natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As to the firmness of the commitment, the Commission is not convinced that the phrases ‘if France Télécom were to be in difficulty’ or ‘if France Télécom had any financing problems’ (July declarations) and ‘if necessary’ (September and October press releases) can be interpreted as provisos having the effect of suspending the effectiveness of the State's commitment.
Sitoumuksen järkkymättömyyden osalta komissio ei ole vakuuttunut siitä, että ilmaisut ”jos France Télécom joutuisi vaikeuksiin” tai ”jos France Télécomilla olisi rahoitusvaikeuksia” (heinäkuun ilmoitukset) ja ”tarvittaessa” (syyskuun ja lokakuun lehdistötiedotteet) voitaisiin tulkita ehdoiksi, jotka lykkäisivät valtion täyttä sitoutumista.
At the time of the first declaration, France Télécom had already seen its credit rating fall strongly, its debt came to approximately EUR 70 billion, and the market knew that it had to meet certain important maturities at the end of 2002/beginning of 2003 and to cover a substantial financing need before the end of 2003.
Ensimmäisen ilmoituksen aikaanhan FT:n noteeraus oli jo jyrkästi heikentynyt, sillä oli velkaa noin 70 miljardin euroa, ja markkinoilla tiedettiin, että sen oli selviydyttävä vuoden 2002 lopussa ja vuoden 2003 alussa erääntyvistä veloista ja että sen tarvitsema rahoitus vuoden 2003 loppupuolella oli merkittävä.
The financing problems were therefore not unexpected, given the general financial context.
Rahoitusongelmien ilmaantuminen ei siis ollut sattumanvaraista, kun otetaan huomioon yleinen rahoitustilanne.
The situation had not changed by the time the other declarations were published.
Tilanne ei muuttunut uusien ilmoitusten julkaisemisen myötä.
Consequently, the phrases in question cannot be regarded as conditions precedent when the condition precedent is, by definition, a future, uncertain event.
Sen vuoksi käytettyjä ilmauksia ei voida pitää lykkäävinä ehtoina, koska lykkäävä ehto määritellään tulevaksi ja epävarmaksi tapahtumaksi.
Moreover, the declarations in question do not contain any reservation as to prior notification to the Commission.
Sitä paitsi kyseisissä ilmoituksissa ei ole mitään varausta komissiolle tehtävästä ennakkoilmoituksesta.
Contrary to what the French authorities maintain, their assertion that the State claims to act like a prudent investor (such a ‘precaution’ was, moreover, simply mentioned in July and December) cannot be considered a condition precedent to the State's commitment.
On korostettava, että vastoin Ranskan viranomaisten väitteitä, vahvistusta, jonka mukaan valtio aikoi toimia järkevän sijoittajan tavoin (tällaisesta varotoimesta mainittiin heinäkuussa ja joulukuussa), ei voida pitää valtion sitoutumisen ehtona.
There is nothing to show that the market had knowledge of any such condition.
Mistään ei käy ilmi, että markkinoilla olisi pantu merkille minkäänlaisia ehtoja.
The only mention of the prudent investor concept is to be found in the Standard & Poor's press release of 12 July 2002, and then only as a quotation of the Minister's remarks; the interpretation of the Minister's remarks by the agency which follows the quotation is different.
Ainoa viittaus järkevästi toimivan sijoittajan periaatteeseen oli Standard & Poor ' s-luokituslaitoksen 12 päivänä heinäkuuta 2002 julkaisemassa tiedotteessa, mutta vain kohdassa, jossa siteerattiin ministerin lausuntoa. Luokituslaitoksen tulkinta ministerin lausunnosta oli erilainen (valtion ilmaisema aikomukset tukevat kuitenkin FT:n luokituksen säilyttämistä investointitasolla).
Nor is it taken up by the press releases of other rating agencies such as Moody's, which in any event see in the ministerial declarations an indication of the State's firm commitment to support France Télécom by whatever means.
