natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An assessment of the overall level of funding of the public service broadcasters is thus necessary, but, with the exception of the specific measures referred to above, this Decision does not intend to assess the mechanism and conditions under which state funding is provided.
Sen vuoksi on tarpeen arvioida julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden rahoituksen tasoa kokonaisuudessaan, mutta tässä päätöksessä ei edellä mainittuja toimenpiteitä lukuun ottamatta pyritä arvioimaan julkisen rahoituksen järjestelmää ja edellytyksiä.
Nor does this Decision concern the organisation of the public service broadcasting system as a whole.
Päätöksessä ei myöskään käsitellä sitä, kuinka julkisen palvelun yleisradiotoiminnan järjestelmä on kokonaisuudessaan organisoitu.
As stated in paragraph 33 of the Broadcasting Communication, it is for the Member States to define the public service remit of a public broadcaster.
Kuten yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon 33 kohdassa todetaan, jäsenvaltioiden tehtävänä on määritellä yleisradioyhtiön julkisen palvelun tehtävä.
Given the specific nature of the broadcasting sector, however, the Commission considers ‘a “wide” definition entrusting a given broadcaster with the task of providing balanced and varied programming in accordance with its remit, to be legitimate under Article 86(2) EC, in view of the interpretative provisions of the Protocol.
Ottaen huomioon yleisradiotoiminnan erityisluonteen komissio katsoo, että ”laaja-alainen määritelmä, jonka mukaan tietyn yleisradioyhtiön tehtäväksi uskotaan tasapainoisen ja vaihtelevan ohjelmiston tarjoaminen julkisen palvelun tehtävän mukaisesti, voidaan katsoa pöytäkirjan tulkitsevien määräysten mukaan 86 artiklan 2 kohdan nojalla oikeutetuksi.
Such a definition would be consistent with the objective of fulfilling the democratic, social and cultural needs of a particular society and guaranteeing pluralism, including cultural and linguistic diversity’.
Tällainen määritelmä olisi yhdenmukainen yhteiskunnan demokraattisten, yhteiskunnallisten ja kulttuuristen tarpeiden täyttämistä koskevan tavoitteen kanssa ja varmistaisi moniarvoisuuden, mukaan lukien kulttuurinen ja kielellinen moninaisuus.”
Although the definition may be broad, it should be sufficiently clear and precise to leave no doubt as to whether a given activity performed by the entrusted operator is intended by the Member State to be included in the public service remit or not.
Vaikka määritelmä voikin olla laaja, sen olisi kuitenkin oltava riittävän selkeä ja tarkka, jotta olisi selvää, tarkoittaako jäsenvaltio tietyn toiminnan, jota julkisen palvelun tehtävän saanut yritys harjoittaa, sisältyvän julkisen palvelun tehtäväkenttään.
As stated in paragraph 36 of the Broadcasting Communication, the role of the Commission is limited to checking whether the public service definition in the broadcasting sector contains any manifest error.
Kuten yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon 36 kohdassa todetaan, komission tehtävänä on vain varmistaa, ettei julkisen palvelun määritelmään sisälly selviä virheitä.
The main task of the Dutch public broadcasters is to provide high quality and varied programmes for general broadcast on the public channels, in the general interest, as laid down in Article 13c of the Media Act.
Alankomaiden yleisradioyhtiöiden pääasiallisena tehtävänä on tuottaa laadukkaita ja vaihtelevia ohjelmia yleiseen lähetykseen julkisilla kanavilla yleisen edun mukaisesti, kuten säädetään viestintälain 13c §:ssä.
Specific programming requirements relating to the categories of content to be covered and the amount of broadcasting time to be devoted to each category are also contained in the legislation.
Laissa säädetään myös ohjelmasuunnitteluun sovellettavista erityisvaatimuksista, jotka koskevat sisältöluokkia ja kullekin luokalle varattavaa ohjelma-aikaa.
CLT-UFA stated that the Dutch public broadcasters broadcast too much sport in general and too much football in particular.
