natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A guarantee is deemed acceptable if the guarantor has unconditionally and irrevocably guaranteed the obligations of the debtor in relation to the payment of principal, interest and any other amounts due under the credit claim to the holder thereof until they are discharged in full.
Takaus katsotaan hyväksyttäväksi, jos takaaja on ehdoitta ja peruuttamattomasti taannut velallisen velvoitteet, jotka liittyvät lainapääoman, koron ja lainasaamisen haltijoille lainasaamisen perusteella maksettavien muiden maksujen suorittamiseen, kunnes maksut on kokonaan suoritettu.
In this regard, a guarantee deemed acceptable does not need to be specific to the credit claim but might apply to the debtor only, provided that it also covers the credit claim in question.
Takauksen ei tarvitse olla nimenomaisesti vakuudeksi tarjottavan lainan takaus, vaan takaaja voi yhtä hyvin taata velallisen velat yleisesti, kunhan takaus kattaa myös vakuudeksi tarjottavan lainan.
The guarantee has to be payable on first demand (independently from the underlying credit claim).
Takauksen on oltava omavelkainen (lainasta riippumatta).
The legal confirmation should also state that the guarantee is not a personal one, only enforceable by the creditor of the credit claim.
Oikeudellisessa vahvistuksessa on vahvistettava myös, ettei takaus ole henkilökohtainen siten, että ainoastaan lainan velkoja voisi panna sen täytäntöön.
The legal confirmation should be submitted for review to the national central bank in the jurisdiction of the law governing the credit claim.
Oikeudellinen vahvistus on jätettävä kansallisen keskuspankin tarkastettavaksi sillä lainsäädäntöalueella, jonka lakia lainasaamiseen sovelletaan.
The need for a legal confirmation does not apply to guarantees given by public entities entitled to levy taxes.
Oikeudellista vahvistusta ei vaadita, jos takauksen antajina ovat veronkantoon oikeutetut julkiset yhteisöt.
The requirement of enforceability is subject to any insolvency or bankruptcy laws, general principles of equity and other similar laws and principles applicable to the guarantor and generally affecting creditors’ rights against the guarantor.
Täytäntöönpanovaatimukseen sovelletaan maksukyvyttömyyttä tai konkurssia koskevaa lainsäädäntöä, kohtuudenmukaisuutta koskevia yleisiä periaatteita ja muita vastaavia lakeja ja periaatteita, joita sovelletaan takaajaan ja jotka yleisesti vaikuttavat velkojien oikeuksiin takaajaan nähden.
The high credit standards for non-marketable RMBDs must meet the Eurosystem’s credit quality threshold.
Ei-jälkimarkkinakelpoisten kiinteistövakuudellisten velkainstrumenttien luottokelpoisuuden on oltava vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen.
A jurisdiction-specific credit assessment framework for these debt instruments will be specified in the applicable national documentation by the national central banks.
Kansalliset keskuspankit määrittelevät kansallisissa asiakirjoissa lainsäädäntöaluekohtaiset luottoriskinarviointimenettelyt näitä velkainstrumentteja varten.
The ECAF builds on credit assessment information from four sources.
Eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnissa käytetään luottoluokitustietoja neljästä eri lähteestä.
Under each source, there might be a set of credit assessment systems.
Kuhunkin lähteeseen voi kuulua useita eri luottokelpoisuuden arviointijärjestelmiä.
The accepted ECAIs, ICASs and third-party RTs and their providers are listed on the ECB’s website (www.ecb.int) [77].
EKP:n verkkosivustossa (www.ecb.int) on luettelo hyväksytyistä ulkoisista luottoluokituslaitoksista, kansallisten keskuspankkien luottoriskinarviointijärjestelmistä ja kolmansien osapuolten tarjoamista luottoluokitusvälinepalveluista [77].
External credit assessment institution source
Ulkoiset luottoluokituslaitokset lähteenä
The ECAI source encompasses those institutions whose credit assessments may be used by credit institutions for determining the risk weight of exposures according to the CRD [78].