Periaatetta ei mainittu lainkaan esimerkiksi Moody's-luokituslaitoksen tiedotteissa, joiden mukaan ministerin ilmoitukset olivat merkki valtion vakaasta sitoumuksesta antaa tukensa (”support”) FT:lle, tapahtuipa se millä keinoilla tahansa.
Affirming one's intention to behave like a prudent investor is not enough when it comes to complying with the rules on state aid, and in particular with the prudent private investor principle.
Tämän vuoksi pelkkä vahvistus siitä, että valtio tahtoo toimia järkevän sijoittajan tavoin, ei riitä valtiontuesta annettujen sääntöjen eikä varsinkaan järkevästi toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen noudattamiseksi.
Otherwise, all Member States would have to do in order to comply with the rules is maintain that they have complied with them, and the Commission's monitoring activity would be entirely superfluous.
Jos näin olisi, riittäisi, että jäsenvaltio vahvistaisi noudattaneensa kyseisiä sääntöjä, jolloin komission valvonta olisi aivan turhaa.
Moreover, it is not for the Member States to judge whether the prudent investor test has been met, but for the Commission under the watchful eye of the Community courts.
Jäsenvaltioiden ei kuitenkaan kuulu päättää, onko järkevästi toimivan sijoittajan periaatetta noudatettu, vaan se on komission tehtävä, joka toteutetaan yhteisöjen tuomioistuimen valvonnassa.
Despite what they maintain, the French authorities do not seem to have behaved like a prudent investor (see point 5.5).
Ranskan viranomaiset eivät kuitenkaan näytä toimineen järkevän sijoittajan tavoin, vaikka väittävät tehneensä niin (ks. jakso 5.5).
France Télécom has, moreover, indicated that the phrase ‘appropriate steps’ does not mean a priori that the State has committed itself to adopting financial measures.
FT korosti myös, että ilmaus ”tarvittavat toimenpiteet” ei tarkoita ensisijaisesti sitä, että valtio sitoutuisi hyväksymään rahoitusjärjestelyt.
The Commission would stress the clear contradiction in the French authorities' arguments.
Komissio korostaa, että Ranskan viranomaisten lausunnoissa on selvä ristiriita.
On the one hand, the State maintains that it will behave like a prudent investor.
Yhtäältä valtio väittää toimivansa järkevän osakkeenomistajan tavoin.
In view of the Company's financial situation, the financial analyses and the private shareholder resources, this suggests that the State intends to give France Télécom financial support (a change of management could by no means be considered sufficient, as was subsequently confirmed by the content of the Ambition 2005 plan).
Kun otetaan huomioon yrityksen taloudellinen tilanne, rahoitusanalyytikkojen analyysit ja yksityisen osakkeenomistajan keinot, näyttää siltä, että valtio aikoo antaa FT:lle taloudellista tukea (johtajien vaihtamista ei voinut missään nimessä pitää riittävänä keinona, mikä vahvistettiinkin myöhemmin Ambitio 2005 -suunnitelmassa).
On the other hand, when the French authorities maintain that the measures are not financial, this suggests that they intended to act in their capacity as a public authority.
Toisaalta Ranskan viranomaiset väittävät, että kyseiset toimenpiteet eivät ole rahoitustoimenpiteitä, mikä merkitsee, että ne katsoivat toimivansa julkisen vallan edustajina.
As to the French authorities' argument based on the Compagnie nationale Air France judgment, according to which the remarks at issue cannot imply a firm and unconditional commitment on the part of the State as they are not sufficiently precise, this argument is based on a confusion between the question of the date of the commitment and the assessment of that commitment in the light of the prudent private investor principle.
Asiassa Air France annettuun tuomioon perustuva Ranskan viranomaisten väite, jonka mukaan syytteiden perusteena olleita lausuntoja ei tulkittu valtion vakaaksi ja ehdottomaksi sitoutumiseksi, koska ne eivät olleet riittävän tarkkoja, johtuu sekaannuksesta, joka liittyy kysymykseen sitoumuksen tekopäivästä ja siitä, milloin tätä sitoumusta noudatettiin järkevästi toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen mukaisesti.
