natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 10 of the Law makes the grant of some aid conditional on Commission approval under the procedure provided for in Articles 87 and 88 of the Treaty.
Lain 10 pykälän mukaan eräiden tukien myöntäminen edellyttää perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti saatavaa komission hyväksyntää.
By letter dated 15 December 2000, registered on 19 December 2000, the Permanent Representation of Italy to the European Union sent the Commission the additional information requested in a letter dated 13 December 2000.
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa on toimittanut komissiolle 15. joulukuuta 2000 päivätyllä ja 19. joulukuuta 2000 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä 13. joulukuuta 2000 päivätyssä kirjeessä pyydetyt lisätiedot.
By letter dated 2 February 2001, the Commission informed Italy of its decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of this aid.
Komissio ilmoitti Italialle 2. helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
The Commission called on the interested parties to make their comments on the measure in question.
Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä toimenpiteestä.
In that same Decision, the Commission approved the aid measures provided for in Articles 2, 3 and 4 of Law No 22/2000, taking the view that they complied with the conditions for being considered aid to facilitate the development of certain economic activities within the meaning of Article 87(3)(c) of the Treaty.
Komissio hyväksyi samassa päätöksessä lain nro 22/2000 2, 3 ja 4 pykälässä säädetyt toimenpiteet. Se katsoi näiden toimenpiteiden täyttävän edellytykset, joiden perusteella niitä voidaan pitää tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehittämistä edistävinä toimenpiteinä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
The Italian authorities submitted no comments on the measures in question.
Italian viranomaiset eivät ole toimittaneet huomautuksia kyseisistä toimenpiteistä.
The Commission received no comments from other interested parties.
Komissio ei ole saanut huomautuksia asianomaisilta.
DESCRIPTION
II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
The aid is based on Article 5 of Region of Sardinia Law No 22/2000 concerning measures to compensate processing and marketing cooperatives for losses caused by blue tongue.
Tuet perustuvat Sardinian alueellisen lain nro 22/2000 5 pykälään, jossa säädetään tukitoimenpiteistä jalostusta ja kaupan pitämistä harjoittaville osuuskunnille lampaiden bluetongue-taudin aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi.
In August 2000, blue tongue broke out in Sardinia and, despite the measures taken by the authorities, spread throughout the island.
Sardiniassa puhkesi elokuussa 2000 lampaiden bluetongue-tauti, joka viranomaisten toteuttamista toimenpiteistä huolimatta sittemmin levisi koko saarelle.
The spread of the disease was facilitated by climatic conditions (hot, dry weather).
Lämmin ja kuiva sää nopeutti taudin leviämistä.
In order to combat the disease, on 28 August 2000 the Italian health authorities prohibited the movement of domestic and wild ruminants originating in or coming from the Region of Sardinia (including sperm, ova and embryos) to the rest of national territory and to the other Member States of the EU.
Taudin torjumiseksi Italian terveydenhuoltoviranomaiset kielsivät 28. elokuuta 2000 Sardiniasta peräisin olevien tai sieltä tulevien kotieläiminä pidettävien tai luonnonvaraisten märehtijöiden sekä niiden siemennesteen, munasolujen ja alkioiden siirrot muualle Italiaan ja muihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin.
A ban was also placed on the movement of those animals from the Province of Cagliari to the rest of Sardinia and the veterinary services of other regions were ordered to carry out clinical checks on all holdings onto which sheep from Sardinia had been introduced within the past two months.
Lisäksi kiellettiin kyseisten eläinten siirrot Cagliarin provinssista saaren muihin alueisiin, ja muiden alueiden eläinlääkintäviranomaiset velvoitettiin suorittamaan kliinisiä tarkastuksia tiloilla, joille oli alle kaksi kuukautta aikaisemmin tuotu Sardiniasta lampaita.
The regional authorities then adopted Decree No 34 of 5 September 2000 on emergency measures for the control of blue tongue [3], which prohibited the movement from holdings anywhere in Sardinia of sheep, goats, cattle, buffaloes and reared animals of wild species.
Alueviranomaiset antoivat 5. syyskuuta 2000 bluetongue-taudin kiireellisiä torjuntatoimenpiteitä koskevan määräyksen nro 34 [3], jossa kiellettiin lampaiden, vuohien, nautojen, puhvelien sekä tarhattujen riistaeläinten siirtäminen tiloilta koko Sardinian alueella.
