natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The effect of the internal congestion points are therefore, according to the available information, not significant in terms of energy supply and competition.
Näin ollen sisäisillä pullonkauloilla ei saatavilla olevien tietojen mukaan ole merkittäviä vaikutuksia energiahuoltoon ja kilpailuun.
The absence of congestion in the connections with Germany has raised the question whether a geographical market covering these two countries might exist, which the Commission has concluded not to be the case [5].
Se, ettei Itävallan ja Saksan välisissä yhteyksissä esiinny ylikuormitusta, herätti kysymyksen siitä, voisivatko nämä kaksi maata muodostaa maantieteelliset markkinat; komissio on kuitenkin todennut, ettei näin ole [5].
Consequently, the territory of the Republic of Austria should be considered to constitute the relevant market for the purposes of evaluating the conditions laid down in Article 30(1) of Directive 2004/17/EC, although it cannot be seen as being isolated from the surrounding countries.
Näin ollen Itävallan tasavallan alueen olisi katsottava muodostavan markkinat, joiden osalta on arvioitava direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, vaikkei näitä markkinoita voidakaan pitää ympäröivistä maista erillisinä.
The Communication from the Commission to the Council and the European Parliament: Report on progress in creating the internal gas and electricity market [6], hereafter referred to as the ‘2005 Report’, states that ‘many national markets display a high degree of concentration of the industry, impeding the development of effective competition’ [7].
Komissio toteaa tiedonannossaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Raportti edistymisestä kaasun ja sähkön sisämarkkinoiden luomisessa [6] – jäljempänä ”raportti 2005”, että ”ala on monien maiden markkinoilla erittäin keskittynyttä, mikä estää todellisen kilpailun” [7].
Consequently, it considered that, in respect of electricity generation, ‘one indicator for the degree of competition on national markets is the total market share of the biggest three producers’ [8].
Komissio katsoo, että sähköntuotannon alalla ”yksi kansallisten markkinoiden kilpailuastetta kuvaavista indikaattoreista on kolmen suurimman tuottajan kokonaismarkkinaosuus” [8].
For 2006, the share of the three largest generators is indicated as 52,2 % in the Commission Staff Working Document of 15 April 2008, SEC(2008) 460 [9].
Komission yksiköiden valmisteluasiakirjan [9] mukaan Itävallan kolmen suurimman sähköntuottajan osuus vuonna 2006 oli 52,2 prosenttia.
However, Austria has substantial exports and imports of electricity, in 2005 of the order of more than 17500 GWh exports and over 20000 GWh imports.
Itävalta on kuitenkin huomattava sähkön viejä ja tuoja: vuonna 2005 se vei sähköä yli 17500 GWh ja toi yli 20000 GWh.
It is thus a net importer and imported electricity accounted for approximately a quarter [10] of its total needs [11], in particular for base load power.
Itävalta on näin ollen nettotuoja, ja tuontisähkön määrä oli noin neljännes [10] sen kokonaistarpeesta [11] erityisesti perussähkön tuotannossa.
There is therefore a certain degree of constraint on the pricing behaviour of the leading Austrian producers through imports of electricity from outside the Austrian territory and as a result investment in the electricity sector inside the Austrian territory takes into account other producers in the surrounding countries, in particular in Germany.
Näin ollen tuontisähkö rajoittaa jonkin verran Itävallan johtavien sähköntuottajien hintakäyttäytymistä, mistä syystä Itävallan alueella tehtävissä sähköalan investoinneissa otetaan huomioon ympäröivien maiden ja erityisesti Saksan sähköntuottajat.
These factors should therefore be taken as an indication of a certain degree of direct exposure to competition as regards production of electricity.
Näitä seikkoja olisi siksi pidettävä osoituksena siitä, että sähköntuotanto on altis tietynlaajuiselle suoralle kilpailulle.
Furthermore, even though they represent a small part of the total amount of electricity produced and/or consumed in a Member State, the functioning of the balancing markets should also be considered as an additional indicator.
Tasemarkkinoiden toimintaa olisi pidettävä lisäindikaattorina, vaikka se onkin vain pieni osa kaikesta jäsenvaltiossa tuotetusta ja/tai kulutetusta sähköstä.