Ulkoisiin luottoluokituslaitoksiin luetaan laitokset, joiden luottoluokituksia luottolaitokset voivat käyttää riskipainojen määrittämiseksi EU:n vakavaraisuusdirektiivin mukaisesti [78]. Eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnissa ulkoisille luottoluokituslaitoksille asetetaan seuraavat yleiset hyväksymisvaatimukset:
For the purposes of the ECAF, the general acceptance criteria for ECAIs are the following:
Ulkoisten luottoluokituslaitosten tulee olla rahoitusvalvontaviranomaisten hyväksymiä niissä euroalueen maissa, joissa niitä käytetään, vakavaraisuusdirektiivin mukaisesti.
ECAIs must be formally recognised by the relevant EU supervisory authority for the euro area countries in which they will be used, in line with the CRD.
Ulkoisten luottoluokituslaitosten tulee täyttää tietyt toiminnalliset vaatimukset, jotta eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnin tehokkuus voidaan varmistaa.
ECAIs must fulfil operational criteria so as to ensure the efficient implementation of the ECAF.
Tähdellistä eurojärjestelmän kannalta on, että luottoriskiarviointeja koskeva tieto on saatavilla ja että tiedon perusteella voidaan vertailla ja arvioida eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnissa käytettäviä luottoluokkia ja luokitusten alarajaa.
In particular, the use of their credit assessments is subject to the availability to the Eurosystem of information on these assessments, as well as information for the comparison and the assignment (mapping) of the assessments with the ECAF credit quality steps and the credit quality threshold and for the implementation of performance monitoring (see Section 6.3.5).
Lisäksi luottoriskinarvioinnin osuvuuden seurannan on oltava mahdollista (ks. kohta 6.3.5). Eurojärjestelmä pidättää itsellään oikeuden päättää ulkoisten luottoluokituslaitosten hyväksymisestä luotto-operaatioissaan.
The Eurosystem reserves the right to decide whether it accepts an ECAI for its lending operations, making use, among other factors, of its performance monitoring process.
Päätöksenteon pohjana toimii muun muassa luottoriskinarviointien osuvuuden seuranta. Kansallisten keskuspankkien omat luottoriskinarviointijärjestelmät lähteenä
National central banks deciding to develop their own ICAS would be subject to a validation procedure by the Eurosystem.
Jos jossain muussa kansallisessa keskuspankissa suunnitellaan luottoriskinarviointijärjestelmä ja sitä halutaan käyttää vakuuksien arviointiin, sen tulee käydä läpi eurojärjestelmän hyväksymismenettely.
ICASs are subject to the Eurosystem performance monitoring process (see Section 6.3.5).
Eurojärjestelmä seuraa keskuspankkien luottoriskinarviointijärjestelmien tuottamien arvioiden osuvuutta (ks. kohta 6.3.5).
A counterparty intending to use an IRB system to assess the credit quality of the debtors, issuers or guarantors of eligible debt instruments has to obtain the permission of its home national central bank.
Jos vastapuoli haluaa käyttää sisäisten luottoluokitusten menetelmää vakuuskelpoisten velkainstrumenttien velallisten, liikkeeseenlaskijoiden tai takaajien luottokelpoisuuden arvioinnissa, sen on saatava lupa kansalliselta keskuspankiltaan.
For that purpose, it must file a request, together with the following documents [79]:
Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat [79]:
A copy of the decision of the relevant banking supervisory authority within the EU authorising the counterparty to use its IRB system for capital requirements purposes on a consolidated or unconsolidated basis, together with any specific conditions for such use.
Kopio asianomaisen EU-maan rahoitusvalvontaviranomaisten päätöksestä, jolla hyväksytään vastapuolen sisäisten luottoluokitusten menetelmän käyttäminen vakavaraisuusvaatimuksiin liittyvässä laskennassa konsolidoidusti tai muutoin ja josta käyvät ilmi mahdolliset hyväksymisen ehdot.
Such a copy is not requested when such information is transmitted directly by the relevant supervisory authority to the relevant national central bank.
Jos rahoitusvalvontaviranomainen toimittaa tiedon hyväksynnästä suoraan kansalliselle keskuspankille, kopiota ei tarvita.
Information on its approach to assigning probabilities of default to debtors, as well as data on the rating grades and associated one-year probabilities of default used to determine eligible rating grades.