As far as the date of the commitment is concerned, the Commission would point out that the case law does not rule out the possibility that a firm commitment may exist prior to all the precise implementing arrangements being known.
Sitoumuksen päivämäärästä komissio toteaa, että tässä oikeuskäytännössä otetaan huomioon myös se mahdollisuus, että vakaa sitoumus voi olla olemassa ennen kuin kaikki tarkat täytäntöönpanotoimenpiteet ovat selvillä.
On the other hand, what the Court of First Instance of the European Communities stresses is that a private investor in general would not take an irrevocable investment decision as long as the final details of the investment have not been fixed.
Sitä vastoin, kuten yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korostaa, kukaan yksityinen sijoittaja ei yleensä tekisi peruuttamatonta sijoituspäätöstä ennen kuin sijoitusta koskevista tarkoista ehdoista on sovittu.
The other relevant circumstances surrounding the said declarations confirm the clarity and firmness of the Minister's message and the will of the State to commit itself in full knowledge of all the facts.
Muut mainittuihin ilmoituksiin liittyvät merkitykselliset seikat vahvistavat ministerin viestin selkeyden ja vakauden sekä valtion tahdon sitoutua täysin tietoisena asiaan vaikuttavista seikoista.
Thus, in July 2002, the State did not simply issue public declarations; it also contacted the main market operators in order that they might act as go-betweens with investors.
Valtio ei tyytynytkään vain antamaan julkisia ilmoituksia, vaan niiden lisäksi se otti jo heinäkuussa 2002 yhteyttä tärkeimpiin markkinatoimijoihin, jotka toimisivat yhdyssiteenä sijoittajiin päin.
The urgency due to the Company's financial situation confirms the existence of a firm decision by the State to support France Télécom.
Yrityksen taloudellisen tilanteen aiheuttama nopea toiminta osoitti sen, että valtion päätös tukea FT:tä oli vakaa.
During the first half of 2002, France Télécom saw its credit rating downgraded following publication of its 2001 annual accounts.
Vuoden 2002 ensimmäisen puoliskon aikana FT:n luokitus heikkeni voimakkaasti vuoden 2001 tilinpäätöksen julkaisemisen jälkeen.
The lowest point in the downgrading of France Télécom's credit rating was reached on 24 June 2002 when Moody's downgraded the Company's rating to just above that of junk bond, thereby making it very difficult for it to refinance its debt.
FT:n luokituksen heikkenemisen kulminaatiopiste saavutettiin 24 päivänä kesäkuuta 2002, kun Moody's laski yrityksen luokituksen vain hieman spekulatiivisen tason yläpuolelle. Tämä teki FT:n velan jälleenrahoituksen hyvin hankalaksi.
This downgrading caused considerable concern on the financial markets about France Télécom ' s financial situation (and in particular about its capacity to refinance its EUR 15 billion debt falling due at the end of 2003), and the markets expected a reaction from the State designed to reassure them.
Luokituksen laskun vuoksi rahoitusmarkkinat huolestuivat FT:n taloudellisesta tilanteesta (erityisesti sen kyvystä jälleenrahoittaa vuoden 2003 lopussa erääntyvä 15 miljardin euron laina). Markkinat odottivat valtiolta toimenpiteitä, jotka saisivat ne vakuuttuneeksi FT:n toimintakyvystä.
These circumstances show, in the Commission ' s opinion, that the State had to act urgently to reassure the market and to prevent any further downgrading of France Télécom ' s credit rating to that of junk bond status, as this would have had a highly negative impact on the Company ' s financial situation.
Komission mukaan mainitut olosuhteet osoittavat sen, että valtion oli kiireesti ryhdyttävä toimenpiteisiin, jotta markkinoiden luottamus saataisiin palautettua ja FT:n luokituksen lasku spekulatiiviselle tasolle estettyä. Luokituksen lasku olisi vaikuttanut hyvin kielteisesti yrityksen taloudelliseen tilanteeseen.
