natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States which have inland waterways as referred to in Article 1(1) shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive with effect from 30 December 2008. They shall forthwith inform the Commission thereof.
Jäsenvaltioiden, joilla on 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sisävesiväyliä, on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 30 päivästä joulukuuta 2008 alkaen ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
OJ L 144, 15.5.1998, p. 1. Directive as last amended by Commission Directive 2003/75/EC (OJ L 190, 30.7.2003, p. 6).
EYVL L 144, 15.5.1998, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2003/75/EY (EUVL L 190, 30.7.2003, s. 6).
OJ L 373, 31.12.1991, p. 29. Directive as last amended by Regulation (EC) No 1882/2003.
EYVL L 373, 31.12.1991, s. 29, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003.
Council Directive 2006/88/EC
Neuvoston direktiivi 2006/88/EY,
on animal health requirements for aquaculture animals and products thereof, and on the prevention and control of certain diseases in aquatic animals
vesiviljelyeläimiin ja niistä saataviin tuotteisiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista sekä vesieläinten tiettyjen tautien ehkäisemisestä ja torjunnasta
Aquaculture animals and products fall under the scope of Annex I to the Treaty as live animals, fish, molluscs and crustaceans.
Vesiviljelyeläimet ja -tuotteet kuuluvat perustamissopimuksen liitteen I soveltamisalaan elävinä eläiminä, kaloina, nilviäisinä ja äyriäisinä.
The breeding, rearing and the placing on the market of aquaculture animals and products thereof constitutes an important source of income for persons working in this sector.
Vesiviljelyeläinten ja niistä saatavien tuotteiden kasvatus ja markkinoille saattaminen ovat tärkeä tulonlähde tällä alalla työskenteleville ihmisille.
In the context of the internal market, specific animal health rules were laid down for the placing on the market and introduction from third countries of the products concerned by Council Directive 91/67/EEC of 28 January 1991 concerning the animal health conditions governing the placing on the market of aquaculture animals and products [2].
Sisämarkkinoiden yhteydessä on säädetty erityisistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä sellaisten tuotteiden markkinoille saattamista ja kolmansista maista tuontia varten, joita eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille 28 päivänä tammikuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/67/ETY [2] koskee.
Outbreaks of diseases in aquaculture animals could cause severe losses to the industry concerned.
Taudinpurkaukset vesiviljelyeläimissä voivat aiheuttaa suuria menetyksiä kyseiselle elinkeinolle.
Minimum measures to be applied in case of outbreaks of the most important diseases in fish and molluscs were established by Council Directive 93/53/EEC of 24 June 1993 introducing minimum Community measures for the control of certain fish diseases [3] and Council Directive 95/70/EC of 22 December 1995 introducing minimum Community measures for the control of certain diseases affecting bivalve molluscs [4].
Vähimmäistoimenpiteet, joita on sovellettava tärkeimpien kaloissa ja nilviäisissä esiintyvien tautien puhkeamisen yhteydessä, on vahvistettu yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumiseksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/53/ETY [3] ja yhteisön vähimmäistoimista simpukoiden tiettyjen sairauksien torjumiseksi 22 päivänä joulukuuta 1995 annetussa neuvoston direktiivissä 95/70/EY [4].
Existing Community legislation was drafted mainly to take into account the farming of salmon, trout and oysters.
Nykyinen yhteisön lainsäädäntö on laadittu pääasiassa lohen, taimenen ja osterien viljelyn huomioon ottamiseksi.
Since that legislation was adopted, the Community aquaculture industry has developed significantly.
Kyseisen lainsäädännön hyväksymisen jälkeen yhteisön vesiviljelyelinkeino on kehittynyt merkittävästi.
A number of additional fish species, particularly marine species, are now used in aquaculture.
Vesiviljelyssä käytetään nyt useita muita kalalajeja, erityisesti merilajeja.
New types of farming practices involving other fish species have also become increasingly common, particularly following the recent enlargement of the Community.
Muita kalalajeja koskevista uudentyyppisistä viljelykäytännöistä on myös tullut yhä yleisempiä erityisesti yhteisön äskettäisen laajentumisen jälkeen.
Furthermore, farming of crustaceans, mussels, clams and abalones is becoming increasingly important.
Lisäksi äyriäisten, sinisimpukoiden, venussimpukoiden ja abalonien viljelyn merkitys lisääntyy jatkuvasti.
