natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letters of 11 November 2003 (A/37737) and 26 November 2003 (A/38138), the Italian authorities provided the information requested.
Italian viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 11. marraskuuta 2003 (A/37737) ja 26. marraskuuta 2003 (A/38138) päivätyillä kirjeillä.
By letter dated 19 December 2003 (D/58192), the Commission again reminded Italy of its obligations under Article 88(3) of the Treaty and invited the Italian authorities to inform the possible beneficiaries of the tax incentives in question of the consequences envisaged by the Treaty and by Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [2] in the event that the incentives in question were found to constitute unlawful aid implemented without prior authorisation by the Commission.
Komissio muistutti Italiaa uudelleen 19. joulukuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (D/58192) perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisista velvollisuuksista ja kehotti Italian viranomaisia ilmoittamaan verokannustimien mahdollisille tuensaajille seurauksista, joita niille aiheutuu siinä tapauksessa, että verokannustimet katsotaan sääntöjenvastaiseksi tueksi, joka on pantu täytäntöön ilman komission ennakkolupaa. Nämä seuraukset on vahvistettu perustamissopimuksessa ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [2] 14 artiklassa.
By letter of 18 February 2004 (SG 2004 D/200644), the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of Italy’s tax incentives for newly listed companies.
Komissio ilmoitti 18. helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (SG 2004 D/200644) päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely verokannustimista, joita Italia on myöntänyt vastikään listautuneille yrityksille.
By letter of 22 April 2004 (A/32918), the Italian authorities submitted their comments.
Italian viranomaiset esittivät huomautuksia 22. huhtikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (A/32918).
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was published on 3 September 2004 in the Official Journal of the European Communities, with an invitation to interested parties to submit their observations [3].
Komission päätös muodollisen menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä3. syyskuuta 2004. Siinä kehotettiin asianomaisia toimittamaan asiaa koskevat huomautuksensa [3].
On 16 and 27 September 2004 two ad hoc meetings took place between representatives of the Commission and the Italian tax authorities to examine certain aspects of the scheme.
Komission ja Italian verohallinnon edustajat pitivät 16. ja 27. syyskuuta 2004 kaksi kokousta tarkastellakseen eräitä toimenpiteeseen liittyviä seikkoja.
By fax of 4 October 2004 (A/37459), Borsa Italiana SpA (the Italian stock exchange) submitted observations.
Borsa Italiana SpA toimitti huomautuksia faksilla 4. lokakuuta 2004 (A/37459).
By letter of 28 October 2004 (D/57697), the Commission forwarded them to the Italian authorities, which reacted by letter of 2 December 2004 (A/39473).
Komissio toimitti kyseiset huomautukset Italian viranomaisille 28. lokakuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (D/57697). Italian viranomaiset kommentoivat näitä huomautuksia 2. joulukuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (A/39473).
The measure provides for two sets of tax incentives with respect to the stock exchange listing of companies subject to Italian corporation tax.
Toimenpide koostuu kahdentyyppisistä verokannustimista, joita myönnetään Italian yhtiöveron alaisille listautuneille yrityksille.
Pursuant to Article 11 of DL 269/2003, any companies whose shares are admitted to listing on a regulated market in a Member State of the European Union between 2 October 2003 and 31 December 2004 may over a three-year period benefit from a reduced corporate income tax rate of 20% (rate normally applied: 35% in 2003 and 33% in 2004).
Asetuksen nro 269/2003 11 §:ssä säädetään, että yrityksille, jotka listautuvat jonkin EU:n jäsenvaltion säännellyille markkinoille 2. lokakuuta 2003–31. joulukuuta 2004, voidaan myöntää kevennetty verotuskohtelu kolmen vuoden ajan, jolloin niiden tuloverokanta on 20 prosenttia (vuonna 2003 tuloverokanta oli yleensä 35 prosenttia, vuonna 2004 se oli 33 prosenttia).
This ‘listing premium’ applies only if the newly listed companies increase their net worth by at least 15 percent as a result of the Initial Public Offering (IPO) of their stock and provided that they have not already been listed on a European stock exchange.
Verohuojennus myönnetään vain, jos listautuneen yrityksen nettoarvo nousee vähintään 15 prosenttia listautumisannin (IPO) johdosta, ja sillä edellytyksellä, että tuensaajayritykset eivät ole vielä listautuneet mihinkään eurooppalaiseen arvopaperipörssiin.
The maximum amount of income which may be subject to the reduced rate is limited to €30 million per year, corresponding to maximum aid of €4,5 million (35 – 20 = 15% of 30 million) in 2003, and €3,9 million (33 – 20 = 13% of 30 million) in 2004.
