natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In January 2001, 14 Hynix creditor banks increased the ceiling of the export credit facility for D/A's (documents against acceptance) provided to Hynix from USD 800 million to USD 1,4 billion, an increase of USD 600 million, The KEIC granted the short-term export credit insurance for the extended D/A limit as regards the transaction between Hynix and its overseas subsidiaries.
Tammikuussa 2001 neljätoista Hynixin velkojapankkia korotti Hynixille myönnetyn 800 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruisen D/A-ehtoisen (documents against acceptance eli asiakirjat hyväksymistä vastaan) vientiluottojärjestelyn enimmäismäärää 600 miljoonalla dollarilla 1,4 miljardiin Yhdysvaltain dollariin. KEIC myönsi lyhytaikaisen vientiluottovakuutuksen tälle korotetulle D/A-määrälle siltä osin kuin oli kyse Hynixin ja sen ulkomailla sijaitsevien tytäryhtiöiden välisistä liiketoimista.
In other words, Hynix collects the foreseen payment for the export transaction from the banks concerned, which hold the D/A documents.
Hynix toisin sanoen nostaa vientitoimen ennakoitua maksua vastaavan summan asianomaisista pankeista, joiden hallussa D/A-asiakirja on.
The affiliated importer in the country of destination then makes the payments for the goods concerned directly to the banks against the D/A.
Tämän jälkeen määrämaassa toimiva etuyhteydessä oleva tuoja maksaa asianomaiset tavarat suoraan kyseisille pankeille D/A-asiakirjaa vastaan.
Hynix pays KEIC a premium for the guarantee and pays interest to the banks concerned for the D/A amounts withdrawn until the importer makes the final payment.
Hynix maksaa KEIC:lle palkkion takuusta ja asianomaisille pankeille korkoa nostetuista D/A-määristä, kunnes tuoja suorittaa lopullisen maksun.
The KEIC insurance covers the amounts due to the banks which cannot be collected due to the bankruptcy of either the exporter or the importer.’.
KEIC:n vakuutus kattaa ne pankkien saatavat, joita ei voida periä joko viejän tai tuojan konkurssin takia.”
The Panel found that the EC reached a reasonable and reasoned conclusion on the basis of the record before it that the KEIC Guarantee conferred a benefit to Hynix [34].
Paneeli totesi, että Euroopan yhteisön käytettävissä olevien tietojen perusteella tekemä päätelmä, jonka mukaan KEIC:n takuusta koitui etua Hynixille, oli kohtuullinen ja perusteltu [34].
In doing so, it recalled that the KEIC itself was hesitant to provide the guarantee on Hynix's debt and needed its own guarantee from the GOK [35].
Samalla paneeli muistutti, että KEIC epäröi taata Hynixin velkoja ja tarvitsi itse tätä varten takuun Korean viranomaisilta [35].
However, as regards the amount of the benefit, the Panel report indicates that the EC should, as a matter of WTO law, re-examine the question of the availability of alternative benchmarks for calculating the benefit to Hynix [36].
Saadun edun määrästä paneeliraportissa kuitenkin todetaan, että Euroopan yhteisön olisi WTO:n määräysten mukaisesti tarkasteltava uudelleen kysymystä siitä, olisiko Hynixille koituneen edun laskentaa varten käytettävissä vaihtoehtoisia vertailukohteita [36].
As the Panel observed, the question of benefit in the case of a government guarantee can be examined from more than one angle [37].
Kuten paneeli totesi, kysymystä valtiontakauksen antamasta edusta voidaan tarkastella useammasta eri näkökulmasta [37].
One reasonable method of enquiring into the amount of benefit from such a measure might be to compare the guarantee provided by the government with a comparable guarantee provided by the market [38].
Tällaisesta toimenpiteestä saadun edun määrää voitaisiin tutkia esimerkiksi vertaamalla julkisen viranomaisen myöntämää takausta vastaavaan markkinoilta saatavissa olevaan takaukseen [38].
A second reasonable method is indicated by Article 6(b) of the basic Regulation (which generally corresponds to Article 14(b) of the SCM Agreement), which refers to government loans; and Article 6(c) of the basic Regulation (which generally corresponds to Article 14(c) of the SCM Agreement), which refers to a loan guarantee by a government [39].
