natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This approach was applied in Decision 2000/392/EC and upheld by the Court of First Instance.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tämän myös vahvistanut.
The expert reports relating to that case applied margins of around 3 % to 5 %, depending on the method used, the reference period and the underlying data. For example, one report commissioned by the BdB calculated alternative figures of 3,16 % and 5 %, while another, commissioned by WestLB in the same case, arrived at calculations of 4,5 % and 5 %, and Lehman Brothers, which was also working for WestLB, calculated a rate of 4 %.
Esimerkiksi BdB:n tilaaman lausunnon mukaan markkinariskipreemio olisi vaihtoehtoisesti 3,16 tai 5 prosenttia, WestLB:n samassa menettelyssä tilaaman lausunnon mukaan 4,5 tai 5 prosenttia ja WestLB:n Lehman Brothersilta pyytämän lausunnon mukaan 4 prosenttia.
on aid from Germany for Westdeutsche Landesbank — Girozentrale (WestLB), now WestLB AG
Saksan myöntämästä tuesta Westdeutsche Landesbank Girozentralelle (nykyisin WestLB AG)
(notified under document number C(2004) 3925)
(tiedoksiannettu numerolla K(2004) 3925)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
ADMINISTRATIVE PROCEDURE
HALLINNOLLINEN MENETTELY
It claimed that the German Banking Supervisory Authority (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen — ‘BAKred’) had infringed Article 4(1) of Council Directive 89/299/EEC when accepting assets of the Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes North Rhine-Westphalia (‘Wfa’), which had been merged with Westdeutsche Landesbank Girozentrale (‘WestLB’), as own funds of the latter.
Liiton mukaan Saksan pankkitarkastusvirasto (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen) on rikkonut direktiivin 89/299/ETY 4 artiklan 1 kohtaa hyväksyessään Westdeutsche Landesbank Girozentralen (jäljempänä ’WestLB’) kanssa fuusioituneen Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalenin (jäljempänä ’WfA’) omaisuuden WestLB:n omiksi varoiksi.
By letter dated 31 May 1994, BdB informed Directorate-General IV, responsible for competition, of the asset transfer, alleging a distortion of competition in favour of WestLB.
BdB ilmoitti 31 päivänä toukokuuta 1994 päivätyllä kirjeellään kilpailusta vastaavalle komission pääosastolle IV omaisuuden siirtämisestä ja totesi samalla siirron vääristäneen kilpailua WestLB:n eduksi.
On 21 December 1994 it filed a formal complaint requesting the Commission to initiate proceedings against Germany under Article 88(2) of the EC Treaty.
BdB esitti 21 päivänä joulukuuta 1994 virallisen kantelun ja kehotti komissiota aloittamaan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn Saksaa vastaan.
In February and March 1995 and in December 1996 ten individual banks associated themselves with the complaint of their association.
Helmikuussa ja maaliskuussa 1995 sekä joulukuussa 1996 kymmenen yksittäistä pankkia yhtyi liittonsa tekemään kanteluun.
By letters dated 12 January, 9 February, 10 November and 13 December 1993 and 16 January 1996, the Commission asked the German authorities for further information in order to determine whether the asset transfer constituted state aid.
Voidakseen arvioida, oliko omaisuuden siirtämisessä kyse valtiontuesta, komissio pyysi Saksan viranomaisilta 12 päivänä tammikuuta, 9 päivänä helmikuuta, 10 päivänä marraskuuta ja 13 päivänä joulukuuta 1993 sekä 16 päivänä tammikuuta 1996 päivätyillä kirjeillä lisätietoja.
The German authorities replied by letters dated 9 February and 16 March 1993, 8 March 1994, 12 April and 26 April 1996 and 14 January 1997.
Tiedot toimitettiin sille 9 päivänä helmikuuta ja 16 päivänä maaliskuuta 1993, 8 päivänä maaliskuuta 1994, 12 päivänä huhtikuuta ja 26 päivänä huhtikuuta 1996 sekä 14 päivänä tammikuuta 1997 päivätyillä kirjeillä.
A number of further letters and documents were submitted by the different parties.
