natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the investigation procedure was opened, point 5.6.2 of the Community Guidelines for State aid in the agriculture sector [13] (hereafter referred to as the agricultural guidelines) provided for aid in the agricultural sector, such as aid for the collection, recovery and processing of waste of agricultural origin, to be examined on a case-by-case basis.
Menettelyä aloitettaessa maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen [13], jäljempänä ”maatalouden suuntaviivat”, 5.6.2 kohta antoi mahdollisuuden arvioida tapauskohtaisesti maatalousalan hyväksi myönnettävät tuet, kuten maatalousjätteiden keruuta, talteenottoa ja pakkaamista varten myönnettävät tuet.
That examination had to be made in the light of the principles set out in the EC Treaty and the Community guidelines on State aid for environmental protection [14].
Tämä oli toteutettava perustamissopimuksessa esitettyjen periaatteiden ja ympäristönsuojelulle suunnattavaa valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen [14] mukaisesti.
According to those guidelines, where such aid is indispensable, it must only compensate for extra production costs by comparison with the market price of the products or services concerned.
Mainituissa suuntaviivoissa todetaan, että silloin kun kyseiset tuet osoittautuvat välttämättömiksi, ne on rajoitettava yksinomaan ylimääräisten tuotantokustannusten korvaamiseen kyseessä olevien tuotteiden tai palvelujen markkinahintaan verrattuna.
Such aid must also be temporary and, as a general rule, degressive, so as to provide an incentive for prices to reflect costs reasonably rapidly.
Tukien on myös oltava tilapäisiä ja periaatteessa asteittain alenevia niin, että ne tarjoavat kannustimen, jonka avulla hintojen totuudenmukaisuuden periaatetta noudatetaan kohtuullisessa määräajassa.
The Commission also based its position on point 11.4.5 of the agricultural guidelines regarding the combating of animal diseases.
Tältä osin komissio tukeutui myös maatalouden suuntaviivojen eläintautien torjuntaa koskevaan kohtaan 11.4.5.
However, in France, the beneficiary agricultural holdings and slaughterhouses did not appear to make any contribution to the expenditure involved in providing the service.
Tuensaajina olleet maatilat ja teurastamot eivät kuitenkaan näyttäneet Ranskassa osallistuvan lainkaan kyseisestä palvelusta aiheutuviin kustannuksiin.
The Commission therefore took the view that the aid might not fulfil the conditions laid down by Community rules and therefore had doubts regarding the compatibility of the aid, which covered the cost to agricultural holdings and slaughterhouses of collecting and destroying animal carcases and meat and offal seized at slaughterhouses.
Näin ollen komissio oli sitä mieltä, että tuki ei voinut täyttää yhteisön sääntöjen mukaisia edellytyksiä. Se epäili siis sellaisten tukien yhteismarkkinoille soveltuvuutta, joilla kevennetään maatiloille ja teurastamoille eläinten ruhojen ja teurasjätteiden keruusta ja tuhoamisesta aiheutuvaa kustannustaakkaa.
Under the French scheme, the beneficiary agricultural holdings and slaughterhouses did not appear to make any contribution to the cost of processing the animal carcases.
Vaikutti siltä, että ranskalaisen järjestelmän mukaiset tuensaajina olleet maatilat ja teurastamot eivät osallistuneet lainkaan eläinten ruhojen käsittelystä syntyneisiin kustannuksiin.
In addition, the service seemed to be free on a permanent and non-degressive basis.
Vaikutti lisäksi siltä, että tämä maksuton palvelu oli pysyvä eikä asteittain aleneva.
In the case of State aid NN 76/2000 [15], the Commission took the view that aid for the removal of carcases served to stop the practice of farmers burning, burying or abandoning highly contaminating carcases that were harmful to the environment and to health.
Valtiontuen NN 76/2000 [15] yhteydessä komissio oli ollut sitä mieltä, että koska kyse on ruhojen hävittämistä varten maksettavasta tuesta, hävittämisestä on se hyöty, että se tekee lopun maanviljelijöiden tavasta polttaa, kaivaa maahan tai hylätä voimakkaasti saastuttavat ja ympäristön ja terveyden kannalta haitalliset ruhot.