Tulon enimmäismäärä, johon verohuojennusta voidaan soveltaa, on 30 miljoonaa euroa vuodessa. Tuen määrä voi sen vuoksi olla enintään 4,5 miljoonaa euroa (35 % – 20 % = 15 % 30 miljoonasta) vuonna 2003 ja enintään 3,9 miljoonaa vuonna 2004 (33 % – 20 % = 13 % 30 miljoonasta).
Where a company is admitted to listing during the above period but subsequently de-listed, the incentive is applied only with respect to the period(s) in which the company’s shares were effectively traded on the stock exchange.
Jos mainittuna aikana pörssilistalle otettu yritys poistuu myöhemmin listalta, verokannustinta sovelletaan ainoastaan niihin ajanjaksoihin, joina yrityksen osakkeet todella noteerattiin pörssissä.
The benefit is also maintained on the same terms if a company is subsequently re-listed on another European stock exchange which guarantees an equivalent level of investor protection as that afforded by the Italian stock exchange.
Verohuojennuksen hyöty säilyy samoin ehdoin, jos yritys myöhemmin otetaan toisen sellaisen eurooppalaisen arvopaperipörssin listalle, jonka takaama sijoittajasuoja vastaa italialaisen arvopaperipörssin myöntämää suojaa.
Article 1(1)(d) of DL 269/2003 provides that newly listed companies fulfilling the conditions laid down in Article 11 of DL 269/2003 may reduce their taxable income by an amount equal to the IPO expenses they incur in 2004.
Asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin d alamomentissa säädetään, että kyseisen asetuksen 11 §:n edellytykset täyttävät listautuneet yritykset voivat vähentää verotettavasta tulostaan listautumisannista vuonna 2004 aiheutuneet kustannukset.
This reduction in taxable income is in addition to the ordinary deduction of the costs involved in the IPO, which are recognised for tax purposes as any other business expense.
Tällainen vähennys verotettavasta tulosta tehdään tavanomaisen vähennyksen lisäksi, joka tehdään verotuksessa liiketoiminnan muiksi kuluiksi katsottavista listautumisantiin liittyvistä kustannuksista.
The expenses incurred with respect to an IPO transaction notably include due diligence costs, fees of external consultants and the regulatory costs of the transaction which, in the case of the Italian stock exchange, total between 3,5% and 7% of the amount traded during the listing operation.
Kustannukset, joita listautumisannista aiheutuu, sisältävät yrityksen yksityiskohtaisesta analyysista (due diligence -analyysi) aiheutuvat kustannukset, ulkopuolisten konsulttipalveluiden kustannukset ja säädetyt toimenpidekustannukset, jotka italialaisten arvopaperipörssien osalta ovat yhteensä 3,5–7 prosenttia määrästä, jolla käydään kauppaa listautumistoimenpiteen yhteydessä.
In order to benefit from this reduction in taxable income, a company must obtain certification by an external auditor of the actual expenditures incurred.
Jotta tällainen kustannusvähennys voidaan verotettavasta tulosta tehdä, yrityksen on saatava ulkopuolisen tilintarkastajan todistus tosiasiallisesti aiheutuneista kustannuksista.
The reduction in taxable income provided for by Article 1(1)(d) of DL 269/2003 has the effect of reducing the effective tax burden for the year 2004 since the amount of the tax liability is reduced by 33% (the corporate income tax rate for 2004, not considering the 20% reduced nominal rate which would apply because of the above listing premium) of the amount of eligible expenses concerned with the listing.
Asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin d alamomentissa säädetty vähennys verotettavasta tulosta alentaa vuoden 2004 todellista verotaakkaa, sillä maksettavan veron määrä supistuu 33 prosenttia (yritysverokanta vuonna 2004, ellei kyseessä ole 20 prosentin alennettu nimellinen verokanta, jota sovelletaan listautumisantien verohuojennuksen vuoksi) listautumisesta aiheutuvien tukikelpoisten kustannusten määrästä.
Under the system of advance payment of corporation tax in Italy, a beneficiary company would pay in two instalments the income tax due in respect of the 2004 tax year, based on an estimate of the tax that the company expects to pay for 2004, therefore including the reduction resulting from the scheme.
Italiassa yritysveron ennakkomaksujärjestelmän mukaan verohuojennuksesta hyötyvä yritys maksaa verovuoden 2004 tuloveron kahdessa erässä kyseisenä vuonna maksettavasta verosta tehdyn arvion perusteella ja ottaen huomioon järjestelmään sisältyvän vähennyksen.
