natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the use of an upper fixed dose of 5000 mg/kg is considered, the procedure outlined in Appendix 3 should be followed (see also section 1.6.2).
Käytettäessä korkeinta 5000 mg:n/kg vakioannosta on noudatettava liitteessä 3 esitettyä menettelytapaa (katso myös kappale 1.6.2).
Limit test
Raja-annostesti
The limit test is primarily used in situations where the experimenter has information indicating that the test material is likely to be nontoxic, i.e., having toxicity only above regulatory limit doses.
Raja-annostestiä käytetään pääasiassa silloin, kun tutkimuksen tekijällä on tietoa, jonka mukaan testiaine on todennäköisesti ei-toksinen, toisin sanoen se on toksista ainoastaan ylittäessään säädösten mukaiset raja-annokset.
Information about the toxicity of the test material can be gained from knowledge about similar tested compounds or similar tested mixtures or products, taking into consideration the identity and percentage of components known to be of toxicological significance.
Tietoa testiaineen toksisuudesta saadaan samanlaisia testattuja yhdisteitä tai seoksia koskevista tiedoista, kun otetaan huomioon, mitä toksikologisesti merkittävät ainesosat ovat ja mikä on niiden prosenttiosuus.
In those situations where there is little or no information about its toxicity, or in which the test material is expected to be toxic, the main test should be performed.
Päätutkimus on suoritettava, kun testiaineen toksisuudesta on vain vähän tai ei lainkaan tietoa tai kun se todennäköisesti on toksinen.
Using the normal procedure, a sighting study starting dose of 2000 mg/kg (or exceptionally 5000 mg/kg) followed by dosing of a further four animals at this level serves as a limit test for this guideline.
Näiden ohjeiden mukaisena raja-annostestinä voidaan tavanomaista menettelytapaa käytettäessä käyttää katsaustutkimusta, jossa alkuannos on 2000 mg/kg (tai poikkeuksellisesti 5000 mg/kg), ja jossa sen jälkeen annetaan neljälle muulle eläimelle sama annos.
OBSERVATIONS
HAVAINNOT
Animals are observed individually after dosing at least once during the first 30 minutes, periodically during the first 24 hours, with special attention given during the first four hours, and daily thereafter, for a total of 14 days, except where they need to be removed from the study and humanely killed for animal welfare reasons or are found dead.
Eläimiä havainnoidaan yksittäin annostelun jälkeen vähintään yhden kerran ensimmäisten 30 minuutin aikana ja säännöllisin väliajoin ensimmäisten 24 tunnin aikana. Havainnoinnin on oltava erityisen tarkkaa ensimmäisten neljän tunnin aikana.
However, the duration of observation should not be fixed rigidly.
Sen jälkeen havainnointi tapahtuu päivittäin 14 päivän ajan paitsi, jos eläin on poistettava tutkimuksesta ja lopetettava humaanilla tavalla eläinten hyvinvointia koskevien periaatteiden vuoksi tai se löydetään kuolleena.
It should be determined by the toxic reactions, time of onset and length of recovery period, and may thus be extended when considered necessary.
Havainnoinnin kestoa ei pitäisi kuitenkaan määritellä tiukasti. Se tulee määrittää toksisten reaktioiden, niiden alkamishetken ja toipumisen keston perusteella ja sitä tulisi voida pidentää tarvittaessa.
The times at which signs of toxicity appear and disappear are important, especially if there is a tendency for toxic signs to be delayed (11).
Toksisuusoireiden ilmaantumis- ja häviämisajankohdat ovat tärkeitä etenkin, jos toksisilla oireilla on taipumus viivästyä (11).
All observations are systematically recorded, with individual records being maintained for each animal.
Kaikki havainnot kirjataan järjestelmällisesti eläinkohtaisesti.
Additional observations will be necessary if the animals continue to display signs of toxicity.
Lisähavainnointi on tarpeen jos eläinten toksisuusoireet jatkuvat.
Observations should include changes in skin and fur, eyes and mucous membranes, and also respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, and somatomotor activity and behaviour pattern.
Havaintoihin tulee sisältyä ihon, karvapeitteen, silmien, limakalvojen, hengitys- ja verenkiertojärjestelmän, autonomisen hermoston ja keskushermoston, somatomotorisen toiminnan ja käyttäytymisen muutokset.
