natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The balance-sheet total came to DEM 332600 million (EUR 170100 million).
Taseen loppusumma oli 332,6 miljardia Saksan markkaa (170,1 miljardia euroa).
This indicates an average risk weighting of 45 %.
Tämä merkitsee 45 prosentin keskimääräistä riskipainotusta.
Given a constant risk structure, the DEM 2500 million (EUR 1280 million) of original own funds available permitted a total expansion (or coverage of existing business) of about DEM 69400 million (EUR 35500 million) on the basis of the 8 % threshold laid down in the EC Banking Directives.
Riskirakenteen pysyessä muuttumattomana 2,5 miljardin Saksan markan (1,28 miljardin euron) peruspääoma mahdollisti EU:n pankkidirektiivien 8 prosentin vaatimukset täyttävän kokonaiskasvun (tai nykyisen liiketoiminnan tukemisen) noin 69,4 miljardin Saksan markan (35,5 miljardin euron) arvosta.
Since the increase in original own funds allowed WestLB to raise further additional own funds (up to an amount equal to the original own funds), its actual lending capacity was indirectly increased even further.
Koska WestLB:n peruspääoman kasvu antoi sille mahdollisuuden myös hankkia lisäpääomaa (peruspääoman määrään saakka), sen tosiasiallinen luotonantokyky lisääntyi välillisesti vielä enemmän.
Several conclusions can be drawn.
Tästä voidaan tehdä useita päätelmiä.
Firstly, without a capital increase, WestLB would have had difficulties remaining above the minimum solvency ratio under the German Banking Law before its adaptation to the EC Banking Directives.
Ensinnäkin ilman pääoman lisäystä WestLB:n olisi ollut vaikea täyttää luottolaitosten toimintaa koskevaan lakiin ennen sen mukauttamista yhteisön pankkidirektiiveihin perustuvaa vakavaraisuuden vähimmäisvaatimusta.
Secondly, without Wfa's transfer, the WestLB group would have satisfied the minimum solvency ratio under the Solvency Ratio Directive only by reducing its risk-adjusted assets or by mobilising other sources of own funds (e.g. disclosure of hidden reserves).
Ilman Wfa:n siirtoa WestLB-konserni olisi lisäksi kyennyt saavuttamaan vakavaraisuutta koskevan direktiivin mukaisen vakavaraisuusvaatimuksen vain supistamalla riskipainotettua vastaavaansa tai ottamalla käyttöön muita omien varojen lähteitä (esimerkiksi purkamalla käyttämättömiä varauksia).
The raising of additional own funds could have provided only temporary relief because the level of such funds is limited by the amount of original own funds available.
Lisäpääoman hankkiminen olisi auttanut vain väliaikaisesti, koska käytettävissä olevan peruspääoman määrä rajoittaa tämän pääoman suuruutta.
Thirdly, the capital increase, together with the fresh additional own funds raised in 1993, exceeded the amount needed by the group to meet the stricter capital requirements of the revised German Banking Law.
Kolmanneksi pääoman lisäys yhdessä vuonna 1993 hankitun uuden lisäpääoman kanssa oli suurempi kuin konserni olisi tarvinnut luottolaitosten toimintaa koskevan uudistetun lain omaa pääomaa koskevien tiukennettujen vaatimusten täyttämiseksi.
As regards the supervisory restrictions on individual large loans, the 50 % threshold stipulated by the former German Banking Law was equivalent to about DEM 2500 million (EUR 1280 million) before the acceptance of Wfa's capital.
Luottolaitosten toimintaa koskevan alkuperäisen lain nojalla pankkivalvonnallisesti 50 prosenttiin rajoitettu suurluoton yläraja vastasi ennen Wfa:n pääoman hyväksymistä noin 2,5 miljardia Saksan markkaa (1,28 miljardia euroa).
After acceptance of Wfa's capital and a DEM 100 million (EUR 50 million) allocation to reserves from profits, the threshold rose to nearly DEM 4600 million (EUR 2350 million).
Kun Wfa:n pääoma oli hyväksytty ja 100 miljoonaa Saksan markkaa (50 miljoonaa euroa) oli siirretty voitoista rahastoihin, yläraja kohosi lähes 4,6 miljardiin Saksan markkaan (2,35 miljardiin euroon).