The Commission also pointed out that it does not usually authorise operating aid that reduces the financial cost to undertakings of the pollution or harmful effects for which they are responsible.
Komissio on lisäksi muistuttanut, että se ei myönnä sellaisia toimintatukia, jotka keventävät yritysten itsensä aiheuttamasta saastumisesta tai haitasta aiheutuvia kustannuksia.
The Commission notes that derogations from that principle have already been granted, in particular for waste management.
Komissio on pannut merkille, että tätä periaatetta koskevia poikkeuksia on jo myönnetty erityisesti jätehuoltoa varten.
When the investigation procedure was opened, the Commission had no information indicating that permanent and non-degressive aid to cover the cost of collecting and processing carcases was necessary and consequently justifiable, particularly as part of a comprehensive programme to combat certain diseases and/or to protect human health.
Komissiolla ei tätä asiaa koskevaa tutkintamenettelyä aloittaessaan ollut käytössään tietoja, jotka olisivat osoittaneet, että tällainen pysyvä eikä asteittain aleneva tuki ruhojen keruusta ja lisäkäsittelystä syntyvien kustannusten kattamiseksi olisi tarpeen ja näin ollen perusteltavissa erityisesti tiettyjen tautien torjuntaa ja/tai ihmisten terveyden suojelua koskevan yleisen ohjelman puitteissa.
The Commission also noted that the French legislation introducing the obligation to remove carcases did not apply to all farmers.
Lisäksi komissio pani merkille, että Ranskan lainsäädäntöä, jossa määrätään velvoitteesta hävittää ruhot, ei sovellettu kaikkiin maanviljelijöihin.
As regards meat and offal seized at slaughterhouses, at the time the investigation procedure was opened, the Commission authorised the national authorities to cover 100 % of certain costs normally borne by producers but only in very specific situations.
Teurastamoissa ihmisravinnoksi soveltumattomiksi todettujen lihojen ja muiden eläimenosien osalta komissio salli menettelyä aloittaessaan erittäin tarkkaan määritellyissä tilanteissa sen, että valtio ottaa hoidettavakseen sataprosenttisesti tietyt kulut, joista tuottajat tavallisesti huolehtivat.
The Commission took the view that the aid provided by means of the rendering service vis-à-vis animal waste recognised as unfit for consumption might fulfil the conditions laid down in point 11.4.5 of the agricultural guidelines and benefit from the derogation provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty.
Komissio oli tuolloin sitä mieltä, että tuet, joita maksetaan renderointipalvelua varten sellaisten eläinperäisten jätteiden osalta, joiden on todettu olevan ravinnoksi sopimattomia, saattaisivat täyttää maatalouden suuntaviivojen kohdassa 11.4.5 esitetyt ehdot, ja niiden kohdalla voitaisiin hyväksyä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen poikkeus.
However, in order to grant that derogation, the Commission asked the French authorities to show, in the case of each species of animal covered by the service, that all the waste was from sick animals or animals whose destruction was intended to prevent the spread of an animal disease.
Tämän poikkeuksen soveltamiseksi komissio pyysi kuitenkin Ranskan viranomaisia todistamaan jokaisen palveluun kuuluvan eläinlajin osalta, että kyse oli aina jätteistä, jotka olivat peräisin sairaista eläimistä tai eläimistä, joiden hävittämisellä oli tarkoitus ehkäistä jonkin eläintaudin leviäminen.
This also applied to the additional levy imposed from 1 July to 31 December 1998.
Tämä koski myös 1 päivän heinäkuuta 1998 ja 31 päivän joulukuuta 1998 väliseksi ajaksi määrättyä lisämaksua.
As regards marketing undertakings exempted from payment of the levy, at the time the investigation procedure was opened the Commission had reason to believe that aid there was covered by point 3.5 of the agricultural guidelines.
