natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The investigation revealed, also that the domestic market in Brazil was small and that the level of protection was higher than in the USA.
Tutkimus osoitti myös, että Brasilian kotimarkkinat olivat pienet ja että siellä oli vielä tiukempi suoja kuin Yhdysvalloissa.
Brazil was therefore not considered as an appropriate analogue country.
Tämän vuoksi Brasilian ei katsottu soveltuvan vertailumaaksi.
Furthermore, no evidence was available indicating that any of the countries proposed as an alternative analogue country was more suitable than the USA.
Ei myöskään ollut näyttöä siitä, että jokin vertailumaaksi ehdotetuista vaihtoehdoista olisi ollut Yhdysvaltoja sopivampi.
With regard to the USA, it was found that the production volume was substantial and representative with regard to Chinese exports of barium carbonate.
Yhdysvaltojen osalta todettiin, että tuotantomäärät olivat Kiinasta harjoitettuun bariumkarbonaatin vientiin nähden huomattavia ja edustavia.
As far as the level of economic development and the different production processes are concerned it was considered that there might indeed be some differences.
Talouden kehitystason ja erilaisten tuotantoprosessien osalta katsottiin, että joitakin eroja saattoi todellakin olla.
USA is a highly industrialised economy and the producer in the USA employed a more advanced and more efficient production method than that used in the PRC.
Yhdysvallat on pitkälle teollistunut talous ja siellä toimiva tuottaja käytti kehittyneempää ja tehokkaampaa tuotantomenetelmää kuin Kiinassa käytettiin.
However, it should be noted that even if these differences would affect normal value, they should normally result in a lower normal value in the USA and thus be to the advantage of the Chinese exporting producers.
On kuitenkin paikallaan huomata, että vaikka erot vaikuttaisivatkin normaaliarvoon, tulos olisi tavallisessa tapauksessa se, että Yhdysvaltoja koskeva normaaliarvo on alempi, mikä olisi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta edullista.
Furthermore, it is recalled that, if necessary, appropriate adjustment can be made.
Lisäksi muistutetaan, että tarvittaessa voidaan tehdä asianmukaisia oikaisuja.
In any case, although local variations of the production processes cannot be excluded, it has not been demonstrated that in any particular country other than the USA the production process would be more comparable to the one used in the PRC.
Joka tapauksessa on todettava, että vaikka tuotantoprosessien paikallista vaihtelua ei voidakaan sulkea pois, ei myöskään ole osoitettu, että jossain tietyssä muussa maassa käytetty tuotantoprosessi olisi vertailukelpoisempi Kiinassa käytetyn prosessin kanssa kuin Yhdysvalloissa käytetty.
Regarding the competition on the domestic market of the USA, the USA producer was subject to competition from imports from the PRC, Germany and Mexico.
Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla vallitsevasta kilpailusta todettakoon, että yhdysvaltalaiseen tuottajaan vaikutti Kiinasta, Saksasta ja Meksikosta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu.
Imports of these countries represented approximately 30 % of the market, which was considered substantial.
Kyseisistä maista tulevan tuonnin markkinaosuus oli noin 30 prosenttia, mitä pidettiin huomattavana.
It was therefore concluded that there was a fair level of competition in the USA.
Tämän vuoksi pääteltiin, että Yhdysvalloissa vallitsi terve kilpailu.
As far as the access to raw materials is concerned, it was found that the USA was, together with the PRC, one of the largest barite producers and had substantial barite reserves.
Raaka-aineiden saannin osalta todettiin, että Yhdysvallat on Kiinan ohella yksi suurimmista baryytin tuottajista ja että sillä on huomattavat baryyttivarannot.
It was therefore concluded that the access to the raw material in terms of availability was comparable in the USA and in the PRC.
Tämän vuoksi pääteltiin, että raaka-aineen saatavuus oli Yhdysvalloissa samaa luokkaa kuin Kiinassa.
In view of the above, it was provisionally concluded that the United States constitutes an appropriate analogue country in accordance with Article 2(7) of the basic Regulation.