The 15 % threshold stipulated for large loans, which in total may not be higher than eight times the bank's own funds, was equivalent to about DEM 760 million (EUR 390 million) at 31 March 1992.
Suurille luotoille, joiden yhteismäärä sai olla enintään kahdeksan kertaa pankin omien varojen suuruinen, asetettu 15 prosentin enimmäismäärä vastasi 760 miljoonaa Saksan markkaa (390 miljoonaa euroa) 31 päivänä maaliskuuta 1992.
One year later, i.e. after the acceptance of Wfa's capital, the threshold had risen to nearly DEM 1400 million (EUR 720 million).
Vuotta myöhemmin, toisin sanoen Wfa:n pääoman hyväksymisen jälkeen, tämä enimmäismäärä nousi lähes 1,4 miljardiin Saksan markkaan (720 miljoonaan euroon).
WestLB's capacity to grant such large loans was increased by DEM 32000 million (EUR 16400 million) (i.e. eight times the increase of own funds) as a result of the transfer of Wfa.
WestLB:n kyky myöntää suuria luottoja parani Wfa:n siirron seurauksena 32 miljardilla Saksan markalla (16,4 miljardilla eurolla) (eli kahdeksankertaisesti omien varojen lisääntymiseen verrattuna).
REMUNERATION FOR THE TRANSFER OF WFA
WFA:N SIIRROSTA MAKSETTU KORVAUS
The transfer of Wfa did not lead to a change in the ownership structure of WestLB.
Wfa:n siirto ei johtanut muutoksiin WestLB:n osakkuussuhteissa.
Therefore, the Land is not remunerated for the capital provided, either by way of a higher share in dividends paid or by way of a higher share in the capital gains of the holdings in WestLB.
Siten Nordrhein-Westfalenin osavaltio ei saa antamansa pääoman vastineeksi suurempaa osuutta jaettavista osingoista eikä suurempaa osuutta WestLB:n osuuksien tuottamista pääomatuloista.
The agreement governing the relationship between the owners of WestLB (Mantelvertrag) was amended on the transfer of Wfa.
WestLB:n omistajien välistä kokonaissopimusta muutettiin Wfa:n siirron johdosta.
Under Section 5(2) of that agreement, the owners agree that the enlargement of WestLB's capital basis by the Land constitutes a financial advantage for them.
Sopimuksen 5 §:n 2 kohdan mukaan osavaltion toteuttama WestLB:n pääomapohjan laajentaminen merkitsee omistajien mielestä niille koituvaa taloudellista etua.
The level of remuneration for the capital provided was to be fixed after WestLB's first financial results for 1992 were known, i.e. a short time after the transfer.
Käytettäväksi annetusta pääomasta maksettavan korvauksen suuruudesta oli määrä päättää sen jälkeen, kun WestLB:n ensimmäiset tulokset tilivuodelta 1992 oli saatu tietoon, eli pian siirron tapahduttua.
The grounds for the law on the transfer contain similar wording as regards the value of the transfer and the remuneration.
Siirtoa koskevan lain perusteluissa on samankaltainen siirron arvoa ja siitä suoritettavaa korvausta koskeva maininta.
The remuneration for the capital provided was finally fixed at an annual rate of 0,6 %.
Korvaukseksi annetusta pääomasta sovittiin lopulta 0,6 prosenttia vuodessa.
It must be paid by WestLB from profits after tax, giving a pre-tax burden of around 1,1 % for WestLB.
WestLB:n on maksettava se voitosta verojen jälkeen, mikä merkitsee noin 1,1 prosentin rasitusta WestLB:n tulokselle ennen veroja.
It is payable only if profits are made.
Korvausta on maksettava vain, jos toiminta tuottaa voittoa.
The basis for this remuneration is the capital of Wfa recognised by BAKred as original own funds, i.e. DEM 4000 million (EUR 2050 million).
Korvauksen perustana on BAKred:in peruspääomaksi hyväksymä Wfa:n pääoma eli 4 miljardia Saksan markkaa (2,05 miljardia euroa).
The remuneration is paid only on the part of this capital not needed by Wfa to underpin its housing promotion activities.
Korvausta maksetaan vain tämän pääoman siltä osuudelta, jota Wfa ei tarvitse asuntorakentamisen tukitoimintaansa varten.
This part, available for WestLB to underpin its commercial business, amounted to DEM 2500 million (EUR 1280 million) after the new capital requirements entered into force and has been increasing since then.