Maksusta vapautettujen markkinointiyritysten osalta komissiolla oli tutkintamenettelyä aloittaessaan syytä uskoa, että tuki kuului suuntaviivojen kohdan 3.5 soveltamisalaan.
This lays down that, in order to be considered compatible with the common market, any aid measure must contain some incentive element or require some counterpart on the part of the beneficiary.
Kyseisessä kohdassa määrätään, että tukitoimenpiteeseen on aina sisällyttävä jokin kannustava piirre tai siinä on edellytettävä tuensaajalta jonkinlaista vastasuoritusta, jotta sitä voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.
In the case in point, the exemption appeared to reduce costs without providing any incentive or requiring any counterpart on the part of the beneficiary and its compatibility with the competition rules was not, at the time the investigation procedure was opened, proven.
Tässä tapauksessa maksusta vapautuksessa vaikutti olevan kyse kustannusten keventämisestä, mihin ei sisältynyt minkäänlaisia kannustavia piirteitä eikä vastasuoritusta tuensaajalta. Tutkintamenettelyn aloittamisen vaiheessa ei ollut siis todistettu vapautuksen yhteensopivuutta kilpailusääntöjen kanssa.
As regards the destruction of animal meal, at the time the investigation procedure was opened the Commission was not in a position to decide whether or not the financing of the destruction complied with the rules since it did not know for exactly what type of product the aid was paid or whether the aid had been paid for meal produced after the introduction of the Community ban in December 2000.
Lihaluujauhojen tuhoamisen suhteen komissio ei tutkintamenettelyä aloittaessaan pystynyt ottamaan kantaa mainitun tuhoamisen rahoituksen soveltuvuuteen yhteismarkkinoille, koska sillä ei ollut täsmällisiä tietoja tuen kohteena olleesta tuotetyypistä eikä varsinkaan siitä, oliko tätä tukea maksettu yhteisön joulukuussa 2000 asettaman kiellon jälkeen tuotetuille jauhoille.
Nor did the Commission know whether the aid paid for destruction was such as to overcompensate either the owners of the meal or the undertakings responsible for destroying it.
Komissio ei ollut myöskään tietoinen siitä, maksettiinko mainitun tuhoamisen yhteydessä liiallisia korvauksia joko jauhojen omistajille tai niiden tuhoamisesta vastanneille yrityksille.
The Commission asked the French authorities to specify the type of products for which the aid was paid and their date of production and to provide information showing how any overcompensation was avoided.
Komissio pyysi Ranskan viranomaisia täsmentämään tuotetyypin, jonka osalta tukea maksettiin, ilmoittamalla näiden tuotteiden tuotantopäivän, ja toimittamaan kaikki tiedot, joilla osoitetaan, miten liiallisilta korvauksilta vältyttiin.
THE FINANCING OF THE AID
TUKIEN RAHOITTAMINEN
Before 31 December 2000, the PRS was financed by means of a parafiscal charge imposed on retailers of meat and meat products.
Ennen 31 päivää joulukuuta 2000 julkista renderointipalvelua rahoitettiin lihan ja lihatuotteiden vähittäiskauppiailta perittävän veronluonteisen maksun avulla.
Revenue from the levy was paid into a fund via which it was managed.
Tästä maksusta saatavat tulot siirrettiin maksujen hallinnoinnista vastaavaan rahastoon.
The Commission pointed out that it normally took the view that the financing of State aid by means of compulsory charges could affect the aid in that it may have a protective effect going beyond the actual aid itself and consequently aid may not be financed by means of parafiscal charges that also affect products imported from other Member States.
Komissio muistutti olevansa tavallisesti sitä mieltä, että valtiontuen rahoittaminen pakollisten maksujen kautta voi vaikuttaa tukeen niin, että se suojaa yrityksiä enemmän kuin tuella varsinaisesti on tarkoitus tehdä, ja että näin ollen tukea ei voida rahoittaa sellaisilla veronluonteisilla maksuilla, jotka rasittavat myös muista jäsenvaltioista tuotuja tuotteita.