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin alustavasti, että Yhdysvallat sopii perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitetuksi vertailumaaksi.
Determination of normal value in the analogue country
Normaaliarvon määrittäminen vertailumaassa
Pursuant to Article 2(7)(a) of the basic Regulation, normal value for the exporting producers not granted MET was established on the basis of verified information received from the producer in the analogue country with regard to domestic costs and sales of the like product in the USA market for comparable product types.
Niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua, normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti sellaisten todennettujen vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen pohjalta, jotka koskevat vastaavien tuotelajien kustannuksia ja myyntiä Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla.
Normal value was established by using the methodology outlined in recitals 43 to 47 and 53 to 59.
Normaaliarvo määritettiin 43–47 ja 53–59 kappaleessa selostettuja menetelmiä käyttäen.
Domestic sales in the USA were representative, albeit certain product types were not sold in the ordinary course of trade, i.e. were sold at losses.
Yhdysvaltojen kotimarkkinamyynti oli edustava, vaikka tiettyjä tuotelajeja ei myytykään tavanomaisessa kaupankäynnissä eli niiden myynti oli kannattamatonta.
For these product types, normal value was constructed in accordance with Article 2(3) and 2(6) of the basic Regulation, by adding a reasonable amount of selling, general and administrative (SG&A) expenses and profit margin to the cost of manufacturing.
Kyseisille tuotelajeille normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullinen voittomarginaali.
Since domestic sales of the product concerned were representative, the company's SG&A were considered reliable and were used.
Koska tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti oli edustavaa, yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia pidettiin luotettavina ja käytettiin niitä.
As far as the profit margin is concerned, the company's own profit margin realised for domestic sales of the product concerned could not be used because these sales were overall made at a loss.
Voittomarginaalina ei voitu käyttää yrityksen omaa, tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynnin voittomarginaalia, koska kyseinen myynti oli kokonaisuudessaan kannattamatonta.
Since no other producer in the US cooperated, the Commission used the profit margin applicable to the production and sales of the same general category of products in accordance with Article 2(6)(b) of the basic Regulation.
Koska muita yhteistyössä toimivia yhdysvaltalaisia tuottajia ei ollut, komissio käytti perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti saman yleisen tuoteluokan tuotteiden tuotannossa ja myynnissä saavutettua voittomarginaalia.
For all other product types, normal value was established as the weighted average domestic sales price to unrelated customers by the cooperating producer in the USA, adjusted as described below.
Kaikkien muiden tuotelajien osalta normaaliarvoksi vahvistettiin yhteistyössä toimivan yhdysvaltalaisen tuottajan etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo, jota oikaistiin seuraavassa kuvatulla tavalla.
Determination of normal value for exporting producers granted MET
Normaaliarvon määrittäminen niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille myönnettiin markkinatalouskohtelu
As far as the determination of normal value is concerned, the Commission first established, for each cooperating exporting producer, whether its total domestic sales of barium carbonate were representative in comparison with its total export sales to the Community.
Normaaliarvon määrittämiseksi komissio tutki ensin, oliko kunkin yhteistyössä toimivan vientiä harjoittavan tuottajan bariumkarbonaatin kokonaismyynti kotimarkkinoilla ollut edustavaa sen yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärään verrattuna.
In accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, domestic sales were considered representative when the total volume of such sales represented at least 5 % of the total export sales volume of the producer to the Community.
Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan edustavaa, jos se oli vähintään 5 prosenttia asianomaisen tuottajan yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä.
On this basis, for both exporting producers overall domestic sales of the product concerned during the IP were made in representative quantities.
Tämän perusteella kummankin vientiä harjoittavan tuottajan tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä tutkimusajanjaksolla oli edustava.
The Commission subsequently identified those types of the product concerned sold domestically that were identical or directly comparable with the types sold for export to the Community.
Tämän jälkeen komissio yksilöi ne kotimarkkinoilla myydyt tarkasteltavana olevan tuotteen lajit, jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäviksi myydyt lajit tai suoraan niihin verrattavissa.