Tämä osuus, joka on WestLB:n liiketoiminnan käytettävissä, oli omaa pääomaa koskevien uusien vaatimusten tultua voimaan 2,5 miljardia Saksan markkaa (1,28 miljardia euroa), ja sitä on sittemmin korotettu.
Table 3: Special capital reserve for housing promotion and own fund requirements needs of Wfa (based on data provided by the German authorities).
Taulukko 3: Erityisrahasto asuntorakentamisen tukeen ja Wfa:n omien varojen tarve (Saksan viranomaisten antamien tietojen mukaan)
(At 31 December)
(tilanne 31 päivänä joulukuuta)
Special reserve for housing promotion
Erityisrahasto asuntorakentamisen tukeen
Of which accepted as original own funds
Tästä hyväksyttyä peruspääomaa
Needed for housing promotion loans of Wfa
Wfa:n myöntämiin rakennuslainoihin
Available for WestLB
WestLB:n käytettävissä
COMPLAINT AND OBSERVATIONS BY BDB
BDB:N KANTELU JA HUOMAUTUKSET
BdB submits that the application of the ‘market-economy investor principle’ is not limited to enterprises which are loss-making or in need of financial restructuring.
BdB:n käsityksen mukaan markkinataloussijoittajaa koskevan periaatteen soveltaminen ei koske yksinomaan tappiollisia tai rakenneuudistusta kaipaavia yrityksiä.
Such an investor is guided not by the question of whether the enterprise in question is profitable at all but rather by whether the profitability corresponds to the market rate.
Tällainen sijoittaja ei tekisi sijoituspäätöksiään yksinomaan sillä perusteella, onko kyseisen yrityksen toiminta yleensä kannattavaa, vaan se tutkisi, vastaako tuotto tavanomaista markkinatasoa.
If capital injections by the public authorities were examined only in the case of loss-making enterprises, this would discriminate against private enterprises and thus infringe Article 86(1) of the EC Treaty.
Jos julkisia pääomanlisäyksiä tutkittaisin tukimääräysten kannalta vain silloin, kun on kyse tappiollisista yrityksistä, se johtaisi perustamissopimuksen 86 artiklan 1 kohdan vastaiseen yksityisten yritysten syrjintään.
It also submits that Article 295 of the EC Treaty cannot be used to exempt the transfer of Wfa's assets from the competition rules, arguing that the article in question may well protect the freedom of the Land to create such a special asset but, as soon as it is transferred to a commercial enterprise, the competition rules must be applied.
Perustamissopimuksen 295 artiklaa ei voi myöskään käyttää perusteena Wfa:n omaisuuden siirron jättämiselle kilpailulainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle. Kyseisen artiklan perusteella osavaltiolla voidaan kylläkin päätellä olevan oikeus muodostaa kyseinen erityisrahasto, mutta tämän siirtyessä kaupallista toimintaa harjoittavalle yritykselle on kilpailusääntöjä sovellettava.
APPROPRIATE REMUNERATION FOR THE CAPITAL
KOHTUULLINEN KORVAUS PÄÄOMASTA
BdB argued that, like any other original own funds, the recognised original own funds of DEM 4000 million (EUR 2050 million) can be used to underpin business and, at the same time, to raise additional own funds for solvency reasons.
BdB väitti, että hyväksyttyä 4 miljardin Saksan markan (2,05 miljardin euron) peruspääomaa voidaan käyttää kaiken muun peruspääoman tavoin liiketoiminnan perustana ja se mahdollistaa samalla kaiken muun peruspääoman tavoin vakavaraisuutta tukevan lisäpääoman hankkimisen.
Thus, by way of the transfer, the Land enabled WestLB, which was operating at the very edge of its equity base, to avoid reducing its business activities and even to expand those business activities open to risk.
Näin osavaltio on omaisuuden siirron avulla pelastanut erittäin niukan oman pääoman varassa toimivan WestLB:n pakolta supistaa liiketoimintaansa ja antanut sille lisäksi mahdollisuuden laajentaa riskialtista liiketoimintaansa.
Furthermore, the amount by which the own funds exceed actual requirements also influences the funding costs on the financial markets.
Määrä, jolla omat varat ylittävät tosiasiallisen oman pääoman tarpeen, vaikuttaa lisäksi pääomamarkkinoilla syntyviin rahoituskustannuksiin.