At the time the investigation procedure was opened, the Commission was of the opinion that imposing the levy on products imported from other Member States to finance the rendering service may be incompatible with the competition rules and that the State aid so financed may be incompatible with the Treaty.
Komissio oli tutkintamenettelyä aloittaessaan sitä mieltä, että summa, joka saadaan soveltamalla maksua muiden jäsenvaltioiden tuomiin tuotteisiin julkisen renderointipalvelun rahoittamiseksi, saattaa olla ristiriidassa kilpailusääntöjen kanssa, ja näin ollen tällä tavoin rahoitettu valtiontuki saattaa olla yhtä lailla ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen kanssa.
From 1 January 2001, revenue from the levy was assigned directly to the national budget.
Maksuista saatavat tulot on 1 päivästä tammikuuta 2001 alkaen siirretty suoraan valtion yleiseen talousarvioon.
The Commission pointed out that, in accordance with its usual practice, it takes the view that, generally speaking, the payment of the revenue from a levy into the national budget makes it impossible to trace the link between that levy and a particular service provided and financed by the national authorities.
Komissio muistutti käytäntönsä pohjalta katsovansa, että yleisesti ottaen sen vuoksi, että maksusta saatavat tulot sisällytetään kansalliseen talousarviojärjestelmään, on mahdotonta näyttää toteen, onko kyseisen maksun ja valtion tarjoaman ja rahoittaman tietyn palvelun rahoittamisen välillä yhteyttä.
It is therefore impossible to say that a levy discriminates against other products since the revenue from the levy becomes merged with other Government revenue and the financing of the aid cannot be directly attributed to the levy.
Näin ollen enää ei näyttäisi olevan mahdollista vahvistaa, että jollakin maksulla on muita tuotteita syrjivä vaikutus, koska maksusta saatavat tulot sekoittuisivat valtion muiden tulojen kanssa ilman, että tukien maksamista voidaan suoraan panna valtion tiliin.
However, there were serious doubts as to whether the link between the revenue and the use made of it had been broken, since it appeared that, after being paid into the budget, the revenue from the levy was allocated to a specific chapter for the Ministry of Agriculture and subsequently transferred to the budget of the CNASEA, the body responsible for the financial management of the rendering service [16].
Komissio epäili kuitenkin suuresti sitä, etteikö varoilla ja niiden käytöllä olisi minkäänlaista yhteyttä. Niinpä vaikuttaa siltä, että sen jälkeen, kun maksuista saatavat tulot on sisällytetty talousarvioon, ne sidotaan tiettyyn maatalousministeriön lukuun, josta ne sitten siirretään renderointipalvelun varainhoidosta vastaavan CNASEA:n budjettiin [16].
Furthermore, the revenue from the levy and the amount of financing provided for the service were almost identical.
Maksusta saatavat tulot ja palvelun rahoittamiseen myönnetty määrä ovat sitä paitsi lähes yhtä suuret.
The Court of Justice has acknowledged that the possible existence of a link between a system of taxation and an aid scheme represents a serious difficulty in determining whether that scheme is compatible with the provisions of the Treaty and that, under such circumstances, only by initiating the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty can the Commission be in a position to appreciate the issues raised in complaints lodged regarding those provisions [17].
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin muistutti, että maksujärjestelmän ja tuen välinen mahdollinen yhteys vaikeuttaisi pahasti sen arvioimista, onko tuki EY:n perustamissopimuksen mukainen. Tuomioistuin täsmentää, että mikäli ilmenee vakavia vaikeuksia arvioida jonkin kansallisen toimenpiteen yhteensoveltuvuutta EY:n perustamissopimuksen määräysten kanssa, perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittaminen on ainoa keino, jonka avulla komissio pystyy arvioimaan kyseisten säännösten suhteen nostetuissa kanteissa esille tulevia seikkoja [17].
At the time the investigation procedure was opened, the Commission was not in a position to decide whether or not the scheme was compatible with the Treaty since it potentially discriminated against products imported from other Member States, on which the levy was also imposed.