Toinen kohtuullinen menetelmä mainitaan julkisten viranomaisten myöntämää lainaa käsittelevässä perusasetuksen 6 artiklan b alakohdassa (joka pääpiirteittäin vastaa WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 14 artiklan b kohtaa) sekä julkisten viranomaisten myöntämää lainatakausta käsittelevässä perusasetuksen 6 artiklan c alakohdassa (joka pääpiirteittäin vastaa WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 14 artiklan c kohtaa) [39].
In this case, the ‘loan guaranteed by the government’ is the revolving amount of debt outstanding at any time owed by the Hynix group, via its affiliated importers in various countries of export, to the banks, in respect of export transactions where payment has yet to be made, but funds have already been advanced by the banks to Hynix.
Tässä tapauksessa ”julkisten viranomaisten takaama laina” on se kulloinkin maksamatta olevien uusiutuvien saatavien määrä, jonka Hynix-konserni siihen etuyhteydessä olevien, eri vientimaissa toimivien tuojien kautta on velkaa pankeille niistä vientitoimista, joita ei ole vielä maksettu mutta joiden osalta pankit ovat jo suorittaneet ennakkomaksun Hynixille.
The financial contribution under consideration related to the extension of the facility by USD 600 million.
Tarkasteltavana oleva taloudellinen tuki koskee järjestelyn enimmäismäärän korotusta 600 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.
However, the facility itself had an overall ceiling of USD 1,4 billion.
Koko järjestelyn enimmäismäärä oli kuitenkin 1,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
The Commission has re-examined the extensive record in this case and considered whether there is any relevant benchmark against which the amount of the benefit could be calculated.
Komissio tarkasteli uudelleen tapauksen laajaa aineistoa ja pyrki selvittämään, oliko olemassa sellaisia asianmukaisia vertailukohteita, joita voitaisiin käyttää edun määrän laskemisessa.
First, the Commission considered whether Hynix had received new loans at the time that the USD 600 million increase had been granted.
Komissio tutki ensin, oliko Hynix saanut uusia lainoja samaan aikaan kun kyseinen 600 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruinen korotus myönnettiin.
The record demonstrates, however, that no new commercially comparable lending had been provided.
Tutkimusaineiston tiedoista käy kuitenkin ilmi, että vastaavia uusia kaupallisia lainoja ei ollut myönnetty.
Second, the Commission looked for verified evidence regarding the cost and terms of a comparable commercial guarantee or a ‘comparable commercial loan absent the government guarantee’ that Hynix or another firm in a situation comparable to Hynix concluded at the relevant time.
Tämän jälkeen komissio pyrki löytämään todennettua näyttöä kustannuksista ja ehdoista, jotka liittyisivät Hynixin tai muun vastaavassa tilanteessa olleen yrityksen kyseisenä ajankohtana saamaan vastaavaan markkinaehtoiseen takuuseen tai ”vastaavankaltaisen kaupalliseen lainaan, jonka yritys voisi saada markkinoilta ilman valtiontakausta”.
A comparable commercial loan would ideally be one of approximately the same size, would related to the same or a similar sector of economic activity, would involve a comparable type of activity, such as export credit insurance, and would have been concluded at approximately the same time.
Vastaavan kaupallisen lainan olisi mieluiten oltava suunnilleen saman suuruinen, sen olisi liityttävä samaan tai samankaltaiseen toimialaan ja toimintaan (esimerkiksi vientiluottovakuutukseen) ja sen antamisajankohdan olisi oltava suunnilleen sama.
It could not involve any government guarantee, express or implied, and would need to involve a firm in a comparable financial situation to that of Hynix.
Siihen ei voisi liittyä mitään julkisen viranomaisen suoraan tai epäsuorasti myöntämää takuuta, ja siinä mukana olevan yrityksen olisi oltava Hynixin taloudelliseen tilanteeseen verrattavassa tilanteessa.
Having conducted this re-examination, the Commission has determined that there is no reliable information on the record regarding these matters.
Komissio totesi tekemänsä uudelleentarkastelun perusteella, että tutkimusaineistossa ei ole luotettavia tietoja näistä seikoista.