The Decree also made the control of insects carrying the disease compulsory.
Määräyksessä velvoitettiin myös toteuttamaan tautia välittävien hyönteisten torjuntatoimenpiteitä.
On 16 October 2000, the Sardinian health authorities adopted the plan to control and eradicate blue tongue in Sardinia and on 25 October 2000 the Regional Council of Sardinia adopted Law No 22/2000 concerning measures to enable livestock farmers to cope with the epizootic disease blue tongue, which was notified to the Commission for examination of compliance with Articles 87, 88 and 89 of the Treaty.
Sardinian terveydenhuoltoviranomaiset hyväksyivät 16. lokakuuta 2000 Sardiniassa toteutettavan bluetongue-taudin torjunta- ja hävittämissuunnitelman, ja alueneuvosto hyväksyi 25. lokakuuta 2000 lain nro 22/2000 kotieläintuottajille tarkoitetuista tukitoimenpiteistä lampaiden bluetongue-taudin torjumiseksi.
The measures provided for in Articles 2, 3 and 4 of Law No 22/2000 were considered to be compatible with the common market [4].
Tämä laki toimitettiin myöhemmin komissiolle perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklan mukaista arviointia varten, ja sen 2, 3 ja 4 pykälässä säädetyt toimenpiteet katsottiin yhteismarkkinoille soveltuviksi [4].
The Commission decided to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty with regard to the aid provided for in Article 5 of the Law.
Komissio on päättänyt aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn kyseisen lain 5 pykälässä säädettyjen tukien osalta.
Article 5 of Law No 22/2000 authorises the regional authorities to grant aid to undertakings and cooperatives having their registered office in Sardinia involved in the harvesting, processing, packaging and marketing of crop and animal products and which have suffered a reduction in supplies due under statutory or contractual obligations of more than 20 % (less-favoured agricultural areas) or 30 % (other areas) compared with the average of the last three years.
Lain nro 22/2000 5 pykälän mukaan alueviranomaiset voivat myöntää tukea sellaisille maatalous- tai kotieläintuotteiden korjuuta, jalostusta, pakkaamista ja markkinointia harjoittaville yrityksille ja osuuskunnille, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Sardinia ja joiden toimitukset ovat vähentyneet yli 20 prosenttia (epäsuotuisat maatalousalueet) tai yli 30 prosenttia (muut alueet) sääntelyn tai sopimusten mukaisista velvoitteista johtuvista syistä viimeksi kuluneiden kolmen vuoden keskiarvoon nähden.
This aid is intended to compensate for losses due to the lack of raw materials for processing and is limited to losses related to the reduction of the supplies from the cooperatives' members.
Tuen tarkoituksena on korvata jalostettavan raaka-aineen puutteesta aiheutuneet tappiot, jos tappiot liittyvät jäseniltä tulevien toimitusten vähenemiseen.
A total of LIT 5 billion (around EUR 2582280) was provided for aid for 2000.
Tukia varten on vuodeksi 2000 varattu 5 miljardia liiraa (noin 2582280 euroa).
The Commission decided to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty because of doubts regarding the compatibility of the scheme with the common market.
Komissio epäilee, ettei tukiohjelma sovellu yhteismarkkinoille, ja on tämän vuoksi päättänyt aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn.
These doubts concerned, in particular, the fact that point 11.4 of the Guidelines does not provide for granting compensation to processing undertakings for losses caused by epizootic diseases.
Epäilyt liittyvät erityisesti siihen, ettei suuntaviivojen 11.4 kohdassa ole mitään säännöksiä, jotka mahdollistaisivat korvausten maksamisen jalostusalan yrityksille eläinkulkutautien aiheuttamista vahingoista.
The Commission considered that, even though the Italian authorities had decided to restrict aid to cooperatives, no causal link had been established between the disease (blue tongue) and the reduction in supplies.
Komissio katsoo, että vaikka Italian viranomaiset rajoittaisivat tuet koskemaan yksinomaan osuuskuntia, bluetongue-taudin ja toimitusten vähenemisen välillä ei ole voitu osoittaa olevan yhteyttä.
In particular, the region had been hit by drought (see Aid N 745/2000), which could have contributed to the reduction in supplies.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä siihen, että alue oli kärsinyt kuivuudesta (ks. tuki N 745/2000), mikä oli myös voinut vaikuttaa toimitettujen määrien pienenemiseen.