Tiedot siitä, miten menetelmässä määritetään velallisten maksukyvyttömyyden todennäköisyys, sekä menetelmän luottoluokat ja niihin liittyvät maksukyvyttömyyden todennäköisyydet vuoden aikajänteellä, jotta voidaan määritellä, minkä tasoiset luokitukset hyväksytään.
A copy of the Pillar 3 (market discipline) information that the counterparty is required to publish on a regular basis in accordance with the requirements on market discipline under Pillar 3 of the Basel II framework and the CRD.
Kopio Basel II -sopimuksen vakavaraisuussäännösten kolmannen pilarin (markkinakurin edellytysten parantaminen) mukaisista tiedoista, jotka vastapuolten on julkaistava säännöllisin väliajoin kolmannen pilarin ja vakavaraisuusdirektiivin nojalla.
The above provisions apply to all counterparties regardless of their status – parent, subsidiary or branch – and regardless of whether the endorsement of the IRB system comes from the supervisor in the same country (for a parent company and possibly for subsidiaries) or from a supervisor in the home country of the parent (for branches and possibly for subsidiaries).
Edellä luetellut vaatimukset koskevat kaikkia vastapuolia, olivatpa ne emoyhtiöitä, tytäryhtiöitä tai sivukonttoreita, riippumatta siitä, hyväksyykö niiden sisäisen luottoluokitusmenetelmän saman maan rahoitusvalvontaviranomainen (emoyhtiöillä ja mahdollisesti tytäryhtiöillä) vai emoyhtiön kotivaltion valvontaviranomainen (sivukonttoreilla ja tytäryhtiöillä).
Any branch or subsidiary of a counterparty may rely on the IRB system of its parent if the Eurosystem has accepted the use of the IRB system for ECAF purposes.
Kun eurojärjestelmä hyväksyy emoyhtiön sisäisen luottoluokitusmenetelmän käytettäväksi eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnissa, se hyväksyy sen samalla myös kyseisen vastapuolen tytäryhtiöiden ja sivukonttoreiden käyttöön.
a copy of the most up-to-date assessment of the counterparty’s IRB system by the counterparty’s supervisor translated in a working language of the home national central bank;
rahoitusvalvontaviranomaisten mahdollisesti suosittelemat tai vaatimat muutokset vastapuolen luottoluokitusmenetelmään sekä tieto, mihin mennessä muutokset tulee toteuttaa
information on the competent banking supervisor and the external auditor.
Vuositiedoissa tulee olla vastapuolen toimitus- tai talousjohtajan tai muun vastaavassa asemassa olevan johtajan tai jonkun näistä valtuuttaman henkilön allekirjoitus.
This yearly communication has to be signed by the counterparty’s CEO, CFO or a manager of similar seniority, or by an authorised signatory on behalf of one of them.
Eurojärjestelmä toimittaa kopion tiedoista vastapuolen valvontaviranomaiselle ja tarvittaessa ulkopuoliselle tilintarkastajalle. Kolmansien osapuolten tarjoamat luottoluokitusvälinepalvelut lähteenä
Counterparties wishing to use a specific RT for ECAF purposes have to submit a request to their respective national central bank, using the appropriate template provided by the Eurosystem, complemented by additional documentation of the RT as specified in the application form.
Hakemuksessa tulee käyttää eurojärjestelmän laatimaa lomaketta, ja siihen tulee liittää hakulomakkeessa edellytetyt palvelua koskevat asiakirjat. Eurojärjestelmä päättää ehdotettujen kolmansien osapuolten tarjoamien luottoluokitusvälinepalvelujen hyväksymisestä.
The Eurosystem decides on the acceptance of the proposed RT. The decision is based upon the evaluation of the compliance with the acceptance criteria set by the Eurosystem [80].
Ennen hyväksymispäätöstä eurojärjestelmä arvioi, miten hyvin palvelu täyttää eurojärjestelmän asettamat hyväksymisvaatimukset [80].
Furthermore, the counterparty must inform the RT provider of any credit event that is known only to the counterparty, including a delay of payments by the submitted debtors.
Lisäksi vastapuolen tulee ilmoittaa luottoluokitusvälinepalvelun tarjoajalle kaikista sillä itsellään tiedossa olevista luottotapahtumista, esimerkiksi vakuutena käytettyjen pankkilainojen velallisten maksujen viivästymisestä.
