sustainable fishing, in accordance with the objectives of the common fisheries policy, but the continuation of the fisheries undertakings’ activity unchanged.
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan kappaleen 115 c alakohdassa todetaan, polttoainekulujen alentamisen tarkoituksena ei ole kehittää kalastustoimintaa kestävään suuntaan, mikä olisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaista, vaan kalastusalan yritysten toiminnan säilyttäminen ennallaan.
This is why the Commission takes the view that this aid is indeed protective in its effect, as referred to in point 3.5 of the Guidelines, and therefore cannot be considered compatible with the principle laid down by the Guidelines.
Sen vuoksi komissio katsoo, että tuet ovat luonteeltaan suuntaviivojen 3.5 kohdassa tarkoitettuja suojatoimenpiteitä, eikä niitä voida pitää suuntaviivoissa esitetyn periaatteen mukaisina.
It is true that, in its replies to the initiation of the formal investigation procedure, France indicated that ‘the actions of the FPAP anticipated useful measures which the recovery and restructuring plans, once ratified, will only illustrate and confirm’.
Ranska esittää muodollisen tutkintamenettelyn aloittamiseen antamassaan vastauksessa, että ”rahaston toimilla on ennakoitu tarpeellisia toimenpiteitä, jotka selkeytyvät ja saavat vahvistuksen, kunhan pelastamis- ja rakenneuudistussuunnitelmat on hyväksytty”.
However, it was only much later, in January 2008, that France informed the Commission of the implementation of measures presented as being aid schemes for the rescue and restructuring of fisheries undertakings, registered by the Commission under number NN 09/08 and currently in the process of being assessed.
Ranska kuitenkin ilmoitti vasta tammikuussa 2008 komissiolle kalastusalan yritysten pelastamis- ja rakenneuudistustoimenpiteinä esitetyistä toimenpiteistä, jotka komissio rekisteröi numerolla NN 09/2008 ja joita parhaillaan tarkastellaan.
Nevertheless, even if France’s argument, i.e. that the action taken by the FPAP anticipates to a certain degree the aid schemes for rescue and restructuring, is accepted, that does not affect their compatibility with the common market as a result of the fundamental differences between the measures implemented by the FPAP and the requirements which the aid schemes for the rescue and restructuring of undertakings must meet, which are described in the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [26].
Vaikka hyväksyttäisiin Ranskan väite, jonka mukaan rahaston toiminta olisi tietyllä tavoin ennakoinut pelastamis- ja rakenneuudistustukia, tämä ei kuitenkaan vaikuta tukien soveltuvuuteen yhteismarkkinoille niiden olennaisten erojen vuoksi, joita on rahaston toteuttamien toimenpiteiden ja niiden edellytysten välillä, jotka pelastamis- ja rakenneuudistustukien on täytettävä ja joita kuvataan valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa [26].
This is because, contrary to what is required in those guidelines, the aid resulting from the action taken by the FPAP was granted indiscriminately to all fisheries undertakings and not only to undertakings in difficulty.
Rahaston toiminnasta johtuvia tukia on suuntaviivojen vastaisesti myönnetty kaikille kalastusalan yrityksille, eikä yksinomaan vaikeuksissa oleville yrityksille.
However, the aid granted by France via the FPAP does not meet any of the conditions laid down: fisheries undertakings have been receiving this aid since 2004, it is not granted in the form of a loan or guarantee, and no provision has been made for its repayment under a restructuring plan.
Ranskan rahaston välityksellä myöntämät tuet eivät kuitenkaan täytä mitään vaadituista edellytyksistä: kalastusalan yritykset ovat saaneet tukia vuodesta 2004, tukia ei ole myönnetty lainana tai takauksena, eikä niiden palauttamista osana rakenneuudistussuunnitelmaa ole suunniteltu.
The FPAP also considers that the aid granted is justified by the fact that in reality it is aid for employees’ income.
Rahasto katsoo myös, että myönnetyt tuet tekee perustelluksi se seikka, että todellisuudessa kyse on palkansaajien tulotuesta.
Lastly, it points out that 25 million of the 65 million advance granted by the State ‘directly relate to advances to employees and must be regarded as direct social assistance’.
Rahasto toteaa lopuksi, että valtion myöntämistä 65 miljoonan euron ennakoista 25 miljoonaa euroa ”on suoraan palkansaajille myönnettyjä ennakoita, joita on pidettävä suorana sosiaalisena toimena”.