The Commission has not found any such benchmark as regards Hynix itself.
Komissio ei ole löytänyt mitään vertailukohdetta Hynixin itsensä suhteen.
The loans provided to Hynix were generally either provided by the GOK or by banks that were entrusted and directed by the GOK, and the rate on the syndicated loan would also be an inappropriate benchmark for the reasons stated in recitals 17 to 20 above.
Hynixille myönnetyt lainat olivat yleensä peräisin joko Korean viranomaisilta tai pankeilta, jotka Korean viranomaiset olivat valtuuttaneet tai määränneet myöntämään yritykselle lainaa; myöskään syndikoidun lainan korkoa ei voida käyttää vertailuarvona edellä 17–20 kappaleessa selostetuista syistä.
Lending from Citibank Seoul is also not an appropriate benchmark for the reasons stated in recital 21 above.
Sama koskee Citibank Seoulin myöntämiä lainoja 21 kappaleessa selostetuista syistä.
Citibank's participation was insufficiently significant, was influenced by the participation of other lenders and the GOK and was distorted by both its interest, together with SSB, as Hynix's financial advisor and its long-term relationship with the GOK.
Citibank Seoulin osuus ei ollut riittävän merkittävä ja siihen vaikutti muiden lainanantajien ja Korean viranomaisten osallistuminen lainajärjestelyihin, minkä lisäksi pankin toiminta Hynixin rahoituskonsulttina yhdessä SSB:n kanssa sekä sen pitkäaikaiset yhteydet Korean viranomaisiin olivat omiaan vääristämään tilannetta.
In any event, Citibank did not cooperate in the investigation.
Sitä paitsi Citibank Seoul ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
Given Hynix's financial condition, there are no Hynix-specific benchmarks that can be used and there is no data on the record regarding loans to companies in a similar financial condition to Hynix.
Hynixin heikon taloudellisen tilanteen vuoksi yritykseen itseensä liittyviä vertailukohteita ei ole käytettävissä, eikä tutkimusaineistossa ole tietoja lainoista, jotka olisi myönnetty vastaavassa taloudellisessa tilanteessa oleville yrityksille.
Moreover, the available information indicates that Hynix did not obtain, and would not have been able to obtain, the relevant funds in the market [40].
Käytettävissä olevat tiedot osoittavat lisäksi, että Hynix ei saanut eikä olisi voinut saada kyseistä rahoitusta markkinoilta [40].
Hynix's already dismal financial condition worsened markedly in 2000, when the company suffered a net loss of over KRW 2 trillion.
Sen jo valmiiksi kehno taloudellinen tilanne heikkeni selvästi vuonna 2000, jolloin sen nettotappiot nousivat 2 biljoonaan Etelä-Korean woniin.
At year-end 2000, Hynix's total indebtedness was KRW 8 trillion, and Hynix's current ratio, which measures the degree to which a firm's current assets cover current liabilities, was 0,33 [41].
Vuoden 2000 lopussa Hynixin kokonaisvelkamäärä oli 8 biljoonaa Etelä-Korean wonia ja sen käyttöpääomasuhde, joka kertoo, missä määrin yrityksen rahoitus- ja vaihto-omaisuus kattaa sen lyhytaikaiset velat, oli 0,33 [41].
Hynix ' s net profit margin fell from 2,08 % in 1999 to minus 24,03 % in 2000 (when the DRAM industry as a whole performed well) and minus 93,83 % in 2001 [42].
Hynixin nettovoittomarginaali, joka vuonna 1999 oli 2,08 prosenttia, laski –24,03 prosenttiin vuonna 2000 (jolloin DRAM-teollisuudella kokonaisuutena ottaen meni hyvin) ja edelleen –93,83 prosenttiin vuonna 2001 [42].
Clearly, during 2000 and 2001, Hynix was unable to generate adequate cash flow to cover its existing debt, much less new debt.
On selvää, että Hynix ei vuosina 2000 ja 2001 pystynyt aikaansaamaan riittävästi kassavirtaa edes olemassa olevien, ja vielä vähemmän uusien, velkojensa hoitamiseen.
Market analysts agreed that Hynix was not creditworthy during this period.