According to BdB, a market-economy investor would not inject capital into his company if its financial results had been consistently poor for years and there were no signs of a considerable improvement, i.e. no indications that a higher return could be expected in the future.
Markkinataloussijoittaja ei BdB:n käsityksen mukaan lisäisi yrityksensä pääomaa, jos tämän taloudellinen tulos olisi pysynyt vuosikausia heikkona eikä mikään viittaisi merkittävään parannukseen, eli myöhemmin odotettavissa olevan tuoton paranemisesta ei olisi näkyvissä minkäänlaisia merkkejä.
Level of the remuneration
i. Korvauksen suuruus
BdB stressed that WestLB was in urgent need of original own funds and that the transfer of Wfa nearly doubled WestLB's original own funds from DEM 4700 million (EUR 2400 million) to DEM 8700 million (EUR 4450 million).
BdB korosti, että WestLB tarvitsi kipeästi peruspääomaa ja että Wfa:n 4,7 miljardin Saksan markan (2,4 miljardin euron) omaisuuden siirron ansiosta sen peruspääoma lähes kaksinkertaistui 8,7 miljardiin Saksan markkaan (4,45 miljardiin euroon).
No private investor would have brought such a huge amount of equity capital into WestLB, given its weak financial performance at that time.
WestLB:n silloisen heikon tuottavuuden vuoksi yksikään yksityinen sijoittaja ei olisi siirtänyt sille niin suurta määrää omaa pääomaa.
In return for providing capital under such conditions, a private investor would have demanded a premium of at least 0,5 percentage point on top of the normal return on equity capital.
Jotta yksityinen sijoittaja olisi sijoittanut pääomaa vallinneissa olosuhteissa, se olisi vaatinut oman pääoman tavanomaisen tuoton lisäksi vähintään 0,5 prosenttiyksikön lisätuoton.
BdB quoted WestLB's profitability as an average of 5,6 % before tax for the ten years prior to the transfer.
BdB:n tietojen mukaan WestLB:n voitto ennen veroja oli siirtoa edeltävinä kymmenenä vuotena keskimäärin 5,6 prosenttia.
This compared with profitability figures for large private German banks of between 12,4 % and 18,6 %, with an average of 16,8 % (before tax) for the same period.
Saksan yksityisten suurpankkien vastaavat luvut vaihtelivat saman ajanjakson aikana 12,4 prosentista 18,6 prosenttiin keskiarvon ollessa 16,8 prosenttia (ennen veroja).
Other Landesbanks are said to have generated profits of between 9 % and 11 %.
Muiden osavaltionpankkien tuotto vaihteli tietojen mukaan 9 prosentista 11 prosenttiin.
BdB submitted a calculation of the return on equity of German banks made on its behalf by an external consultancy.
BdB esitti ulkopuolisella konsulttiyrityksellä teettämänsä laskelman saksalaisten pankkien oman pääoman tuotosta.
As regards the appropriate method of calculating a comparison of returns on equity, BdB submitted that historical return rates should be calculated as an arithmetic average, not as a compound annual growth rate.
Tuoton suuruutta kuvaavan vertailuluvun asianmukaisesta laskentamenetelmästä BdB oli sitä mieltä, että aikaisempi tuotto on määritettävä aritmeettisena keskiarvona eikä geometrisenä keskiarvona (ns. compound annual growth rate).
The latter method implies that the investor reinvests dividends and takes the additional income from these reinvestments into account for the calculation.
Jälkimmäinen menetelmä edellyttäisi, että sijoittaja sijoittaisi voiton uudelleen ja ottaisi laskelmassa huomioon myös näin saadun lisätuoton.
However, the way in which dividends are reinvested cannot influence the original investment decision but has to be considered as a new, separate decision.
Alkuperäinen sijoituspäätös ei kuitenkaan voi vaikuttaa voiton uuteen sijoittamistapaan, vaan myöhempää sijoitusta olisi tarkasteltava uutena erillisenä sijoituspäätöksenä.
A method based on an arithmetic average should therefore be used.
Sen vuoksi olisi käytettävä aritmeettisen keskiarvon menetelmää.
If, however, the compound annual growth rate method is used, the average return of some large German private banks for the period from 1982 to 1992 comes to 12,54 % after taxes.