CLT-UFA totesi Alankomaiden yleisradioyhtiöiden lähettävän liian paljon urheiluohjelmia, erityisesti liikaa jalkapalloa.
The complainants claimed that the NOS RTV broadcasts the majority of all sports events in the Netherlands.
Kantelijat ovat täsmentäneet, että NOS RTV lähettää Alankomaissa suurimman osan kaikista urheilutapahtumista.
As stated above, the ad hoc financing was intended to finance activities which are part of the general public service remit and were thus also meant for the acquisition of sports rights.
Kuten edellä todettiin, tapauskohtaisella rahoituksella oli tarkoitus rahoittaa toimintaa, joka sisältyy yleisen julkisen palvelun tehtäväkenttään, ja näin ollen se oli tarkoitettu myös urheilutapahtumien lähetysoikeuksien hankintaa varten.
The Commission is of the opinion, however, that broadcasting sports programmes, within a limit of around 10 % of total broadcasting time, does not constitute a manifest error.
Komissio ei kuitenkaan pidä selvänä virheenä sitä, että urheiluohjelmien lähetykseen käytetään noin 10 prosenttia koko ohjelma-ajasta.
Sports can be part of the broadcasters' public service mission, and devoting 10 % of broadcasting time to sports is not inconsistent with the remit of offering a balanced and varied public service programming mix.
Urheilu voi sisältyä yleisradioyhtiöiden julkisen palvelun tehtäväkenttään ja urheiluohjelmille varattu 10 prosentin osuus ohjelma-ajasta sopii julkisen palvelun tehtävään tarjota tasapainoista ja vaihtelevaa ohjelmistoa.
The Commission is of the opinion that the main task, as defined in Article 13c(1) of the Media Act, is rather broadly defined, but can be considered to meet — in accordance with the wording of the Amsterdam protocol — the ‘democratic, social and cultural needs’ of Dutch society.
Komissio katsoo, että pääasiallinen tehtävä, sellaisena kuin se määritellään viestintälain 13c §:n 1 momentissa, määritellään melko laveasti mutta että sen voidaan katsoa täyttävän Alankomaiden yhteiskunnan demokraattiset, yhteiskunnalliset ja kulttuuriset tarpeet, kuten Amsterdamin pöytäkirjassa edellytetään.
Thus, the definition in the legislation is sufficiently clear and precise in relation to the main task, and does not contain any manifest errors.
Näin ollen lainsäädännössä oleva pääasiallisen tehtävän määritelmä on riittävän selkeä ja tarkka eikä siihen sisälly selviä virheitä.
Paragraph 40 of the Broadcasting Communication states that in order to benefit from the exemption under Article 86(2) of the EC Treaty, the public service remit should be entrusted to the Dutch public broadcasters by means of an official act.
Yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon 40 kohdan mukaan poikkeuksen soveltaminen 86 artiklan 2 kohdan nojalla edellyttää, että julkisen palvelun tehtävä on osoitettu Alankomaiden yleisradioyhtiöille virallisella asiakirjalla.
The Commission notes that the Media Act formally entrusts the NOS with the task of performing the public service task defined in Article 13c and the supporting legislation.
Komissio huomauttaa, että viestintälain 13c §:ssä ja sitä tukevassa lainsäädännössä määritelty julkisen palvelun tehtävä osoitetaan viestintälailla NOS:lle.
The public broadcasters are given the right to broadcast programmes on the public channels by Article 31 of the Media Act, and the Commission considers that the main task of broadcasting programmes is clearly entrusted to the public broadcasters.
Lain 31 §:ssä annetaan yleisradioyhtiöille oikeus lähettää ohjelmia julkisilla kanavilla, ja komissio katsoo, että pääasiallinen tehtävä lähettää ohjelmia on osoitettu riittävällä tavalla yleisradioyhtiöille.
In Chapter 6.3 of the Broadcasting Communication, it is explained that the proportionality test that the Commission must carry out is twofold.
Yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon 6.3 luvussa selvitetään, että komission on arvioitava oikeasuhteisuutta kahdelta kannalta.