Markkina-analyytikot olivat yhtä mieltä siitä, että Hynix ei ollut luottokelpoinen kyseisenä aikana.
Hynix's Standard & Poor's rating was B- in March 2001, CCC+ in August 2001 and ‘selective default’ in October 2001.
Standard & Poor'sin luokituksen mukaan Hynix kuului maaliskuussa 2001 luokkaan B-, elokuussa 2001 luokkaan CCC+ ja lokakuussa 2001 luokkaan SD (”selective default” eli velanhoito osittain laiminlyöty).
Similarly, in February 2001, Deutsche Bank posited the cash flow problem bluntly: ‘We believe the most critical concern for (Hynix) is its ongoing cash flow concerns.
Myös Deutsche Bank kommentoi helmikuussa 2001 yrityksen kassavirtaongelmaa suorasukaisesti: ”Vakavimpana ongelmana (Hynixillä) on sen kassavirran jatkuva riittämättömyys. Emme kuitenkaan usko, että Korean valtio haluaa vielä luopua toivosta yrityksen suhteen ... Yrityksen talouskriisi heikentää jatkossakin tuntuvasti sen kykyä toipua, sillä DRAM-ala on puolijohdealoista ehkä kaikkien pääomavaltaisin sen vuoksi, että teknologiaprosesseja on jatkuvasti kehitettävä.”
In February 2001, in an article in the Korea Herald [46], another market expert stated that: ‘Given the fact that credit risk is still pronounced and haunting investors, I don't think fluent capital will flow into corporate bonds rated below BBB+’.
Toinen markkina-asiantuntija totesi Korea Heraldissa helmikuussa 2001 julkaistussa artikkelissa [46] seuraavaa: ”Koska luottoriski on edelleen merkittävä ja sijoittajien tiedossa, en usko, että vapaata pääomaa sijoitettaisiin suuria määriä alle BBB+-luokituksen saaneisiin joukkovelkakirjalainoihin.”.
This coincides with the early period of the KEIC Guarantee and KDB Debenture Programme.
Tämän kommentin esittämisaikaan KEIC:n takuujärjestely ja KDB:n debentuuriohjelma olivat alkuvaiheissaan.
The article goes on to point out the yield difference between investment grade bonds and junk bonds, concluding that ‘this indicates that investors continue to shun low-grade corporate bonds, expanding the spread between high-credited bonds and the so-called junk bonds to their widest margin’.
Artikkelissa selostetaan vielä investointitason luottokelpoisuusluokkiin kuuluvien joukkolainojen ja roskalainojen tuottoeroa ja todetaan lopuksi, että ”tämä osoittaa, että sijoittajat karttavat edelleen huonon luokituksen saaneita joukkovelkakirjalainoja, mikä on entisestään suurentanut hyvän arvosanan saaneiden joukkolainojen ja nk. roskalainojen välistä marginaalia.”.
Thus, the Commission confirms its original finding that Hynix fell short of the investment grade required by investors for the junk bond market; and that, during the IP, the type of capital markets referred to by the Panel were inaccessible to companies with prospects as weak as those of Hynix.
Niinpä komissio vahvistaa alkuperäisen päätelmänsä siitä, että Hynix ei yltänyt roskalainamarkkinoille sijoittavien vaatimaan luottokelpoisuuden investointiluokkaan ja että paneelin tarkoittamat pääomamarkkinat eivät tutkimusajanjakson aikana olleet sellaisten yritysten käytettävissä, joiden näkymät olivat yhtä huonot kuin Hynixillä.
Accordingly, such information as is on the record does not permit the establishment of a reliable benchmark with respect to such markets.
Näin ollen voidaan todeta, että tutkimusaineiston tietojen perusteella ei ole mahdollista vahvistaa näihin markkinoihin liittyvää luotettavaa vertailukohdetta.
The Commission would therefore be in a position to reasonably and objectively conclude that no alternative commercial benchmark would actually be available in this case.
Komissio voisi näin ollen perustellusti ja puolueettomasti päätellä, että tässä tapauksessa ei olisi käytettävissä vaihtoehtoista kaupallista vertailukohdetta.
Accordingly, in these circumstances, the Commission finds that the amount of the benefit to Hynix could not exceed the full amount of the loan, plus compound interest and the costs of recovery or attempted recovery in the event of default.
