natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If doubts remain, for example because the company/ies concerned did not, or was/were not able to provide the necessary information, or that this information was insufficient, MET cannot be granted.
Jos asia on edelleen epäselvä esimerkiksi siksi, että asianomainen yritys ei ole voinut toimittaa tarvittavia tai riittäviä tietoja, markkinatalouskohtelua ei voida myöntää.
It is further noted that each one of all five criteria listed under Article 2(7)(c) of the basic Regulation needs to be fully met in order for MET to be granted to a company.
Todettakoon lisäksi, että jokaisen perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa luetelluista viidestä edellytyksestä on täytyttävä täysimääräisesti, jotta yritykselle voidaan myöntää markkinatalouskohtelu.
In other words, MET cannot be granted if one criterion is only partly fulfilled.
Toisin sanoen markkinatalouskohtelua ei voida myöntää, jos jokin edellytys täyttyy vain osittain.
Likewise, it is the EC Institutions’ consistent practice to examine whether a group of related companies as a whole fulfils the conditions for MET, which means that each related company producing and/or selling the product concerned should demonstrate it fulfils the MET criteria.
Samaten yhteisön toimielimet tutkivat vakiintuneen käytäntönsä mukaisesti, täyttääkö etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä kokonaisuutena markkinatalouskohtelun edellytykset. Tämä merkitsee sitä, että kunkin etuyhteydessä olevan yrityksen, joka tuottaa ja/tai myy tarkasteltavana olevaa tuotetta, olisi osoitettava täyttävänsä nämä edellytykset.
In this context, Companies 4, 5, 9 and 14 claimed that the assessment on whether a company should be granted MET has to be made on an overall basis and, since the Commission found that only certain aspects for the relevant criteria were not fulfilled, MET should be granted to them.
Yritykset nro 4, 5, 9 ja 14 väittivät tässä yhteydessä, että sen arvioiminen, olisiko yritykselle myönnettävä markkinatalouskohtelu, olisi tehtävä yleisin perustein ja että koska komissio totesi, että vain tietyt seikat asiaa koskevista edellytyksistä jäivät täyttymättä, niille olisi myönnettävä markkinatalouskohtelu.
Those claims were rejected on the grounds mentioned in recital (20).
Väitteet hylättiin johdanto-osan 20 kappaleessa mainituista syistä.
Companies 4 and 5 also claimed that the findings of the Commission were insufficient to conclude that they did not fulfil the first criterion.
Yritykset nro 4 ja 5 väittivät myös, että komission päätelmät siitä, etteivät ne täyttäneet ensimmäistä edellytystä, oli tehty riittämättömin perustein.
In this respect, it should be noted that in the case of both companies, the verification visit revealed that either misleading information was submitted by the companies in their MET claim form or important information was simply omitted.
Tältä osin olisi huomattava, että molempien yritysten tapauksessa kävi tarkastuskäynnin yhteydessä ilmi, että yritys oli joko toimittanut harhaanjohtavaa tietoa markkinatalouskohtelun pyytämistä koskevassa lomakkeessaan tai jättänyt tärkeitä tietoja antamatta.
For one company, a significant supplier of raw material was reported to be a private company, but later found to be State-owned during the on-spot investigation.
Yrityksistä toisen tapauksessa todettiin paikalla tehdyssä tarkastuksessa, että sen yksityisyritykseksi väitetty merkittävä raaka-aineen toimittaja olikin valtion omistama.
The argument made by the company that it cannot be expected to know the details concerning ownership of its suppliers could not be accepted since the company explicitly reported in the MET claim form that this supplier was private-owned, which was also expressly confirmed by the company during the verification visit.
Yrityksen väitettä siitä, ettei sen voida odottaa tietävän tavarantoimittajiensa omistuksen yksityiskohtia, ei voitu hyväksyä, sillä yritys ilmoitti nimenomaisesti lomakkeessaan, että tavarantoimittaja oli yksityisomistuksessa, minkä se vahvisti nimenomaisesti myös tarkastuskäynnin yhteydessä.