For each type sold by the exporting producers on their domestic markets and found to be directly comparable with the type of barium carbonate sold for export to the Community, it was established whether domestic sales were sufficiently representative for the purposes of Article 2(2) of the basic Regulation.
Kunkin vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myytyyn bariumkarbonaattiin suoraan verrattavissa olevan tuotelajin osalta määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustavaa perusasetuksen 2 artiklassa 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Domestic sales of a particular type of barium carbonate were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the IP represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable type of barium carbonate exported to the Community.
Tietyn bariumkarbonaattilajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen kokonaismäärä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan yhteisöön vietäväksi myydyn bariumkarbonaattilajin koko myyntimäärästä.
As a result of this analysis, all product types but one, were sold in representative quantities.
Analyysi osoitti, että yhtä lajia lukuun ottamatta tuotteen kaikkia lajeja myytiin edustava määrä.
The Commission subsequently examined whether the domestic sales of each type of barium carbonate, sold domestically in representative quantities could be regarded as having been made in the ordinary course of trade in accordance with Article 2(4) of the basic Regulation, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers of the barium carbonate type in question.
Tämän jälkeen komissio tutki, voitiinko kunkin edustavassa määrin myydyn bariumkarbonaattilajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä, määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen bariumkarbonaattilajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa.
Domestic sales transactions were considered profitable where the unit price of a specific product type was equal to or above the cost of production.
Kotimarkkinoiden myyntitapahtumia pidettiin kannattavina, jos tuotelajin yksikköhinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla.
Cost of production for each product type sold on the domestic market during the IP was therefore determined.
Tämän vuoksi määritettiin kunkin kotimarkkinoilla tutkimusajanjakson aikana myydyn tuotelajin tuotantokustannukset.
One exporting producer claimed an adjustment for start-up costs on the basis that production at normal capacity utilisation rates only started after the beginning of the IP.
Yksi vientiä harjoittava tuottaja vaati kustannusten oikaisua tuotannon käynnistämisen osalta sillä perusteella, että tuotanto tavanomaisella käyttöasteella alkoi vasta tutkimusajanjakson alkamisen jälkeen.
The company started producing barium carbonate only shortly before the beginning of the IP.
Yritys aloitti bariumkarbonaatin tuotannon vain vähän ennen tutkimusajanjakson alkua.
The company argued that after it bought its production lines it invested substantial amounts in repairs before test production and finally normal production started.
Yritys väitti, että se oli tuotantolinjojen ostamisen jälkeen sijoittanut huomattavia summia korjaustöihin ennen koetuotannon ja lopulta varsinaisen tuotannon aloittamista.
It was claimed that the average start-up phase for both production lines was 11 months and that normal production would have started eight months after beginning of the IP.
Se väitti, että kummankin tuotantolinjan käynnistysvaihe kesti keskimäärin 11 kuukautta ja että varsinainen tuotanto alkoi kahdeksan kuukautta tutkimusajanjakson alkamisen jälkeen.
In contrast to what was claimed by this exporting producer, it was found that the monthly production and sales volumes were at the same level during the entire IP and in some cases even exceeded the monthly volumes produced and sold in the period where allegedly normal capacity utilisation rates were reached.
Vastoin kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan väitettä todettiin, että kuukausittaiset tuotanto- ja myyntimäärät olivat samaa suuruusluokkaa koko tutkimusajanjakson ajan, joissakin tapauksissa jopa suuremmat kuin aikana, jolloin tavanomainen kapasiteetin käyttöaste oli väitteen mukaan saavutettu.
The substantial sales volumes throughout the entire IP did not point to sales from a mere test production.
Koko tutkimusajanjakson ajalta todetut huomattavat myyntimäärät eivät viittaa pelkästään koetuotannon myyntiin.
It was consequently concluded that the company produced at normal capacity utilisation rates throughout the entire IP.
Tämän vuoksi pääteltiin, että yrityksen tuotannon kapasiteetin käyttöaste oli tavanomainen koko tutkimusajanjakson ajan.