MQA adds: ‘If the loans are regarded as aid, not for the FPAP, which is transparent, but for its member fisheries undertakings, it really would be social assistance, since the financial assistance thus granted would be directly linked to the sailors’ pay’.
MQA lisää: ”Jos lainoja pidetään tukina, joita ei ole myönnetty itse rahastolle vaan siihen kuuluville kalastusalan yrityksille, kyseessä on todellakin sosiaalinen tuki. Tällä tapaa myönnetty rahoitustuki olisi itse asiassa suoraan yhteydessä merimiesten ansiotuloihin.”
These statements prompt the Commission to make a few comments:
Nämä väitteet antavat komissiolle aihetta useisiin huomautuksiin:
First of all, it is surprised to read that almost 40 % (25 million out of 65 million) of the cash advances granted by the State in order, according to the three agreements described above (see recital 21 of this Decision), to enable the acquisition of financial options on the petroleum product futures markets, ‘directly relate to advances to the employees and must be regarded as direct social assistance’.
Komissiota ensinnäkin hämmästyttää lukea, että lähes 40 prosenttia (25 miljoonaa 65 miljoonasta eurosta) valtion myöntämistä ennakoista, joiden tarkoitus edellä kuvattujen kolmen sopimuksen mukaan (ks. tämän päätöksen johdanto-osan kappale 21) on mahdollistaa optioiden hankkiminen öljytuotteiden futuurimarkkinoilta, ”on suoraan palkansaajille myönnettyjä ennakoita, joita on pidettävä suorana sosiaalisena tukena”.
In fact nothing in the file indicates that there has been any direct social assistance, i.e. aid paid by the FPAP directly to the employees of these undertakings.
Mitkään osatekijät eivät kuitenkaan viittaa siihen, että kyseessä olisivat suorat sosiaaliset tuet eli rahaston suoraan kyseisten yritysten palkansaajille maksamat tuet.
What is more, the FPAP’s articles of association make no provision for this at all (see recital 20 of this Decision).
Tästä ei ole myöskään määrätty rahaston perussäännössä (ks. tämän päätöksen johdanto-osan kappale 20).
However, that may be, i.e. whether the aid may have been paid directly to the employees or the effect of the action taken by the FPAP was to provide a benefit for those employees, enabling them to supplement their income based on the system of a share of profits, the Commission points out that, according to settled case-law [27], the concept of aid encompasses advantages granted by public authorities which, in various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking.
Joka tapauksessa, olipa tuet lopulta myönnetty suoraan palkansaajille tai hyödyttivätpä rahaston toimet näitä palkansaajia kasvattamalla heidän tulojaan ottaen huomioon saadusta voitosta riippuva palkkajärjestelmä, komissio muistuttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan [27] tuen käsite kattaa viranomaisten myöntämät edut, jotka eri muodoissa keventävät yrityksen taloutta yleensä rasittavia kustannuksia.
In this sense, wages are indisputably a part of such charges and an undertaking cannot count on public funding to bear them.
Tältä osin palkat ovat kiistämättä osa näitä kustannuksia, eikä yritys voi odottaa saavansa julkista tukea niistä selvitäkseen.
Consequently, the fact that the advantages enjoyed by fisheries undertakings in the form of the possibility of buying fuel at preferential prices and partial compensation for their fuel expenditure did in reality, according to the FPAP and MQA, benefit the employees of those undertakings is of no relevance for assessing the compatibility of this aid with the common market.
Näin ollen sillä seikalla, että rahaston ja MQA:n mukaan edut, joita kalastusalan yrityksille on koitunut mahdollisuudesta hankkia polttoainetta edulliseen hintaan ja siitä, että ne ovat saaneet osittaisen korvauksen polttoainekuluistaan, olisivat todellisuudessa hyödyttäneet näiden yritysten palkansaajia, ei ole merkitystä arvioitaessa näiden tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
It is sufficient to establish that the effect of the advantages granted to fisheries undertakings out of public funds was a reduction of the charges which normally have to be paid out of those undertakings’ budgets.
Riittää, kun todetaan, että kalastusalan yrityksille julkisin varoin myönnetyt edut ovat keventäneet mainittujen yrityksen taloutta yleensä rasittavia kustannuksia.