In addition, certain cooperatives could have suffered a reduction in raw materials received for reasons other than blue tongue (or the drought).
Lisäksi osuuskunnat ovat voineet kärsiä raaka-ainetappioita myös muista syistä kuin bluetongue-taudin (tai kuivuuden) vuoksi.
Under point 11.3.8 of the Guidelines, which lays down that aid may be paid only to farmers or to a producer organisation of which farmers are members for damage caused by adverse weather events, it is not possible to apply these rules by analogy to processing undertakings that have suffered losses from blue tongue.
Suuntaviivojen 11.3.8 kohdassa sallitaan korvausten maksaminen ainoastaan viljelijöille tai tuottajaorganisaatioille, joihin viljelijät kuuluvat, ja epäsuotuisten sääolojen aiheuttamista vahingoista. Näitä sääntöjä ei voida soveltaa vastaavin osin jalostusalan yrityksiin bluetongue-taudin aiheuttamien vahinkojen osalta.
As a general rule, the Commission considers that agricultural processing undertakings have a degree of flexibility in the management of their sources of supply.
Komissio katsoo, että elintarvikealan yritykset voivat joustaa hankintalähteidensä suhteen.
This can, of course, involve additional costs for raw materials and a reduction in profitability, but this does not appear to justify a direct application of the rules applicable to agricultural production.
Tästä voi aiheutua raaka-aineiden lisäkustannuksia ja kannattavuuden laskua, mutta se ei näytä oikeuttavan maataloustuotantoon sovellettavien sääntöjen automaattiseen soveltamiseen.
In the absence of any other legal basis for examining and possibly approving the aid measure provided for in Article 5 of Law No 22/2000, it seemed that the aid should be regarded as operating aid, i.e. aid intended to cover expenditure which processing undertakings would normally bear themselves in the day-to-day administration of their activities.
Koska Italian viranomaiset eivät ole toimittaneet muita oikeusperusteita lain nro 22/2000 5 pykälässä säädetyn tuen arviointia ja mahdollista hyväksymistä varten, näyttää siltä, että tuki on katsottava toimintatueksi, eli tueksi, jonka tarkoituksena on vapauttaa elintarvikeyritykset menoista, joista ne normaalisti joutuisivat vastaamaan itse osana tavanomaista toimintaansa.
Such aid must in principle be considered as incompatible with the common market.
Tällaiset tuet on periaatteessa katsottava yhteismarkkinoille soveltumattomiksi.
Following the decision to open the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty, Italy sent the Commission no comments.
Italian viranomaiset eivät ole toimittaneet komission yksiköille huomautuksia sen jälkeen, kun komissio päätti perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisesta.
Under Article 87(1) of the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, insofar as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
Article 40 of Council Regulation (EC) No 1254/1999 of 17 May 1999 on the common organisation of the market in beef and veal [5] lays down that, save as otherwise provided in the Regulation, Articles 87, 88 and 89 of the Treaty apply to the production of and trade in the products covered by that Regulation.
Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 [5] 40 artiklan mukaan perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan mainitun asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tuotantoon ja kauppaan, jollei asetuksessa toisin säädetä.
Similarly, Article 23 of Council Regulation (EC) No 2529/2001 of 19 December 2001 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [6] lays down that, save as otherwise provided for in the Regulation, Articles 87, 88 and 89 of the Treaty apply to the production of and trade in the products referred to in Article 1 of that Regulation.
Samaan tapaan lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 19 päivänä joulukuuta 2001 annetun asetuksen (EY) N:o 2529/2001 [6] 23 artiklassa säädetään, että perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan mainitun asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan, jollei asetuksessa toisin säädetä.
Article 5 of Law No 22/2000 provides for aid to compensate agricultural undertakings and cooperatives for losses due to a lack of raw material for processing caused by a reduction in deliveries from members following the outbreak of blue tongue.
Lain nro 22/2000 5 pykälässä säädettyjen tukien tarkoituksena on korvata maatalouden yrityksille ja osuuskunnille bluetongue-epidemian vuoksi pienentyneiden toimitusten aiheuttamasta jalostettavan raaka-aineen puutteesta johtuvat tappiot.
The undertakings and cooperatives in question thus enjoy economic benefits they would not otherwise have received in their normal course of business and which improve their competitive position when compared to other farmers in the Community who do not receive the same type of aid.