Jos kuitenkin käytetään Compound annual growth rate -menetelmää, joidenkin Saksan yksityisten suurpankkien keskimääräiseksi tuotoksi ajanjaksolla 1982–1992 saadaan 12,54 prosenttia verojen jälkeen.
BdB submitted that the corresponding figures given by WestLB were too low because income from the sale of subscription rights was not taken into account.
BdB väitti WestLB:n esittämiä vastaavia lukuja liian alhaisiksi, koska niissä ei ole otettu huomioon merkintäoikeuksien myynnistä saatuja tuottoja.
As regards the capital asset pricing model, which is used in the central study provided by WestLB to justify the remuneration of 0,6 %, BdB submitted its own external study, which arrives at returns on equity of 12,21 % (on the basis of the normal risk premium on the German market for the period 1982-91) and 14,51 % (on the basis of a higher expected risk premium), these figures being higher than the ones provided by WestLB.
BdB esitti oman, ulkopuolisen tahon laatiman lausuntonsa niin sanotusta capital asset pricing model -menetelmästä, jota oli käytetty WestLB:n 0,6 prosentin pääomakorvauksen perustelemiseksi esittämässä keskeisessä lausunnossa. Kyseisessä lausunnossa päädytään oman pääoman 12,21 prosentin tuottoon (käyttäen vuosina 1982–1991 Saksan markkinoilla tavallisesti sovellettua riskikerrointa) tai 14,51 prosentin tuottoon (perustuen korkeampaan odotettavissa olevaan riskikertoimeen), joka on korkeampi kuin WestLB:n esittämä arvo.
The difference could be attributed to two facts.
Ero johtuu kahdesta tekijästä.
Firstly, BdB applied a higher risk premium for equity (3,16 % and 5 % respectively).
Ensiksi BdB:n käyttämä oman pääoman riskikerroin oli korkeampi (3,16 prosenttia ja 5 prosenttia).
Secondly, it applied a higher beta factor for credit institutions (1,25).
Toiseksi BdB sovelsi korkeampaa rahoituslaitosten beetakerrointa (1,25 prosenttia).
The risk-free basic rate used is the same as in WestLB's calculation.
Riskitön peruskorko on sama kuin WestLB:n laskelmassa.
Considering the various methods of calculating return on equity, BdB finally quoted a range of 14 % to 16 % as a normal return on equity.
Ottaen huomioon oman pääoman tuoton laskemisessa käytetyt eri menetelmät BdB totesi lopulta, että tavallisesti odotettavissa oleva oman pääoman tuotto on 14–16 prosenttia.
BdB further stated that a private minority shareholder would not inject additional capital without requesting an increase of his share in the company.
Lisäksi BdB väitti, ettei yksityinen vähemmistöosakas antaisi yritykselle lisäpääomaa vaatimatta osuutensa korottamista yrityksessä.
Only with such an increase could he duly participate in the profit of, and exercise greater influence on, the company.
Vain näin se voisi saada panostaan vastaavan osuuden yrityksen voitosta ja suuremman vaikutusvallan yrityksessä.
BdB also stressed that the agreement between WestLB's shareholders whereby Wfa's capital should be subordinate in its liability only to the other equity of WestLB had, in fact, no real effect because the Land, by virtue of its institutional liability (Anstaltslast), had to step in if WestLB were in difficulties.
BdB korosti, että WestLB:n osakkaiden välisellä sopimuksella, jonka mukaan Wfa:n pääomaa käytettäisiin vasta toissijaisena vakuutena muun WestLB:n oman pääoman jälkeen, ei todellisuudessa ole merkitystä, koska osavaltiolla on jo ylläpitovelvollisuuden nojalla velvollisuus lisätä WestLB:n pääomaa, jos tämä joutuu vaikeuksiin.
In fact, as owner of WestLB, the Land now guaranteed not only WestLB's entire liabilities but also Wfa's equity that it itself injected, without receiving any remuneration.
Osavaltio takaa sen vuoksi WestLB:n omistajana WestLB:n kaikkien vastattavien lisäksi myös itse yritykseen liittämänsä Wfa:n oman pääoman saamatta tästä minkäänlaista korvausta.
That means that any reduction in the risk attaching to the transferred capital would merely be the result of an increased risk for the Land as a WestLB shareholder.
BdB:n mukaan tämä merkitsee sitä, että siirrettyyn pääomaan kohdistuvan riskin pieneneminen voi merkitä vain osavaltion riskin kasvamista WestLB:n osakkaana.