As to the second company, it was found during the verification visit that, although specifically requested in the MET claim form, the company omitted to report its purchases of the main raw material, thus no information was given as to the details of the relevant suppliers.
Toisen yrityksen osalta todettiin tarkastuskäynnillä, että vaikka markkinatalouskohtelun pyytämistä koskevassa lomakkeessa nimenomaisesti pyydettiin ilmoittamaan tiedot pääasiallisista raaka-aineen toimituksista, yritys ei tätä tehnyt.
Under those conditions, the verification was strongly impeded and it could not be verified whether the corresponding costs were made in response to market signals and without State interference.
Näin ollen tarkistus vaikeutui huomattavasti, eikä pystytty tarkistamaan, tehtiinkö kustannuksia koskevat päätökset markkinoihin perustuvien viitteiden perusteella sekä ilman merkittävää valtion puuttumista tässä suhteessa.
The claims made by the companies were therefore rejected.
Tämän vuoksi yritysten väitteet hylättiin.
Companies 3, 9 and 14 claimed that the mere fact that the auditors issued a qualified opinion on their annual accounts is not sufficient to consider that the second criterion of Article 2(7)(c) of the basic Regulation is not fulfilled.
Yritykset nro 3, 9 ja 14 väittivät, että pelkästään se seikka, että tilintarkastajat ovat antaneet ehdollisen lausunnon niiden tilinpäätöksestä, ei ole riittävä peruste sille, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toisen edellytyksen ei katsota täyttyvän.
Company 2 challenged the Commission’s conclusions that this company does not have one clear set of independently audited accounting records used for all purposes.
Yritys nro 2 kiisti komission päätelmät siitä, ettei yrityksellä ole yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan.
Finally, Companies 4 and 5 claimed that since they have a clear set of accounts independently audited, the second criterion should be considered fulfilled.
Yritykset nro 4 ja 5 väittivät lisäksi, että koska niillä on selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena, toisen edellytyksen pitäisi katsoa täyttyvän.
From a general point of view, it is recalled that the second criterion of Article 2(7)(c) of the basic Regulation requires the companies concerned to demonstrate that they have a basic set of accounts independently audited in line with international accounting standards, in order to assess the reliability of those accounts in view of ensuring a proper assessment of dumping.
Yleisesti todettakoon, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toisen edellytyksen mukaan asianomaisten yritysten on osoitettava, että niillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti, jotta kirjanpidon luotettavuutta voidaan arvioida polkumyyntiä koskevan arvion asianmukaisuuden varmistamiseksi.
Indeed, the dumping calculation is mainly based on data included in the accounting records of the companies, such as revenue, costs, profit and inventory, which must therefore be reliable.
Polkumyyntilaskelmat perustuvat pääasiassa yritysten kirjanpitoon sisältyviin tietoihin muun muassa tuloista, kustannuksista, voitoista ja varastoista, joten niiden on oltava luotettavia.
The anti-dumping verification visit precisely consists in verifying those items.
Polkumyyntiä koskevalla tarkastuskäynnillä tarkastetaan juuri kyseinen kirjanpito.
Moreover, it is also recalled that the opinion expressed by the auditor (approval without or with qualifications, or refusal to approve) depends on the materiality of the discrepancies found in the accounts.
Lisäksi muistutettakoon, että tilintarkastajan lausunto (ehdoton tai ehdollinen hyväksyntä tai kieltäytyminen hyväksymästä) riippuu tileissä havaittujen eroavuuksien merkittävyydestä.
The fact that an auditor does not refuse to approve the accounts does not mean in itself that the accounts are correct, which could only be guaranteed by an approval without reservations by the auditor.
