natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In substance, in their letter of 13 April 2006 the Luxembourg authorities dispute the finding that the tax scheme in question constitutes aid.
Luxemburgin viranomaiset kiistävät tarkasteltavana olevan verojärjestelyn olevan tukea 13 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyssä kirjeessään.
First of all, they state that the exempt 1929 holding companies scheme confers no advantages compared with the standard taxation regime applicable to holding companies, being designed merely to avoid a multiplication of the tax burden linked to the profits distributed by operating companies.
Ensinnäkin vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verovapausjärjestelystä ei Luxemburgin viranomaisten mielestä koidu etua holdingyhtiöiden yleiseen verojärjestelmään verrattuna. Sen tarkoituksena on pelkästään välttää liikeyritysten jakamien voittojen moninkertainen verotus.
Without the exemption scheme in question, exempt 1929 holding companies would in effect be penalised from a tax point of view, the profits of an operating company being taxed once as profits of that company, a second time when they were distributed as participation income of the holding company and, lastly — in the event of a subsequent distribution — as dividends of the holding company’s shareholders.
Ilman kyseistä verovapausjärjestelyä vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt olisivat itse asiassa verotuksellisesti huonomassa asemassa, koska liikeyrityksen voittoa verotetaan ensimmäisen kerran kyseisen yrityksen voittoina, toisen kerran voitonjaon yhteydessä holdingyhtiön osakkuustuloina ja viimeksi — jos voittoa jaetaan osakkeenomistajille — holdingyhtiön osakkeenomistajan osinkoina.
Secondly, according to the Luxembourg authorities, the exempt 1929 holding companies scheme is not selective and therefore does not distort competition or affect trade between Member States.
Toisena seikkana Luxemburgin viranomaiset toteavat, että vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verovapausjärjestely ei ole valikoiva eikä se näin ollen vääristä kilpailua eikä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
All companies in a comparable factual and legal situation, involving inter alia the acquisition of equity interests and the management, financing and value maximisation of shareholdings in controlled companies, can potentially benefit from the scheme.
Kyseistä järjestelyä voivat hyödyntää kaikki samassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa olevat yritykset eli yritykset, jotka hankkivat osakkuuksia ja hallinnoivat, rahoittavat ja lisäävät niiden osakkuuksien arvoa, jotka niillä on yhtiöissä, joita ne käyttävät määräysvaltaa.
Lastly, the exempt 1929 holding companies scheme is not, so the Luxembourg authorities say, capable of distorting competition and trade within the Community because the beneficiary holding companies are exclusively passive recipients of income and are not in situations comparable to those of other operators acting as independent service providers.
Vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verojärjestely ei vääristä kilpailua eikä yhteisön sisäistä kauppaa, koska kyseiset holdingyhtiöt ovat pelkästään tulojen passiivisia vastaanottajia eivätkä ne ole samassa tilanteessa kuin itsenäiset palveluntarjoajat.
At all events, the Commission has not, it is claimed, shown that the scheme in question has the effect of strengthening the position of exempt 1929 holding companies compared with that of other types of holding company.
Komissio ei kuitenkaan Luxemburgin viranomaisten mielestä ole osoittanut, että kyseinen järjestely vahvistaisi vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden asemaa muuntyyppisiin holdingyhtiöihin verrattuna.
V. ASSESSMENT OF THE SCHEME
V. JÄRJESTELYN ARVIOINTI
Article 87(1) of the Treaty provides that ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.’
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
Aid nature of the scheme
Tukijärjestelyn luonne
The Commission has carefully examined the exempt 1929 holding companies scheme in the light of the comments submitted by the Luxembourg authorities.
Komissio on tutkinut vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verovapausjärjestelyn Luxemburgin viranomaisten esittämien huomautusten valossa.
The numerous objections raised are not such as to cause the Commission to alter its preliminary assessment that the tax advantages granted by the scheme to such companies constitute aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Komissio ei ole lukuisista vastaväitteistä huolimatta voinut muuttaa alustavaa arviotaan, jonka mukaan kyseisille yhtiöille järjestelyn puitteissa myönnetyt veroedut ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.
The classification of a national measure as state aid presupposes that the following cumulative conditions are met: (1) the measure confers an advantage; (2) that advantage is conferred through state resources; (3) the advantage is selective; and (4) the measure distorts or threatens to distort competition and is capable of affecting trade between Member States.