To prevent the benefits being carried over to the advance payments for 2005 (which would take place if the latter were computed on the basis of the – reduced – tax paid in 2004), Article 1(1)(d) of DL 269/2003 provides that the advance tax payments for 2005 are to be computed on the basis of the tax that would have been payable in 2004 in the absence of the tax benefit in question.
Jotta vältetään hyödyn soveltaminen myös vuoden 2005 ennakkoveroihin (näin tapahtuisi, jos ennakkoverot laskettaisiin vuonna 2004 maksettujen, alennettujen verojen perusteella), asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin d alamomentissa säädetään, että vuoden 2005 ennakkoveromaksut lasketaan sen veron perusteella, joka olisi ollut maksettava vuonna 2004, jos kyseistä verohuojennusta ei olisi ollut.
The two incentives provided for respectively by Article 1(1)(d) and Article 11 of DL 269/2003 therefore have different timeframes.
Asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin d alamomentissa ja 11 §:ssä säädetyillä kahdella verokannustimella on erilaiset aikarajat.
While the income reduction is applicable only in 2004, the listing premium is applicable as from the date of listing and over a three-year period.
Tuloverosta tehtävä verovähennys koskee ainoastaan vuotta 2004, mutta listautumisantien verohuojennusta koskevaa kannustinta sovelletaan listautumispäivästä kolmen vuoden ajan.
The Italian authorities have confirmed that the incentives do not have any effect on the advance tax due in 2003, but are only available in 2004 and, solely in the case of the listing premium under Article 11 of DL 269/2003, during the three years after listing.
Italian viranomaiset ovat vahvistaneet, että kannustimet eivät vaikuta vuodelta 2003 maksettaviin veroihin, vaan niitä sovelletaan ainoastaan vuonna 2004 ja asetuksen nro 269/2003 11 §:n tapauksessa kolmen vuoden ajan listautumisesta.
In tabling the Decree-Law providing for the tax incentive in question, the Italian Government estimated that the measure could concern 10 possible beneficiaries in 2003 and 25 in 2004, corresponding to tax expenditures of €7,2 million in 2003 and €27,7 million in 2004.
Kun verokannustinta koskeva asetus annettiin, Italian hallitus arvioi, että toimenpide saattaisi koskea mahdollisesti kymmentä tuensaajaa vuonna 2003 ja 25:tä tuensaajaa vuonna 2004. Tämä supistaisi verotuloja 7,2 miljoonalla eurolla vuonna 2003 ja 27,7 miljoonalla eurolla vuonna 2004.
No estimate of the expenditure was provided for the following two years of operation of the scheme.
Italian viranomaiset eivät antaneet arviota kannustimen vaikutuksesta toimenpiteen kahden seuraavan voimassaolovuoden ajalta.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
III MENETTELYN ALOITTAMISEN PERUSTEET
In its letter initiating the formal investigation procedure, the Commission considered that the measure fulfilled all the criteria for being classed as state aid under Article 87(1) of the Treaty.
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessaan komissio katsoi, että toimenpide täytti kaikki kriteerit, joiden perusteella sen voitaisiin katsoa olevan perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
In particular, the Commission considered that the measure affords two sets of economic advantages.
Komissio katsoi, että toimenpiteen perusteella myönnetään kahdenlaista taloudellista etua.
First, it grants companies newly listed on a regulated stock exchange a reduced corporate income tax rate of 20%, thereby increasing the after-tax income they earn from any business activity over a three-year period.
Ensinnäkin toimenpiteen perusteella yritysten alennettu tuloverokanta on 20 prosenttia, jos ne on hiljattain otettu jonkin säännellyn arvopaperipörssin listalle. Näin ollen niiden yritystoiminnasta saamat nettotulot kasvavat kolmen vuoden ajan.
Owing to the reduction in the nominal rate, beneficiary undertakings enjoy a reduced tax liability in the year in which they obtain a listing and in the following two years.
Nimellisverokannan alentamisen vuoksi tuensaajayritysten verokanta on matalampi listautumisvuonna ja kahtena seuraavana vuonna.
Second, the scheme lowers the taxable income in the tax year in which the listing transaction takes place by allowing the beneficiary undertakings to reduce their taxable income by an amount corresponding to the IPO expenses.
Toiseksi järjestelmä alentaa verotettavaa tuloa siltä verovuodelta, jolloin yritys on listautunut pörssiin, siten, että yritykset voivat vähentää verotettavasta tulostaan listautumisannista aiheutuneet kustannukset.
This negative adjustment also has the effect of lowering the effective tax rate applied to 2004 income.
Tämän lisäksi vähennys alentaa vuoden 2004 tuloihin sovellettavaa efektiivistä verokantaa.