The RT provider participating in the ECAF needs to subject itself by agreement to the Eurosystem performance monitoring process [81] (see Section 6.3.5).
Eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnissa hyväksyttyjen luottoluokitusvälinepalvelujen tarjoajien on suostuttava siihen, että eurojärjestelmä seuraa [81] niiden tuottamien arvioiden osuvuutta (ks. kohta 6.3.5).
The RT provider is obliged to set up and maintain the necessary infrastructure for monitoring the so-called static pool.
Luottoluokitusvälinepalvelujen tarjoajan tulee tarjota edellytykset hyväksyttyjen velallisten joukon seurannalle.
Construction and evaluation of the static pool have to be in line with the general requirements on performance monitoring under the ECAF.
Tarkasteltavan hyväksyttyjen velallisten joukon on oltava eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnin yleisten seurantaa koskevien vaatimusten mukainen.
The RT provider has to undertake to inform the Eurosystem of the results of the performance evaluation as soon as it has been carried out by the RT provider.
Palveluntarjoajan tulee tiedottaa eurojärjestelmälle seurannan tuloksista viipymättä.
Therefore, RT providers prepare a report on the RT’s static pool performance.
Tätä tarkoitusta varten palveluntarjoajan tulee laatia raportti tarkasteltavana olleelle velallisten joukolle annettujen luokitusten osuvuudesta.
They have to undertake to keep internal records of static pools and default details for five years.
Palveluntarjoajien tulee säilyttää tarkasteltuja velallisten joukkoja ja maksukyvyttömyystilanteita koskevat tiedot viiden vuoden ajan.
The ECAF performance monitoring process consists of an annual ex post comparison of the observed default rate for the set of all eligible debtors (the static pool) and the credit quality threshold of the Eurosystem given by the benchmark PD.
Eurojärjestelmässä seurataan luottoriskinarviointien osuvuutta vertaamalla vuosittain tarkasteluvuoden alussa luottokelpoisuudeltaan hyväksyttyjen velallisten joukossa vuoden kuluessa tapahtuneita maksukyvyttömyystapauksia eurojärjestelmän asettamaan luottokelpoisuuden alarajaan, jonka viitearvo on tietty maksukyvyttömyyden todennäköisyys.
It aims to ensure that the results from credit assessments are comparable across systems and sources.
Tarkoituksena on varmistaa, että eri järjestelmistä ja lähteistä saatavat luottoluokitukset ovat vertailukelpoisia.
The monitoring process takes place one year after the date on which the static pool was defined.
Tarkastelu tapahtuu vuoden kuluttua siitä, kun hyväksyttyjen velallisten joukko on määritelty.
The first element of the process is the annual compilation by the credit assessment system provider of a static pool of eligible debtors, i.e. a pool consisting of all corporate and public debtors, receiving a credit assessment from the system satisfying the following condition:
Tarkasteluvuoden alussa luottoriskinarvioija kokoaa hyväksyttävien velallisten joukon. Joukkoon otetaan kaikki yritys- ja julkisen sektorin velalliset, joille on arvioitu seuraavantasoinen luottokelpoisuus (PD = maksukyvyttömyyden todennäköisyys vuoden aikajänteellä):
PD(i, t) ≤ 0.10 % (benchmark PD(t))
PD(i, t) ≤ 0,10 % (PD(t):n viitearvo)
The realised default rate of the static pool of a credit assessment system recorded over a one-year horizon serves as input to the ECAF performance monitoring process which comprises an annual rule and a multi-period assessment.
Toteutunut maksukyvyttömyyden todennäköisyysprosentti tarkastellussa hyväksyttyjen velallisten joukossa vuoden aikana on tärkeä mittayksikkö eurojärjestelmän luottoriskinarviointijärjestelmän seurantaprosessissa, jossa vuosiarvioinnin ohessa tarkastellaan arviointijärjestelmän osuvuutta usean vuoden aikana.
In case of a significant deviation between the observed default rate of the static pool and the credit quality threshold over an annual and/or a multi-annual period, the Eurosystem consults the rating system provider to analyse the reasons for that deviation.