In fact, ‘any market participant who cannot easily match its generation portfolio to the characteristics of its customers may find itself exposed to the difference between the price at which the transmission system operator (hereinafter TSO) will sell imbalance energy, and the price at which it will buy back excess production.
”Ne markkinoiden toimijat, jotka eivät pysty helposti sovittamaan sähköntuotantoaan asiakaskuntansa tarpeisiin, saattavat joutua kärsimään hintaerosta siirtoverkko-operaattorin myymän tasesähkön ja sen ostaman ylituotannon välillä.
These prices may either be directly imposed by the regulator on the TSO; or alternatively a market based mechanism will be used in which the price is determined by bids from other producers to regulate their production upwards or downwards […].
Nämä siirtoverkko-operaattorin hinnat ovat joko sääntelyelimen määräämiä tai vaihtoehtoisesti käytetään markkinoihin perustuvaa mekanismia, jolloin hinta määräytyy niiden tarjousten mukaan, joita muut tuottajat tekevät oman tuotantonsa säätelemiseksi ylös- tai alaspäin.
A key difficulty for small market participants arises where there is the risk of a large spread between the buying price from the TSO and the selling price.
Markkinoiden pienille toimijoille pahinta on se, että siirtoverkko-operaattorin osto- ja myyntihinnan välinen ero kasvaa suureksi.
In respect of large industrial (end-)users, who are most liable to procure their electricity directly from suppliers which are at the same time generators, the number of customers switching supplier may serve as an indicator of price competition and, thus, indirectly, ‘a natural indicator of the effectiveness of competition.
Kun tarkastellaan suuria teollisuuden (loppu)käyttäjiä, jotka kaikkein todennäköisimmin hankkivat sähkönsä suoraan sähköntoimittajilta, jotka ovat samalla sähköntuottajia, toimittajaa vaihtavien asiakkaiden määrä voi olla hintakilpailun mittari ja siten välillisesti ”luonnollinen kilpailun tehokkuuden mittari.
Although the retaining of controls may be justified in a period of transition, these will increasingly cause distortions as the need for investment approaches’ [15].
(…) Vaikka sääntelyn säilyttäminen voi olla perusteltua siirtymävaiheessa, se aiheuttaa yhä enemmän vääristymiä investointitarpeen tullessa ajankohtaiseksi” [15].
According to the latest available information, switching rates amount to 41,5 % for large and very large industrial customers in Austria [16].
Uusimpien saatavilla olevien tietojen mukaan Itävallan suurista ja erittäin suurista teollisuuden asiakkaista jopa 41,5 prosenttia vaihtaa sähköntoimittajaa [16].
Furthermore, there is no end-user price control [17] in Austria, that is, prices are set by the economic operators themselves and do not have to be approved by any authority prior to their application.
Itävallassa ei säännellä loppukäyttäjähintoja [17], toisin sanoen talouden toimijat vahvistavat hinnat itse eikä hintojen soveltamiseksi tarvita ennalta viranomaisten hyväksyntää.
The situation in Austria is therefore satisfactory as far as switching of large and very large industrial (end-)users and end-user price control are concerned and should be taken as an indicator of direct exposure to competition.
Näin ollen Itävallan tilanne on tyydyttävä, kun otetaan huomioon suurten ja erittäin suurten teollisuuden (loppu)käyttäjien sähköntoimittajan vaihtaminen ja loppukäyttäjähintojen sääntely, ja tilannetta olisi pidettävä osoituksena siitä, että toimintoon kohdistuu suoraa kilpailua.
In view of the factors examined in recitals 9 to 13, the condition of direct exposure to competition laid down in Article 30(1) of Directive 2004/17/EC should be considered to be met in respect of production of electricity in Austria.
Johdanto-osan 9–13 kappaleessa tarkasteltujen seikkojen perusteella olisi katsottava, että ehto, joka koskee kilpailun kohdistumista suoraan johonkin toimintoon ja josta säädetään direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa, täyttyy sähkön tuotannon osalta Itävallassa.
Furthermore, since the condition of unrestricted access to the market is deemed to be met, Directive 2004/17/EC should not apply when contracting entities award contracts intended to enable electricity generation to be carried out in Austria nor when they organise design contests for the pursuit of such an activity in Austria.