The Commission observed that the above advantages seemed to favour certain undertakings.
Komissiosta näytti siltä, että mainitut edut hyödyttivät tiettyjä yrityksiä.
In particular, it pointed out that the tax incentives at issue were likely to favour companies with their registered office in Italy.
Se mainitsi erityisesti, että tarkasteltavat verokannustimet olivat luonteeltaan sellaisia, että ne suosivat yrityksiä, joiden päätoimipaikka on Italiassa.
Foreign companies operating in Italy by means of a permanent establishment or any other establishment in the form of an agency, branch or subsidiary within the meaning of Article 43 of the Treaty would benefit from the effective tax rate reduction only with respect to the share of their business activities attributable to such Italian establishments, and this differentiation – although justifiable for tax measures following the territorial logic of the tax system – is not justified for an aid measure because it clearly puts foreign companies carrying on business in Italy at a competitive disadvantage with respect to Italian companies.
Ulkomainen yritys, joka toimii Italiassa siten, että sillä on joko pysyvä toimipaikka tai muu toimipaikka, joka on perustamissopimuksen 43 artiklassa tarkoitettu kauppaedustajan liike, sivuliike tai tytäryhtiö, hyötyy efektiivisen verokannan alennuksesta vain liiketoimintansa siltä osin, joka liittyy mainittuihin italialaisiin toimipaikkoihin. Vaikka tämä ero onkin verotuksen kannalta perusteltavissa verojärjestelmän alueellisella logiikalla, se ei ole kuitenkaan hyväksyttävä, koska kyseessä on tukitoimenpide, joka saattaa Italiassa toimivat ulkomaiset yritykset selvästi heikompaan kilpailuasemaan italialaisiin yrityksiin verrattuna.
The Commission also observed that, although the benefits of the scheme are formally open to all companies admitted to listing on a European regulated market, and the scheme therefore does not ostensibly discriminate between companies that obtain a listing in Italy and those listed in another Member State, the measure effectively favours only companies listed for the first time within the narrow timeframe stipulated.
Komissio on myös todennut, että vaikka järjestelmän hyödyt ovat muodollisesti kaikkien sellaisten yritysten käytettävissä, jotka listautuvat joillekin säännellyille eurooppalaisille markkinoille, eikä järjestelmä sen vuoksi ilmeisesti syrji toisen jäsenvaltion arvopaperipörssiin listautuneita yrityksiä Italiassa listautuneisiin yrityksiin verrattuna, järjestelmä suosii vain yrityksiä, jotka on ensimmäisen kerran otettu listalle säädetyn lyhyen ajan kuluessa.
In this respect, the Commission pointed out that the rules on company listing lay down a number of stringent requirements, including the ability to demonstrate the soundness of the company’s assets and financial position, duly certified by company accounts and external auditors.
Komissio on tältä osin huomauttanut, että listautumista koskevissa säännöissä esitetään joukko tiukkoja vaatimuksia, erityisesti vaatimus siitä, että yrityksen on asianmukaisesti osoitettava varallisuuden ja taloudellisen aseman vakaus yrityksen tilinpäätöksen ja ulkopuolisten tilintarkastajien lausunnon avulla.
Candidates for listing must take the form of limited companies, so that their shares are freely transferable, and must fulfil certain minimum capitalisation requirements.
Listautuvien yritysten on oltava osakeyhtiöitä, jotta niiden osakkeet olisivat vapaasti vaihdettavissa, ja niiden on täytettävä tietyt pääomaa koskevat vähimmäisvaatimukset.
The Commission accordingly observed that the time limits laid down by the scheme would de facto exclude many potential candidate companies from the benefits in question.
Komission mukaan järjestelmässä vahvistettujen aikarajojen vuoksi monet potentiaaliset tuensaajat eivät voi käyttää mainittua etua hyväkseen.
In its decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission pointed out that the measure involved the use of state resources as it consists in the forgoing of tax revenues and that it was liable to distort competition and trade within the common market because the beneficiaries, being listed companies, operate on markets where competition is intense and where intra-Community trade takes place.
Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että toimenpiteessä on kyse valtion varojen käytöstä, sillä se johtaa verotulojen menetykseen, ja että toimenpide voi vääristää yritysten välistä kilpailua ja kauppaa yhteismarkkinoilla, koska tuensaajayritykset, jotka ovat pörssiyhtiöitä, toimivat markkinoilla, joille on ominaista kova kilpailu ja joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa.
The Commission finally considered that the selective character of the tax advantages at issue did not appear to be justified by the nature or general scheme of the Italian tax system, nor did the measure appear to compensate for possible expenses incurred as the aid amount is not contingent upon specific costs being borne as a result of admission to listing.