Se, että tilintarkastaja ei kieltäydy hyväksymästä kirjanpitoa, ei itsessään tarkoita, että kirjanpito on oikea, vaan siihen tarvitaan tilintarkastajan varaukseton hyväksyntä.
More specifically, concerning Companies 3, 9 and 14, it should be noted that the reservations made by the auditors were rather significant.
Yrityksistä 3, 9 ja 14 todettakoon erityisesti, että tilintarkastajien varaukset olivat varsin merkittäviä.
In the case of one company, the auditors were unable to verify the validity of the year-end balance of stocks and selling costs of the year.
Yhden yrityksen tapauksessa tilintarkastajat eivät pystyneet todentamaan tietoja varastojen saldosta vuoden lopussa tai vuotuisista myyntikustannuksista.
In the case of another company, the auditors stated in their report that they were unable to check the inventory as of year-end due to ‘restricted conditions’.
Toisen yrityksen tapauksessa tilintarkastajien raportissa todettiin, että he eivät pystyneet tarkastamaan varastoja vuoden lopussa ”rajoitettujen olosuhteiden” vuoksi.
It is noted that the inventory value represented more than 10 % of the balance sheet total of that company.
Todettakoon, että varastojen arvo oli yli 10 prosenttia kyseisen yrityksen koko taseesta.
In addition, the accounts provided by the company did not match with those referred to by the auditors’ report, which casts doubts as to whether the correct audited accounts were submitted.
Lisäksi yrityksen toimittama kirjanpito ei vastannut tilintarkastajien raportissa tarkoitettua kirjanpitoa, mikä antaa aihetta epäillä, toimitettiinko tutkimusta varten oikea tarkastettu kirjanpito.
As to the last company, significant reservations were in the 2002 annual accounts.
Viimeistä yritystä koskevat merkittävät varaukset liittyivät vuoden 2002 tilinpäätökseen.
Despite no obvious change in accounting policy, nor any adjustment of issues raised in earlier years, the 2003 accounts did not have the same reservations, which raised doubts as to whether the accounts were independently audited in line with international standards.
Huolimatta siitä, ettei kirjanpitomenettelyihin ollut tehty mitään ilmeisiä muutoksia eikä aiempina vuosina havaittujen epäkohtien suhteen ollut tehty mukautuksia, vuoden 2003 kirjanpitoon ei kohdistunut samanlaisia varauksia, minkä vuoksi oli aihetta epäillä, oliko kirjanpito tarkastettu riippumattomalla tavalla kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti.
Moreover, those accounts were not even adopted by the shareholders.
Lisäksi kirjanpidolla ei ollut edes osakkaiden hyväksyntää.
The claims made by those companies were therefore rejected.
Tämän vuoksi kyseisten yritysten väitteet hylättiin.
As far as the claim made by Company 2 is concerned, it is noted that the significant adjustments requested by the auditors, having the effect of halving the profits, were only recorded in the annual accounts, but not in the accounts of the company.
Yrityksen nro 2 väitteestä todettakoon, että tieto tilintarkastajien edellyttämistä merkittävistä mukautuksista, joiden seurauksena voitot puolittuivat, oli merkitty ainoastaan tilinpäätökseen, ei yrityksen kirjanpitoon.
The reason for this was that the company wanted to show higher profits in its accounts for other purposes.
Syynä tähän oli, että yritys halusi tuottonsa näyttävän paremmalta kirjanpidossaan muihin tarkoituksiin.
The accounts could therefore not be reconciled with the audited annual accounts, which would have had a direct and significant impact on any dumping calculation.
Kirjanpitoa ei siis voitu täsmäyttää tarkastetun tilinpäätöksen kanssa, millä olisi ollut välitön ja merkittävä vaikutus polkumyyntilaskelmiin.
This led to the conclusion that the company did not have a clear set of accounts used for all purposes.
Tämän perusteella pääteltiin, ettei yrityksellä ollut yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa, jota sovelletaan kaikkeen toimintaan.