All disease control measures have an economic impact on aquaculture.
Kaikilla taudintorjuntatoimenpiteillä on taloudellista vaikutusta vesiviljelyyn.
Inadequate controls may lead to a spread of pathogens, which may cause major losses and compromise the animal health status of fish, molluscs and crustaceans used in Community aquaculture.
Riittämätön torjunta voi johtaa taudinaiheuttajien leviämiseen, mikä voi aiheuttaa suuria menetyksiä ja vaarantaa yhteisön vesiviljelyssä käytettävien kalojen, nilviäisten ja äyriäisten terveystilanteen.
On the other hand, over-regulation could place unnecessary restrictions on free trade.
Toisaalta liiallisella sääntelyllä voidaan asettaa tarpeettomia rajoituksia kaupan vapaudelle.
The Communication from the Commission to the Council and the European Parliament dated 19 September 2002 sets out a strategy for the sustainable development of European aquaculture.
Syyskuun 19 päivänä 2002 päivätyssä komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitetään yhteisön vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskeva strategia.
That Communication outlined a series of measures designed to create long-term employment in the aquaculture sector, including promoting high animal health and welfare standards, and environmental actions to ensure a sound industry.
Mainitussa tiedonannossa esitetään lyhyesti erilaisia toimenpiteitä, jotka on suunniteltu turvaamaan vesiviljelyalan työllisyys pitkällä aikavälillä sekä edistämään eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien tiukkojen vaatimusten käyttöönottoa ja ympäristön kannalta tervettä elinkeinoa.
Those measures should be taken into account.
Nämä toimenpiteet olisi otettava huomioon.
Since the adoption of Directive 91/67/EEC, the Community has ratified the World Trade Organisation (WTO) Agreement on the Application of Sanitary and Phytosanitary Measures (SPS Agreement).
Direktiivin 91/67/ETY antamisen jälkeen yhteisö on ratifioinut Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimuksen terveys- ja kasvinsuojelutoimien soveltamisesta (SPS-sopimus).
The SPS Agreement refers to the standards of the World Organisation for Animal Health (OIE).
SPS -sopimuksessa viitataan Maailman eläintautijärjestön (OIE) standardeihin.
The animal health requirements for placing live aquaculture animals and products thereof on the market within the Community set out in Directive 91/67/EEC are more stringent than those standards.
Eläviä vesiviljelyeläimiä ja niistä saatavien tuotteiden markkinoille saattamista yhteisössä koskevat direktiivin 91/67/ETY mukaiset eläinten terveysvaatimukset ovat mainittuja standardeja tiukemmat.
Therefore, this Directive should take into account the Aquatic Animal Health Code and the Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals of the OIE.
Tästä syystä tässä direktiivissä olisi otettava huomioon vesieläinten terveyttä koskeva säännöstö ja OIE:n vesieläinten diagnostisia testejä käsittelevä käsikirja.
In order to ensure the rational development of the aquaculture sector and to increase productivity, aquatic animal health rules should be laid down at Community level.
Vesieläinten terveyttä koskevista säännöistä olisi säädettävä yhteisön tasolla vesiviljelyalan järkevän kehityksen varmistamiseksi ja tuottavuuden lisäämiseksi.
These rules are necessary, inter alia, in order to contribute to the completion of the internal market and to avoid the spread of infectious diseases.
Säännöt ovat tarpeen muun muassa sen vuoksi, että voidaan edistää sisämarkkinoiden toteutumista ja välttää tarttuvien tautien leviämistä.
Legislation should be flexible to take into account the continuing developments in and diversity of the aquaculture sector, as well as the health status of aquatic animals within the Community.
Lainsäädännön olisi oltava joustavaa, jotta voidaan ottaa huomioon vesiviljelyelinkeinon jatkuva kehitys ja monimuotoisuus sekä yhteisössä vallitseva vesieläinten terveystilanne.
This Directive should cover aquaculture animals, and those environments which may affect the health status of such animals.
Tämän direktiivin olisi katettava vesiviljelyeläimet ja ne elinympäristöt, jotka voivat vaikuttaa tällaisten eläinten terveystilanteeseen.
In general the provisions of this Directive should only apply to wild aquatic animals where the environmental situation may impinge on the health status of aquaculture animals, or where necessary in order to fulfil the purpose of other Community legislation, such as Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora [5] or to protect species referred to in the list drawn up by the Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora (CITES).