Lisäksi vastaanotettiin eri asianomaisten lähettämiä muita kirjeitä ja asiakirjoja.
Commission representatives met representatives of the German authorities, WestLB and other Landesbanks as well as of the complainant at various meetings during the period 1994-97.
Komission edustajat tapasivat Saksan viranomaisten, WestLB:n ja muiden osavaltionpankkien sekä kantelijan edustajat useita kertoja vuosina 1994–1997.
After this exchange of information, the Commission considered it necessary to initiate proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty.
Tämän tietojenvaihdon jälkeen komissio piti välttämättömänä aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely.
This decision was taken on 1 October 1997.
Se teki tätä koskevan päätöksen 1 päivänä lokakuuta 1997.
In it the Commission concluded that the measure in question probably constituted state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and that it needed additional information to carry out the necessary appraisal.
Komissio katsoi päätöksessään, että kyseinen toimenpide on todennäköisesti perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea ja että se tarvitsee lisätietoja asian tutkimiseksi.
This information related mainly to the measures taken by the Land of North Rhine-Westphalia (the ‘Land’) to ensure its proper participation in additional profits which WestLB can generate on the basis of the capital transferred, the effects of the inadequate liquidity content of the transferred capital, the effects of the fact that the Land's influence on WestLB had not increased, the effects of the preferential nature of the fixed remuneration and of any other aspect determining the appropriate level of remuneration, the level of Wfa capital available to underpin WestLB's commercial business, the value of the amount exceeding this sum but shown in WestLB's balance sheet, the tax exemptions, the waiver of liability, the profitability of WestLB and the alleged synergies.
Ennen kaikkea se tarvitsi tietoja toimenpiteistä, joilla Nordrhein-Westfalenin osavaltio (jäljempänä ’osavaltio’) varmistaa, että se saa kohtuullisen osuuden lisävoitoista, jotka WestLB voi saada pääoman korottamisen johdosta, tietoja vaikutuksista, joita seuraa siitä, että siirretty pääoma ei ole luonteeltaan maksuvalmiutta parantavaa eikä osavaltion vaikutusvalta WestLB:ssä kasva, samoin kuin tietoja maksettavan kiinteän korvauksen etuoikeusaseman vaikutuksista sekä kohtuullisen tuoton määrittämiseen liittyvien mahdollisten muiden tekijöiden vaikutuksista, tietoja WestLB:n liiketoiminnan perustana olevan Wfa:n pääoman suuruudesta, tämän määrän ylittävästä ja WestLB:n taseesta ilmenevästä määrästä, verovapautuksista, velvoitteista vapauttamisesta, WestLB:n kannattavuudesta ja väitetyistä synergiaeduista.
It received comments from WestLB (19 May 1998), the Association Française des Banques (26 May 1998), the British Bankers' Association (2 June 1998) and BdB (4 June 1998).
Komissio on saanut huomautuksia WestLB:ltä (19 päivänä toukokuuta 1998), Association Française des Banques -liitolta (26 päivänä toukokuuta 1998), British Bankers'Association -liitolta (2 päivänä kesäkuuta 1998) ja BdB:ltä (4 päivänä kesäkuuta 1998).
By letter of 15 June 1998 it forwarded them to Germany for its reaction, which it duly received by letter of 11 August 1998 after an extension of the deadline.
Nämä huomautukset toimitettiin Saksalle lausuntoa varten 15 päivänä kesäkuuta 1998 päivätyllä kirjeellä. Saksan lausunto saapui määräajan pidennyksen jälkeen 11 päivänä elokuuta 1998.
Meetings took place with representatives of BdB on 15 January and 16 September 1998 and with representatives of WestLB on 9 September 1998.
BdB:n edustajien kanssa järjestettiin tapaaminen 15 päivänä tammikuuta ja 16 päivänä syyskuuta 1998 sekä WestLB:n edustajien kanssa 9 päivänä syyskuuta 1998.
By letters of 22 September 1998, the Commission departments invited the German authorities, WestLB and BdB to a joint meeting on various aspects of the case.