In the absence of any further information provided by the company, those findings are hereby confirmed and the claim rejected.
Koska yritys ei toimittanut muita asiaan liittyviä tietoja, kyseiset päätelmät voidaan vahvistaa ja väite hylätään.
In the case of Companies 4 and 5, significant discrepancies were found in the accounts during the verification visit.
Yritysten nro 4 ja 5 tapauksessa kirjanpidossa todettiin merkittäviä eroavuuksia tarkastuskäynnin aikana.
The companies claimed that those discrepancies were due to clerical mistakes and that the Commission had not made a thorough analysis and misunderstood the situation.
Yritykset väittivät, että eroavuudet johtuivat laskuvirheistä ja että komissio ei ollut tehnyt perinpohjaista analyysia, vaan oli ymmärtänyt tilanteen väärin.
It is firstly recalled that it is on the companies to clarify or remove doubts which may arise during the verification.
Muistutettakoon ensinnäkin, että tarkastuksessa mahdollisesti heräävien epäilyjen selventäminen tai poistaminen on asianomaisten yritysten tehtävä.
In addition, it is noted that certain requested documents were not provided by the companies during the time dedicated to the verification of the MET claim form and could therefore not be verified and taken into consideration.
Lisäksi yritykset eivät toimittaneet tiettyjä pyydettyjä asiakirjoja markkinatalouskohtelun pyytämistä koskevan lomakkeen tietojen tarkastamisen yhteydessä, joten tietoja ei voitu tarkastaa eikä ottaa huomioon.
The discrepancies identified seriously put into question the reliability of the accounts, and it is therefore confirmed that those accounts could not be considered to be audited in line with international standards.
Todettujen eroavuuksien vuoksi kirjanpidon luotettavuus on erittäin kyseenalaista, minkä vuoksi on vahvistettava, että niitä ei voitu katsoa tarkastetun kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti.
In the absence of any further information provided by the companies, those conclusions are hereby confirmed and the claims were rejected.
Koska yritykset eivät toimittaneet muita asiaan liittyviä tietoja, kyseiset päätelmät voidaan vahvistaa ja väitteet hylätään.
The same last two companies and Company 6 claimed that the conclusions that they did not fulfil the third criterion were unfounded.
Edellä mainitut yritykset nro 4 ja 5 sekä yritys nro 6 väittivät, että päätelmät siitä, etteivät ne täyttäneet kolmatta edellytystä, olivat perusteettomia.
Company 4 claimed that the Commission had no plausible grounds to conclude that the price paid by the shareholders in the framework of the privatisation process was reduced.
Yritys nro 4 väitti, että komissio ei voinut perustellusti päätellä, että osakkaat saivat yksityistämisen yhteydessä alennusta maksamastaan hinnasta.
The investigation, however, firstly revealed that the company was valued for only 25 % of its net book value at the time of privatisation, which casts doubts as to the reliability of the valuation report.
Tutkimuksesta kävi kuitenkin ensinnäkin ilmi, että yrityksen arvoksi määritettiin vain 25 prosenttia sen nettokirjanpitoarvosta yksityistämisen aikaan, mikä antaa aihetta epäillä arvonmääritysraportin luotettavuutta.
More importantly, it also appeared that the new shareholders only paid a portion of that price for the ownership of the company.
Vieläkin merkittävämpää oli, että yrityksen uudet osakkaat maksoivat osakkuudestaan vain osan kyseisestä hinnasta.
The remaining portion was found to have been paid by a third company whose details, namely on ownership, were refused to be disclosed by Company 4.
Todettiin, että jäljelle jäävän osan maksoi kolmas yritys, jota koskevia tietoja (erityisesti sen omistusta koskevia tietoja) yritys nro 4 ei suostunut luovuttamaan.
It could therefore not remove the doubts that this third company was State-owned.
Tämän vuoksi epäilyjä siitä, että kyseinen kolmas yritys oli valtion omistama, ei voitu poistaa.