Lisäksi komissio katsoi, että verohuojennusten valikoivaa luonnetta ei ilmeisesti voida perustella Italian verojärjestelmän yleisellä luonteella tai rakenteella eikä järjestelmän tarkoituksena näytä olevan mahdollisten kulujen korvaaminen, sillä tuen määrä ei riipu listautumisesta aiheutuneista kuluista.
Neither did any of the exceptions provided for in Article 87(2) and (3) of the Treaty seem to apply.
Lisäksi näyttää siltä, että perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksia ei voida soveltaa tähän tapaukseen.
COMMENTS FROM ITALY AND INTERESTED PARTIES
IV ITALIAN JA KOLMANSIEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
Both the Italian authorities and Borsa Italiana SpA, the only interested party that submitted comments, essentially raised three objections.
Italian viranomaiset ja Borsa Italiana SpA, joka ainoana kolmantena on toimittanut huomautuksia, ovat esittäneet ensi sijassa kolme vastaväitettä.
Firstly, according to the Italian authorities and Borsa Italiana SpA, the scheme should be viewed as a general tax policy measure aimed at encouraging Italian companies to seek a listing, thereby countering the negative trend observed in recent years, and strengthening their capitalisation and competitiveness on global markets.
Ensinnäkin Italian viranomaisten ja Borsa Italiana SpA:n mukaan järjestelmä olisi katsottava yleiseksi veropoliittiseksi toimenpiteeksi, jonka tarkoituksena on edistää italialaisten yritysten listautumista arvopaperipörssiin ja katkaista näin viime vuosien negatiivinen kehitys. Lisäksi tavoitteena on vahvistaa yritysten pääomaa ja kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla.
As such, they argue, the scheme falls outside the scope of state aid review.
Italian viranomaiset ja Borsa Italiana SpA katsovat näiden syiden perusteella, että järjestelmä ei kuulu valtiontukien valvonnan piiriin.
Secondly, they claim, the scheme does not affect competition because any undertaking can benefit from the incentive by obtaining a listing on a European stock exchange; the scheme is applicable across the board to all business sectors and all industries and is therefore not selective.
Toiseksi ne katsovat, että järjestelmä ei vaikuta kilpailuun, koska mikä tahansa yritys voi hyötyä kannustimesta listautumalla johonkin eurooppalaiseen arvopaperipörssiin. Järjestelmää sovelletaan kaikilla talouden sektoreilla ja toimialoilla, eikä se sen vuoksi ole valikoiva.
Finally, they argue that the scheme does not affect competition because of its limited duration and budget and because foreign companies are also eligible to receive the incentives in question.
Järjestelmä ei niiden mielestä myöskään vaikuta kilpailuun, koska sen soveltamisaika ja määrärahat ovat rajatut ja koska ulkomaiset yritykset voivat hyötyä kyseisistä kannustimista.
State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki
Having considered the observations submitted by the Italian authorities, the Commission maintains the position it expressed in the letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, namely that the scheme under examination constitutes state aid because it fulfils the relevant criteria laid down in Article 87(1) of the Treaty.
Ottaen huomioon Italian viranomaisten esittämät huomautukset komissio vahvistaa näkemyksensä, jonka se esitti 18. helmikuuta 2004 päivätyssä kirjeessä muodollisen menettelyn aloittamisesta, että tarkasteltava järjestelmä on valtiontukea, koska se täyttää perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kriteerit.
Selective advantages
Valikoivat edut
The Commission considers that the measure in question clearly confers selective advantages, since it derogates from the normal operation of the tax system, and that it favours certain undertakings or the production of certain goods, in that it constitutes a specific scheme favouring only the undertakings that are able to obtain a listing during the period stipulated by the scheme, thereby excluding undertakings that are already listed, undertakings that do not fulfil the conditions for being listed and undertakings that decide not seek a listing in that period.
Komissio katsoo, että kyseinen toimenpide tarjoaa selvästi valikoivia etuja, koska se poikkeaa verojärjestelmän tavanomaisesta toiminnasta ja suosii tiettyjä yrityksiä tai tuotantoaloja, ja muodostaa erityisjärjestelmän, josta voivat hyötyä ainoastaan yritykset, jotka voivat listautua pörssiin järjestelmässä vahvistettuna aikana. Tämän vuoksi järjestelmän ulkopuolelle jäävät jo listautuneet yritykset, yritykset, jotka eivät täytä listautumisedellytyksiä, ja yritykset, jotka päättävät olla listautumatta kyseisenä aikana.