The State thus retained this trust through successive declarations.
Valtio säilyttikin markkinoiden luottamuksen antamalla useita peräkkäisiä ilmoituksia.
In fact, the State ' s intervention had the effect of preventing any downgrading of the Company ' s credit rating to that of junk bond status, as is, moreover, clearly stated in S & P ' s press release of 12 July 2002, where the assurances provided by the State are hailed as being a key factor in France Télécom's not being reduced to junk bond status.
Valtion toimenpiteiden johdosta yrityksen luokitus ei laskenut spekulatiiviselle tasolle, kuten S & P:n 12 päivänä heinäkuuta 2002 julkaisemasta lehdistötiedotteesta käy selvästi ilmi. Siinä todetaan, että valtion antama vakuutus oli yksi keskeisistä tekijöistä, joiden ansiosta FT:n luokitusta ei laskettu spekulatiiviselle tasolle.
In conclusion, while each of these declarations taken separately might not suffice to prove the existence of a decision by the State to support France Télécom, taken together they do seem to suggest that such a decision exists (being embodied in the offer of the shareholder loan to France Télécom upfront of the State's participation in a future recapitalisation).
Vaikka nämä ilmoitukset eivät erikseen tarkasteltuina riittäisi osoittamaan, että valtio oli tehnyt päätöksen FT:n tukemisesta, kaikki ilmoitukset yhdessä näyttävät riittävän osoittamaan, että kyseinen päätös oli tehty (se konkretisoitui osakaslainan tarjoamisena FT:lle ennakkona valtion osuudesta tulevassa pääomarakenteen vahvistamisessa).
Such was at all events the view taken by the markets.
Tämä oli ainakin markkinoiden käsitys asiasta.
The firm character of that decision would be confirmed in the event of its being established that the declarations are binding under domestic law and are capable of placing the State's credibility on the line.
Lisäksi päätöksen vakaa luonne varmistuisi, jos ilmoitusten todettaisiin olevan Ranskan lain mukaan sitovia, jolloin valtion uskottavuus joutuisi koetukselle.
First of all, the Commission has studied the question whether, under domestic law, a private investor who has made the same declarations as the State would be obliged to keep his promises.
Komissio huomauttaa, että se on pyrkinyt selvittämään, olisiko yksityisen sijoittajan Ranskan lain mukaan pidettävä vastaavilla ilmoituksilla annetut lupauksensa.
In view of the fact that, in the present case, the investor is the State, the study of domestic law also included administrative law.
Koska tässä tapauksessa sijoittajana on valtio, tarkastelun kohteena oli myös Ranskan hallinto-oikeus.
The Commission commissioned an expert report on the subject and it also received several reports from third parties.
Komissio toteaa, että se pyysi asiasta asiantuntijaraporttia ja sai myös useita raportteja kolmansilta.
On the basis of this information, the Commission cannot rule out at this stage that the declarations in question may have binding force under French administrative, civil, commercial and criminal law, as well as under the law of the State of New York.
Saatujen tietojen perusteella komissio ei voi tässä vaiheessa jättää huomiotta sitä mahdollisuutta, että kyseiset ilmoitukset olisivat sitovia Ranskan hallinto-, yksityis-, kauppa-, ja rikosoikeuden nojalla sekä myös New Yorkin osavaltion oikeuden mukaan.
The main criticism levelled by the French authorities is that, under domestic law, unilateral commitments are the exception, and that letters of intent, which do not form a homogeneous category, are treated as equivalent to a unilateral commitment only in exceptional circumstances.
Ranskan viranomaisten esittämä kritiikki perustuu pääasiassa siihen seikkaan, että yksipuoliset sitoumukset ovat Ranskan lain mukaan poikkeuksia ja että aiesopimukset, jotka voivat olla hyvinkin erilaisia, käyvät vain poikkeustapauksissa yksipuolisesta sitoumuksesta.
But the question is not whether French law is unequivocal on this matter, but whether there is any basis in private law for concluding that there exists a unilateral commitment in circumstances such as those of the present case.