Komissio ei pystynyt tutkintamenettelyä aloittaessaan esittämään kantaansa järjestelmän yhteensoveltuvuudesta perustamissopimuksen kanssa erityisesti sen vuoksi, että järjestelmä syrjii mahdollisesti muista jäsenvaltioista tuotuja tuotteita, joita kyseinen maksu yhtä lailla koskee.
The Commission pointed out that, so long as the financing of a State aid was considered to be incompatible with the competition rules, the aid so financed must also be considered to be incompatible.
Komissio on huomauttanut, että mikäli valtiontuen rahoitusta pidettäisiin yhteensopimattomana kilpailusääntöjen kanssa, näin rahoitettujen tukien täytyisi yhtä lailla katsoa olevan soveltumattomia siltä osin kuin rahoitus tapahtuu sääntöjenvastaisesti.
In fact, it is a necessary condition for aid being declared compatible that its method of financing is in compliance with the rules.
Tuen rahoittamisen sääntöjenmukaisuus on itse asiassa välttämätön edellytys sille, että tuen voidaan ilmoittaa olevan yhteismarkkinoille soveltuva.
ARTICLE 86(2) OF THE TREATY
PERUSTAMISSOPIMUKSEN 86 ARTIKLAN 2 KOHTA
The Commission also said that any infringement of the competition rules justifiable under Article 86(2) of the Treaty must be limited to the measures strictly necessary for the operation of a service of general economic interest.
Komissio totesi lisäksi, että kaikkien kilpailusääntöjen rikkomisten, jotka voidaan perustella EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan pohjalta, on rajoituttava yksinomaan niihin toimiin, jotka ovat välttämättömiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin harjoitettavan palvelun toiminnalle.
However, at the time the investigation procedure was opened the Commission did not see how the smooth operation of the scheme and the service of general economic interest required that the rendering service be provided to farmers and slaughterhouses free of charge.
Komissio ei kuitenkaan tutkintamenettelyä aloittaessaan nähnyt, millä tavoin se, että renderointijärjestelmästä ei koidu karjankasvattajille ja teurastamoille kustannuksia, oli välttämätöntä järjestelmän ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin harjoitettavan palvelun moitteettoman toiminnan kannalta.
Similarly, the Commission could not see why the smooth operation of the rendering service required the payment of what was possibly operating aid to undertakings not subject to the levy or payments to rendering undertakings that were possibly above what was necessary to cover the net cost of providing the rendering service.
Komissio ei myöskään ymmärtänyt, miksi teurasjätteiden käsittelypalvelun moitteeton toiminta edellytti mahdollisia toimintatukia sellaisten yritysten hyväksi, jotka eivät joudu maksamaan maksua, tai renderointiyritysten hyväksi niiden mahdollisten maksujen osalta, jotka ylittävät renderointipalvelun hoitamisesta aiheutuvat nettokulut.
Neither did it understand why it was necessary to impose the levy on products from other Member States.
Se ei myöskään ymmärtänyt, miksi oli välttämätöntä soveltaa maksua muista jäsenvaltioista peräisin oleviin tuotteisiin.
Finally, the Commission could not, at the time the investigation procedure was opened, rule out the possibility that the total effect of the French rendering scheme could affect trade between Member States to an extent contrary to the Community interest, thus making Article 86(2) of the Treaty inapplicable.
Komissio ei voinut menettelyn aloittamisen yhteydessä sulkea pois sitä mahdollisuutta, että kaikki Ranskan renderointijärjestelmän organisoinnista aiheutuvat seuraukset ovat voineet vaikuttaa jäsenvaltioiden välisen kaupan kehittymiseen yhteisön etuja vahingoittavalla tavalla, mistä seuraa, että EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa.
As stated above, the scheme could affect both trade in meat and slaughterhouse services.
Kuten edellä todetaan, nämä seuraukset ovat voineet koskea sekä lihoilla käytävää kauppaa että teurastamoiden palveluja.
OTHER RELEVANT FACTS
MUUT OLENNAISET TIEDOT
As stated in the second recital, on 18 September 2000 the Commission issued a reasoned opinion on the rendering levy.