Komission yksiköt kutsuivat 22 päivänä syyskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä Saksan viranomaiset, WestLB:n ja BdB:n yhteiseen kokoukseen käsittelemään asiaan liittyviä eri näkökohtia.
BdB provided information by letter of 30 October 1998.
BdB toimitti 30 päivänä lokakuuta 1998 päivätyllä kirjeellä asiakirjoja.
The meeting with the three parties took place on 10 November 1998.
Kokous näiden kolmen asianomaisen kanssa pidettiin 10 päivänä marraskuuta 1998.
Following that meeting the Commission departments requested additional information and documents from the German authorities and from BdB by letters of 16 November 1998.
Tämän jälkeen komission yksiköt pyysivät Saksan viranomaisilta ja BdB:ltä 16 päivänä marraskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä lisätietoja ja asiakirjoja.
By letter dated 14 January 1999, BdB submitted the information requested after an extension of the deadline.
BdB toimitti pyydetyt tiedot määräajan pidentämisen jälkeen 14 päivänä tammikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä.
The German authorities submitted some information by letters dated 15 January and 7 April 1999 after an extension of the deadline.
Saksan viranomaiset toimittivat määräajan pidentämisen jälkeen joitakin tietoja 15 päivänä tammikuuta 1999 ja 7 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyillä kirjeillä.
Since the German authorities refused to provide certain information, the Commission enjoined Germany by decision of 3 March 1999, which was sent to Germany by letter dated 24 March 1999, to submit that information.
Koska Saksan viranomaiset eivät halunneet luovuttaa komissiolle tiettyjä tietoja, komissio määräsi toimittamaan kyseiset tiedot 3 päivänä maaliskuuta 1999 tehdyllä päätöksellä, joka annettiin Saksalle tiedoksi 24 päivänä maaliskuuta päivätyllä kirjeellä.
Germany complied with this injunction by letter dated 22 April 1999 after an extension of the deadline.
Saksan hallitus toimitti tiedot määräajan pidentämisen jälkeen 22 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä.
The Commission decided to arrange for an independent study to be carried out on the appropriate remuneration to be asked by the Land for the transfer of Wfa to WestLB.
Komissio teetti puolueettoman tutkimuksen siitä, mikä on kohtuullinen korvaus, joka Nordrhein-Westfalenin osavaltion olisi vaadittava Wfa:n siirrosta WestLB:lle.
Representatives of the consultancy charged with that task also attended the meeting with the three parties on 10 November 1998 and submitted the study to the Commission on 18 June 1999.
Tämän toimeksiannon saanut konsulttiyritys osallistui myös kolmen asianomaisen kanssa 10 päivänä marraskuuta 1998 pidettyyn kokoukseen ja esitti tutkimuksensa komissiolle 18 päivänä kesäkuuta 1999.
On 8 July 1999 the Commission adopted Decision 2000/392/EC on the measure implemented by Germany for WestLB in question (the ‘challenged decision’).
Komissio teki 8 päivänä heinäkuuta 1999 päätöksen 2000/392/EY tarkasteltavana olevasta Saksan Westdeutsche Landesbank Girozentralen hyväksi toteuttamasta toimenpiteestä (jäljempänä ’riidanalainen päätös’).
The decision was notified to Germany on 4 August 1999. Germany forwarded it to the Land by letter of 6 August 1999.
Päätös annettiin Saksalle tiedoksi 4 päivänä elokuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, jonka se toimitti edelleen osavaltiolle 6 päivänä elokuuta 1999 päivätyllä kirjeellä.
The Land informed WestLB by letter of 9 August 1999, which arrived the same day.
Osavaltio tiedotti päätöksestä WestLB:lle 9 päivänä elokuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, jonka se vastaanotti samana päivänä.
Articles 1, 2 and 3 of the Decision read as follows:
Päätöksen 1, 2 ja 3 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘Article 1
1 artikla
The State aid which the Federal Republic of Germany has implemented for Westdeutsche Landesbank Girozentrale in the years 1992 to 1998, amounting to DEM 15797 million (EUR 8077 million), is incompatible with the common market.