Kansallista toimenpidettä pidetään valtiontukena, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät: 1) kyseisestä toimenpiteestä koituu etua, 2) etu myönnetään valtion varoin, 3) etu on valikoiva ja 4) kyseinen toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
In the present case, the Commission considers in substance that the 1929 Law grants tax advantages which are not confined to elimination of the double taxation of the income received by other holding companies in Luxembourg, i.e. those which are in principle taxable but which receive allowances related to taxes already paid either in Luxembourg or abroad.
Komissio katsoo, että vuoden 1929 lailla myönnetään veroetuja, jotka eivät rajoitu muiden holdingyhtiöiden Luxemburgissa saamien tulojen kaksinkertaisen verotuksen estämiseen. Kyse on tuloista, jotka ovat periaatteessa veronalaisia mutta joiden verotusta huojennetaan, koska veroa on jo maksettu joko Luxemburgissa tai ulkomailla.
The Commission considers, in this context, that the scheme affords several extraordinary tax advantages and that these advantages favour certain undertakings carrying on a limited number of activities in Luxembourg generally falling within the financial sphere.
Komissio katsoo, että järjestelyllä myönnetään useita yleisestä järjestelmästä poikkeavia veroetuja ja että näillä eduilla suositaan tiettyjä yrityksiä, jotka harjoittavat joitakin lähinnä rahoitusalaan liittyviä toimintoja Luxemburgissa.
Consequently, the scheme is selective in character.
Näin ollen järjestely on valikoiva.
In view of the seriousness of the objections raised by Luxembourg, the Commission considers it necessary to give the precise reasons for finding that the scheme in question, as described above, meets all the conditions mentioned in paragraph 53.
Koska Luxemburg on esittänyt vakavia vastaväitteitä, komissio pitää aiheellisena esittää täsmälliset syyt, joiden perusteella voidaan katsoa, että edellä kuvattu järjestely täyttää kaikki johdanto-osan 53 kappaleessa mainitut ehdot.
Existence of an advantage
Toimenpiteestä koituva etu
In its comments of 13 April 2006, Luxembourg stated that the exempt 1929 holding companies taxation scheme constituted a general tax scheme applicable to companies exclusively earning passive income already taxed at the time of generation, irrespective of their size, area of activity or legal form.
Luxemburg katsoi 13 päivänä huhtikuuta 2005 esittämissään huomautuksissa, että vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verotusjärjestelmä oli yleinen verojärjestely, jota sovelletaan koosta, toimialasta ja oikeudellisesta muodosta riippumatta yhtiöihin, jotka saavat pelkästään passiivisia tuloja, joita on jo verotettu tulojen syntyessä.
It also stated that the scheme was justified by the overall structure of the Luxembourg tax system, which was aimed at avoiding double taxation, and that fully taxable companies could avail themselves of other, comparable forms of relief against double taxation.
Luxemburg totesi myös, että järjestely oli perusteltu Luxemburgin verojärjestelmän yleisen rakenteen vuoksi. Verojärjestelmässä pyritään välttämään kaksinkertaista verotusta, ja kokonaan verovelvollisille yhtiöille on tarjolla muita vastaavia järjestelyjä, joilla vältetään kaksinkertainen verotus.
In particular, in Luxembourg’s view, the scheme afforded no advantages for two main reasons.
Luxemburg katsoo, että järjestelystä ei koidu etua kahdesta syystä.
Firstly, the Luxembourg company taxation system provided for a number of schemes alternatively applicable to comparable situations and accessible to all operators without discrimination.
Ensinnäkin Luxemburgin yhtiöverojärjestelmässä on useita muitakin kaikille toimijoille tarjolla olevia järjestelyjä, joita voidaan vaihtoehtoisesti soveltaa vastaavissa tilanteissa.
As the Court of Justice had acknowledged in Banks, such a system could not therefore involve any advantages within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Tällaisesta järjestelmästä ei näin ollen voisi saada perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua, kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut Banks-tuomiossaan.
In that judgment, the Court had held that there was no aid where different taxation formulas, involving potential advantages in the light of the choices actually made by economic operators, were accessible to all operators without discrimination.
Kyseisessä tuomiossa tuomioistuin katsoi, että kyseessä ei ole tuki, jos eri verotusmuotoja, joista voi olla etua talouden toimijoiden tekemistä valinnoista riippuen, sovelletaan erotuksetta kaikkiin toimijoihin.