Lisäksi, koska rajoittamatonta markkinoille pääsyä koskevan ehdon voidaan katsoa täyttyvän, direktiiviä 2004/17/EY ei pitäisi soveltaa hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa sähkön tuottaminen Itävallassa, eikä suunnittelukilpailuihin, joita järjestetään tällaisen toiminnan suorittamiseksi Itävallassa.
This Decision is based on the legal and factual situation as of January to February 2008 as it appears from the information submitted by the Republic of Austria, the 2005 Report and the Technical Annex thereto, the 2007 Communication and the 2007 Staff Document as well as the Final Report.
Tämä päätös perustuu tammi-helmikuun 2008 oikeudelliseen ja tosiasialliseen tilanteeseen sellaisena, kuin se esitetään Itävallan tasavallan toimittamissa tiedoissa, raportissa 2005 ja sen teknisessä liitteessä, tiedonannossa 2007 ja valmisteluasiakirjassa 2007 sekä loppuraportissa.
Directive 2004/17/EC shall not apply to contracts awarded by contracting entities and intended to enable them to carry out electricity generation in Austria.
Direktiiviä 2004/17/EY ei sovelleta hankintayksiköiden myöntämiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa sähkön tuotanto Itävallassa.
Done at Brussels, 7 July 2008.
Tehty Brysselissä 7 päivänä heinäkuuta 2008.
See the Final Report, Annex B, point A2, 7.
Ks. loppuraportin liitteessä B oleva kohta A.2.7.
Table 6 ‘Wholesale Market Position 2006’, p. 12 of ‘Commission Staff Working Document: Accompanying document to the Report on Progress in Creating the Internal Gas and Electricity Market’, COM(2008) 192 final of 15.4.2008.
Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”Accompanying document to the Report on Progress in Creating the Internal Gas and Electricity Market”, SEC(2008) 460, 15.4.2008, taulukko 6 ”Wholesale Market Position – 2006”, s. 12. Asiakirja liittyy edistymistä kaasun ja sähkön sisämarkkinoiden luomisessa koskevaan komission kertomukseen KOM(2008) 192 lopullinen, 15.4.2008.
23,5 % according to information given by the Austrian authorities.
Itävallan viranomaisten antamien tietojen mukaan 23,5 prosenttia.
i.e. the quantity of electricity needed for internal consumption and exports.
Omaan kulutukseen ja vientiin tarvittava sähkön määrä.
Commission Staff Working Document, Technical Annex to the 2005 Report, SEC(2005) 1448, hereinafter referred to as ‘Technical Annex’, pp. 67-68.
Komission yksiköiden valmisteluasiakirja, raportin 2005 tekninen liite, SEC(2005) 1448, jäljempänä ’tekninen liite’, s. 67–68.
According to the Final Report, paragraph 993, Table 52, the Austrian balancing market operates with a spread of 27, which places it in the lower half as spread in balancing markets in the EU ranges between 0 and 79.
Loppuraportin kohdassa 993 olevan taulukon 52 mukaan tämä hintaero on Itävallan tasemarkkinoilla 27, minkä perusteella Itävallan tasemarkkinat sijoittuvat alempaan puoliskoon koko EU:n haarukassa, joka on 0–79.
This analysis looks at the effects on electricity generation of the workings of the balancing market and not at the degree of competition within the balancing market itself.
Tässä analyysissä tarkastellaan sitä, miten tasemarkkinoiden toiminta vaikuttaa sähkön tuotantoon, eikä kilpailun määrää tasemarkkinoilla.
For this purpose it is therefore unimportant whether a low spread is caused by competition or a price cap imposed by the regulator, just as the elevated concentration on the balancing market is without pertinence in this analysis.
Tästä syystä ei ole tarpeen selvittää, johtuuko pieni hintaero kilpailusta vai sääntelyelimen asettamasta hintakatosta. Myöskään tasemarkkinoiden suuremmalla keskittymisellä ei ole merkitystä tässä analyysissä.
See the document entitled ‘Austria — Internal Market Fact Sheet’, published at http://ec.europa.eu/energy/energy_policy/doc/factsheets/market/market_at_en.pdf, using information from Energie-Control GmbH, 2007.