Yleisesti ottaen tämän direktiivin säännöksiä olisi sovellettava luonnonvaraisiin vesieläimiin ainoastaan silloin, kun elinympäristö voi vaikuttaa vesiviljelyeläinten terveystilanteeseen tai kun se on tarpeen yhteisön muun lainsäädännön, kuten luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY [5], tavoitteiden täyttämiseksi tai niiden lajien suojelemiseksi, joihin viitataan villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) puitteissa laaditussa luettelossa.
This Directive should not prejudice the adoption of more stringent rules on the introduction of non-native species.
Tämä direktiivi ei saisi rajoittaa alkuperäiseen lajistoon kuulumattomien lajien istuttamista koskevien tiukempien sääntöjen hyväksymistä.
The competent authorities designated for the purpose of this Directive should perform their functions and duties in accordance with the general principles laid down in Regulation (EC) No 854/2004 of European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific rules for the organisation of official controls on products of animal origin intended for human consumption [6] and Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules [7].
Tämän direktiivin soveltamista varten nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten olisi suoritettava tehtävänsä ja velvollisuutensa niiden yleisten periaatteiden mukaisesti, joista säädetään ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 854/2004 [6] sekä rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 882/2004 [7].
It is necessary for the development of aquaculture in the Community to increase the awareness and preparedness of the competent authorities and aquaculture production business operators with respect to the prevention, control and eradication of aquatic animal diseases.
Vesiviljelyn kehittämiseksi yhteisössä on tarpeen lisätä toimivaltaisten viranomaisten ja vesiviljelytuotannon harjoittajien tietoisuutta ja valmiuksia vesieläinten tautien ennaltaehkäisyn, torjunnan ja hävittämisen osalta.
The competent authorities of Member States should have access to and apply state-of-the-art techniques and knowledge in the fields of risk analysis and epidemiology.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava mahdollisuus käyttää ja niiden olisi sovellettava viimeisintä tekniikkaa ja tietoa riskianalyysien ja epidemiologian alalla.
This is of increasing importance because international obligations now focus on risk analysis in relation to the adoption of sanitary measures.
Tämä tulee koko ajan tärkeämmäksi, koska kansainvälisissä velvoitteissa keskitytään nyt riskianalyysiin, kun on kyse terveyttä koskevien toimenpiteiden hyväksymisestä.
It is appropriate to introduce at Community level a system of authorisation of aquaculture production businesses.
On aiheellista ottaa yhteisön tasolla käyttöön vesiviljelyn tuotantoyritysten lupajärjestelmä.
Such authorisation would enable the competent authorities to establish a complete overview of the aquaculture industry, which would assist in the prevention, control and eradication of aquatic animal diseases.
Tällainen luvananto antaisi toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden luoda kattava kokonaiskuva vesiviljelyelinkeinosta, mikä edistäisi vesieläinten sairauksien ennaltaehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä.
Furthermore, authorisation allows the laying down of specific requirements that should be fulfilled by the aquaculture production business in order to operate.
Lisäksi lupamenettely antaa mahdollisuuden asettaa erityisvaatimuksia, jotka vesiviljelyn tuotantoyrityksen olisi täytettävä voidakseen harjoittaa toimintaansa.
Such authorisation should, where possible, be combined with or included in an authorisation regime which the Member States may already have established for other purposes, for example under environmental legislation.
Tällainen lupamenettely olisi mahdollisuuksien mukaan yhdistettävä tai sisällytettävä lupajärjestelmään, jonka jäsenvaltiot ovat jo voineet perustaa muita tarkoituksia varten esimerkiksi ympäristölainsäädännön nojalla.
Such authorisation should therefore not be an extra burden to the aquaculture industry.
Tällaisen lupamenettelyn ei pitäisi näin ollen aiheuttaa lisätaakkaa vesiviljelyalalle.
Member States should refuse to issue an authorisation if the activity in question would pose an unacceptable risk of spreading diseases to other aquaculture animals or to wild stocks of aquatic animals.
Jäsenvaltioiden olisi kieltäydyttävä luvan antamisesta, jos asianomainen toiminta aiheuttaisi kohtuuttoman riskin tautien leviämisestä muihin vesiviljelyeläimiin tai luonnonvaraisiin vesieläinten kantoihin.
