natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 76/116/EEC, as amended, has been replaced by Regulation (EC) No 2003/2003 of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 relating to fertilisers [3].
Direktiivi 76/116/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, on korvattu lannoitteista 13 päivänä lokakuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2003/2003 [3].
The accession of Finland
Suomen liittyminen Euroopan unioniin
Finland acceded to the European Union on 1 January 1995.
Suomi liittyi Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 1995.
Article 84(1) provides that during a period of four years from the date of accession, the provisions referred to in Annex X of the Act shall, in accordance with that Annex and subject to the conditions set out therein, not apply to Finland.
Liittymisasiakirjan 84 artiklan 1 kohdan mukaisesti liitteessä X tarkoitettuja säännöksiä ei kyseisen liitteen mukaisesti ja siinä vahvistetuin edellytyksin sovelleta Suomeen neljän vuoden ajan liittymispäivästä.
Article 84 of and point 2 of Annex X to the Act of Accession provide that Article 7 of Directive 76/116/EEC, in so far as it concerns the cadmium content of fertilisers, shall not apply to Finland before 1 January 1999 and that the provisions of Directive 76/116/EEC will be reviewed in accordance with Community procedures by 31 December 1998.
Liittymisasiakirjan 84 artiklan ja liitteessä X olevan 2 kohdan mukaisesti direktiivin 76/116/ETY 7 artiklaa, siltä osin kuin se koskee lannoitteiden kadmiumpitoisuutta, ei sovelleta Suomeen ennen 1 päivää tammikuuta 1999, ja direktiivin 76/116/ETY säännöksiä tarkastellaan uudelleen EY:n menettelyjen mukaisesti 31 päivään joulukuuta 1998 mennessä.
Article 2 of the Act of Accession provides that ‘from the date of accession, the provisions of the original Treaties and the acts adopted by the institutions before accession shall be binding on the new Member States and shall apply in those States under the conditions laid down in those Treaties and in this Act’.
Liittymisasiakirjan 2 artiklassa säädetään, että ”Alkuperäisten sopimusten määräykset sekä toimielinten ennen liittymistä antamien säädösten säännökset ja määräykset sitovat uusia jäsenvaltioita liittymisestä alkaen, ja niitä sovelletaan näissä valtioissa kyseisissä sopimuksissa ja tässä asiakirjassa määrätyin edellytyksin”.
Directive 98/97/EC of the European Parliament and of the Council [5], subsequently amended Directive 76/116/EEC as regards the marketing in Austria, Finland and Sweden of fertilisers containing cadmium.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/97/EY [5] muutettiin direktiiviä 76/116/ETY kadmiumia sisältävien lannoitteiden markkinoille saattamisen osalta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa.
Article 1 provides that, inter alia, Finland may prohibit the marketing on its territory of fertilisers containing cadmium at concentrations in excess of that which were fixed nationally at the date of accession and that this derogation applies for the period from 1 January 1999 until 31 December 2001.
Direktiivin 1 artiklan mukaisesti Suomi voi muun muassa kieltää sellaisten lannoitteiden markkinoille saattamisen alueellaan, joiden kadmiumpitoisuudet ylittävät liittymispäivänä kansallisesti vahvistetut pitoisuudet, ja tätä poikkeusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001.
On 7 December 2001, the Republic of Finland notified existing national legislation, deviating from the provisions of Directive 76/116/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to fertilisers.
Suomen tasavalta ilmoitti 7 päivänä joulukuuta 2001 voimassa olevasta kansallisesta lainsäädännöstä, joka poikkeaa lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/116/ETY säännöksistä.
After careful consideration, Decision 2002/398/EC granted a prolongation of the derogation from Directive 76/116/EEC until 31 December 2005.
Päätöksellä 2002/398/EY myönnettiin huolellisen harkinnan jälkeen pidennystä poikkeukselle direktiivin 76/116/ETY säännöksistä 31 päivään joulukuuta 2005 saakka.