Kyseiset yritykset ja osuuskunnat saavat taloudellista hyötyä, jota ne eivät olisi muutoin saaneet osana tavanomaista toimintaansa, ja pystyvät näin parantamaan kilpailuasemaansa verrattuna muihin yhteisön viljelijöihin, jotka eivät saa samaa tukea.
The aid concerned affects competition and trade between Member States.
Tällaiset tuet vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun ja kauppaan.
The beneficiaries carry out an economic activity in sectors (the beef and veal and sheepmeat sectors) that are the subject of trade between Member States.
Tuensaajat harjoittavat taloudellista toimintaa alalla (naudan- ja lampaanliha-ala), jolla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
In 2001, the cattle population in Italy totalled 6932700 head, including 273900 head in Sardinia.
Italiassa oli vuonna 2001 yhteensä 6932700 nautaeläintä, joista 273900 oli Sardiniassa.
In that same year, the sheep population was 8311400 head, including 3602200 in Sardinia, and the goat population was 1024800 head, including 240200 head in Sardinia.
Lampaita oli samana vuonna yhteensä 8311400, joista 3602200 Sardiniassa, ja vuohia oli yhteensä 1024800, joista 240200 Sardiniassa.
The measure under examination is therefore state aid as defined in Article 87(1).
Tarkastelun kohteena olevaa toimenpidettä on näin ollen pidettävä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisena valtiontukena.
The prohibition on state aid is not absolute.
Valtiontukien myöntämiskielto ei ole ehdoton.
However, in this case, the derogations provided for in Article 87(2) are clearly not applicable and, moreover, were not requested by the Italian authorities.
Kyseisessä tapauksessa on kuitenkin selvää, ettei perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdassa määrättyjä poikkeuksia voida soveltaa, eivätkä Italian viranomaiset myöskään ole niihin vedonneet.
Neither does Article 87(3)(a) apply, because the aid is not intended to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment.
Myöskään 87 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ei voida soveltaa, koska tukea ei ole tarkoitettu taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma.
By the same token, the aid is not intended to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State within the meaning of Article 87(3)(b).
Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan osalta voidaan todeta, että kyseistä tukea ei ole tarkoitettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai Italian taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen.
Neither is the aid intended to fulfil the objectives laid down in Article 87(3)(d).
Tuella ei pyritä 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa asetettuihin tavoitteisiin.
Given the nature of the aid scheme notified, the only derogation that could be applied is that laid down in Article 87(3)(c).
Ilmoitetun tukiohjelman luonteen perusteella ainoa poikkeus, jota voidaan soveltaa, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätty poikkeus.
It must therefore be checked whether implementation of the planned measures is eligible for this derogation.
Näin ollen on varmistettava, voidaanko tätä poikkeusta soveltaa kyseisiin tukitoimenpiteisiin.
Since Law No 22/2000 was correctly notified by the Italian authorities in accordance with Article 88(3) of the Treaty, it must be assessed in accordance with the Community Guidelines for state aid in the agriculture sector [7] (hereafter referred to as the Guidelines).
Ottaen huomioon, että Italian viranomaiset ilmoittivat päätöksestä perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tuen arvioinnissa sovelletaan maatalousalalla myönnettäviä valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa [7], jäljempänä ’suuntaviivat’, määrättyjä sääntöjä.
Under point 23.3 of the Guidelines, these apply from 1 January 2000 to new state aid, including aid already notified by the Member States on which the Commission has not yet adopted a Decision.
Suuntaviivojen 23.3 kohdan mukaan niitä sovelletaan uusiin valtiontukiin, jäsenvaltioiden toimittamat vireillä olevat ilmoitukset mukaan luettuina, 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen.
Under point 11.1.1 of the Guidelines, state aids for agriculture include a group of measures intended to safeguard farmers against damage to agricultural production or the means of production, including buildings and plantations, caused by unforeseen occurrences such as natural disasters, adverse weather conditions or outbreaks of animal or plant disease.
Suuntaviivojen 11.1.1 kohdan mukaan maatalouden alalla myönnettäviin valtiontukiin sisältyy joukko toimenpiteitä, joiden tavoitteena on suojata viljelijöitä maataloustuotannolle tai tuotantovälineille, rakennukset ja viljelmät mukaan luettuina, odottamattomien tapahtumien (kuten luonnonmullistusten, epäsuotuisten sääolojen taikka eläin- tai kasvitautien puhkeamisen) vuoksi aiheutuvien vahinkojen varalta.