Before deciding to refuse an authorisation, consideration should be given to risk mitigation measures or alternative siting of the activity in question.
Ennen kuin päätös luvan epäämisestä tehdään, olisi kuitenkin harkittava riskinhallintatoimenpiteitä tai kyseisen toiminnan vaihtoehtoista sijoituspaikkaa.
The rearing of aquaculture animals for the purpose of human consumption is defined as primary production in Regulation (EC) No 852/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the hygiene of foodstuffs [8].
Vesiviljelyeläinten kasvatus ihmisravinnoksi määritellään elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 852/2004 [8] alkutuotannoksi.
Obligations imposed on individual aquaculture production businesses under this Directive, such as record keeping, and internal systems enabling the aquaculture production business to demonstrate to the competent authority that the relevant requirements of this Directive are being fulfilled, should, where possible, be combined with the obligations laid down in Regulation (EC) No 852/2004.
Tämän direktiivin nojalla yksittäisille vesiviljelyn tuotantoyrityksille asetetut velvollisuudet, kuten kirjaaminen ja sisäiset järjestelmät, joiden avulla vesiviljelyn tuotantoyritykset voivat osoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle, että ne täyttävät asiaankuuluvat direktiivin vaatimukset, olisi mahdollisuuksien mukaan yhdistettävä asetuksessa (EY) N:o 852/2004 säädettyihin velvollisuuksiin.
More attention should be paid to preventing disease occurrence than to controlling the disease once it has occurred.
Enemmän huomiota olisi kiinnitettävä tautien ennaltaehkäisyyn kuin taudin torjumiseen sen ilmaannuttua.
It is therefore appropriate to lay down minimum measures of disease prevention and risk mitigation which should be applied to the whole production chain in aquaculture, from fertilisation and hatching of eggs to the processing of aquaculture animals for human consumption, including transportation.
Sen vuoksi on aiheellista säätää tautien ehkäisyn ja riskinhallinnan vähimmäistoimenpiteistä, joita olisi sovellettava vesiviljelyn koko tuotantoketjuun hedelmöityksestä ja munien hautomisesta vesiviljelyeläinten jalostukseen ihmisravinnoksi, kuljetus mukaan luettuna.
In order to improve general animal health and assist in the prevention and control of animal disease through improved traceability, the movement of aquaculture animals should be recorded.
Eläinten yleisen terveyden parantamiseksi ja eläintautien ehkäisyn ja torjunnan edistämiseksi tehokkaamman jäljitettävyyden avulla olisi vesiviljelyeläinten siirroista pidettävä kirjaa.
Where appropriate, such movements should also be subject to animal health certification.
Tarvittaessa tällaisissa siirroissa olisi myös edellytettävä eläinten terveystodistuksia.
In order to have an overview of the disease situation, to facilitate a rapid reaction in the case of a suspicion of disease and to protect farms or mollusc farming areas having a high animal health standard, a risk-based animal health surveillance should be applied in all such farms and mollusc farming areas.
Jotta tautitilanteesta saataisiin yleiskuva ja jotta edistettäisiin nopeaa reagointia tautiepäilyn ilmetessä ja suojattaisiin viljelylaitoksia ja nilviäisten viljelyalueita, joilla eläinten terveystaso on korkea, olisi riskiperustaista eläinten terveyden seurantaa sovellettava kaikilla tällaisilla viljelylaitoksilla ja nilviäisten viljelyalueilla.
It is necessary to ensure that the main aquatic animal diseases at Community level do not spread.
On tarpeen varmistaa, että yhteisön tasolla tärkeimmät vesieläinten taudit eivät leviä.
Harmonised animal health provisions for placing on the market should therefore be laid down with specific provisions applicable to species susceptible to those diseases.
Markkinoille saattamista varten olisi sen vuoksi säädettävä eläinten terveyttä koskevia yhdenmukaistettuja säännöksiä sekä erityissäännöksiä, joita sovelletaan kyseisille taudeille alttiisiin lajeihin.
Therefore a list of such diseases and species susceptible thereto should be laid down.
Sen vuoksi olisi säädettävä luettelo tällaisista taudeista ja niille alttiista lajeista.
The prevalence of such aquatic animal diseases is not the same throughout the Community.
Tällaisten vesieläintautien esiintyvyys ei ole sama joka puolella yhteisöä.
