natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission considers, therefore, that it is not necessary to take into account all applicable direct and indirect taxes in order to determine whether there exists an actual tax advantage granted to exempt 1929 holding companies, the existence of that advantage being already sufficiently proven.
Komissio katsoo, että kaikkia välittömiä ja välillisiä veroja ei tarvitse ottaa huomioon arvioitaessa, saavatko vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt veroetua, sillä edun saaminen on jo pitkälti osoitettu.
The Commission would point out, moreover, that such an analysis would be impossible to carry out in view of the indeterminate number of possible situations.
Lisäksi komissio katsoo, että huomioon otettavien tilanteiden rajattoman määrän vuoksi tällaisen analyysin tekeminen olisi mahdotonta.
In conclusion, the Commission considers that the scheme in question constitutes an advantage conferred on exempt 1929 holding companies.
Yhteenvetona komissio toteaa, että tarkasteltavana olevassa järjestelyssä on kyse vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluville holdingyhtiöille myönnettävästä edusta.
The specific nature of a state measure, namely its selective application, constitutes one of the necessary elements of the concept of state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
On muistettava, että valtion toimenpiteen erityisyys eli sen valikoivuus on yksi perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen välttämättömistä piirteistä.
In that regard, it is necessary to determine whether or not the tax scheme in question entails advantages accruing exclusively to certain undertakings or certain sectors of activity.
Tältä osin on tutkittava, hyödyttääkö kyseessä oleva toimenpide ainoastaan tiettyjä yrityksiä tai tiettyjä toimialoja.
In the present case, according to the Luxembourg authorities, the exempt 1929 holding companies scheme is not selective because all undertakings in comparable situations, i.e. those carrying on exclusively the activities of managing and maximising the value of participations held in controlled companies and of receiving income derived from those activities, can benefit from it.
Luxemburgin viranomaisten mukaan vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvia holdingyhtiöitä koskeva verojärjestely ei ole valikoiva, koska kaikki samankaltaisessa tilanteessa olevat yritykset eli yritykset, jotka harjoittavat pelkästään toimintaa, jolla hallinnoidaan niiden määräysvallassa olevien yhtiöiden osakkuuksia ja lisätään osakkuuksien arvoa sekä saadaan tuloja näistä toiminnoista.
The Commission shares the view of the Luxembourg authorities that the selectivity of a measure such as the tax exemption for holding activities must be assessed in the light of comparable situations.
Komissio on yhtä mieltä Luxemburgin viranomaisten kanssa siitä, että toimenpiteen, kuten holdingyhtiön toimintojen verosta vapauttamisen, valikoivuutta on arvioitava suhteessa samankaltaisiin tilanteisiin.
It considers, however, that what should be taken into consideration for comparison purposes here are companies receiving income comparable to that of exempt 1929 holding companies.
Komissio kuitenkin katsoo, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa on otettava vertailun vuoksi huomioon yhtiöt, jotka saavat samankaltaisia tuloja kuin vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt.
It would observe though that, among Luxembourg companies, only the exempt 1929 holding companies are completely exempted from tax on all the income they receive, irrespective of any tax already borne upstream on their income by companies in which they hold a participation.
Komissio toteaa, että luxemburgilaisista yhtiöistä vain vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat yhtiöt on kokonaan vapautettu veroista kaikkien saamiensa tulojen osalta. Näin on siitä riippumatta, ovatko yhtiöt, joissa niillä on osakkuus, jo mahdollisesti maksaneet veron niiden saamasta tulosta.
In these circumstances, the Commission can only conclude that such an exemption scheme is selective since it favours certain undertakings carrying on exclusively certain activities among the various undertakings and activities which are subject to the risk of multiple taxation.
Komissio voi näin ollen vain todeta, että tällainen verovapausjärjestely on valikoiva, koska kaikista niistä yrityksistä ja toiminnoista, jotka saattavat joutua moneen kertaan verotetuiksi, sillä suositaan vain tiettyjä yrityksiä, jotka harjoittavat pelkästään tiettyjä toimintoja.
This assessment is borne out, moreover, by the fact that, according to the Luxembourg authorities, the Law of 31 July 1929 is designed to prevent an excessive extension of this favourable regime to companies other than exempt 1929 holding companies so as to prevent it from placing an undue burden on the state budget.
