natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, under Article 87(1) of Treaty, by releasing livestock farmers and slaughterhouse from a financial burden, the rendering levy gives a financial advantage to ‘certain undertakings’, affecting ‘trade between Member States’ and ‘distort(ing) competition’, by reducing the cost of French meat exports and burdening meat imports with the cost of destroying dangerous livestock products, a cost they already bear in their country of origin.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla renderointimaksu, josta karjankasvattajat ja teurastamot vapautetaan, tarjoaa ”joillekin yrityksille” taloudellista etua, joka vaikuttaa ”jäsenvaltioiden väliseen kauppaan” ja ”vääristää kilpailua” siinä mielessä, että se alentaa Ranskan lihan vientiin liittyviä kustannuksia ja rasittaa lihan tuontia vaarallisten eläintuotteiden hävittämisestä aiheutuvilla kustannuksilla, jotka tuonnissa on maksettava jo lihan alkuperämaassa.
Furthermore, they claim the measure is illegal, since it was not notified to the Commission.
Toimenpiteen katsotaan olevan laiton myös siitä syystä, että sitä ei ole annettu komissiolle tiedoksi.
A final Commission decision that the aid is compatible would not regularise ex post the rules implementing the aid since they were adopted in infringement of the prohibition laid down in Article 88(3) of the Treaty.
Vaikka toimenpiteen yhteismarkkinoille soveltuvuutta koskeva komission lopullinen päätös olisi myönteinen, se ei merkitse, että täytäntöönpanosäännökset, jotka olivat pätemättömiä, koska ne oli annettu noudattamatta perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua kieltoa, laillistettaisiin jälkeenpäin.
They assert that this in itself makes the aid incompatible.
Tämän vuoksi tuki ei sovellu yhteismarkkinoille.
Finally, they argue that the rendering service is not covered by Article 86(2) of the Treaty.
Renderointipalvelun ei pitäisi myöskään kuulua perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan säännösten soveltamisalaan.
So, although the rendering service must be financed somehow, it does not have to be financed by means of incompatible aid.
Jos renderointipalvelu on siis rahoitettava, kyseistä rahoitusta ei ole välttämätöntä toteuttaa yhteismarkkinoille soveltumattomalla tuella.
Financing could perfectly well be provided by a charge on users of the service that would then be reflected in the price paid for meat by consumers.
Rahoitus voitaisiin mainiosti hoitaa palvelun käyttäjien suorittamalla maksulla, joka heijastuisi kuluttajan maksamaan lihan hintaan.
In addition, the levy discriminates between national products and similar imported products in a way likely to affect the development of trade to such an extent as is contrary to the interests of the Community.
Maksu aiheuttaa lisäksi nykyisellään syrjintää kansallisten tuotteiden ja vastaavien tuontituotteiden välille, ja tämä syrjintä voi vaikuttaa kaupan kehittymiseen yhteisön etuja vahingoittavalla tavalla.
They claim that this prevents the application of Article 86(2) of the Treaty.
Yritykset katsovat, että tämä on perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan vastaista.
COMMENTS SUBMITTED BY THE L’ASSOCIATION DES ENTREPRISES DE PRODUITS ALIMENTAIRES ÉLABORÉS (ADEPALE) (ASSOCIATION OF FOOD PROCESSING INDUSTRIES)
ELINTARVIKEVALMISTEITA TUOTTAVIEN YRITYSTEN JÄRJESTÖN (ADEPALE) ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
ADEPALE points out that the levy was introduced against the background of serious problems in destroying bovine carcases following the outbreak of BSE.
ADEPALE toteaa, että maksun käyttöönotto perustui BSE-taudista seuranneisiin, nautaeläinten ruhojen hävittämiseen liittyviin vakaviin ongelmiin.
However, most of the carcases that had to be destroyed were from dairy cattle, which produce meat only incidentally.
Suurin osa ruhoista, jotka jouduttiin tuhoamaan, kuului kuitenkin maitokarjaan, josta menee lihantuotantoon vain marginaalinen osuus.
Consequently, ADEPALE considers that imposing the levy specifically on ‘meat’ and totally exempting milk products is unacceptable.