It is therefore clear that, in the case of losses caused by an epizootic disease, compensation may be provided only for losses borne by the productive sector and not those borne by undertakings processing or marketing agricultural products.
Tämän perusteella on selvää, että eläinkulkutaudin aiheuttamien vahinkojen osalta voidaan korvata yksinomaan maataloustuotteiden tuotannon alalla aiheutuneita tappioita, eivätkä jalostus- tai markkinointialat näin ollen kuulu korvausten piiriin.
Aid to compensate for such losses must also be compatible with point 11.4 of the Guidelines, which concerns, in particular, aid for combating animal and plant diseases.
Tällaisiin tappioihin myönnettävien suorien tukien on lisäksi täytettävä suuntaviivojen 11.4 kohdan edellytykset, jotka koskevat erityisesti eläin- ja kasvitautien torjuntaan tarkoitettuja tukia.
The Italian authorities submitted no comments.
Italian viranomaiset eivät ole toimittaneet huomautuksia.
The Commission did therefore not receive additional information that could dispel the doubts stated when it initiated the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty with regard to the aid in question.
Komissio ei näin ollen ole saanut lisätietoja, joiden perusteella se voisi poistaa epäilyt, joita kyseisten tukien osalta tuli esiin perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisen yhteydessä.
Furthermore, the Italian authorities have not established in a clear and indisputable manner a direct link between the reduction in deliveries from members of the undertakings or cooperatives due to blue tongue and the losses of income incurred during the same period.
Italian viranomaiset eivät myöskään ole osoittaneet selkeällä ja kiistattomalla tavalla, että lampaiden bluetongue-taudista johtuvan yritysten tai osuuskuntien jäsenten toimitusten vähenemisen ja samalla ajanjaksolla aiheutuneiden tulonmenetysten välillä olisi suora yhteys. Koska suoraa yhteyttä ei voida osoittaa, on mahdollista, että tulonmenetykset ovat johtuneet muista tekijöistä, kuten kuivuudesta, markkinakriisistä, asianomaisten yritysten varainhoidosta jne.
In the absence of a direct link, the losses in question could have been caused by other factors, such as the drought, the crisis on the markets, the financial management of the undertakings concerned, etc. Any aid intended to compensate for this type of loss would constitute operating aid, incompatible with the common market under point 3.5 of the Guidelines [8].
Tällaisia menetyksiä korvaavat tuet on aina katsottava toimintatuiksi, jotka suuntaviivojen [8] 3.5 kohdan mukaisesti eivät sovellu yhteismarkkinoille.
CONCLUSIONS
IV PÄÄTELMÄT
In the light of the above, the Commission concludes that the aid provided for in Article 5 of Regional Law No 22/2000 constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty and that it is ineligible for any of the derogations provided for in Article 87(3).
Komissio päättelee edellä esitetyn perusteella, että tarkasteltavana olevat alueellisen lain 5 pykälässä säädetyt tuet ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, johon ei voida soveltaa mitään 87 artiklan 3 kohdassa määrätyistä poikkeuksista.
Since Article 10 of Law No 22/2000, notified in accordance with Article 88(3) of the Treaty, lays down that the aid provided for in Articles 3, 4 and 5 is to be implemented by the regional authorities only after approval by the European Commission, it is not necessary to provide for the recovery of the aid referred to in Article 5 of the Law,
Ottaen huomioon, että perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitetun lain nro 22/2000 10 pykälässä säädetään, että alueviranomaiset voivat toteuttaa 3–5 pykälässä käyttöön otetut tuet vasta sen jälkeen, kun niille on saatu komission hyväksyntä, mainitun lain 5 pykälässä säädettyjä tukia ei tarvitse periä takaisin,
The aid planned by Italy under Article 5 of Region of Sardinia Law No 22 of 17 November 2000 to compensate agricultural undertakings and cooperatives for losses caused by a lack of raw material for processing caused by a reduction in deliveries from members is incompatible with the common market.
Tuet, jotka Italia aikoo myöntää Sardinian alueellisen lain nro 22 5 pykälän nojalla ja joiden tarkoituksena on korvata maatalousyrityksille ja -osuuskunnille tappiot, joita niille on aiheutunut jäsentensä pienentyneiden toimitusten aiheuttaman jalostettavan raaka-aineen puutteen vuoksi, eivät sovellu yhteismarkkinoille.
The above aid may accordingly not be implemented.
Kyseisiä tukia ei voida panna täytäntöön.