On the one hand, the Commission has to calculate the net cost of the public service task entrusted to the Dutch public broadcasters and verify whether or not this cost has been over-compensated.
Sen on ensinnäkin laskettava Alankomaiden yleisradioyhtiöille osoitetun julkisen palvelun tehtävän nettokustannukset ja tarkistettava, onko tehtävästä maksettu liian suurta korvausta.
When compensating an undertaking, the state aid must not exceed the net costs of the public service mission.
Julkisen palvelun velvoitteesta maksettava valtiontuki ei saa ylittää tehtävästä aiheutuvia nettokustannuksia.
To arrive at the net cost, account should also be taken of other direct or indirect revenues derived from the public service mission.
Nettokustannuksia laskettaessa on otettava huomioon myös muut julkisen palvelun tehtävästä suoraan tai välillisesti saadut tulot.
Therefore, the net benefit of the exploitation of the public service activities will be taken into account in assessing the proportionality of the aid.
Sen vuoksi julkisen palvelun toiminnoista saatava nettohyöty otetaan huomioon tuen oikeasuhteisuutta arvioitaessa.
On the other hand, the Commission has to investigate any information at its disposal suggesting that public broadcasters have distorted competition in commercial markets more than is necessary for the fulfilment of the public service mission.
Toisaalta komission on tutkittava kaikki käytettävissään olevat tiedot, jotka viittaavat siihen, että yleisradioyhtiöt ovat vääristäneet kilpailua markkinoilla enemmän kuin on tarpeen julkisen palvelun tehtävän hoitamiseksi.
For example, a public service broadcaster, in so far as lower revenues would be covered by the state aid, might be tempted to depress prices of advertising or of other non-public service activities on the market, so as to reduce the revenue of competitors.
Esimerkiksi jos julkisen palvelun yleisradioyhtiön alhaisemmat tulot katetaan valtiontuella, se saattaa alentaa mainoshintoja tai ryhtyä markkinoilla muihin julkisen palvelun tehtävään kuulumattomiin toimiin kilpailijoiden tuloja vähentääkseen.
Such a practice would require additional state funding to compensate for the revenues forgone from commercial activities and would therefore indicate the presence of over-compensation of public service obligations.
Tällainen toiminta edellyttäisi lisää julkista rahoitusta, jolla korvattaisiin liiketoiminnan menetetyt tulot ja joka sen vuoksi merkitsisi sitä, että julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksetaan liian suurta korvausta.
Transparency and cost-allocation
Avoimuus ja kustannusten jakaminen
The Commission first needs to determine the cost of the SGEI.
Komission on ensinnäkin määritettävä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen kustannukset.
As the Dutch public broadcasters also carry out non-public service activities, they are required by Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings, as amended by Commission Directive 2000/52/EC, to keep separate accounts for the different activities carried out.
Koska Alankomaiden yleisradioyhtiöt harjoittavat myös julkiseen palveluun kuulumatonta toimintaa, niillä on jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta 25 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission direktiivin 80/723/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2000/52/EY, mukaisesti oltava erilliset kirjanpidot erilaisia toimintoja varten.
Costs and revenues must be correctly assigned on the basis of clearly established, objective cost accounting principles.
Kustannukset ja tulot on kirjattava asianmukaisesti eri toimintoihin selkeästi määriteltyjen ja puolueettomien kustannuslaskennan periaatteiden mukaisesti.
Costs that are entirely attributable to public service activities, while benefiting also commercial activities, need not be apportioned between the two and can be entirely allocated to public service.
Ainoastaan kokonaisuudessaan julkisen palvelun toiminnoista johtuvia kustannuksia ei tarvitse jakaa suhteellisesti kummallekin palvelumuodolle, vaan ne voidaan kirjata kokonaan julkiselle palvelulle, vaikka niistä koituu etua myös liiketoiminnalle.
The Transparency Directive has been implemented in the Netherlands through an amendment of the Competition Act (‘Mededingingswet’).