Näin ollen ADEPALE arvioi, että maksun ”lihaa” koskevaa erityistä soveltamisalaa ja maitotuotteille myönnettyä täydellistä vapautusta ei voida hyväksyä.
More generally, if a levy had to be imposed on the sectors producing carcases to be destroyed, this should at least have been done in a non-discriminatory way. Therefore egg products should also have been included.
Yleisemmin voidaan todeta, että jos hävitettäviä ruhoja tuottavilta aloilta on syytä periä maksuja, se on ainakin tehtävä syrjimättömällä tavalla; samaa perustelua olisi sovellettava myös munavalmisteisiin.
Since the levy is applies to the value of meat products containing at least 10 % by weight of meat, it affects the various and varied ingredients of prepared dishes, such as plant products, packaging and, more generally, the fixed overheads and labour costs of undertakings producing prepared dishes.
Kun maksua sovelletaan sellaisten lihatuotteiden arvoon, joissa lihan osuus on vähintään 10 painoprosenttia, maksua peritään valmisruokien erilaisista ja vaihtelevista osatekijöistä, joita voivat olla kasvituotteet, pakkaukset ja erityisesti valmisruokia valmistavien yritysten kiinteät kustannukset ja työvoimakulut.
ADEPALE rejects the threshold of 10 % chosen by the French administration and takes the view that a meat product is a product in which meat accounts for most of the product weight.
ADEPALE ei hyväksy Ranskan viranomaisten valitsemaa 10 prosentin kynnystä vaan katsoo, että lihatuote on sellainen tuote, jonka painosta suurin osa muodostuu lihasta.
ADEPALE also points out that the levy is, in practice, a tax on consumption, imposed in a discriminatory manner on the retail price of certain products.
Lisäksi ADEPALE toteaa, että käytännössä kyseessä on kulutukseen kohdistuva vero, joka korottaa syrjivällä tavalla kuluttajilta tietyistä tuotteista perittäviä myyntihintoja.
This results in a significant difference in the competitiveness of products containing more than 10 % meat and all other foodstuffs, i.e. milk products, egg products, plant products and all prepared products containing less than 10 % meat.
Tästä seuraa, että yli 10 prosenttia lihaa sisältävien tuotteiden kilpailukyky eroaa merkittävästi kaikkien muiden elintarvikkeiden eli maitotuotteiden, munavalmisteiden, kasvituotteiden ja lihaa alle 10 prosenttia sisältävien valmisruokien kilpailukyvystä.
Finally, if the reason for the levy is to ensure public health, the financing of health monitoring is in theory, according ADEPALE, covered by Council Directive 96/43/EC amending and consolidating Directive 85/73/EEC in order to ensure financing of veterinary inspections and controls on live animals and certain animal products and amending Directives 90/675/EEC and 91/496/EEC [19] and its transposal into French law.
Lopuksi ADEPALE toteaa, että jos maksun tavoitteena on kansanterveyden turvaaminen, terveystilanteen seurannan rahoittamisesta säädetään periaatteessa direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi sekä direktiivien 90/675/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/43/EY [19] ja säädöksissä, jotka on annettu sen saattamiseksi osaksi Ranskan lainsäädäntöä.
COMMENTS SUBMITTED BY THE FÉDÉRATION DES ENTREPRISES DU COMMERCE ET DE LA DISTRIBUTION (FCD) (FEDERATION OF TRADERS AND DISTRIBUTORS)
KAUPPA- JA JAKELUALAN YRITYSTEN LIITON (FCD) ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
The FCD already took the view that the aid conferred two advantages, reducing the business risks that rendering undertakings normally had to face and eliminating a cost normally borne by livestock farmers and slaughterhouses, as producers of carcases and material seized at slaughterhouses.
FCD oli jo aiemmin sitä mieltä, että tuki tarjoaa kaksinkertaisen edun: se rajoittaa sitä yrittäjän riskiä, jonka renderointiyritykset joutuvat tavallisesti ottamaan, ja se poistaa myös sellaiset kustannukset, jotka tavallisesti rasittavat karjankasvattajien ja teurastamoiden budjettia ruhojen ja teurasjätteiden tuottajina.