Attention should be directed to observations of tremors, convulsions, salivation, diarrhoea, lethargy, sleep and coma.
Huomiota tulee kiinnittää vapinaan, kouristuksiin, syljeneritykseen, ripuliin, letargiaan, uneen ja koomaan.
The principles and criteria summarised in the Humane Endpoints Guidance Document should be taken into consideration (8).
Eläinkokeiden humaaneja lopettamiskriteereitä koskevassa ohjeasiakirjassa esitetyt periaatteet ja perustelut on otettava huomioon (8).
Animals found in a moribund condition and animals showing severe pain or enduring signs of severe distress should be humanely killed.
Kuolevat eläimet ja eläimet, jotka osoittavat merkkejä voimakkaasta kivusta ja jatkuvasta kovasta kärsimyksestä, tulee lopettaa humaanilla tavalla.
When animals are killed for humane reasons or found dead, the time of death should be recorded as precisely as possible.
Humaaneista syistä lopetettujen tai kuolleena löydettyjen eläinten kuolinajankohta tulee kirjata mahdollisimman tarkasti.
Body weight
Ruumiinpaino
Individual weights of animals should be determined shortly before the test substance is administered and at least weekly thereafter.
Kunkin eläimen paino on määritettävä hieman ennen testiaineen annostelua ja vähintään viikoittain sen jälkeen.
Weight changes should be calculated and recorded.
Painon muutokset on laskettava ja kirjattava.
At the end of the test surviving animals are weighed and then humanely killed.
Kokeen päätyttyä henkiin jääneet eläimet punnitaan ja lopetetaan sen jälkeen humaanilla tavalla.
Pathology
Patologia
All test animals (including those that die during the test or are removed from the study for animal welfare reasons) should be subjected to gross necropsy.
Kaikki koe-eläimet (myös kokeen aikana kuolleet tai eläinten hyvinvointia koskevien periaatteiden vuoksi tutkimuksesta poistetut) on avattava.
All gross pathological changes should be recorded for each animal.
Kunkin eläimen kaikki makroskooppiset muutokset tulee kirjata.
Microscopic examination of organs showing evidence of gross pathology in animals surviving 24 or more hours after the initial dosing may also be considered because it may yield useful information.
Ensimmäisen annostelun jälkeen vähintään 24 tuntia hengissä säilyneiden eläinten makroskooppisia muutoksia sisältävät elimet voidaan myös tutkia mikroskooppisesti siitä mahdollisesti saatavan hyödyllisen tiedon vuoksi.
Individual animal data should be provided.
Tuloksina on esitettävä yksittäisiä eläimiä koskevat tulokset.
Additionally, all data should be summarised in tabular form, showing for each test group the number of animals used, the number of animals displaying signs of toxicity, the number of animals found dead during the test or killed for humane reasons, time of death of individual animals, a description and the time course of toxic effects and reversibility, and necropsy findings.
Kaikki tulokset tulee esittää myös yhteenvetona taulukossa, josta käy ilmi kussakin koeryhmässä käytettyjen eläinten lukumäärä, toksisuusoireita osoittaneiden eläinten lukumäärä, kokeen aikana kuolleena löydettyjen tai humaaneista syistä lopetettujen eläinten lukumäärä, yksittäisten eläinten kuolinajankohta, toksisten vaikutusten ja palautuvuuden kuvaus ja niiden ajallinen esiintyminen sekä ruumiinavauslöydökset.
The test report must include the following information, as appropriate:
Loppuraportin tulee tarpeen mukaan sisältää seuraavat tiedot:
physical nature, purity, and, where relevant, physico-chemical properties (including isomerisation),
fysikaalinen olomuoto, puhtaus ja tarvittaessa fysikaalis-kemialliset ominaisuudet (myös isomeroituminen),
identification data, including CAS number.
tunnistetiedot, CAS-numero mukaan lukien.
Vehicle (if appropriate):
Kantaja-aine (tarvittaessa):
justification for choice of vehicle, if other than water.
jos kantaja-aine on muu kuin vesi, sen valinta on perusteltava.
Test animals:
Koe-eläimet:
species/strain used,
käytetty laji/kanta,
microbiological status of the animals, when known,
eläinten mikrobiologinen tila, jos se on tiedossa,
number, age and sex of animals (including, where appropriate, a rationale for use of males instead of females),
eläinten lukumäärä, ikä ja sukupuoli (tarvittaessa myös perusteet urosten käytölle naaraiden sijasta),
source, housing conditions, diet, etc.
eläinten alkuperä, häkkijärjestelyt, ruokavalio ja niin edelleen.