Furthermore, the company did not show that during the alleged start-up phase, unit production costs were higher than in the period where allegedly normal capacity utilisation rates were reached.
Yritys ei myöskään osoittanut, että tuotantokustannukset olisivat olleet väitetyn käynnistysvaiheen aikana korkeammat kuin aikana, jolloin tavanomainen kapasiteetin käyttöaste oli väitteen mukaan saavutettu.
In any case, even if costs would have been higher, this would not have been a consequence of lower production volumes as evidenced above.
Vaikka kustannukset olisivatkin olleet korkeammat, se ei silti olisi johtunut alemmista tuotantomääristä, kuten edellä on osoitettu.
It was consequently concluded that the claim for an adjustment with regard to start-up costs was contradictory and not confirmed by any evidence and was therefore rejected.
Tämän johdosta pääteltiin, ettei käynnistysvaiheen kustannusten perusteella tehtävää oikaisua koskeva vaatimus ollut perusteltu eikä sen tueksi ollut esitetty näyttöä, minkä vuoksi vaatimus hylättiin.
The same producer claimed that the depreciation method used by the company for ‘investments on fixed assets’ did not reasonably reflect the costs associated with the production and sale of the product concerned.
Sama tuottaja väitti, ettei sen käyttämä ”kiinteään omaisuuteen tehtyjen investointien” poistomenetelmä kuvastanut riittävän hyvin tarkasteltavana olevan tuotteen tuotanto- ja myyntikustannuksia.
The investments made corresponded to the initial repair costs of the production lines after their acquisition and were accounted for in one financial year, given that the company considered that the useful life of the repaired assets would be less than one year.
Tehdyt investoinnit vastasivat tuotantolinjojen kunnostuskustannuksia, jotka olivat syntyneet alkuvaiheessa heti niiden hankinnan jälkeen, ja ne oli merkitty kirjanpitoon yhtä verotusvuotta vastaaviksi, koska yritys katsoi kunnostetun omaisuuden käyttöiän olevan alle yhden vuoden.
The company expected to then make further investments after this period.
Yritys oli aikonut tehdä uusia investointeja kyseisen ajan päätyttyä.
Given, however, that no further repairs were needed to the production lines, the actual lifetime of the investments was longer than originally expected.
Koska lisäkorjausten tekeminen tuotantolinjoihin ei kuitenkaan ollut enää tarpeen, investointien tosiasiallinen elinikä oli pidempi kuin alun perin oletettiin.
The company claimed that the depreciation period should thus be adapted in accordance with the economic reality and the costs as booked in the accounts adjusted accordingly pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation.
Yritys vaati, että poistoaikaa oli sen vuoksi mukautettava taloudellisten tosiseikkojen mukaiseksi ja tileihin kirjattuja kustannuksia oli 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti oikaistava vastaavasti.
With regard to the above claim, it is considered that higher than normal repair expenses in the first year of the ownership of used equipment is not unusual and to book such higher costs in the first year corresponds to normal accounting practices.
Edellä olevan väitteen osalta katsotaan, etteivät tavallista suuremmat käytetyn laitteiston korjausmenot ensimmäisenä vuonna hankinnan jälkeen ole epätavallisia ja että niiden merkitseminen kirjanpitoon ensimmäisenä vuonna on tavanomaisen kirjanpitokäytännön mukaista.
The methodology chosen by the company was therefore not unreasonable, but corresponded to normal practice.
Yrityksen käyttämä menetelmä ei näin ollen ollut kohtuuton, vaan vastasi tavanomaista käytäntöä.
The fact that no further repair cost incurred afterwards does not justify departing from normal accounting practice.
Se, ettei jälkeenpäin enää syntynyt uusia korjauskustannuksia, ei oikeuta poikkeamaan tavanomaisesta kirjanpitokäytännöstä.
The company's claim to adjust costs in this regard was therefore not warranted and was rejected.
Yrityksen vaatimus kustannusten oikaisemiseksi tässä suhteessa ei siis ollut perusteltu, ja se hylättiin.