The FCD stressed in particular that the French mechanism for financing the PRS was not compatible with Article 86(2) of the Treaty because no satisfactory measures had been introduced to ensure effective competition when public contracts were awarded for the rendering service and because the financing overcompensated for the cost of the service.
FCD korostaa nykyisellään erityisesti sitä seikkaa, että renderointipalvelun rahoittamista koskeva Ranskan järjestelmä on yhteensopimaton perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan kanssa, mikä johtuu siitä, että käytössä ei ole tyydyttäviä toimenpiteitä, joilla varmistettaisiin tehokas kilpailuttaminen renderointia koskevia julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia tehtäessä, sekä siitä, että kyseisen palvelun rahoittamiseen myönnetään tarpeettoman suurta tukea.
The FCD also pointed out that the public financing received by the French rendering undertakings was intended not only to finance the PRS as defined by the legislation, but also to finance other activities not falling within the scope of that legislation, such as the destruction of animal meal produced both before and after the Community ban of December 2000, for which aid of EUR 205 million was paid to rendering undertakings as an emergency measure and without an invitation to tender.
FCD huomauttaa niin ikään, että julkiset varat, joita renderoinnista vastaaville Ranskan toimijoille on myönnetty, suunnattiin paitsi laissa määritellyn julkisen renderointipalvelun rahoittamiseen myös lain soveltamisalaan kuulumattomien muiden toimien rahoittamiseen. Näistä toimista voidaan mainita niin joulukuussa 2000 asetetun yhteisön kiellon jälkeen kuin sitä ennen tuotettujen lihaluujauhojen hävittäminen, jota varten renderoinnista vastaaville toimijoille on FCD:n mukaan myönnetty kiireellisesti ja ilman tarjouskilpailua 205 miljoonaa euroa.
The FCD complained about a new illegal State aid introduced in 2002 and financed by means of the levy on meat purchases, granted to small butchers who themselves destroy the bones of the spinal column in direct contact with the spinal cord of bovine animals of more than 12 months old.
FCD ilmoittaa, että vuodesta 2002 alkaen on käytössä ollut uusi lainvastainen valtiontuki, jota rahoitetaan lihanostosta perittävällä maksulla ja myönnetään pienille lihakaupoille, jotka huolehtivat itse yli 12 kuukauden ikäisistä naudoista saatavien, selkäytimeen suorassa yhteydessä olevien selkärangan luiden hävittämisestä.
They alleged that the aid amounted to EUR 20 million.
Tämän tuen suuruus on 20 miljoonaa euroa.
COMMENTS SUBMITTED BY SPAIN
ESPANJAN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
Spain criticises the fact that the scheme discriminates against imports of meat and meat products from other countries, since a levy was imposed on them but nothing was given in return and that the product of the levy solely benefited French livestock farmers and slaughterhouses.
Espanja huomauttaa, että järjestelmä syrjii muista maista tuotavaa lihaa ja lihatuotteita, koska kyseisten maiden on suoritettava maksu saamatta siitä minkäänlaista korvausta, sillä maksusta saatavat tulot hyödyttävät ainoastaan Ranskan karjankasvattajia ja teurastamoita.
It argues that the situation was aggravated in Spain by the abolition of all national aid with effect from 1 January 2002 and claim that all the costs of destroying meat waste were already included in the price of exported products.
Tätä ongelmaa on Espanjassa pahentanut se, että siellä kaikki kansalliset tukijärjestelmät on lakkautettu 1 päivästä tammikuuta 2002 sekä se, että kaikki teurasjätteiden hävittämisestä aiheutuvat kustannukset sisältyvät jo vientituotteiden hintaan.
With regard to fallen animals on holdings, they state that all aid was abolished from that same date and any expenditure incurred by farmers was covered by an insurance scheme.
Myös maatiloilla kuolleista eläimistä maksettavat tuet on lakkautettu mainitusta päivämäärästä alkaen, ja kasvattajille niistä mahdollisesti aiheutuvat menot kattaa vakuutus.