The claim that the information could not be disclosed due to business confidentiality cannot be accepted since in anti-dumping investigations all confidential documents obtained during the verification visit are treated as such by the authorities, in accordance with Article 19(1) of the basic Regulation, and would thus in any event not be further disclosed in any way.
Väitettä siitä, että tietoja ei voitu antaa liikesalaisuuden suojelemiseksi, ei voida hyväksyä, sillä polkumyyntitutkimuksissa viranomaiset kohtelevat kaikkia tarkastuskäynneillä saamiaan luottamuksellisia asiakirjoja luottamuksellisina perusasetuksen 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti, eikä niistä siis missään tapauksessa toimitettaisi tietoja ulkopuolisille.
The claim was therefore rejected.
Tämän vuoksi väite hylättiin.
Company 5 challenged the Commission’s negative MET determination with respect to the third criterion on the grounds that it allegedly purchased its main equipment from a related private company, and that the assets were thus transferred at market prices.
Yritys nro 5 kiisti komission markkinatalouskohtelun kolmatta edellytystä koskevat kielteiset päätelmät väittäen, että se osti pääasialliset laitteensa etuyhteydessä olevalta yksityisyritykseltä ja että käyttöomaisuuden siirto tapahtui näin ollen markkinahintaan.
It should be noted that in this specific case the Commission’s conclusions were based on the fact that the company originally stated in the MET claim form that all its assets were bought from the open market, which was found incorrect during the verification visit.
Olisi huomattava, että tässä tapauksessa komission päätelmät perustuivat siihen, että yritys oli alun perin ilmoittanut markkinatalouskohtelun pyytämistä koskevassa lomakkeessaan, että se osti kaiken käyttöomaisuutensa avoimilta markkinoilta, mikä todettiin vääräksi tarkastuskäynnillä.
Indeed, it was found that all assets were actually transferred from the company’s shareholder.
Todettiinkin, että kaikki käyttöomaisuus siirrettiin tosiasiassa yrityksen osakkaalta.
The company could not clarify how the assets concerned were originally purchased by its shareholder, and at what price.
Yritys ei pystynyt selvittämään, millä tavalla ja millä hinnalla sen osakas oli alun perin ostanut kyseisen käyttöomaisuuden.
The company therefore failed to demonstrate that the assets were transferred at market prices, and could thus not demonstrate that its production costs and financial situation were not subject to significant distortions carried over from the former non-market economy system.
Yritys ei siis pystynyt osoittamaan, että käyttöomaisuuden siirto oli tapahtunut markkinahintaan, eikä näin ollen pystynyt osoittamaan, että sen tuotantokustannuksiin ja taloudelliseen tilanteeseen ei kohdistu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevia merkittäviä vääristymiä.
By providing misleading information as to the origin of its fixed assets, the verification work was also strongly impeded.
Koska yritys toimitti harhaanjohtavaa tietoa käyttöomaisuutensa alkuperästä, tietojen tarkastaminen vaikeutui merkittävästi.
In the absence of any further information, those conclusions are hereby confirmed and the claim was rejected.
Koska muita asiaan liittyviä tietoja ei saatu, kyseiset päätelmät voidaan vahvistaa ja väite hylätään.
Company 6 claimed that the fact that all assets are depreciated at the same flat rate should not lead to the conclusion that the financial situation of the company is distorted.
Yritys nro 6 väitti, että sen perusteella, että kaikesta omaisuudesta tehdään samat kiinteämääräiset poistot, ei pidä päätellä, että yrityksen taloudelliseen tilanteeseen ei kohdistu vääristymiä.
Moreover, the company claimed that the purchase price of the land right use, which was found to be abnormally low by the Commission services, is a pure market transaction, without State interference.