Secondly, according to the Luxembourg authorities, the evaluation of the tax burden to which exempt 1929 holding companies were subject should take into account all the factors, both advantageous and disadvantageous, of the scheme.
Toiseksi vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verorasitusta arvioitaessa olisi Luxemburgin viranomaisten mukaan otettava huomioon järjestelyn kaikki edut ja haitat.
In their view, however, the Commission had manifestly not followed that approach.
Komissio ei ollut kuitenkaan selvästikään toiminut näin.
In this connection, the Luxembourg authorities claim to have provided, in their letter of 13 April 2006, three examples of holding companies that had been placed at a disadvantage by the application of the scheme in question compared with taxed holding companies.
Luxemburgin viranomaiset väittivät toimittaneensa 13 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellään kolme esimerkkiä vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvista holdingyhtiöistä, joille oli ollut haittaa kyseisen järjestelyn soveltamisesta verrattuna verovelvollisiin holdingyhtiöihin.
The Commission cannot share the Luxembourg authorities’ conclusions.
Komissio ei voi yhtyä Luxemburgin viranomaisten päätelmiin.
Contrary to what those authorities maintain, the scheme in question is characterised by several tax exemptions, notably from income tax, municipal business tax and net worth tax.
Toisin kuin viranomaiset väittävät, kyseiseen järjestelyyn sisältyy useita vapautuksia verosta, muun muassa tuloverosta, kunnallisesta yritysverosta ja varallisuusverosta.
These exemptions derogate from the rule of the taxation of the companies concerned.
Nämä vapautukset ovat poikkeuksia kyseisten yhteisöjen yleisestä verojärjestelmästä.
Moreover, they are intended not just to avoid the multiple taxation of income but to relieve from the payment of some taxes certain economic activities coming under the Law of 31 July 1929 carried on by exempt holding companies.
Poikkeuksilla ei pyritä myöskään pelkästään välttämään tulojen kaksinkertainen verotus vaan keventämään tiettyjä veroja, joita tietyistä 31 päivänä heinäkuuta 1929 annetussa laissa tarkoitetuista holdingyhtiöiden taloudellisista toiminnoista kannetaan.
While it is true that the 1929 exemption scheme from which exempt holding companies benefit does not cover all the taxes to which Luxembourg companies are normally subject, the present proceeding is nevertheless limited to the tax exemptions established and concerns several personal taxes from which exemption is granted.
On totta, että vuoden 1929 lain mukainen holdingyhtiöiden verovapausjärjestely ei koske kaikkia veroja, joita luxemburgilaisilta yhtiöiltä yleensä kannetaan. Tässä menettelyssä rajoitutaan havaittuihin verovapauksiin ja tarkastellaan useita henkilöveroja, joista myönnetään helpotuksia.
As regards direct taxes, in particular income tax, municipal business tax and net worth tax (wealth tax), the exemption enjoyed by 1929 holding companies is total.
Välittömistä veroista, kuten tuloverosta, kunnallisesta yritysverosta ja varallisuusverosta vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt on vapautettu kokonaan.
In view of the above, the Commission acknowledges that, as far as real estate tax is concerned, exempt 1929 holding companies are subject thereto in accordance with the Law of 1 December 1936 and that, contrary to what it stated in its decision of 9 February 2006, the said holding companies do not enjoy any advantages in this respect.
Edellä esitetyn perusteella komissio myöntää, että toisin kuin se 9 päivänä helmikuuta 2006 tekemässään päätöksessä väitti, vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvilta holdingyhtiöiltä kannetaan kiinteistöveroa 1 päivänä joulukuuta 1936 annetun lain mukaisesti.
As regards the exemption from income tax and municipal business tax, the scope of the exemption granted to 1929 holding companies in respect of the income from shareholdings (dividends and capital gains) goes far beyond the exemption of shareholdings granted in respect of dividends and capital gains earned by non-exempt holding companies with a view to preventing their double taxation.
Vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluville holdingyhtiöille osakkuustuloista (osingot ja arvonnousut) kannettavasta tuloverosta ja kunnallisesta yritysverosta myönnettävä huojennus on paljon suurempi kuin huojennus, joka vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuulumattomille holdingyhtiöille myönnetään osinkojen ja arvonnousun osalta kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi.