COMMENTS SUBMITTED BY FRANCE
RANSKAN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
By letter dated 10 October 2002, the French authorities presented their comments on the Commission’s Decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty with regard to the aid in question.
Ranskan viranomaiset esittivät 10 päivänä lokakuuta 2002 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa komission päätöksestä aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee tarkasteltavana olevaa tukea.
In response to a request from the Commission, additional information was sent by letter dated 23 September 2004.
Lisätietoja lähetettiin komission pyynnöstä 23 päivänä syyskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä.
The French authorities deemed it necessary briefly to recall the general financing of the PRS.
Ranskan viranomaiset katsoivat tarpeelliseksi esittää yhteenvedon julkisen renderointipalvelun taloudellisesta rakenteesta.
They explained that the PRS was established by Law No 96-1139 of 26 December 1996 against the background of the BSE crisis.
Ne selittivät, että julkinen renderointipalvelu otettiin käyttöön BSE-kriisin yhteydessä 26 päivänä joulukuuta 1996 annetulla lailla nro 96-1139.
This Law forms part of a health system comprising two basic Decrees:
Laki kuuluu terveysalan lainsäädäntöön, joka koostuu pääasiassa seuraavista kahdesta olennaisesta päätöksestä:
a Decree of 28 June 1996 amending a Decree of 30 December 1991 and providing for the incineration of finished products manufactured from high-risk material, defined as farm animals not slaughtered for human consumption, other animal carcases, animals slaughtered as a disease-control measure, animal waste presenting clinical signs of a disease communicable to man or other animals, animals dying during transport and animal waste presenting a risk to human or animal health,
28 päivänä kesäkuuta 1996 tehty päätös, jolla kumotaan 30 päivänä joulukuuta 1991 tehty päätös ja jossa säädetään suuririskisistä aineksista saatujen lopputuotteiden hävittämisestä polttamalla. Suuririskisiä aineksia ovat muut kuin ihmisravinnoksi teurastetut kotieläimet, muut eläinten ruhot, jonkin taudin torjuntatoimenpiteiden vuoksi teurastetut eläimet, eläinjätteet, joissa on todettu ihmisiin tai muihin eläimiin tarttuvien tautien kliinisiä oireita, kuljetuksen aikana kuolleet eläimet sekä ihmisten tai eläinten terveyden vaarantavat eläinjätteet,
a Decree of 10 September 1996 suspending the marketing and release for consumption of certain ruminant tissue and of products incorporating such tissue, known as specified risk material (SRM).
10 päivänä syyskuuta 1996 tehty päätös, jolla keskeytetään märehtijöiden tiettyjen kudosten ja niitä sisältävien tuotteiden, joita kutsutaan erikseen määritellyksi riskiainekseksi, markkinoille saattaminen ja kulutukseen asettaminen.
This Decree suspended the marketing and use of the brain, the spinal cord and the eyes of certain bovine, ovine and caprine animals on the same conditions as high-risk products.
Päätöksellä keskeytetään eräiden nautojen, lampaiden ja vuohien aivojen, selkäytimen ja silmien saattaminen markkinoille ja käyttäminen muiden tuotteiden ainesosina suuririskisiä aineksia vastaavin edellytyksin.
These Decrees, adopted to ensure consumer health, prohibited, as a precautionary measure, the introduction of the listed products into the food chain and made their incineration obligatory.
Näillä kuluttajien terveyden suojelun varmistamiseksi tehdyillä päätöksillä kielletään varotoimenpiteenä tiettyjen lueteltujen tuotteiden käyttö elintarvikeketjussa ja säädetään niiden hävittämisestä polttamalla.
According to the French authorities, these provisions were pointless unless they formed part of a system that guaranteed total effectiveness.
Ranskan viranomaisten mukaan nämä säännökset ovat merkityksellisiä vain, jos ne ovat osa täydellisen tehokkaasti toimivaa järjestelmää.
This was not the case with the rendering scheme laid down by Law No 75-1336 of 31 December 1975 supplementing and amending the Code rural as regards the rendering industry [20], which was based on adding value to the products collected by the rendering undertaking in exchange for a monopoly on collection in a given area.