Test conditions:
Testiolosuhteet:
details of test substance formulation, including details of the physical form of the material administered,
yksityiskohtaiset tiedot testiainevalmisteesta, mukaan luettuna annostellun aineen fysikaalinen muoto,
details of the administration of the test substance including dosing volumes and time of dosing,
yksityiskohtaiset tiedot testiaineen annostelusta, mukaan luettuina annostelutilavuudet ja -ajankohta,
details of food and water quality (including diet type/source, water source),
yksityiskohtaiset tiedot ravinnon ja veden laadusta (mukaan lukien eläinrehun tyyppi/lähde, veden lähde),
the rationale for the selection of the starting dose.
alkuannoksen valintaperusteet.
tabulation of response data and dose level for each animal (i.e. animals showing signs of toxicity including mortality, nature, severity and duration of effects),
kunkin eläimen vastetulosten ja annostason taulukot (toksisuusoireet, mukaan lukien kuolleisuus, vaikutusten luonne, vaikeusaste ja kesto),
tabulation of body weight and body weight changes,
ruumiinpainon ja siinä tapahtuneiden muutosten taulukot,
individual weights of animals at the day of dosing, in weekly intervals thereafter, and at time of death or sacrifice,
kunkin eläimen paino annostelupäivänä, sen jälkeen viikon välein sekä kuolin- tai lopettamishetkellä,
date and time of death if prior to scheduled sacrifice,
kuolinpäivä ja -ajankohta, mikäli eläin kuolee ennen suunniteltua lopettamista,
time course of onset of signs of toxicity and whether these were reversible for each animal,
kunkin eläimen toksisuusoireiden alkamisajankohta ja niiden mahdollinen palautuminen,
necropsy findings and histopathological findings for each animal, if available.
kunkin eläimen ruumiinavauslöydökset ja histopatologiset löydökset, mikäli saatavilla.
Discussion and interpretation of results.
Tulosten tarkastelu ja tulkinta.
Conclusions.
Päätelmät.
Van den Heuvel, M.J., Clark, D.G., Fielder, R.J., Koundakjian, P.P., Oliver, G.J.A., Pelling, D., Tomlinson, N.J. and Walker, A.P (1990) The international validation of a fixed-dose procedure as an alternative to the classical LD50 test.
Van den Heuvel, M.J., Clark, D.G., Fielder, R.J., Koundakjian, P.P., Oliver, G.J.A., Pelling, D., Tomlinson, N.J. and Walker, A.P. (1990).
Whitehead, A. and Curnow, R.N (1992) Statistical evaluation of the fixed-dose procedure.
Whitehead, A. and Cumow, R.N. (1992).
Toxicol., 30, p. 313-324.
Toxicol., 30, 313-324.
Stallard, N. and Whitehead, A (1995) Reducing numbers in the fixed-dose procedure.
Stallard, N. and Whitehead, A. (1995). Reducing numbers in the fixed-dose procedure.
Stallard, N., Whitehead, A and Ridgeway, P. (2002) Statistical evaluation of the revised fixed dose procedure.
Stallard, N., Whitehead, A. and Ridgeway, P. (2002).
Toxicol., 21, p. 183-196.
Toxicol., 21, 183-196.
Environmental Health and Safety Monograph Series on Testing and Assesment No 19.
Environmental Health and Safety Monograph Series on Testing and Assessment N. 19.
OECD (1998) Harmonised Integrated Hazard Classification for Human Health and Environmental Effects of Chemical Substances as endorsed by the 28th Joint Meeting of the Chemicals Committee and the Working Party on Chemicals in November 1998, Part 2, p. 11 [http://webnet1.oecd.org/oecd/pages/home/displaygeneral/0,3380, EN-documents-521-14-no-24-no-0,FF.html].
OECD (1998). Harmonised Integrated Hazard Classification for Human Health and Environmental Effects of Chemical Substances as endorsed by the 28th Joint Meeting of the Chemicals Committee and the Working Party on Chemicals in November 1998, Part 2, p.11 [http://webnet1.oecd.org/oecd/pages/home/displaygeneral/0,3380,EN-documents-521-14-no-24-no-0,FF.html].