Direktiivi 80/723/ETY on pantu Alankomaissa täytäntöön kilpailulain (Mededingingswet) muutoksella.
Moreover, a special Decree obliges public broadcasters to keep separate accounts for all side activities and association activities.
Lisäksi erityinen asetus velvoittaa yleisradioyhtiöt pitämään erillistä kirjanpitoa kaikista oheis- ja liitännäistoiminnoista.
On the basis of this, the Dutch authorities have provided information on the costs and revenues of public broadcasters in the period 1994-2005.
Tämän pohjalta Alankomaiden viranomaiset ovat toimittaneet yleisradioyhtiöiden kustannus- ja tulotietoja vuosilta 1994–2005.
Under the Transparency Directive, Member States are required to ensure not only that separate accounts are kept for public service and non-public service activities, but also that all costs and revenues are correctly allocated on the basis of consistently applied and objectively justifiable cost accounting principles and that the cost-allocation principles according to which the separate accounts are maintained are clearly established.
Direktiivin 80/723/ETY vaatimusten mukaan sen lisäksi, että jäsenvaltioiden on pidettävä erillistä kirjanpitoa julkisen palvelun toiminnoille ja niihin kuulumattomille toiminnoille, myös kaikki kustannukset ja tulot on jaettava oikein soveltamalla johdonmukaisesti objektiivisesti perusteltuja kustannuslaskennan periaatteita, ja että kustannusten jakoon on sovellettava selkeästi määriteltyjä periaatteita, joiden mukaan erillisiä kirjanpitoja pidetään.
However, the Commission notes that the Decree does not determine how the public broadcasters have to allocate costs that are shared by the public service and the non-public service activities.
Kyseessä olevassa asiassa komissio kuitenkin huomauttaa, ettei asetuksessa määritellä, miten yleisradioyhtiöiden olisi jaettava julkiselle palvelulle ja muille toiminnoille yhteiset kustannukset.
Information from the Dutch authorities confirms, moreover, that the public broadcasters use different methods to allocate costs.
Alankomaiden viranomaisilta saadut tiedot vahvistavat vielä, että yleisradioyhtiöt käyttävät kustannusten jaossa erilaisia menetelmiä.
The authorities argue that on an individual level the allocation is correct, but that due to the choices individual broadcasters make regarding the allocation, the allocation may differ from one broadcaster to the other.
Viranomaiset vahvistavat, että yksittäisten yleisradioyhtiöiden kustannukset on jaettu oikein, mutta koska kukin yleisradioyhtiö päättää kustannusten jaosta itse, eri yleisradioyhtiöt saattavat jakaa ne eri tavoin.
The Commission finds, however, that the fact that there is no consistency between the different broadcasters is an indication that the Decree does not sufficiently prescribe how the cost allocation should take place.
Komissio kuitenkin katsoo, että se, etteivät yleisradioyhtiöt toimi yhtenäisellä tavalla, merkitsee, ettei asetuksessa säädetä riittävän tarkasti kustannusten jakamisesta.
Therefore, on the basis of the information submitted by the Dutch authorities, it cannot be concluded that the costs are correctly allocated on the basis of accepted cost-allocation methods.
Sen vuoksi Alankomaiden viranomaisten toimittamien tietojen perusteella ei voida päätellä, että kustannukset on jaettu asianmukaisesti hyväksyttyjä kustannusten kohdentamismenetelmiä käyttäen.
Consequently, the Commission considers that all the net revenues of the commercial activities of the public service broadcasters should be taken into account in determining whether state funding has been proportional to the public service costs.
Näin ollen komissio katsoo, että kaikki yleisradioyhtiöiden liiketoiminnan nettotulot olisi otettava huomioon ratkaistaessa, onko julkinen rahoitus ollut oikeasuhteista julkisen palvelun kustannuksiin nähden.
This is also consistent with the Dutch legislative framework that applies to the public service broadcasting system and which obliges broadcasters to use for public service purposes all of their profits, including those from commercial activities.