Näin ei ollut asian laita maaseutulain täydentämisestä ja muuttamisesta renderointiteollisuuden osalta 31 päivänä joulukuuta 1975 annettuun lakiin nro 75-1336 [20] perustuvassa renderointijärjestelmässä, joka nojautui renderoinnista vastaavien toimijoiden keräämien tuotteiden hyödyntämiseen vastineeksi sille tietyllä alueella myönnetystä monopolista.
Under these conditions, the French authorities decided to establish a public rendering service responsible for collecting and destroying all specified high-risk material intended for incineration.
Näissä oloissa Ranskan viranomaiset päättivät ottaa käyttöön julkisen renderointipalvelun, jolla varmistetaan kaikkien poltettaviksi tarkoitettujen suuririskisten ainesten keruu ja hävittäminen.
Article 264 of the Code rural, as amended by Law No 96-1139 of 26 December 1996, lays down that ‘the collection and destruction of animal carcases and meat and offal seized at slaughterhouses recognised as being unfit for human or animal consumption are tasks that come within the remit of the State’.
26 päivänä joulukuuta 1996 annetulla lailla nro 96-1139 muutetun maaseutulain 264 pykälässä säädetään, että ihmisten ja eläinten ravinnoksi kelpaamattomiksi todettujen eläinten ruhojen sekä teurasjätteiden keruu ja hävittäminen ovat valtion toimivaltaan kuuluvia julkisen palvelun tehtäviä.
Since the adoption of Law No 2001-1275 of 28 December 2001, the previsions have explicitly mentioned SRM, which the PRS dealt with in the form of material seized at slaughterhouses.
Erikseen määritelty riskiaines, joka kuului teurasjätteenä julkisen renderointipalvelun piiriin, on mainittu erikseen 28 päivänä joulukuuta 2001 annetussa laissa nro 2001-1275.
The French authorities pointed out to the Commission that the PRS only covered products presenting a risk to human or animal health, i.e. approximately 10 % of animal waste in 1996, with other by-products of animal production continuing to be collected under contracts governed by private law.
Tältä osin Ranskan viranomaiset täsmensivät komissiolle, että julkista renderointipalvelua ei sovelleta tuotteisiin, jotka muodostavat riskin ihmisten tai eläinten terveydelle. Tällaisten tuotteiden osuus teurasjätteistä oli 10 prosenttia vuonna 1996. Eläintuotannon muut sivutuotteet kerätään edelleen yksityisoikeudellisten sopimusten puitteissa.
This increased to 30 % as from 2000, because the list of specified risk material was extended.
Mainittu prosenttiosuus on vuodesta 2000 alkaen ollut 30 prosenttia, mikä johtuu erikseen määriteltyjä riskiaineksia koskevan luettelon kasvusta.
This scheme differs from that established by Decree No 2000-1166 of 1 December 2000 [21] instituting a compensation scheme for manufacturers of certain meals and fats prohibited in the manufacture of animal feedingstuffs by the Decree of 14 November 2000.
Tämä järjestelmä on erillinen järjestelmästä, joka luotiin 1 päivänä joulukuuta 2000 annetulla säädöksellä nro 2000-1166 [21], joka puolestaan koskee korvausten myöntämistä yrityksille, jotka tuottavat tiettyjä, 14 päivänä marraskuuta 2000 tehdyllä päätöksellä rehujen valmistuksessa kiellettyjä lihaluujauhoja ja rasvoja.
This latter scheme was notified to the Commission on 18 January 2002.
Viimeksi mainitusta järjestelmästä ilmoitettiin komissiolle 18 päivänä tammikuuta 2002.
With regard to meal, the French authorities point out that the PRS is only responsible for the incineration of meal manufactured from the products collected by the PRS.
Lihaluujauhojen osalta Ranskan viranomaiset täsmentävät, että julkinen renderointipalvelu kattaa ainoastaan kyseisen palvelun osana kerättävien tuotteiden jalostuksesta saatavien lihaluujauhojen polttamisen.
It does not finance the incineration of products resulting from the ban on using meal in animal feedingstuffs.