Jos toteutunut maksukyvyttömyyden todennäköisyysprosentti tarkasteltavassa hyväksyttyjen velallisten joukossa poikkeaa selvästi luottokelpoisuuden alarajan mukaisesta maksukyvyttömyyden todennäköisyysprosentista vuositasolla ja/tai monivuotisessa arvioinnissa, eurojärjestelmä pyrkii selvittämään poikkeaman syyt yhdessä luottoriskinarvioijan kanssa.
This procedure may result in a correction of the credit quality threshold applicable to the system in question.
Lopputuloksena voi olla, että järjestelmän luokituksiin sovellettavaa luottokelpoisuuden alarajaa muutetaan.
The Eurosystem may decide to suspend or exclude the credit assessment system in cases where no improvement in performance is observed over a number of years.
Eurojärjestelmä voi päättää luottokelpoisuuden arviointijärjestelmän hylkäämisestä joko väliaikaisesti tai kokonaan, jos sen luokitusten osuvuus ei parane vuosien kuluessa.
In addition, in the event of an infringement of the rules governing the ECAF, the credit assessment system will be excluded from the ECAF.
Luottokelpoisuuden arviointijärjestelmä voidaan hylätä myös, jos sen käytössä rikotaan eurojärjestelmän luottoriskinarviointisääntöjä.
Risk control measures are applied to the assets underlying Eurosystem credit operations in order to protect the Eurosystem against the risk of financial loss if underlying assets have to be realised owing to the default of a counterparty.
Eurojärjestelmän luotto-operaatioissa käytettävien omaisuuserien riskejä valvotaan, jotta eurojärjestelmää voitaisiin suojata taloudellisilta tappioilta siinä tapauksessa, että omaisuuserät joudutaan realisoimaan vastapuolen maksukyvyttömyyden takia.
The risk control measures at the disposal of the Eurosystem are described in Box 7.
Eurojärjestelmän käytössä olevia riskienhallintamenetelmiä kuvataan kehikossa 7.
The Eurosystem applies specific risk control measures according to the types of underlying assets offered by the counterparty.
Eurojärjestelmä käyttää erityisiä riskienhallintamenetelmiä vastapuolen tarjoamien omaisuuserien tyypistä riippuen.
The ECB determines the appropriate risk control measures for both marketable and non-marketable eligible assets.
EKP määrittelee asianmukaiset riskienhallintamenetelmät jälkimarkkinakelpoisia ja ei-jälkimarkkinakelpoisia vakuuskelpoisia omaisuuseriä varten.
The risk control measures are broadly harmonised across the euro area [82] and ought to ensure non-discriminatory conditions for any type of eligible asset across the euro area.
Riskienhallintamenetelmät ovat yleisesti ottaen yhdenmukaiset koko euroalueella [82], ja niillä pyritään varmistamaan, että vakuuskelpoisten omaisuuserätyyppien kohtelu on yhtäläistä eri puolilla euroaluetta.
BOX 7
KEHIKKO 7
The Eurosystem currently applies the following risk control measures:
Eurojärjestelmä soveltaa nykyisin seuraavia riskienhallintamenetelmiä:
Valuation haircuts
Markkina-arvon aliarvostus
Variation margins (marking to market)
Vaihtelumarginaali (marking to market)
The Eurosystem requires the haircut-adjusted market value of the underlying assets used in its liquidity-providing reverse transactions to be maintained over time.
Eurojärjestelmä edellyttää, että likviditeettiä lisäävissä käänteisoperaatioissa käytettävien omaisuuserien aliarvostuksella korjattu markkina-arvo säilyy vaaditulla tasolla jatkuvasti.
This implies that if the value, measured on a regular basis, of the underlying assets falls below a certain level, the national central bank will require the counterparty to supply additional assets or cash (i.e. it will make a margin call).
Jos omaisuuserän säännöllisin välein arvioitu arvo laskee tiettyä tasoa pienemmäksi, vastapuolen on kansallisen keskuspankin vaatimuksesta toimitettava lisää omaisuuseriä tai rahaa (vakuuksien muutospyyntö).
Similarly, if the value of the underlying assets, following their revaluation, exceeds a certain level, the counterparty may retrieve the excess assets or cash.