Tärkeintä ei ole kuitenkaan selvittää, onko Ranskan laki yksiselitteinen kyseisessä asiassa, vaan tutkia, onko yksityisoikeuden nojalla mahdollista todeta yksipuolisen sitoumuksen olemassaolo kyseisessä tapauksessa.
The fact that there exists a usable body of case law of the Court of Cassation, of which the French authorities are trying simply to minimise the scope, is incontestable.
Kassaatiotuomioistuimen asiaan soveltuvasta oikeuskäytännöstä, jonka sovellettavuutta Ranskan viranomaiset pyrkivät rajoittamaan, ei ole epäilystä.
It is entirely likely that such repeated and concordant declarations, emanating as they do from the Minister responsible for managing the State's shareholdings and representing the Company's majority shareholder, will be considered credible by the market, and as a result they create an expectation on the part of the latter that the State will do everything necessary to resolve any financial difficulties that France Télécom may face.
Tällaisia toistuvia ja yhdenmukaisia ilmoituksia, joiden antajana on valtion sitoumuksista vastaava ja yrityksen enemmistöosakasta edustava ministeri, pidetään markkinoilla yleisesti luotettavina. Tämän johdosta markkinat odottavat valtion tekevän kaikkensa FT:n taloudellisten vaikeuksien voittamiseksi.
Any failure by the State to fulfil that expectation would have directly affected its reputation in its capacity as owner, shareholder or manager of companies, whether quoted or not, and in its capacity as issuer of bonds to finance the public debt.
Jos valtio ei olisi täyttänyt näitä odotuksia, vaikutukset olisivat kohdistuneet valtion maineeseen omistajana, osakkeenomistajana tai yrityksen johtajana riippumatta siitä, onko kyse pörssiyrityksistä, sekä julkisen velan rahoittamiseksi tarvittavien joukkovelkakirjalainojen liikkeeseenlaskijana.
Thus, the declarations by the French Government, starting from those of July 2002, are the expression of a strategy based on the reputation of the State.
Ranskan hallituksen ilmoitukset heinäkuusta 2002 lähtien ovatkin osa valtion maineeseen perustuvaa strategiaa.
This strategy consists in entering into credible commitments in the short and the long term.
Strategiaan kuuluu uskottava lyhyen ja pitkän aikavälin sitoutuminen.
A majority shareholder in or an owner of companies (or, more generally, a manager) who does not conduct himself in the manner he had publicly announced and an issuer of bonds who does not keep his word risk logically, irrespective of any legal obligation, losing their reputation.
Enemmistöosakasta tai yrityksen omistajaa (taikka yleisemmin johtajaa), joka ei toimi julkisesti ilmoittamallaan tavalla, ja joukkovelkakirjalainan liikkeeseenlaskijaa, joka ei pidä lupaustaan, uhkaa luonnollisesti maineen menetys mahdollisesta oikeudellisesta velvoitteesta riippumatta.
This loss of reputation will involve almost certain economic costs for the same operator when he tries to borrow again on the capital markets (assuming he still finds someone prepared to grant him a loan) or when he acts as owner or manager of a company.
Maineen menetyksestä seuraa melko varmasti kustannuksia kyseiselle toimijalle, silloin kun se haluaa lainata markkinoilta lisää pääomaa (ja se löytää aina jonkun, joka on valmis myöntämään luottoa) tai kun se toimii omistajan tai yrityksen johtajan ominaisuudessa.
In the present case, the majority shareholder is the French State.
Tässä tapauksessa enemmistöosakas on Ranskan valtio.
The French State is a major economic operator, active in the economy as owner, shareholder or, more generally, manager of a large number of public undertakings .
Ranskan valtio on tärkeä taloudellinen toimija, joka toimii talouden alalla omistajana, osakkaana tai yleisemmin lukuisten julkisten yritysten johdossa.
It is also a major borrower on the capital markets with a view to financing its public debt .
Ranskan valtio on myös merkittävä lainanottaja pääomamarkkinoilla. Näin se rahoittaa julkisen velkansa.