In particular, exempt 1929 holding companies are exempted therefrom, irrespective of whether or not they satisfy the conditions for benefiting from the common exemption arrangements aimed at avoiding double taxation.
Vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt saavat verohuojennukset siitä riippumatta, täyttävätkö ne kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tarkoitetun yhteisen verovapausjärjestelyn ehdot.
Unlike taxable companies, they therefore benefit automatically from these exemptions.
Niille siis myönnetään verohuojennukset viran puolesta toisin kuin verovelvollisille yhtiöille.
In these circumstances, the Commission considers that the exemption in question gives exempt 1929 holding companies an advantage by mitigating the charges which are normally included in their budgets.
Näin ollen komissio katsoo, että kyseinen verovapaus tuottaa vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluville holdingyhtiöille etua, koska se alentaa kustannuksia, joita niille muuten syntyisi.
Still on the subject of income tax and municipal business tax, the Commission would add that interest and royalties received by exempt 1929 holding companies are totally exempted therefrom, in contrast to the ordinary taxation applicable to other Luxembourg holding companies.
Komissio haluaa vielä lisätä, että vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden saamat korot ja rojaltit ovat täysin vapaita tuloverosta ja kunnallisesta yritysverosta, mikä ei vastaa Luxemburgissa muihin holdingyhtiöihin sovellettavaa yleistä verojärjestelmää.
Such exemption cannot be justified by the wish to prevent the double taxation of the income in question inasmuch as the related charges are deducted upstream by those bearing them.
Verovapautta ei kuitenkaan voida pitää perusteltuna tulojen kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi, varsinkaan koska maksuvelvollisilta on jo vähennetty vastaavat kulut.
The exemption of this income under the Law of 31 July 1929 is therefore in the nature of an exception and contradicts the principle that interest and royalty payments are subject, at least once, to income tax.
Näiden tulojen 31 päivänä heinäkuuta 1929 annetun lain mukainen verovapaus on näin ollen poikkeuksellinen ja ristiriidassa sen periaatteen kanssa, että korko- ja rojaltimaksut ovat ainakin kertaalleen tuloveron alaisia.
In view of the exceptional nature of this exemption, the Commission accordingly considers that exempt 1929 holding companies also benefit in this case from a mitigation of the charges which are normally included in their budgets.
Verovapauden poikkeusluonteen vuoksi komissio katsoo, että vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluville holdingyhtiöille tavanomaisesti aiheutuvat kustannukset alenevat myös tässä tapauksessa.
As regards withholding taxes on distributed income, dividends and royalties made by exempt 1929 holding companies, the Commission notes that the said holding companies are not subject to the withholding tax normally applied by Luxembourg to payments made to non-resident recipients, including — in the case of billionaire holding companies — the withholding tax imposed on directors' fees.
Komissio toteaa vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden jakamien voittojen, osinkojen ja rojaltien lähdeverosta, että kyseisiltä yhtiöiltä ei kanneta Luxemburgissa yleensä sovellettavaa lähdeveroa maksuista henkilöille, joiden kotipaikka ei ole Luxemburgissa, eikä tantieemeista kannettavaa veroa, jos kyseessä on milliardaire-holdingyhtiö.
It accordingly considers that exempt 1929 holding companies also benefit in this case from a mitigation of the charges which are normally included in their budgets.
Tämän vuoksi komissio katsoo, että myös tässä tapauksessa vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluville holdingyhtiöille tavanomaisesti aiheutuvat kustannukset alenevat.
Even supposing that this withholding tax exemption benefits directly the income recipients, and only indirectly exempt 1929 holding companies, the Commission considers that it nonetheless has the effect of relieving the latter of charges normally borne by distributing companies taxable in Luxembourg.
Vaikka oletettaisiin, että kyseinen vapautus lähdeverosta koituisi suoraan tulojen saajien eduksi ja vain välillisesti vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden eduksi, komissio katsoo, että se siltikin alentaa viimeksi mainittujen kustannuksia, joita Luxemburgissa verotettaville yhtiöille yleensä aiheutuu.
This assessment is borne out by the fact that, where a withholding is applied, the rate of tax is higher if its cost is borne by the distributor and that the latter is under no legal obligation, in such a case, to pass on the tax to the recipient of the income.
Tätä käsitystä vahvistaa se, että lähdeveroa sovellettaessa verokanta on korkeampi, jos varojen jakaja vastaa kustannuksista, ja että viimeksi mainittu ei ole oikeudellisesti velvollinen siirtämään veroa tulojen saajalle.