Kuten edellä 2 kappaleessa todetaan, komissio antoi 18 päivänä syyskuuta 2000 perustellun lausunnon renderointimaksusta.
In that opinion, the Commission noted that the rendering levy scheme constituted a discriminatory tax measure incompatible with Article 90 of the Treaty because it was applied to meat imported from other Member States whereas only French meat producers had access to the PRS financed by the product of the levy.
Komissio totesi lausunnossaan, että renderointimaksun järjestelmä oli perustamissopimuksen 90 artiklan vastainen syrjivä verotoimenpide, koska sitä sovellettiin muista jäsenvaltioista tuleviin lihoihin huolimatta siitä, että mainitusta maksusta saatavilla tuloilla rahoitetusta julkisesta renderointipalvelusta pääsivät nauttimaan ainoastaan Ranskan lihantuottajat.
In addition, under Article 234 of the Treaty, the Lyon Administrative Court of Appeal referred a question to the Court of Justice for a preliminary ruling concerning the interpretation of Article 87(1) of the Treaty [18] with regard to the rendering levy.
Lyonin ylempi hallinto-oikeus on lisäksi esittänyt perustamissopimuksen 234 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen, joka koskee perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan tulkintaa [18] renderointimaksun suhteen.
The Court gave its judgment in this case on 20 November 2003 (hereafter the GEMO case).
Tuomioistuin antoi asiassa tuomionsa 20 päivänä marraskuuta 2003, jäljempänä ”GEMO-asia”.
In the GEMO case, the Lyon Administrative Court of Appeal asked the Court of Justice to give a preliminary ruling on whether the levy on purchases of meat provided for in Article 302 ZD of the Code général des impôts could be regarded as aid within the meaning of Article 87 of the Treaty.
Lyonin ylempi hallinto-oikeus pyysi GEMO-asian yhteydessä yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisun kysymykseen, kuuluuko Ranskan yleisen verolain 302 ZD pykälässä säädetty lihanostosta perittävä maksu järjestelyyn, jota voidaan pitää perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettuna tukena.
The Court replied that the State was responsible for the collection and destruction of animal carcases and slaughterhouse waste from French livestock farmers and slaughterhouses.
Tuomioistuin vastasi, että eläinten ruhojen ja teurasjätteiden keruu- ja hävittämistoiminta, josta Ranskan karjankasvattajat ja teurastamot hyötyvät, kuuluu valtion vastuulle.
The Court concluded that the correct interpretation of Article 87(1) of the Treaty was that a scheme that provided, for livestock farmers and slaughterhouses, for the collection and destruction free of charge of slaughterhouse waste was State aid.
Tuomioistuin päätyi siihen, että perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että järjestelmää, jolla tarjotaan karjankasvattajille ja teurastamoille maksuttomia teurasjätteiden keruu- ja hävittämispalveluja, on pidettävä valtiontukena.
COMMENTS SUBMITTED BY THIRD PARTIES
KOLMANSIEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
The interested parties submitted the following comments, which were forwarded to the French authorities on 11 February 2003.
Osapuolet, joita asia koskee, ovat esittäneet jäljempänä olevat huomautukset, jotka on toimitettu Ranskalle 11 päivänä helmikuuta 2003.
COMMENTS SUBMITTED BY INTERESTED UNDERTAKINGS
ERÄIDEN ASIAAN LIITTYVIEN YRITYSTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
The undertakings submitting the following comments requested that their identity remain confidential.
Seuraavat huomautukset esittäneet yritykset ovat pyytäneet luottamuksellista käsittelyä.
The Commission, after examining the reasons given, took the view that their request should be granted.
Esitettyjä perusteluja tarkasteltuaan komissio katsoi, että yritysten pyyntöä olisi aiheellista noudattaa.
According to these undertakings, the rendering levy is aid within the meaning of Article 87 of the Treaty in favour, in particular, of livestock farmers and slaughterhouses.
Yritykset katsovat, että renderointimaksu on perustamissopimuksen 87 artiklan mukaista tukea, joka hyödyttää erityisesti karjankasvattajia ja teurastamoita.