Tämän käsityksen vahvistaa se, että Luxemburgin viranomaisten mukaan 31 päivänä heinäkuuta 1929 annetulla lailla pyritään estämään edullisen verojärjestelyn liiallinen leviäminen muihin kuin vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluviin holdingyhtiöihin, jotta järjestely ei rasittaisi liikaa valtion budjettia.
The Commission would point out in this connection that a justification based on the nature or overall structure of the tax system must reflect the consistency of a specific tax measure with the internal logic of the tax system in general.
Komissio muistuttaa, että verojärjestelmän luonteella ja rakenteella perustelemisessa on kyse siitä, onko erityinen verotuksellinen toimenpide johdonmukainen yleisen verojärjestelmän sisäisen logiikan kanssa.
Such cannot be the case here, however, inasmuch as Luxembourg has not justified, by reference to the nature or overall structure of the national tax scheme, the exceptional arrangement from which exempt 1929 holding companies alone benefit.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa näin ei kuitenkaan ole, koska Luxemburg ei ole perustellut poikkeuksellista järjestelyä, josta vain vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt hyötyvät, kansallisen verojärjestelmän rakenteella ja luonteella.
The Commission would point out, moreover, that the benefit of the exemption under the Law of 31 July 1929 is subject to fulfilment of several conditions linked essentially to the existence of a registration system monitored by the authorities and to compliance with certain legal requirements relating to minimum net worth and to the actual, exclusive pursuit of certain strictly defined activities.
Komissio toteaa lisäksi, että 31 päivänä heinäkuuta 1929 annetun lain mukainen vapautus verosta edellyttää useiden ehtojen täyttymistä. Nämä liittyvät lähinnä viranomaisten valvoman rekisteröintijärjestelmän olemassaoloon ja tiettyihin oikeudellisiin vaatimuksiin, kuten vähimmäisnettovarallisuuteen ja siihen, että yhtiö harjoittaa tosiasiallisesti ja pelkästään tiettyjä tarkkaan määritettyjä toimintoja.
In the Commission’s view, the existence of these stringent criteria enhances the selective nature of the scheme in question.
Komissio katsoo, että nämä tiukat kriteerit vahvistavat kyseisen järjestelyn valikoivaa luonnetta.
The Commission would note in this respect that exempt 1929 holding companies must limit their activities to the acquisition of participations, in whatever form, in other undertakings and to the management and value maximisation of those participations.
Komissio on ymmärtänyt, että vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden on rajoitettava toimintansa osakkuuksien (muodosta riippumatta) hankkimiseen muista yrityksistä sekä näiden osakkuuksien hallinnointiin ja niiden arvon lisäämiseen.
The summary definition of the value maximisation of participations given in the Law of 31 July 1929 has been clarified by the Land Registration and Estates Department, which has interpreted it broadly as including several economic activities, directly or indirectly linked to the value maximisation of participations, taking the form notably of financing activities.
Luxemburgin rekisteröinti- ja kiinteistöhallinto (Administration de l'enregistrement et des domaines) on täsmentänyt 31 päivänä heinäkuuta 1929 annettuun lakiin sisältyvää tiivistettyä määritelmää osakkuuksien arvon lisäämisestä tulkitsemalla laajasti, että on kyse useista taloudellisista toimista, jotka liittyvät suoraan tai epäsuorasti osakkuuksien arvon lisäämiseen ja jotka konkretisoituvat muun muassa rahoitustoimissa.
Holding companies are thus authorised to grant long- or short-term advances and loans to companies in which they directly hold a participation.
Holdingyhtiöillä on näin ollen lupa myöntää yhtiöille, joissa niillä on suoraan osakkuus, pitkä- ja lyhytaikaisia ennakoita ja lainoja.
Under the Law of 31 July 1929, collateralisation in favour of creditors of companies in which exempt 1929 holding companies hold a participation and collateralisation of their capital increases also come under the concept of the value maximisation of participations.
Myös vakuuksien antaminen niiden yhtiöiden velkojille, joissa vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvilla yhtiöillä on osakkuus, ja vakuuksien antaminen niiden pääomankorotuksille on 31 päivänä heinäkuuta 1929 annetun lain mukaan osakkuuden arvon lisäämistä.
Moreover, in addition to equity participations, exempt 1929 holding companies may hold public or private bonds, whether or not quoted on the regulated markets, and whether or not issued by the public sector.