Valtiontuki, jonka Saksa on myöntänyt yritykselle Westdeutsche Landesbank Girozentrale ja jonka määrä on yhteensä 1579700000 Saksan markkaa (807700000 euroa) vuosina 1992-1998, ei sovellu yhteismarkkinoille.
Germany shall take all necessary measures to discontinue and recover from the beneficiary the aid referred to in Article 1 and unlawfully made available to the beneficiary.
Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen kumoamiseksi ja sen perimiseksi takaisin.
Recovery shall be affected in accordance with the procedures of national law.
Tuki on perittävä takaisin kansallisen lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti.
The aid to be recovered shall include interest from the date on which it was at the disposal of the beneficiary until the date of its recovery.
Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti.
Germany shall inform the Commission, within two months of notification of this decision, of the measures taken to comply with it.’
Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
COURT PROCEDURE
OIKEUDENKÄYNTIMENETTELY
On 12 October 1999 WestLB and the Land of North Rhine-Westphalia challenged this decision before the Court of First Instance of the European Communities.
WestLB ja Nordrhein-Westfalenin osavaltio nostivat 12 päivänä lokakuuta 1999 kanteet kyseistä päätöstä vastaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
WestLB, the Land and Germany as intervening party requested that the challenged decision be annulled and that the Commission bear the procedural costs.
WestLB, osavaltio ja Saksa väliintulijana vaativat kumoamaan riidanalaisen päätöksen ja velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
In addition, the Land requested that BdB bear its own costs.
Lisäksi osavaltio vaati, että BdB:n on vastattava omista kuluistaan.
The Commission and the BdB as intervening party requested that both legal challenges be rejected as unfounded and that the complainants bear the procedural costs (the BdB here included its own costs).
Komissio ja BdB väliintulijana vaativat hylkäämään molemmat kanteet perusteettomina ja velvoittamaan kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut (BdB liitti mukaan omat kulunsa).
In addition, Germany challenged this decision before the Court of Justice of the European Communities on 8 October 1999, likewise requesting that it be annulled and that the Commission bear the procedural costs.
Lisäksi Saksa nosti 8 päivänä lokakuuta 1999 kanteen kyseistä päätöstä vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa pyytäen kumoamaan päätöksen ja määräämään komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The challenge was, however, suspended on account of the substantially identical procedure before the Court of First Instance.
Tämä menettely kuitenkin lopetettiin, koska sama asia oli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltävänä.
The Court decided on 22 August 2000 to admit Germany as intervening party supporting the applicants and the BdB as intervening party supporting the Commission.
Tuomioistuimen 22 päivänä elokuuta 2000 tekemällä päätöksellä Saksa hyväksyttiin kantajia tukevaksi väliintulijaksi ja BdB komissiota tukevaksi väliintulijaksi.
By decision of the Court of 11 July 2001, the two cases were joined for the purposes of an oral hearing and ruling.
Tuomioistuimen 11 päivänä heinäkuuta 2001 tekemällä päätöksellä asiat yhdistettiin samaan istuntoon ja samaan päätökseen.
The hearing took place on 5 and 6 June 2002.
Istunto järjestettiin 5 ja 6 päivänä kesäkuuta 2002.
On 6 March 2003 the Court of First Instance delivered a ruling annulling the challenged decision and ordering the Commission to pay the costs of the applicants and to bear its own costs and Germany and the BdB to bear their own costs.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 6 päivänä maaliskuuta 2003 tuomion, jossa se kumosi riidanalaisen komission päätöksen ja velvoitti komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä Saksan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja BdB:n vastaamaan omista kuluistaan.
The Court annulled the Commission decision on the ground of insufficient justification of two points regarding calculation of the appropriate remuneration.
Tuomioistuin kumosi komission päätöksen puutteellisten perustelujen vuoksi kahden seuraavan seikan osalta, jotka koskevat markkinaehtoisen korvauksen määrittämistä.
Firstly, the annulment was based on the reasons stated for the remuneration for liquid equity capital as the starting point for the calculation, for which the Commission had set a rate of 12 % per annum (after corporation tax and before investor taxes).