Se ei kata sellaisten tuotteiden polttamista, jotka ovat seurausta lihaluujauhojen käyttökiellosta rehuissa.
The PRS was financed from 1 January 1997 to 31 December 2000 by a levy, provided for in Article 1 of Law No 96-1139 of 26 December 1996, the product of which was paid into a fund managed by the CNASEA.
Julkista renderointipalvelua rahoitettiin 1 päivän tammikuuta 1997 ja 31 päivän joulukuuta 2000 välisenä aikana 26 päivänä joulukuuta 1996 annetun lain nro 96-1139 1 pykälässä säädetyllä maksulla, josta saatavat tulot siirrettiin kansallisen maatilarakenteiden kunnostuskeskuksen (CNASEA) hoitamaan rahastoon.
From 1 January 2001, the service was financed from the national budget.
Palvelua on 1 päivästä tammikuuta 2001 rahoitettu valtion talousarviosta.
REGARDING THE EXISTENCE OF AID TO RENDERING UNDERTAKINGS
ONKO KYSE RENDEROINTIYRITYKSILLE MYÖNNETTÄVÄSTÄ TUESTA?
The French authorities point out that, under points 27 to 48 of the Decision to open the procedure, the Commission admits that the PRS, justified for reasons of public health and environmental protection, could be of general interest within the meaning of Article 86(2) of the Treaty.
Ranskan viranomaiset huomauttavat, että komissio myöntää menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 27–48 kohdassa, että kansanterveyteen ja ympäristönsuojeluun liittyvillä syillä perusteltava julkinen renderointipalvelu voi kuulua perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaiseen yleisen edun käsitteen piiriin.
The Commission questioned, in particular, the remuneration from public funds of the undertakings responsible for the PRS.
Komissio suhtautui varauksella erityisesti julkisesta renderointipalvelusta vastaaville yrityksille julkisista varoista maksettaviin korvauksiin.
The French authorities explained that the total amount paid to rendering undertakings for the period 1997-2002 was EUR 828552389 and corresponded to the total expenditure on the public rendering service (PRS).
Ranskan viranomaiset selittivät, että renderointiyrityksille maksettu yhteissumma oli 828552389 euroa kaudella 1997–2002. Se vastaa julkisesta renderointipalvelusta aiheutuneita kokonaismenoja.
Amounts were paid to the undertakings either following the award of public contracts or following requisition orders.
Summat maksettiin yrityksille joko julkisten palveluhankintoja koskevien sopimusten tai pakkolunastuspäätösten perusteella.
Invitations to tender were usually issued at departmental or regional level, as were requisitions, for which prefectoral decrees were issued.
Tarjouskilpailuja toteutettiin useimmiten departementtien ja alueiden tasolla samoin kuin pakkolunastuksia, jotka toteutettiin prefektin päätöksellä.
Given the rules for awarding public contracts and those governing requisitions, the French authorities take the view that the payments made could not have had an impact on any competitive activities of the beneficiary undertakings.
Ottaen huomioon julkisten hankintojen myöntämistä koskevat edellytykset ja pakkolunastukseen sovellettavan lainsäädännön Ranskan viranomaiset katsovat, että suoritetuilla maksuilla ei ole voinut olla vaikutusta edunsaajayritysten mahdolliseen kilpailutoimintaan.
The French authorities state that, under Article 264-2 of the Code rural, as amended by Decree No 96-1229 of 27 December 1996 on the public rendering service and amending the Code rural [22], as amended by Decree No 97-1005 of 30 October 1997 [23], the PRS is subject to the procedures for the award of public contracts.
Ranskan viranomaiset toteavat, että julkisesta renderointipalvelusta ja maaseutulain muuttamisesta 27 päivänä joulukuuta 1996 annetulla säädöksellä nro 96-1229 [22], sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä lokakuuta 1997 annetulla säädöksellä nro 97-1005 [23], muutetun maaseutulain 264-2 pykälän säännösten mukaisesti julkiseen renderointipalveluun sovelletaan julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä.
Thus, Article 264-2 of the Code rural lays down in particular:
Maaseutulain 264-2 pykälässä säädetään seuraavaa:
‘I –
”I —