Asiakirja ”Austria – Internal Market Fact Sheet”, 2007, tiedot saatu Energie-Control GmbH:lta, julkaistu internetsivulla http://ec.europa.eu/energy/energy_policy/doc/factsheets/market/market_at_en.pdf
Technical Annex p. 107.
Tekninen liite, s. 107.
A high spread may be indicative of an insufficient level of competition in the balancing market which may be dominated by only one or two main generators’ [12].
Suuri ero hintojen välillä voi olla merkki riittämättömästä kilpailusta tasesähkömarkkinoilla, joita saattaa hallita vain yksi tai kaksi päätuottajaa.”
The Austrian balancing market and its main characteristics — in particular its market based pricing and a relatively low spread [13] between the buying price from the TSO and the selling price — are such that it should be taken as an additional indicator that electricity production is directly exposed to competition.
Itävallan tasemarkkinat ja niiden keskeiset ominaispiirteet – erityisesti markkinavoimiin perustuva hinnoittelu sekä siirtoverkko-operaattorin osto- ja myyntihinnan välinen suhteellisen pieni ero [13] – ovat sellaiset, että niitä olisi pidettävä lisäosoituksena siitä, että sähkön tuotantoon kohdistuu suoraa kilpailua.
If few customers are switching, there is likely to be a problem with the functioning of the market, even if the benefits from the possibility of renegotiating with the historical supplier should not be ignored’ [14].
Jos vaihtajia on vähän, markkinoiden toimivuudessa on todennäköisesti ongelmia, joskaan ei pidä jättää huomiotta niitä etuja, joita jo mahdollisuus neuvotella sopimus uudelleen tavanomaisen toimittajan kanssa tuo muassaan” [14].
OJ L 134, 30.4.2004, p. 1. Directive as last amended by Commission Regulation (EC) No 213/2008 (OJ L 74, 15.3.2008, p. 1).
EUVL L 134, 30.4.2004, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 213/2008 (EUVL L 74, 15.3.2008, s. 1).
OJ L 176, 15.7.2003, p. 37. Directive as last amended by Directive 2008/3/EC (OJ L 17, 22.1.2008, p. 6).
EUVL L 176, 15.7.2003, s. 37, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2008/3/EY (EUVL L 17, 22.1.2008, s. 6).
See COM(2006) 851 final of 10.1.2007. Commission Communication: Inquiry pursuant to Article 17 of Regulation (EC) No 1/2003 into the European gas and electricity sectors, hereinafter referred to as ‘Final Report’, Annex B, point A1, 2).
Komission tiedonanto – Asetuksen (EY) N:o 1/2003 17 artiklaan perustuva Euroopan kaasu- ja sähköalan tutkinta (loppuraportti), liitteessä B oleva kohta A.1.2, KOM(2006) 851 lopullinen, 10.1.2007, jäljempänä ”loppuraportti”.
Decision No 586/2008/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 586/2008/EY,
amending Decision No 896/2006/EC establishing a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by the Member States of certain residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein for the purpose of transit through their territory
yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat, tehdyn päätöksen N:o 896/2006/EY muuttamisesta
Decision No 896/2006/EC [2] establishes common rules on unilateral recognition by the Member States of certain residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein allowing a simplified regime for the control at the external borders of third country nationals who hold these documents.
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 896/2006/EY [2] vahvistetaan yhteiset säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltiot hyväksyvät yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat, mikä mahdollistaa yksinkertaistetun järjestelmän soveltamisen tarkastettaessa ulkorajoilla sellaisia kolmansien maiden kansalaisia, joilla on tällaisia asiakirjoja.
As a result of the two-step implementation of the Schengen acquis, those Member States that joined the European Union on 1 May 2004 were required, as from that date, to issue national visas to third country nationals who hold a residence permit issued by Switzerland and Liechtenstein and who are subject to a visa obligation under Council Regulation (EC) No 539/2001 of 15 March 2001 listing the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders and those whose nationals are exempt from that requirement [3].
Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyneiden jäsenvaltioiden on Schengenin säännöstön kaksivaiheisen täytäntöönpanomenettelyn vuoksi kyseisestä päivämäärästä lähtien täytynyt myöntää kansallinen viisumi kolmansien maiden kansalaisille, joilla on Sveitsin tai Liechtensteinin myöntämä oleskelulupa ja joilta vaaditaan viisumi luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 [3] nojalla.