Velvoiteprosentti (reserve ratio): keskuspankin kullekin varantopohjaan sisältyvälle tase-erien ryhmälle määrittelemä suhdeluku.
(The calculations relevant for the execution of margin calls are presented in Box 8.)
(Vaatimuksen laskeminen on esitetty kehikossa 8.)
The following risk control measures are currently not applied by the Eurosystem:
Tällä hetkellä eurojärjestelmä ei käytä seuraavia riskienhallintamenetelmiä:
Initial margins
Alkumarginaalit
The Eurosystem may apply initial margins in its liquidity-providing reverse transactions.
Eurojärjestelmä saattaa soveltaa alkumarginaalia likviditeettiä lisäävissä käänteisoperaatioissa.
This would imply that counterparties would need to provide underlying assets with a value at least equal to the liquidity provided by the Eurosystem plus the value of the initial margin.
Vastapuolten toimittamien omaisuuserien arvon olisi tällöin oltava vähintään yhtä suuri kuin eurojärjestelmän myöntämän likviditeetin arvon ja alkumarginaalin summa.
Limits in relation to issuers/debtors or guarantors
Liikkeeseenlaskija-/velallis- tai takaajakohtaiset limiitit
The Eurosystem may apply limits to the exposure vis-à-vis issuers/debtors or guarantors.
Eurojärjestelmä voi asettaa liikkeeseenlaskija-/velallis- tai takaajakohtaiset limiitit.
Additional guarantees
Lisätakaukset
The Eurosystem may require additional guarantees from financially sound entities in order to accept certain assets.
Eurojärjestelmä voi vaatia vakavaraisten yhteisöjen antamia lisätakauksia, ennen kuin se hyväksyy tietyt omaisuuserät.
Exclusion
Käytöstä poistaminen
The Eurosystem may exclude certain assets from use in its monetary policy operations.
Eurojärjestelmä voi poistaa tietyt omaisuuserät käytöstään rahapoliittisissa operaatioissa.
The risk control framework for eligible marketable assets includes the following main elements:
Vakuuskelpoisten jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien riskienhallinta kattaa seuraavat keskeiset alueet:
Eligible marketable assets are allocated to one of four liquidity categories, based on issuer classification and asset type.
Vakuuskelpoiset jälkimarkkinakelpoiset omaisuuserät jaetaan neljään likvidiysluokkaan liikkeeseenlaskijaryhmän ja omaisuuserän tyypin perusteella.
Liquidity categories for marketable assets [83]
Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien likvidiysluokat [83]
Category I
I luokka
Category II
II luokka
Category III
III luokka
Category IV
IV luokka
Central government debt instruments
Keskushallinnon liikkeeseen laskemat velkainstrumentit
Local and regional government debt instruments
Alueellisten ja paikallisviranomaisten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit
Traditional covered bank bonds
Perinteiset katetut pankkien joukkovelkakirjalainat
Debt instruments issued by central banks [84]
Keskuspankkien liikkeeseen laskemat velkainstrumentit [84]
Jumbo covered bank bonds [85]
Jumbolainat (katetut pankkien joukkovelkakirjalainat) [85]
Credit institution debt instruments
Luottolaitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit
Agency debt instruments [86]
Valtiosidonnaisten laitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit [86]
Debt instruments issued by corporate and other issuers [86]
Yritysten ja muiden laitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit [86]
Supranational debt instruments
Ylikansallisten laitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit
Individual debt instruments are subject to specific valuation haircuts.
Yksittäisiin velkainstrumentteihin sovelletaan erityistä markkina-arvon aliarvostusta.
The haircuts are applied by deducting a certain percentage from the market value of the underlying asset.
Aliarvostuksessa vähennetään tietty prosenttimäärä omaisuuserän markkina-arvosta.
The haircuts differ according to the residual maturity and coupon structure of the debt instruments as described in Table 7 for eligible marketable fixed coupon and zero coupon debt instruments [87].
Vakuuskelpoisilla jälkimarkkinakelpoisilla kiinteä- ja nollakorkoisilla velkainstrumenteilla aliarvostuksen suuruus määräytyy velkainstrumenttien jäljellä olevan maturiteetin ja koron mukaan, kuten taulukossa 7 esitetään [87].