The other exporting producer claimed that the value of a by-product (sulphur) should be deducted from the cost of production of the product concerned.
Toinen vientiä harjoittava tuottaja katsoi, että sivutuotteen (rikki) arvo olisi vähennettävä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokustannuksista.
Sulphur is further processed from a gas (H2S) which is set free automatically when producing barium carbonate.
Rikki prosessoidaan kaasusta (H2S), jota vapautuu luonnostaan bariumkarbonaatin tuotannossa.
However, the company had no technical means to measure the quantity of gas used in the production of sulphur and could therefore not quantify its claim.
Yrityksellä ei kuitenkaan ollut hallussaan tekniikkaa, jolla se olisi voinut mitata rikin tuotannossa käytetyn kaasun määrän, minkä vuoksi se ei kyennyt ilmaisemaan vaatimuksen kohteena olevaa määrää.
Furthermore, in the company's accounting system, sulphur and the product concerned were treated as two separate products and the costs of producing barium carbonate were established without taking into account the value of sulphur.
Lisäksi yrityksen kirjanpidossa rikkiä ja tarkasteltavana olevaa tuotetta tarkasteltiin kahtena erillisenä tuotteena ja bariumkarbonaatin tuotantokustannukset kohdeltiin ottamatta huomioon rikin arvoa.
On this basis, the claim was provisionally rejected.
Tämän perusteella vaatimus hylättiin alustavasti.
As mentioned in recital 46, the proportion of profitable sales to independent customers in the domestic market of the product type in question was established.
Kuten 46 kappaleessa mainittiin, tutkimuksessa määritettiin kyseessä olevan tuotelajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneen kannattavan myynnin osuus.
In cases where the sales volume of the barium carbonate type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and where the weighted average price of that type was equal to or above the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Kun vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen tietyn bariumkarbonaattilajin myynnin osuus oli yli 80 prosenttia sen kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona kaikelle tuotelajin tutkimusajanjakson aikaiselle myynnille riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.
In cases where the volume of profitable sales of the barium carbonate type represented 80 % or less of the total sales volume of that type, or where the weighted average price of that type was below the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of profitable sales of that type only, provided that these sales represented 10 % or more of the total sales volume of that type.
Jos bariumkarbonaattilajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kannattavan myynnin osuus kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia.
In cases where the volume of profitable sales of any product type represented less than 10 % of the total sales volume of that type, it was considered that this particular type was sold in insufficient quantities for the domestic price to provide an appropriate basis for the establishment of the normal value.
Tapauksissa, joissa bariumkarbonaattilajin kannattavan myynnin osuus kokonaismyyntimäärästä oli alle 10 prosenttia, kyseisen tuotelajin myyntiä pidettiin riittämättömänä, eikä kotimarkkinoiden hinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
As a result of the above analysis, it was found that all product types, except one, were sold in the ordinary course of trade by reason of price.
Edellä olevien analyysien perusteella todettiin, että yhtä lukuun ottamatta tuotteen kaikkia lajeja myytiin hinnan osalta tavanomaisessa kaupankäynnissä.
For all product types which were either not sold in representative quantities or which were not sold in the ordinary course of trade by reason of price, domestic prices of the exporting producer in question could not be used in order to establish normal value and another method had to be applied.
Määritettäessä normaaliarvoa kaikille niille tuotelajeille, joita ei joko myyty edustavia määriä tai ei myyty hinnan osalta tavanomaisessa kaupankäynnissä, ei voitu käyttää kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinahintaa vaan oli valittava toinen menetelmä.
In this regard, the Commission used constructed normal value, in accordance with Articles 2(3) and 2(6) of the basic Regulation.
Tällöin komissio määritti laskennallisen normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti.
In accordance with Article 2(3) of the basic Regulation, normal value was constructed on the basis of each exporting producer's own cost of manufacturing plus a reasonable amount for selling, general and administrative (SG&A) expenses and for profit.
Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti normaaliarvon laskennan perustana olivat kummankin vientiä harjoittavan tuottajan omat valmistuskustannukset, joihin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullinen voitto.