Similarly, the Commission cannot accept the claim that the aid for employees’ income is authorised, on the one hand because it is in line with the Community principles guaranteeing employees a fair minimum income and on the other because the system of payment by means of a share of profits is particularly unfavourable to French sailors.
Komissio ei voi myöskään hyväksyä väitettä, jonka mukaan palkansaajien tulotuki olisi hyväksyttävä toisaalta sen vuoksi, että olisi yhteisön periaatteiden mukaista taata vähimmäistoimeentulo ja toisaalta sen vuoksi, että saadusta voitosta riippuva palkkajärjestelmä olisi erityisen epäedullinen ranskalaisille merimiehille.
This is because, under the principle of subsidiarity, the rules on minimum wages fall entirely within the jurisdiction of the Member States.
Vähimmäispalkkaan liittyvän lainsäädännön soveltaminen kuuluu itse asiassa toissijaisuusperiaatteen mukaan yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan.
In France, as regards sailors’ wages, this obligation is laid down in Articles L.742-2, D.742-1 and D.742-2 of the Labour Code.
Ranskassa merimiesten palkkojen osalta tästä velvoitteesta säädetään työlain (Code du travail) L.742-2, D.742-1 ja D.742-2 pykälässä.
As recalled by a judgment of the Rennes Court of Appeal of 16 June 1998 [28], those provisions, which apply generally, apply to employees covered by the Maritime Labour Code, whatever the method of remuneration adopted.
Kuten Rennesin muutoksenhakutuomioistuimen 16 päivänä kesäkuuta 1998 [28] antamassa tuomiossa muistutetaan, näitä säännöksiä sovelletaan merityölain (Code du travail maritime) piiriin kuuluviin palkansaajiin riippumatta käytetystä palkanmaksutavasta.
The fact that the shipowner and his or her employees agreed at the start that sailors would be paid a share of the (potential) profits does not exempt the shipowner from guaranteeing the sailors’ remuneration at least equal to the minimum wage for the period in which they are on board.
Se seikka, että lainanvarustaja ja palkansaajat ovat lähtökohtaisesti sopineet, että merimiesten palkka määräytyy mahdollisen voiton mukaan, ei poista laivanvarustajan velvollisuutta taata merimiehille aluksellaoloaikana vähintään vähimmäispalkkaa vastaavaa palkka.
In other words, the share of profits in the fishing industry must be at least equivalent to the remuneration calculated in accordance with the growth-indexed minimum wage.
Saadusta voitosta riippuvan palkan on tosin sanoen vastattava vähintään vähimmäispalkkaa.
In this respect Article 34 of the Maritime Labour Code [29] refers to ‘a national trades agreement or extended branch agreements [for laying down], independently of the actual time worked, the period(s) for calculating the growth-indexed minimum wage for share-fishermen’.
Merityölain [29] 34 pykälässä mainitaan tältä osin ”kansallinen elinkeinonharjoittajien sopimus tai toimialakohtaiset sopimukset, [joilla on tarkoitus vahvistaa] riippumatta tosiasiallisesta työskentelyajasta ajanjaksot, joita käytetään saadusta voitosta riippuvaa palkkaa saavien merimiesten vähimmäispalkan laskennassa”.
The branch agreement, Article 9(1) of which guarantees a minimum gross annual remuneration for share-fishermen, was signed on 28 March 2001 [30].
Maaliskuun 28 päivänä 2001 allekirjoitetun toimialakohtaisen sopimuksen [30] 9 pykälän ensimmäisessä momentissa taataan voitosta riippuvaa palkkaa saavien merimiesten vuotuinen bruttomääräinen vähimmäispalkka.
This provision was made compulsory, for all employers and employees covered by this agreement, by an interministerial decree of 3 July 2003 [31].
Tästä säännöksestä on tehty pakollinen kaikille kyseisen sopimuksen piiriin kuuluville työnantajille ja palkansaajille ministeriöiden välisellä 3 päivänä heinäkuuta 2003 annetulla asetuksella [31].
The wage cost produced by this legal obligation is thus part of the running costs of fisheries undertakings, the same as expenditure on fuel.
Tästä lakisääteisestä velvoitteesta johtuvat palkkakulut kuuluvat näin ollen kalastusalan yritysten tuotantokustannuksiin polttoainekulujen tavoin.