Tämä vastaa myös julkisen palvelun yleisradiotoiminnan järjestelmään sovellettavaa Alankomaiden lainsäädäntöä, joka velvoittaa yleisradioyhtiöt käyttämään julkisen palvelun tarkoituksiin kaiken saamansa voiton, myös sen, joka on peräisin liiketoiminnasta.
Proportionality of public funding
Julkisen rahoituksen oikeasuhteisuus
According to paragraph 57 of the Broadcasting Communication, state aid must not exceed the net costs of the public service incurred by the broadcaster.
Yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon 57 kohdan mukaan valtiontuki ei saa ylittää yleisradioyhtiölle julkisen palvelun tehtävien täyttämisestä aiheutuvia nettokustannuksia.
Thus, after having determined the net costs of the public service it has to be established whether the total amount of state funding does not exceed this figure.
Siis sen jälkeen, kun julkisen palvelun nettokustannukset on määritetty, on laskettava, onko julkisen rahoituksen kokonaismäärä kustannuksia suurempi.
If a complete or meaningful cost allocation has not taken place, the net revenues of all the activities that have benefited directly or indirectly from public funding have to be taken into account for the calculation of the net public service costs.
Kuten edellä todettiin, silloin kun kustannuksia ei ole jaettu kattavasti tai tarkoituksenmukaisesti, on julkisen palvelun nettokustannuksia laskettaessa otettava huomioon nettotulot kaikesta sellaisesta toiminnasta, jota on tuettu suoraan tai välillisesti julkisella rahoituksella.
Only the revenues of the commercial ‘stand-alone’ activities do not have to be taken into account in establishing the net costs of the public service mission.
Ainoastaan täysin erillisestä liiketoiminnasta saatuja tuloja ei tarvitse ottaa huomioon julkisen palvelun tehtävän suorittamisesta aiheutuneita nettokustannuksia laskettaessa.
These are activities which have not benefited directly or indirectly — for example by way of cheaper production inputs — from state funding or which have paid the full value of inputs which they share with or result from the public service activity.
Se on toimintaa, joka ei ole hyötynyt julkisesta rahoituksesta suoraan tai välillisesti — esimerkiksi halvempien tuotantopanosten muodossa — tai jonka osalta kyseinen osuus julkisen palvelun toiminnan kanssa yhteisistä tai sen tuloksena saaduista tuotantopanoksista on kokonaan maksettu.
In the Dutch public service broadcasting system, there is neither the concept of ‘stand-alone’ activities nor a meaningful and complete allocation of resources between different activities of broadcasters.
Kuten aikaisemmin jo huomautettiin, Alankomaiden julkisen palvelun yleisradiotoiminnan järjestelmässä ei määritellä ”erillisiä” toimintoja eikä varoja jaeta kattavalla ja tarkoituksenmukaisella tavalla yleisradioyhtiöiden eri toimintamuotojen kesken.
Moreover, the Media Act stipulates that all the net revenues of main and side tasks, side activities and association activities have to be used for the fulfilment of the public service mission.
Viestintälaissa säädetään lisäksi, että kaikki pääasiallisesta tehtävästä ja oheistehtävistä sekä oheis- ja liitännäistoiminnoista saatavat nettotulot on käytettävä julkisen palvelun tehtävän täyttämiseen.
Consequently, the net costs of the public service activities are determined by taking into account the revenues from all activities of the public service broadcasters.
Tämän vuoksi julkisen palvelun toiminnasta aiheutuneet nettokustannukset lasketaan ottaen huomioon julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden kaikesta toiminnasta kertyneet tulot.
The calculation is therefore as follows:
Näin ollen:
first, the net costs of the public service are determined by deducting from the total costs of providing the public services, the net revenues derived from the exploitation of the public service (main and side tasks);
ensinnäkin julkisen palvelun nettokustannukset lasketaan vähentämällä julkisen palvelun tuottamisesta aiheutuneista kokonaiskustannuksista julkiseen palveluun (pääasiallinen tehtävä ja oheistehtävät) liittyviin toimintoihin perustuvat nettotulot,
second, all other net commercial revenues are taken into account (side and association activities);
toiseksi otetaan huomioon kaikki muut liiketoiminnan nettotulot (oheis- ja liitännäistoiminnot),
third, all the forms of public funding are added up.
kolmanneksi lisätään kaikki julkinen rahoitus, sen muodosta riippumatta.