Reference should therefore be made to the concept of Member States declared disease free, and when dealing with parts of the territory concerned, to the concept of zones or compartments.
Sen vuoksi olisi viitattava taudista vapaaksi vahvistettujen jäsenvaltioiden käsitteeseen, samoin kuin käsiteltäessä asianomaisen alueen osia, vyöhykkeiden tai osastojen käsitteeseen.
General criteria and procedures for the granting, maintenance, suspension, restoration and withdrawal of such status should be laid down.
Tällaisen aseman myöntämistä, säilyttämistä, voimassaolon keskeyttämistä, palauttamista ja peruuttamista varten on tarkoituksenmukaista määritellä yleiset perusteet ja menettelytavat.
Without prejudice to Council Directive 90/425/EEC of 26 June 1990 concerning veterinary and zootechnical checks applicable in intra-Community trade in certain live animals and products with a view to the completion of the internal market [9], in order to maintain and improve the general aquatic animal health status in the Community, Member States, zones or compartments declared free of one or more of the diseases listed should be protected against the introduction of such disease.
Jotta vesieläinten yleinen terveystilanne voitaisiin säilyttää ja sitä voitaisiin parantaa yhteisössä, olisi jäsenvaltioita, vyöhykkeitä ja osastoja, jotka on vahvistettu vapaiksi yhdestä tai useammasta luetteloon merkitystä taudista, suojattava tällaisten tautien pääsemiseltä niiden alueelle, tämän kuitenkaan rajoittamatta eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY soveltamista [9].
Where necessary, Member States may take interim protective measures in accordance with Article 10 of Directive 90/425/EEC and Article 18 of Council Directive 91/496/EEC of 15 July 1991 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on animals entering the Community from third countries and amending Directives 89/662/EEC, 90/425/EEC and 90/675/EEC [10].
Tarvittaessa jäsenvaltiot voivat toteuttaa väliaikaisia varotoimenpiteitä direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan ja kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten eläinlääkintätarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista annetun neuvoston direktiivin 91/496/ETY [10] 18 artiklan mukaisesti.
In order to avoid the creation of unnecessary trade restrictions, the exchange of aquaculture animals between Member States, zones or compartments where one or more of such diseases are present should be allowed, provided that appropriate risk mitigation measures are taken, including during transport.
Jotta vältetään tarpeettomien kaupan esteiden luominen, olisi vesiviljelyeläinten kauppa sallittava sellaisten jäsenvaltioiden, vyöhykkeiden tai osastojen välillä, joissa esiintyy yhtä tai useampaa tällaisista taudeista, edellyttäen että asianmukaisia riskinhallintatoimenpiteitä toteutetaan myös kuljetuksen aikana.
The slaughter and processing of aquaculture animals which are subject to disease control measures may spread the disease, inter alia as a result of the discharge of effluents containing pathogens from processing plants.
Taudintorjuntatoimenpiteiden kohteena olevien vesiviljelyeläinten teurastus ja jalostaminen voivat levittää tautia muun muassa sen seurauksena, että jalostuslaitoksista päästetään taudinaiheuttajia sisältäviä jätevesiä.
It is therefore necessary for the Member States to have access to processing establishments that have been duly authorised to undertake such slaughter and processing without jeopardising the health status of farmed and wild aquatic animals, including in respect of the discharge of effluents.
Sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltioilla on käytettävissään jalostuslaitoksia, joille on annettu asianmukaisesti lupa tällaiseen teurastukseen ja jalostamiseen ilman, että ne vaarantavat viljeltyjen ja luonnonvaraisten vesieläinten terveystilannetta, myöskään jätevesien päästöjen osalta.
The designation of Community and national reference laboratories should contribute to the high quality and uniformity of diagnostic results.
Yhteisön ja jäsenvaltioiden vertailulaboratorioiden nimeämisen olisi osaltaan edistettävä diagnostisten tulosten korkeaa laatua ja yhtenäisyyttä.
That objective can be achieved by activities such as the application of validated diagnostic tests and the organisation of comparative testing and training of staff from laboratories.
Tämä tavoite voidaan saavuttaa toimilla, joita ovat esimerkiksi validoitujen diagnostisten testien soveltaminen ja vertailutestien ja laboratorioiden henkilöstön koulutuksen järjestäminen.