Ensinnäkin päätös kumottiin niiden perustelujen vuoksi, joilla perusteltiin sijoituksen tuoton käyttämistä laskelman lähtökohtana; komissio oli määrittänyt tuoton 12 prosentiksi vuodessa (yrityksen maksamien verojen jälkeen mutta ennen sijoittajan maksamia veroja).
Secondly, it was based on the reasons stated for the top-up for this remuneration, for which the Commission had set a rate of 1,5 % per annum (after corporation tax and before investor taxes).
Toiseksi kumoaminen perustui tämän korvauksen korotusta koskeviin perusteluihin; komissio oli määrittänyt korotuksen 1,5 prosentiksi vuodessa (yrityksen maksamien verojen jälkeen mutta ennen sijoittajan maksamia veroja).
These points apart, the Court confirmed in full the Commission decision.
Muilta osin tuomioistuin vahvisti komission päätöksen kokonaisuudessaan.
RESUMED ADMINISTRATIVE PROCEDURE
UUSI HALLINNOLLINEN MENETTELY
By letters of 20 and 29 January, 6 February and 28 May 2004, the Commission asked the German authorities for an update of the relevant information for this decision. This was provided on 10 March and 14 June 2004 after an extension of the deadline and orally discussed on 28 July 2004.
Komissio pyysi 20 ja 29 päivänä tammikuuta, 6 päivänä helmikuuta ja 28 päivänä toukokuuta 2004 päivätyillä kirjeillä Saksan viranomaisia toimittamaan päätöksen kannalta merkityksellisistä seikoista ajantasaiset tiedot, jotka määräajan pidennyksen jälkeen toimitettiin 10 päivänä maaliskuuta ja 14 päivänä kesäkuuta 2004 ja joita selvitettiin suullisesti 28 päivänä heinäkuuta 2004.
A further letter from the Land of North Rhine-Westphalia was received on 26 August 2004.
Nordrhein-Westfalenin osavaltio lähetti huomautuksensa 26 päivänä elokuuta 2004.
By letter of 6 October 2004, Germany provided additional information that had been requested.
Saksa lähetti pyydetyt lisätiedot 6 päivänä lokakuuta 2004 päivätyllä kirjeellä.
In July 2004 the complainant BdB, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB AG reached a preliminary understanding on the proper return that was submitted to the Commission on 19 July and that should, in their view, be used for the two points criticised by the Court.
Heinäkuussa 2004 kantelun tehnyt BdB, Nordrhein-Westfalenin osavaltio ja WestLB AG pääsivät sopimukseen kohtuullisesta korvauksesta, jota niiden mielestä olisi käytettävä lähtökohtana kummassakin tuomioistuimen arvostelemassa kohdassa. Tästä ilmoitettiin komissiolle 19 päivänä heinäkuuta 2004.
The definitive version of this understanding was submitted to the Commission on 13 October 2004.
Sopimuksen lopullinen toisinto toimitettiin komissiolle 13 päivänä lokakuuta 2004.
In the present new decision, the Commission has rectified in line with the Court's indications the two points criticised by it (justification for the basic remuneration and a possible top-up).
Tässä uudessa päätöksessä komissio on tuomioistuimen määräysten mukaisesti parantanut molempia tuomioistuimen puutteellisiksi katsomia seikkoja (perustuottoa ja mahdollista korotusta koskevat perustelut).
These two points apart, it maintains in principle the basic assessment given by it in the original decision.
Muutoin komissio pitää kiinni alkuperäisen päätöksen mukaisesta arvioinnistaan.
However, the Commission has taken into account the results of the talks between the complainant BdB, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB AG regarding the appropriate remuneration.
Se on kuitenkin ottanut huomioon BdB:n, Nordrhein-Westfalenin osavaltion ja WestLB AG:n kohtuullisen korvauksen suuruudesta käymien neuvottelujen tulokset.
During the relevant period for this decision, i.e. from the injection of Wfa on 31 December 1991 to the splitting up of WestLB on 1 August 2002, which ended the state aid situation, WestLB was a public-law institution (Anstalt des öffentlichen Rechts) under the law of the Land of North Rhine-Westphalia.