That requirement created additional administrative burdens on the consulates of those Member States in Switzerland and Liechtenstein.
Tämä velvollisuus on lisännyt näiden jäsenvaltioiden konsulaattien hallinnollista taakkaa Sveitsissä ja Liechtensteinissa.
However, it did not appear necessary for Member States to require that category of persons to hold a visa for the purpose of transit, as they represent a low illegal immigration risk for the Member States.
Ei kuitenkaan näyttänyt tarpeelliselta, että jäsenvaltiot vaativat tähän ryhmään kuuluvilta henkilöiltä viisumin kauttakulkua varten, sillä jäsenvaltioille aiheutuva laittoman maahanmuuton riski on heidän kohdallaan vähäinen.
Considering that the same reasoning applies to Bulgaria and Romania, the simplified regime introduced by Decision No 896/2006/EC should be extended to Bulgaria and Romania.
Koska sama pätee myös Bulgariaan ja Romaniaan, päätöksellä N:o 896/2006/EY käyttöön otettu yksinkertaistettu järjestelmä olisi laajennettava koskemaan Bulgariaa ja Romaniaa.
Such amendment of Decision No 896/2006/EC should allow Bulgaria and Romania, if they decide to apply Decision No 582/2008/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 introducing a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by Bulgaria, Cyprus and Romania of certain documents as equivalent to their national visas for the purposes of transit through their territories [4], to recognise unilaterally the residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein which are listed in the Annex to Decision No 896/2006/EC as equivalent to their national transit visas.
Päätöksen N:o 896/2006/EY muuttaminen tällä tavalla antaisi Bulgarialle ja Romanialle – jos ne päättävät soveltaa yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Kypros ja Romania hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi, 17 päivänä kesäkuuta 2008 tehtyä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä N:o 582/2008/EY [4] – mahdollisuuden hyväksyä yksipuolisesti päätöksen N:o 896/2006/EY liitteessä luetellut Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat kansallisia kauttakulkuviisumejaan vastaaviksi.
Recognition should be limited to the purpose of transit through the territory of Bulgaria and Romania and should not affect the possibility for those two Member States to issue visas for short-term stay.
Hyväksyminen olisi rajattava koskemaan kauttakulkua Bulgarian ja Romanian alueen läpi, eikä se saisi vaikuttaa näiden kahden jäsenvaltion mahdollisuuteen myöntää viisumeja lyhytaikaista oleskelua varten.
The possibility for Bulgaria and Romania not to apply Decision No 896/2006/EC should be limited to the transitional period until the date to be determined by the Council in accordance with the second subparagraph of Article 4(2) of the 2005 Act of Accession.
Bulgarian ja Romanian mahdollisuus olla soveltamatta päätöstä N:o 896/2006/EY olisi rajoitettava siirtymäaikaan siihen päivämäärään asti, jonka neuvosto määrittää vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
The entry conditions laid down in Article 5(1) of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) [5] have to be fulfilled, with the exception of the condition laid down in Article 5(1)(b) thereof, insofar as this Decision sets up an equivalence regime between transit visas issued by Bulgaria and Romania and certain residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein.
Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 [5] 5 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen maahantuloedellytysten on täytyttävä lukuun ottamatta sen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä edellytystä, siltä osin kuin tällä päätöksellä otetaan käyttöön vastaavuusjärjestelmä Bulgarian ja Romanian myöntämien kauttakulkuviisumien ja tiettyjen Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämien oleskelulupien välillä.
Since the objective of this Decision cannot be sufficiently achieved by the Member States as it directly affects the Community acquis on external borders and can therefore, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitetta, koska se vaikuttaa suoraan ulkorajoja koskevaan yhteisön säännöstöön, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
As regards Iceland and Norway, this Decision constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the association of those two States with the implementation, application and development of the Schengen acquis [6], which fall within the area referred to in Article 1, point (A) of Council Decision 1999/437/EC of 17 May 1999 [7] on certain arrangements for the application of that Agreement
Islannin ja Norjan osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan tietyistä Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa [6] ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY [7] 1 artiklan A kohdan soveltamisalaan.