Näin ollen komissio toteaa, että Hynixille koitunut etu ei voi olla suurempi kuin kyseessä olevan lainan täysi määrä, johon on lisätty koronkorko ja perinnästä tai perintäyrityksestä aiheutuneet kulut siinä tapauksessa, että lainanhoito laiminlyödään.
Because there is also no reliable information on the record regarding these latter additional costs, the Commission has confined itself to the full amount of the loan.
Koska tutkimusaineistoon ei myöskään sisälly luotettavia tietoja viimeksi mainituista lisäkustannuksista, komissio on tyytynyt käyttämään laskelmien perustana lainan täyttä määrää.
The Commission believes that this conclusion is fully supported by its (unchanged) determinations regarding the financial situation and worth of Hynix, and the situation in the DRAMs market and the financial markets, and that it is consistent with the basic Regulation and the Guidelines.
Komissio uskoo, että tätä päätelmää täysin tukevat komission (muuttumattomat) päätelmät Hynixin rahoitustilanteesta ja arvosta sekä DRAMien markkinoiden ja rahoitusmarkkinoiden tilanteesta ja että se on perusasetuksen ja suuntaviivojen mukainen.
However, mindful of the WTO Panel’s reasoning, the Commission has, exceptionally and for this reason only, also considered whether or not, even absent any relevant benchmarks, there is anything that might serve as the basis for a proxy benchmark, adjusted where necessary to take account of the particular circumstances of this case.
WTO:n paneelin esittämien päätelmien vuoksi komissio selvitti kuitenkin poikkeuksellisesti ja vain tästä syystä myös, olisiko asianmukaisten vertailukohteiden puuttuessa olemassa mitään muuta arviointiperustetta, jota voitaisiin käyttää korvaavana vertailukohteena sen jälkeen, kun siihen olisi tarvittaessa tehty tapauksen erityisolosuhteet huomioon ottavia mukautuksia.
Such a proxy could, for example, be based on a commercial interest rate, with the addition of a risk premium, reflecting the default rates of companies exhibiting comparable risk.
Tällainen korvaava vertailukohde voisi perustua esimerkiksi markkinakorkoon, johon on lisätty vastaavaan riskiluokkaan kuuluvien yritysten maksuhäiriöastetta kuvastava riskilisä.
Such a calculation would take into account the term of the loan, a benchmark interest rate that would be paid by a creditworthy company, the probability of default by an uncreditwothy company within a specified period of time and the probability of default by a creditworthy company within the same specified period of time.
Laskelmassa otettaisiin tällöin huomioon laina-aika, luottokelpoisen yrityksen maksattavaksi tuleva vertailukorkotaso, maksuhäiriöiden todennäköisyys tiettynä ajanjaksona luottokelvottoman yrityksen tapauksessa ja maksuhäiriöiden todennäköisyys samana ajanjaksona luottokelpoisen yrityksen tapauksessa.
This approach is premised on the commonly understood notion that when a lender makes a loan to a company that is considered to be uncreditworthy, the lender faces higher probability that the borrower will default on repayment of the loan.
Tämä lähestymistapa perustuu siihen yleisesti hyväksyttyyn käsitykseen, että kun lainanantaja myöntää lainaa yritykselle, jota pidetään luottokelvottomana, sen on samalla otettava huomioon, että on todennäköisempää, että kyseinen lainansaaja laiminlyö takaisinmaksun.
As a consequence of this higher default probability, the lender will charge a higher rate of interest, and one that is in proportion to the increased probability of default.
Tämän vuoksi lainanantaja perii korkeampaa korkoa, joka on suhteessa kyseiseen suurempaan maksuhäiriöriskiin.
Essentially, this would entail taking an interest rate available in the market to creditworthy borrowers and adding a ‘risk premium’ to it in order to account for the increased risk associated with lending to a company that is not creditworthy.
Käytännössä meneteltäisiin niin, että perustaksi otettaisiin luottokelpoisiin lainanottajiin sovellettava markkinakorko, johon lisättäisiin riskilisä sen suuremman riskin huomioon ottamiseksi, joka liittyy luottokelvottomille yrityksille myönnettäviin lainoihin.