Osakkeiden omistamisen lisäksi vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt voivat pitää hallussaan julkisia ja yksityisiä joukkovelkakirjoja, riippumatta siitä, onko ne noteerattu säännellyillä tai sääntelemättömillä markkinoilla vai ei, ja siitä, ovatko ne julkisen sektorin liikkeeseen laskemia vai eivät.
Exempt 1929 holding companies may also hold only bonds, independently of or in conjunction with participation management activities.
Vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt voivat myös pitää hallussaan vain obligaatioita, osakkuuksien hallinnoinnista riippumatta tai sen lisäksi.
It is thus possible for financial holding companies to broaden the circle of potential financing beneficiaries and in so doing to grant loans to all companies forming part of the group and hence to all companies sharing a common name which are at least 25 %-held by a common parent company.
Rahoitusholdingyhtiöiden on myös mahdollista laajentaa mahdollisten rahoituksen saajien piiriä ja myöntää lainoja kaikille ryhmittymään kuuluville yhtiöille eli kaikille yhteistä nimeä käyttäville yhtiöille, joista vähintään 25 prosenttia on saman emoyhtiön omistuksessa.
Furthermore, certain activities are presumed to be equivalent to the acquisition of a participation, even if no shares are held by the exempt 1929 holding company in question.
Tiettyjen toimintojen katsotaan vastaavan osakkuuden hallussapitoa, vaikka kyseinen vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluva holdingyhtiö ei pidä hallussaan minkäänlaista osuutta.
A holding company may thus hold patents and, although it may not exploit or negotiate them, it may grant exploitation licences to other companies either outside or within the group to which it belongs and hence collect a royalty without losing the benefit of exemption.
Holdingyhtiö voi näin ollen pitää hallussaan patentteja ja, vaikka se ei voikaan niitä käyttää tai käydä niillä kauppaa, se voi myöntää niiden käyttöluvan kolmansille yhtiöille tai sen kanssa samaan ryhmittymään kuuluville muille yhtiöille ja tällä tavoin saada rojaltimaksuja menettämättä verovapauttaan.
The activities which exempt 1929 holding companies are authorised to carry on also include the provision of advice on management and investment by investment funds.
Vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluville holdingyhtiöille sallittuihin toimintoihin kuuluu myös sijoitusrahastojen neuvonta sijoitusten hoitamisessa ja tekemisessä.
The purpose of this activity is to provide advice to collective investment undertakings on the management of the portfolio entrusted to them.
Tällä toiminnalla on tarkoitus neuvoa yhteissijoitusyrityksiä niiden sijoitussalkun hoidossa.
It is normally carried on by consultancy firms which are in principle taxable under ordinary tax law.
Yleensä tällaista toimintaa harjoittaa konsulttiyritys, jota periaatteessa verotetaan yleisen verojärjestelmän mukaisesti.
However, where certain specific conditions are met, it is possible for a consultancy firm to opt for 1929 holding company status.
Tiettyjen erityisehtojen täyttyessä konsulttiyrityksen on mahdollista saada halutessaan vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvan holdingyhtiön asema.
It follows from the above that the activities which a 1929 holding company may carry on are strictly limited by the Law of 31 July 1929, the pursuit of other activities being sanctioned by the withdrawal of tax-exempt status.
Edellä esitetystä käy ilmi, että toiminta, jota vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluva holdingyhtiö voi harjoittaa, on tarkkaan rajoitettu 31 päivänä heinäkuuta 1929 annetulla lailla ja muun toiminnan harjoittamisesta seuraa verovapauden menettäminen.
The Commission considers that these restrictions confirm the selective nature of the exemption scheme for exempt 1929 holding companies.
Komissio katsoo, että nämä rajoitukset vahvistavat vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verojärjestelyn valikoivan luonteen.
Moreover, as the Commission mentioned in its decision of 9 February 2006, it suffices to point out that several economic sectors cannot benefit from the advantages offered by the scheme.
Kuten komissio mainitsi 9 päivänä helmikuuta 2006 tekemässään päätöksessä, sen toteaminen riittää, että useat talouden alat eivät voi saada järjestelyn tarjoamia etuja.
Thus, undertakings carrying on activities other than those authorised concerning participation value maximisation and activities falling within several sectors, such as manufacturing, agriculture and commerce, are excluded from the benefit of the scheme.