A loss of credibility would therefore have not negligible consequences both for its reputation as a major economic operator and issuer on the international markets and for its reputation as a major political actor.
Uskottavuuden menetys vaikuttaisi siis varmasti sekä valtion maineeseen että sen rooliin merkittävänä taloudellisena toimijana ja joukkovelkakirjalainojen liikkeeseenlaskijana kansainvälisillä markkinoilla, kuten myös sen maineeseen merkittävänä poliittisena toimijana.
Taken as a whole, these factors may be deemed to actually endanger state resources (either by incurring the State's responsibility vis-à-vis investors, or by increasing the cost of the State's future transactions).
Kokonaisuutena ottaen voidaan ajatella, että nämä seikat vaarantavat valtion varat (joko siten, että valtio joutuu vastaamaan sitoumuksestaan sijoittajille tai siten, että valtion tulevien liiketoimien kustannukset kasvavat).
The argument to the effect that the French authorities' declarations as from July 2002 are aid is therefore innovative, but probably not without foundation.
Väite, jonka mukaan Ranskan viranomaisten heinäkuusta 2002 lähtien antamat ilmoitukset ovat tukea, on siis uudistuksellinen, mutta ei täysin perusteeton.
Nevertheless, the Commission is not of the opinion that it can establish irrefutably the existence of aid on this basis.
Komissio ei kuitenkaan usko, että se pystyy näillä perusteilla kiistattomasti toteamaan, että kyseiset toimenpiteet sisältävät valtiontukea.
It does, on the other hand, consider that it can demonstrate the presence of aid elements in a more conventional manner taking as a basis the December 2002 measures which were the subject of the notification.
Komissio arvioi sitä vastoin voivansa osoittaa perinteisemmin keinoin, että joulukuussa 2002 toteutetut toimenpiteet, joista ilmoitettiin komissiolle, sisältävät valtiontukea.
In this respect, it is sufficient to establish that the prior declarations had a real impact on the perception of the markets in December, without having to characterise these prior declarations as being in themselves state aid.
Näin ollen riittää, että aiemmin annetuilla ilmoituksilla todetaan olleen todellista vaikutusta markkinoihin joulukuussa, jolloin itse ilmoituksia ei tarvitse luokitella valtiontueksi.
In the present case, the market's reaction and the comments by financial analysts confirm that the market regarded these declarations as a credible strategy of commitment by the State to support France Télécom.
Tässä tapauksessa sekä markkinoiden reaktio että rahoitusanalyytikkojen kommentit vahvistavat sen, että markkinat pitivät valtion ilmoituksia uskottavana sitoumuksena tukea FT:tä.
As to the market's reaction, NERA states that the event study carried out of the announcement of 12 July 2002 shows that that announcement led to an abnormal and not negligible increase in the value of France Télécom's shares and bonds.
NERA korostaa, että 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetusta ilmoituksesta toteutettu tapaustutkimus osoittaa, että kyseinen ilmoitus aiheutti FT:n osakkeiden ja joukkovelkakirjojen arvon epänormaalin ja kiistämättömän kasvun.
Thus, compared with a set of telecom indexes representative of the market, France Télécom's share price rose by between 37,8 % and 43,8 %.
Markkinoita kuvaavaan teleyritysten kokonaisindeksiin verrattuna FT:n osakekurssi nousi 37,8–43,8 prosenttia.
The abnormal increase in bond prices amounted, for its part, to between 3,2 % and 9,7 %.
Joukkovelkakirjojen kurssin epänormaali kasvu oli 3,2–9,7 prosenttia.
This reaction implies that the market believed that, by the announcement, the State was committing itself to offering France Télécom greater support and that the market placed great store by the announcement.
Kyseisestä reaktiosta voidaan päätellä, että markkinoilla uskottiin valtion tällä ilmoituksella sitoutuvan tarjoamaan FT:lle enemmän tukea, ja sen vuoksi ilmoitusta pidettiin erittäin tärkeänä.