For purposes of implementing the Panel's report in this case, the Commission has used the following formula to calculate an appropriate uncreditworthy benchmark interest rate:
Asiaa koskevien paneeliraportin päätelmien täytäntöön panemiseksi komissio laski luottokelvottomiin yrityksiin sovellettavan vertailukorkotason seuraavaa laskukaavaa käyttäen:
ib= [(1-qn)(1+if)n/(1-pn)]1/n -1
ib = [(1-qn)(1+if)n/(1-pn)]1/n -1
n the term of the loan
n laina-aika
ib the benchmark interest rate for an uncreditworthy borrower
ib luottokelvottomaan lainanottajaan sovellettava vertailukorkotaso
if the long-term interest rate that would be paid by a creditworthy company
if luottokelpoiselta yritykseltä perittävä pitkän aikavälin korko
pn the probability of default by an uncreditworthy company within n years
pn maksuhäiriöiden todennäköisyys luottokelvottoman yrityksen tapauksessa n vuoden kuluessa
qn the probability of default by a creditworthy company within n years.
qn maksuhäiriöiden todennäköisyys luottokelpoisen yrityksen tapauksessa n vuoden kuluessa.
For the purposes of this implementation, the Commission has used as the creditworthy (or commercial) rate for USD loans the average USD lending interest rate for 2001, which, according to the IMF International Financial Statistics Service, was 6,922 %.
Näissä laskelmissa komissio käytti luottokelpoisten yritysten Yhdysvaltain dollarin määräisten lainojen korkona (markkinakorkona) dollarimääräisten lainojen keskimääräistä korkoa vuonna 2001, joka oli IMF:n kansainvälisen taloustilastopalvelun (IMF International Financial Statistics Service) mukaan 6,922 prosenttia.
Although the credit received by Hynix by virtue of the guarantee was short term, the measure under consideration, i.e., the guarantee itself, was in fact a form of rolling credit.
Vaikka Hynixin tarkasteltavana olevan takuun ansiosta saama luotto oli lyhytaikaista, takuu itsessään oli eräänlainen jatkuva luotto.
The Commission used data from Moody's Investor Service to obtain default rates for creditworthy and uncreditworthy companies.
Määrittäessään luottokelpoisten ja luottokelvottomien yritysten maksuhäiriöriskiä komissio käytti perustana tietoja, jotka olivat peräisin Moody's Investor Service -luokituslaitokselta.
For the uncreditworthy rate, the Commission used the likelihood of default for companies with a credit rating of Caa to C during the term of the relevant measure (i.e., one year for the KEIC guarantee).
Luottokelvottomien yritysten tapauksessa komission lähtökohtana oli maksuhäiriöiden todennäköisyys sellaisten yritysten osalta, joiden luottoluokitus kyseessä olevan toimenpiteen keston aikana (KEIC:n takuun tapauksessa yksi vuosi) oli Caa–C.
Similarly, the Commission used the default rate for a creditworthy company during the term of the measure in question, calculated based on a cumulation of data for investment grade companies.
Luottokelpoisen yrityksen maksuhäiriöriski kyseessä olevan toimenpiteen keston ajalta laskettiin vastaavasti kokoamalla yhteen investointitason luokkiin kuuluvia yrityksiä koskevat tiedot.
The rate of default of an uncreditworthy company in 2001 within one year was, according to Moody's, 34,34 %.
Luottokelvottoman yrityksen maksuhäiriöriski vuoden pituisena aikana vuonna 2001 oli Moody's-laitoksen mukaan 34,34 prosenttia.
The rate of default of a creditworthy company in 2001 within one year was 0,13 %.
Luottokelpoisen yrityksen osalta tämä riski oli 0,13 prosenttia.
This led to total interest rate of 62,70 %.
Tämän perusteella kokonaiskoroksi saatiin 62,70 prosenttia.
In contrast, the interest rate payable by Hynix on the USD loans in question was 8,33 %, i.e., a total interest differential of 54,37 %.
Hynixin kyseessä olevista dollarimääräisistä lainoista maksama korko sen sijaan oli 8,33 prosenttia eli korkojen erotus on yhteensä 54,37 prosenttia.