Muuta kuin sallittua osakkuuksien arvon lisäämistä harjoittavat yritykset sekä useiden muiden alojen, kuten teollisuustuotannon, maatalouden ja kaupan alan yritykset, eivät voi hyötyä järjestelystä.
The Commission considers that no objective explanation can justify such a tax treatment specifically reserved for exempt 1929 holding companies, seeking as it does, by thus limiting its application to certain undertakings, to place them at an advantage compared with their competitors.
Komissio katsoo, että ei ole mitään objektiivista selitystä, jolla voitaisiin perustella tällaista vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluville holdingyhtiöille varattua verokohtelua, jonka tarkoituksena on rajoittamalla verokohtelun soveltaminen tiettyihin yrityksiin suosia kyseisiä yrityksiä niiden kilpailijoihin nähden.
The fact that the scheme in question is accessible only to Luxembourg undertakings carrying on a limited number of activities strengthens this assessment.
Myös se, että kyseisen järjestelyn piiriin pääsevät vain tiettyjä toimintoja harjoittavat luxemburgilaiset yhtiöt, vahvistaa käsityksen.
In order to benefit from the exemption scheme in question, any undertaking wishing to maximise the value of its investments must set up a separate entity in Luxembourg for the purpose of carrying on exclusively the activities authorised by the 1929 legislation.
Voidakseen hyötyä kyseisestä verojärjestelystä, yrityksen, joka haluaa lisätä sijoitustensa arvoa, on perustettava Luxemburgiin erillinen yksikkö, joka harjoittaa yksinomaan vuoden 1929 lainsäädännössä sallittua toimintaa.
The establishment of such a structure therefore entails investments on top of the normal costs of an investment activity.
Tällaisen yksikön perustaminen lisää sijoitustoiminnasta tavanomaisesti aiheutuvia kuluja.
Only undertakings with a group structure and significant financial resources of sufficient amount to establish in Luxembourg a structure devoted to the activities of managing and financing participations are able to benefit from the scheme.
Ainoastaan yritykset, jotka ovat rakenteeltaan ryhmittymiä ja joilla on niin huomattavat taloudelliset varat, että niillä voi perustaa osakkuuksien hallinnointia ja rahoittamista harjoittavan yksikön Luxemburgiin, voivat hyötyä järjestelystä.
Such undertakings include, for example, exempt billionaire holding companies.
Näitä ovat esimerkiksi milliardaire-holdingyhtiöt.
With regard to the state origin of the advantages resulting from the application of the scheme in question, it should be pointed out that the concept of aid is more general than that of subsidy because it embraces not only positive benefits, such as subsidies themselves, but also measures which, in various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking and which, therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in character and have the same effect.
Kun arvioidaan, ovatko kyseisen järjestelyn soveltamisesta seuraavat edut peräisin valtion varoista, on muistettava, että tuen käsite on yleisluonteisempi kuin avustuksen käsite sen vuoksi, että tuella ei tarkoiteta ainoastaan konkreettisia suorituksia, kuten avustuksia, vaan myös toimenpiteitä, jotka eri tavoin alentavat yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia.
It follows that a scheme, such as the one at issue here, by which the public authorities grant to certain undertakings exemption from the tax normally due, which, although not involving a transfer of state resources, places beneficiaries in a more favourable financial situation than other taxpayers constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Tästä seuraa, että tarkasteltavana olevan kaltaista järjestelyä, jolla viranomaiset myöntävät tietyille yrityksille vapautuksen niiltä tavallisesti kannettavasta verosta ja jolla asetetaan edunsaaja taloudellisesti edullisempaan asemaan kuin muut verovelvolliset, vaikka valtion varoja ei siirretäkään, on pidettävä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.
In the present case, therefore, although the exemptions resulting from the application of the exempt 1929 holding companies scheme do not constitute transfers of state resources, it cannot be denied that they lead to a loss of tax revenue and hence constitute state financing.
Vaikka vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verojärjestelyssä ei siirretä valtion varoja, ei voida kieltää, etteikö sen takia menetettäisi verotuloja ja etteikö näin ollen olisi kyse valtion rahoituksesta.
Distortion of competition and effect on trade between Member States
Kilpailun vääristyminen ja vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
According to Luxembourg, the exempt 1929 holding companies scheme is not capable of distorting competition and trade within the Community because the beneficiary holding companies are exclusively passive recipients of income and are not in situations comparable to those of other operators acting as independent service providers.