Tämän päätöksen kannalta merkityksellisen ajanjakson aikana, toisin sanoen 31 päivänä joulukuuta 1991 tapahtuneesta Wfa:n liittämisestä WestLB:hen 1 päivään elokuuta 2002, jolloin WestLB pilkottiin ja valtiontukitilanne päättyi, WestLB oli Nordrhein-Westfalenin osavaltion lainsäädännön mukaan julkisessa omistuksessa oleva luottolaitos.
On 31 December 1991 its recognised own capital amounted to DEM 5,1 billion.
Sen hyväksytty oma pääoma oli 31 päivänä joulukuuta 19915,1 miljardia Saksan markkaa.
By law, three functions had been assigned to WestLB: it acted as central bank for the local savings banks in North Rhine-Westphalia and, since 17 July 1992, also as the central institution for savings banks in the Land of Brandenburg; it was engaged in the issuing of debt instruments and the handling of financial transactions for its public shareholders (state-bank function); it operated as a normal commercial bank in its own right.
Sille oli säädetty laissa kolme tehtävää: se toimi Nordrhein-Westfalenin osavaltion paikallisten säästökassojen ja 17 päivästä heinäkuuta 1992 myös Brandenburgin osavaltion säästökassojen keskuspankkina. Se toimi osavaltion ja kuntien pankkina hoitamalla omistajiensa toimeksiannosta rahoitusliiketoimia.
Irrespective of special provisions of the Land, WestLB was subject to banking supervision under the German Banking Law (Kreditwesengesetz).
Lisäksi se harjoitti yleistä pankkitoimintaa. Rajoittamatta osavaltion lainsäädännön erityismääräysten soveltamista WestLB on luottolaitosten toimintaa koskevan Saksan lain (Kreditwesengesetz) mukaisen pankkitarkastuksen alainen.
WestLB was 100 % publicly owned.
WestLB oli kokonaan julkisessa omistuksessa.
The largest single stake in the nominal capital was held by the Land (43,2 %).
Suurimman osan nimellispääomasta omisti osavaltio (43,2 prosenttia).
Other shareholders were the municipal associations (Landschaftsverbände) of Rheinland and Westfalen-Lippe (11,7 % each) as well as the associations of local public savings banks (Sparkassen- und Giroverbände) of Rheinland and Westfalen-Lippe (16,7 % each).
Muut omistajat olivat Landschaftsverband Rheinland ja Landschaftsverband Westfalen-Lippe (kummallakin 11,7 prosentin osuus) ja Rheinische Sparkassen- und Giroverband sekä Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (kummallakin 16,7 prosentin osuus).
This ownership structure remained unchanged through the relevant period from 31 December 1991 to 1 August 2002.
Nämä omistusosuudet eivät ole muuttuneet tarkastelujakson aikana, joka alkoi 31 päivänä joulukuuta 1991 ja päättyi 1 päivänä elokuuta 2002.
As a public-law institution, WestLB benefited from two forms of guarantees from its public owners: ‘institutional liability’ (Anstaltslast) and ‘guarantor liability’ (Gewährträgerhaftung).
Julkiset omistajat takasivat WestLB:n toiminnan julkisoikeudellisena laitoksena ylläpitovelvollisuuden (Anstaltslast) ja takausvelvollisuuden (Gewährträgerhaftung) perusteella.
Anstaltslast means that the owners of WestLB are responsible for securing the economic basis of the institution and its function for the entire duration of its existence.
Ylläpitovelvollisuus merkitsee, että WestLB:n omistajat ovat laitoksen koko olemassaolon ajan velvoitettuja takaamaan sen taloudellisen perustan ja toimintakyvyn.
This guarantee does not create a liability on the part of the owners vis-à-vis the creditors of the bank but only governs the relationship between the public authorities and the bank.
Tämä takaus ei sisältänyt omistajien vastuuta pankin velkojia kohtaan, vaan sillä määrättiin yksinomaan viranomaisten ja pankin välisistä suhteista.