Lisäksi yritys väitti, että maankäyttöoikeuden osto, jonka hintaa komission yksiköt pitivät poikkeuksellisen alhaisena, oli puhdas markkinatoimi, johon valtio ei puuttunut lainkaan.
Those claims were rejected on the grounds that the use of the same depreciation rate for all assets, by this former collectively owned company, does not reflect the economic reality and implies a significant distortion of the production costs and the financial situation of the firm.
Väitteet hylättiin sillä perusteella, että se, että kyseinen aiemmin yhteisomistuksessa ollut yritys teki samat kiinteämääräiset poistot kaikesta omaisuudestaan, ei heijasta taloudellista todellisuutta, vaan merkitsee tuotantokustannusten ja yrityksen taloudellisen tilanteen merkittävää vääristymistä.
As to the acquisition of the State-owned land use right, it involved by nature the State, and the company could not demonstrate that the purchase price, which appeared abnormally low in comparison with the normal annual rent previously paid by the company, reflected market value.
Valtion omistaman maan käyttöoikeuden hankkimiseen liittyi siis olennaisena osapuolena valtio, eikä yritys pystynyt osoittamaan, että ostohinta, joka vaikutti epätavallisen alhaiselta verrattuna yrityksen aiemmin maksamaan vuosivuokraan, olisi ollut markkina-arvoa vastaava.
It should be noted that some exporting producers also claimed that the Commission’s conclusions not to grant them MET were based on wrong findings.
Huomattakoon, että eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät myös, että komission päätelmät, joiden perusteella niiltä evättiin markkinatalouskohtelu, perustuivat vääriin tulkintoihin.
However, they did not provide any additional element in this respect, so that their claims had to be rejected.
Ne eivät kuitenkaan toimittaneet lisätietoja asiasta, joten väitteet oli hylättävä.
Only one company could provide valid clarifications, while the claims made by the others had to be rejected.
Ainoastaan yksi yritys pystyi toimittamaan päteviä selvityksiä, ja muiden väitteet oli hylättävä.
More generally, it was claimed by Company 9 that the absence of verification visit was unfavourable to them and discriminatory as compared to those companies that have been subject to a verification visit.
Yritys nro 9 väitti yleisemmällä tasolla, että se, että sen tiloihin ei tehty tarkastuskäyntiä, oli epäedullista sille ja syrjivää verrattuna niihin yrityksiin, joiden tiloihin oli tehty tarkastuskäynti.
Two other companies claimed that carrying out a simultaneous verification visit of the MET claim form and of the questionnaire reply on dumping worked to their disadvantage, and so did the breach of the three months deadline for the Commission to take a decision of MET pursuant to Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Kaksi muuta yritystä väitti, että se, että tarkastuskäynnillä tarkastettiin samanaikaisesti sekä markkinatalouskohtelun pyytämistä koskevaan lomakkeeseen että polkumyyntiin liittyvään kyselylomakkeeseen sisältyvät tiedot, oli epäedullista niille, samoin kuin se, että komissio ei pitäytynyt markkinatalouskohtelusta päättäessään perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyssä kolmen kuukauden määräajassa.
In this respect, it is recalled that according to Article 16 of the basic Regulation, verification visits are not compulsory and shall be carried out where it is considered appropriate.
Tältä osin on muistettava, että perusasetuksen 16 artiklan mukaan tarkastuskäynnit eivät ole pakollisia vaan niitä tehdään tarvittaessa.
In the present case, the MET claim by Company 9 was rejected already at the stage of a first analysis since – despite the sending of the deficiency letter – the company failed to show that all the criteria were met.
Tässä tapauksessa yrityksen nro 9 esittämä markkinatalousasemaa koskeva pyyntö hylättiin jo arvioitaessa sitä ensimmäistä kertaa, sillä huolimatta siitä, että yritykselle ilmoitettiin kirjeitse, että sen toimittamat tiedot olivat puutteelliset, yritys ei pystynyt osoittamaan kaikkien edellytysten täyttyvän.