Luxemburgin mukaan vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verojärjestely ei vääristä kilpailua eikä yhteisön sisäistä kauppaa, koska kyseiset holdingyhtiöt ovat pelkästään tulojen passiivisia vastaanottajia eivätkä ne ole samassa tilanteessa kuin itsenäiset palveluntarjoajat.
Nor, according to Luxembourg, has the Commission proved that the scheme has the effect of strengthening the position of exempt 1929 holding companies compared with that of other holding companies.
Lisäksi komissio ei ole niiden mielestä osoittanut järjestelyn vahvistavan vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden asemaa muihin holdingyhtiöihin verrattuna.
The Commission would point out that, under the settled case law of the Court of Justice of the European Communities, for a measure to distort competition it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition and that a measure affects intra-Community trade when state financial aid strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade.
Komissio toteaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimenpiteen katsotaan vääristävän kilpailua, jos tuensaaja kilpailee muiden yritysten kanssa kilpailulle avoimilla markkinoilla, ja vaikuttavan yhteisön sisäiseen kauppaan, jos valtion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna.
The Commission considers that exempt 1929 holding companies are active in the financial sector, where they perform specific activities such as providing loans to other group members, issuing bonds, performing invoice discounting and managing cash deposits on behalf of both directly and indirectly controlled companies and other companies in a group to which an exempt 1929 holding company belongs, or providing advice on the management of investment funds.
Komissio katsoo, että vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt ovat osa rahoitusalaa, jolla ne harjoittavat tiettyjä toimintoja, kuten lainojen myöntämistä ryhmittymän muille jäsenille, joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskua, laskusaatavien rahoitusta ja käteistalletusten hallinnointia sellaisten yhtiöiden lukuun, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti sen määräysvallassa, ja sellaisten lukuun, jotka kuuluvat samaan ryhmittymään kuin kyseinen vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluva holdingyhtiö, tai yhteissijoitusrahoitusten hoitoa koskevaa neuvontaa.
As indicated above, exempt financial holding companies and exempt billionaire holding companies enjoy increased operational flexibility under the 1929 legislation in the pursuit of such financing activities.
Kuten edellä on todettu, verosta vapautetuilla rahoitusholdingeilla ja milliardaire-holdingyhtiöillä on vuoden 1929 lainsäädännön nojalla suurempi toimintavapaus tämäntyyppisen rahoitustoiminnan harjoittamisessa.
Exempt 1929 holding companies are also active in purchasing, managing and licensing patents on behalf of directly and indirectly owned subsidiaries, or for other companies in the group.
Vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt harjoittavat myös patenttien hankintaa ja hallinnointia sekä niiden käyttölupien myöntämistä suoraan tai epäsuorasti omistamiensa tytäryhtiöiden tai ryhmittymän muiden yhtiöiden lukuun.
In accordance with the process of deregulation which has characterised the Community market in financial services, competition in this sector is based primarily on the elimination of any institutional restrictions to the pursuit of financing activities in the common market and on transparency and equality of conditions in the pursuit of such activities where they are comparable.
Sääntelyn poistaminen on ollut yhteisön rahoituspalvelumarkkinoille ominaista, ja alalla pyritään ensisijaisesti poistamaan kaikki institutionaaliset rajoitukset rahoitustoiminnan harjoittamiselta yhteismarkkinoilla ja luomaan läpinäkyvät ja yhtäläiset edellytykset harjoittaa tällaista toimintaa.
Competition is distorted, however, by the scheme in question inasmuch as exempt 1929 holding companies enjoy complete exemption from the direct taxes normally applicable in Luxembourg to the income from such activities, despite the fact that those activities are taxable where they are carried on by independent service providers or service providers who do not take the specific form of an exempt 1929 holding company.
Kyseinen järjestely kuitenkin vääristää kilpailua, koska vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt on kokonaan vapautettu välittömistä veroista, joita Luxemburgissa yleensä kannetaan näistä toiminnoista saatavista tuloista, ja koska kyseiset toiminnot ovat veronalaisia silloin, kun niitä harjoittavat riippumattomat palveluntarjoajat tai sellaiset palveluntarjoajat, jotka eivät ole vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvia holdingyhtiöitä.