Furthermore, exempt 1929 holding companies receive an indirect advantage in terms of easier access to risk/debt capital due to the higher return to investors resulting from the exemption.
Lisäksi vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvat holdingyhtiöt saavat välillistä etua siitä, että niiden on helpompi saada riskipääomaa ja lainapääomaa, koska sijoittajat saavat verovapauden vuoksi suuremman tuoton.
Finally, exempt 1929 holding companies are not subject to the net worth tax applicable to companies taxable in Luxembourg.
Vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvilta holdingyhtiöiltä ei myöskään kanneta Luxemburgissa verovelvollisilta yhtiöiltä kannettavaa varallisuusveroa.
Even supposing that this exemption has an economically limited scope, it nonetheless relieves exempt 1929 holding companies of a charge normally borne by companies in Luxembourg.
Vaikka tämän verovapauden taloudellinen merkitys oletettaisiin rajalliseksi, se joka tapauksessa keventää vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden rasitusta, joka yhtiöille Luxemburgissa tavallisesti aiheutuu.
It follows from all the foregoing that, in the Commission’s view, the advantages in question constitute exceptional measures which are capable of favouring certain undertakings compared with other undertakings which are, in the light of the objective pursued by the said scheme — namely the prevention of multiple taxation — in a comparable factual and legal situation.
Kaiken edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että kyseiset edut ovat poikkeustoimenpiteitä, joilla suositaan tiettyjä yrityksiä verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat kyseisellä järjestelmällä tavoitellun päämäärän kannalta samankaltaisessa tosiasiallisessa tai oikeudellisessa tilanteessa.
The Commission considers in this context that the reference made by the Luxembourg authorities to the judgment in Banks is irrelevant.
Komissio katsoo, että Luxemburgin vetoaminen Banks-tuomioon on tässä yhteydessä merkityksetön.
In that case, of the various possible formulas for applying certain taxes, none appeared a priori more advantageous.
Kyseisessä asiassa oli mahdollista soveltaa useita erilaisia veromalleja, joista mikään ei ollut selvästi muita edullisempi.
In the present case, however, an exemption is, in principle, more advantageous than the taxation of income.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa on kuitenkin katsottava, että vapautus verosta on periaatteessa edullisempi kuin tulojen verottaminen.
The Commission concludes from this that exempt 1929 holding companies benefit actually and not potentially from a mitigation of the charges which are normally included in their budgets.
Komission johtopäätös on, että vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden ei ole pelkästään mahdollista saada etua, vaan ne tosiasiallisesti saavat etua siitä, että niiden taloudellista asemaa yleensä rasittavat maksut kevenevät.
The three examples given by the Luxembourg authorities in their letter of 13 April 2006 are not of such a character as to call into question the conclusion that the scheme at issue confers advantages derogating from ordinary tax law which are not justified by the nature of the Luxembourg tax system.
Luxemburgin viranomaisten 13 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyssä kirjeessään esittämät kolme esimerkkiä eivät kyseenalaista sitä, että kiistanalaisella järjestelyllä myönnetään etuja, jotka poikkeavat yleisestä verojärjestelmästä ja joita ei voida perustella Luxemburgin verojärjestelmän luonteella.
First of all, they concern situations which are not representative of the actual use made of the exempt 1929 holding companies scheme.
Ensinnäkin niissä on kyse tilanteista, jotka eivät ole edustavia esimerkkejä vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden verojärjestelyn todellisesta käytöstä.
Secondly, they concern only situations in which the ordinary scheme already grants total exemption from income taxes.
Lisäksi esimerkit koskevat pelkästään sellaisia tilanteita, joissa jo yleisessä järjestelmässäkin tulot vapautetaan kokonaan verosta.
On the other hand, Luxembourg ignores situations in which exemption is not ordinarily granted, despite the fact that, as previously observed, it is only in such situations that the scheme enables beneficiaries under it to retain a specific advantage compared with the ordinary scheme.
Sen sijaan Luxemburg ei ota huomioon tilanteita, joissa yleisessä järjestelmässä ei myönnetä vapautusta verosta, vaikka vain tällaisissa tilanteissa järjestelyn piiriin kuuluvat voivat saada erityistä etua suhteessa yleiseen järjestelmään, kuten aikaisemmin on todettu.