First, the annual state financing and the Stifo payments which are considered to be ‘existing aid’ measures.
Ensiksi lisätään vuotuinen julkinen rahoitus sekä Stifo-maksut, jotka katsotaan voimassa olevaksi tueksi.
Then the ad hoc financing (payments from the FOR and the matching funds) and payments from the CoBo Fund, which are considered as ‘new aid’ measures.
Toiseksi lisätään uudeksi tueksi katsottavat tapauskohtaiset maksut (FOR:stä ja vastikevaroista maksetut maksut) ja yhteistuotantorahastosta maksetut maksut.
The sum of all the above items determines whether or not the total state funding exceeds the total net public service costs or, in other words, whether or not there has been over-compensation of the public service tasks.
Edellä mainittujen kohtien summa ratkaisee, ylittääkö julkinen rahoitus kokonaisuudessaan julkisen palvelun kokonaisnettokustannukset, toisin sanoen, onko julkisen palvelun tehtävän täyttämisestä maksettu liian suuri korvaus.
As regards the free provision of technical services and facilities by the NOB, the measure should, in principle, be taken into account in the assessment of the over-compensation.
NOB:n maksutta tarjoamat tekniset palvelut olisi periaatteessa otettava huomioon ylikompensaatiota arvioitaessa.
However, it is not necessary to explicitly include the measure in the calculations, since the benefits from the free technical service can be considered to be compensating costs that would otherwise have had to be financed.
Toimenpidettä ei kuitenkaan ole tarpeen sisällyttää selvästi laskelmaan, koska maksuttomaan tekniseen palveluun liittyviä etuja voidaan pitää korvaavina kustannuksina, jotka muussa tapauksessa olisi pitänyt rahoittaa.
Thus, having to pay the costs in question would have increased by the same amount the costs of the public service entrusted to the Dutch public broadcasters.
Kyseisten kustannusten maksaminen olisi siten lisännyt samalla määrällä Alankomaiden yleisradioyhtiöille osoitetun julkisen palvelun tehtävän kustannuksia.
The inclusion of these costs would therefore not alter the final net result.
Kyseisten kustannusten sisällyttäminen laskelmaan ei näin ollen muuttaisi nettokustannuksia koskevaa lopullista tulosta.
Decision to initiate the procedure and period under investigation
Menettelyn aloittamista koskeva päätös ja tutkinta-ajanjakso
The authorities had not at the time provided complete data on individual broadcasters.
Viranomaiset eivät toimittaneet tuolloin kattavasti tietoja yksittäisistä yleisradioyhtiöistä.
After initiating the procedure the Commission received the cost and revenue figures of the individual broadcasters, which are more detailed than the overall figures provided at the time of the opening of the procedure.
Menettelyn aloittamisen jälkeen komissio sai yksittäisten yleisradioyhtiöiden kustannus- ja tulotiedot, jotka ovat yksityiskohtaisemmat kuin menettelyn aloittamisen aikaan toimitetut koko järjestelmää koskevat luvut.
Moreover, the new information provides actual data up to 2005 and also includes an estimate for 2006.
Uusiin tietoihin sisältyi tosiasialliset tiedot vuoteen 2005 asti ja myös vuotta 2006 koskeva arvio.
This Decision concerns the ad hoc payments which were paid as of 1994 and covers the period up to 2005.
Tämä päätös koskee tapauskohtaisia maksuja, jotka maksettiin vuosina 1994–2005.
As regards the end date, the Dutch authorities invited the Commission to take into account the figures from 2006 too.
Ajanjakson päättymispäivän osalta Alankomaiden viranomaiset kehottivat komissiota ottamaan huomioon myös vuoden 2006 luvut.