Thus, the risk profile of Wfa is no different from that of normal equity.
Wfa:n omaisuuden riskiprofiili ei näin ollen poikkea tavanomaisesta oman pääoman riskiprofiilista.
As regards the comparison with equity instruments on the financial market submitted by Germany and WestLB, BdB stressed that profit participation certificates (Genußrechte) and cumulative perpetual stocks could not be compared to Wfa's capital.
BdB totesi rahamarkkinoilla tarjottaviin oman pääoman määräisiin instrumentteihin tehdystä vertailusta, johon Saksa ja WestLB vetoavat, etteivät voitto-osuustodistukset (Genussrechte) ja niin sanotut cumulative perpetual stock -osakkeet ole Wfa:n omaisuuden kanssa vertailukelpoisia.
Firstly, they were not accepted as original own funds. (Cumulative perpetual stocks were not even accepted as additional own funds in Germany.)
Niitä ei ole hyväksytty peruspääomaksi (cumulative perpetual stock -osakkeita ei ole hyväksytty Saksassa vielä edes lisäpääomaksi).
Because it qualifies as original own funds, Wfa's capital allowed WestLB to increase further its own funds by raising additional own funds.
Peruspääomana Wfa:n omaisuus mahdollistaa WestLB:lle omien varojensa lisäämisen entisestään lisäpääoman avulla.
Secondly, the instruments referred to were limited in time and profit participation certificates lost their additional own funds character two years before maturity.
Kyseiset instrumentit ovat lisäksi määräaikaisia, ja voitto-osuustodistukset menettävät lisäpääoman luonteensa kaksi vuotta ennen erääntymistään.
Wfa's capital was, however, at WestLB's disposal for an unlimited period.
Wfa:n omaisuus on sitä vastoin jatkuvasti WestLB:n käytettävissä.
Thirdly, such instruments normally provided only a limited part of a bank's own funds and required a considerable share of original own funds.
Kolmanneksi kyseiset instrumentit muodostavat tavallisesti vain rajallisen osan pankin omista varoista ja edellyttävät suurta peruspääoman määrää.
Fourthly, capital markets instruments could be traded on the markets, which meant that an investor could terminate his investment whenever he wished. The Land does not have this opportunity.
Pääomamarkkinainstrumentit ovat lisäksi markkinakelpoisia, joten sijoittajat voivat milloin tahansa lakkauttaa investointinsa.
In return for accepting such a lack of trading possibilities, a private investor would demand a premium of at least 0,5 percentage point on his normal return.
Osavaltiolla ei ole tätä mahdollisuutta; korvaukseksi tällaisen kaupankäyntimahdollisuuden puuttumisesta yksityinen sijoittaja vaatisi vähintään 0,5 prosenttiyksikön korotuksen tavanomaiseen tuottoon verrattuna.
BdB also provided the Commission with data on the equity components and solvency ratios of some large German private banks from 1990 onwards.
BdB esitti komissiolle myös eräiden yksityisten saksalaisten suurpankkien oman pääoman koostumusta ja niiden vakavaraisuussuhdetta koskevia tietoja alkaen vuodesta 1990.
These data show that, at the beginning of the 1990s, no hybrid original own funds instruments were in fact available to (or at least used by) German banks.
Näistä tiedoista ilmenee, että saksalaisten pankkien peruspääomaan ei kuulunut 1990-luvun alussa sekamuotoisia pääomainstrumentteja (tai niitä ei ainakaan käytetty).
It also transpires from that information that these credit institutions generally had solvency ratios well above the minimum requirements of 4 % for original own funds and 8 % for total own funds.
Lisäksi kyseisistä tiedoista ilmenee, että luottolaitosten vakavaraisuussuhteet ylittivät yleensä selvästi peruspääomaa koskevan 4 prosentin vaatimuksen ja omia varoja koskevan 8 prosentin vaatimuksen.
BdB also commented on the covering agreement between the shareholders of WestLB, which stipulated that, internally, Wfa's capital was subordinate in its liability only to the other liable equity capital.
BdB esitti kantansa myös WestLB:n osakkaiden välisestä kokonaissopimuksesta, jonka mukaisesti Wfa:n omaisuutta voidaan käyttää takaustarkoituksiin vain toissijaisesti muun takuupääoman jälkeen.