The Decision of Finland's Ministry of Agriculture and Forestry on fertilisers [6] No 45/1994 of 21 January 1994, inter alia, lays down a limit value for the cadmium content in fertilisers, including EC-designated fertilisers.
Suomen maa- ja metsätalousministeriön 21 päivänä tammikuuta 1994 tekemässä lannoitteita koskevassa päätöksessä 45/1994 [6] vahvistetaan muun muassa lannoitteiden, myös EY-lannoitemerkinnällä varustettujen, kadmiumpitoisuuden raja-arvo.
According to Section 3, it is prohibited to place on the Finnish market phosphorus mineral fertilisers with a cadmium content exceeding 50 mg for each kilogram of phosphorus.
Päätöksen 3 pykälän mukaan on kiellettyä saattaa Suomen markkinoille fosforipitoisia kivennäislannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on yli 50 mg fosforikiloa kohden.
By letter of 7 June 2005 the Republic of Finland notified the Commission that, in accordance with article 95(4) of the EC Treaty, it intends to continue to apply from 1 January 2006 national provisions concerning the cadmium content in fertilisers.
Suomen tasavalta antoi 7 päivänä kesäkuuta 2005 päivätyllä kirjeellä komissiolle tiedoksi, että Suomi aikoo EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti pitää tammikuun 1 päivän 2006 jälkeen voimassa kansalliset säännöksensä, jotka koskevat lannoitteiden kadmiumpitoisuutta.
The Finnish authorities request an extension of the current derogation provided by Decision 2002/398/EC.
Suomen viranomaiset pyytävät päätöksellä 2002/398/EY myönnetyn poikkeuksen jatkamista.
By letter of 30 June 2005, the Commission informed the Finnish authorities that it had received the notification under Article 95(4) and that the six months period for its examination according to Article 95(6) started on 8 June 2005, the day following the one when the notification was received.
Komissio ilmoitti Suomen viranomaisille 30 päivänä kesäkuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, että se oli vastaanottanut 95 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedoksiannon ja että sen käsittelyyn 95 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu kuuden kuukauden jakso alkoi 8 päivänä kesäkuuta 2005, tiedoksiannon vastaanottoa seuraavana päivänä.
By letter of 10 August 2005, the Commission informed the other Member States about the request received from Finland.
Komissio ilmoitti 10 päivänä elokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Suomelta saadusta pyynnöstä.
The Commission also published a notice regarding the request in the Official Journal of the European Union [7] in order to inform other interested parties of the national measures that Finland intends to maintain.
Lisäksi komissio julkaisi pyyntöä koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä [7] tiedottaakseen muille asianosaisille kansallisista toimenpiteistä, jotka Suomi aikoo pitää voimassa.
The notification submitted by the Finnish authorities on 7 June 2005 intends to obtain authorisation to extend beyond 31 December 2005 the current derogation provided in Decision 2002/398/EC.
Suomen viranomaisten 7 päivänä kesäkuuta 2005 toimittaman tiedoksiannon tarkoituksena on saada lupa jatkaa nykyistä, päätöksellä 2002/398/EY myönnettyä poikkeusta 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen.
This Decision allows Finland to maintain the application of national provisions incompatible with those concerning the composition of EC-denominated fertilisers contained in Regulation (EC) No 2003/2003.
Päätöksellä Suomen sallitaan edelleen pitää voimassa kansallisia säännöksiä, jotka eivät ole yhdenmukaisia EY-merkinnällä varustettujen lannoitteiden koostumusta koskevien, asetuksen (EY) N:o 2003/2003 säännösten kanssa.
In the light of the abovementioned, it is clear that the national provisions notified by Finland, in so far as they prohibit the placing on the market of EC-denominated phosphorus mineral fertilisers with a cadmium content exceeding 50 mg for each kilogram of phosphorus, are more restrictive than those contained in Regulation (EC) No 2003/2003.
Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella on selvää, että kansalliset säännökset, jotka Suomi on antanut tiedoksi, ovat rajoittavampia kuin asetuksen (EY) N:o 2003/2003 sisältämät säännökset, sillä niissä kielletään saattamasta markkinoille sellaisia EY-merkinnällä varustettuja fosforilannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on suurempi kuin 50 mg fosforikiloa kohden.
The national provisions notified by the Finnish authorities were adopted before Finland acceded to the European Union.
Suomen viranomaisten tiedoksi antamat säännökset annettiin ennen Suomen liittymistä Euroopan unioniin.
As indicated above, the Act of Accession lays down transitional provisions allowing Finland to continue to apply its national provisions concerning the cadmium content of fertilisers to products covered by Directive 76/116/EEC for a period of four years.
Kuten edellä todettiin, liittymisasiakirjassa vahvistetaan siirtymäsäännökset, joiden mukaan Suomi saa soveltaa kadmiumpitoisuutta koskevia kansallisia säännöksiään direktiivin 76/116/ETY soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin neljän vuoden ajan.
By Directive 98/97/EC Finland was authorised to continue to apply the above national provisions until 31 December 2001.
Direktiivillä 98/97/EY Suomelle annettiin lupa soveltaa edellä mainittuja kansallisia säännöksiä 31 päivään joulukuuta 2001 saakka.
Decision 2002/398/EC extended the derogation until December 2005.
Päätöksellä 2002/398/EY poikkeusta jatkettiin joulukuuhun 2005 saakka.
As required by Article 95(4), as interpreted in the light of Articles 2 and 168 of the Act of Accession, Finland notified the Commission of the actual wording of the national provisions adopted before the accession to the European Union that it intends to maintain, accompanying the request by an explanation of the reasons which, in its opinion, justify the maintenance of those provisions.
Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti, sellaisena kuin sitä on tulkittu liittymisasiakirjan 2 ja 168 artiklan pohjalta, Suomi antoi komissiolle tiedoksi niiden ennen Euroopan unioniin liittymistä annettujen kansallisten säännösten sanamuodon, jotka se aikoi pitää voimassa, sekä liitti hakemukseensa perusteet, jotka sen mielestä oikeuttavat mainittujen säännösten pitämiseen voimassa.
The reasons provided by the Finnish authorities are those already submitted in the past and that lead the Commission, in Decision 2002/398/EC, to grant a derogation until 31 December 2005.
Suomen viranomaisten esittämät perusteet ovat samat, jotka esitettiin aikaisemminkin ja joiden perusteella komissio, päätöksellä 2002/398/EY, myönsi poikkeuksen 31 päivään joulukuuta 2005 saakka.
The notification submitted by Finland on 7 June 2005 in order to obtain approval for maintaining national provisions derogating from the provisions of Regulation (EC) No 2003/2003 is therefore to be considered admissible under Article 95(4) as interpreted in the light of Articles 2 and 168 of the Act of Accession.
Suomen 7 päivänä kesäkuuta 2005 tekemä tiedoksianto, jolla haetaan lupaa sellaisten kansallisten säännösten voimassa pitämiselle, jotka poikkeavat asetuksen (EY) N:o 2003/2003 säännöksistä, täyttää käsiteltäväksi ottamista koskevat ehdot perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan nojalla liittymissopimuksen 2 ja 168 artiklan mukaisesti tulkittuna.
Finland has based its request on the need of protection of human health and the environment.
Suomi perustelee pyyntöään tarpeella suojella ihmisen terveyttä ja ympäristöä.
In support of its request, Finland makes reference to the conclusions of a Finnish study published in April 2000 [8] which contains an assessment of the risks posed by cadmium-containing fertilisers.
Pyyntönsä tueksi Suomi viittaa huhtikuussa 2000 julkistetun, kadmiumpitoisten lannoitteiden aiheuttamien riskien arvion sisältävän suomalaisen tutkimuksen [8] päätelmiin.
In particular, cadmium oxide has been classified as a carcinogen, mutagen or substance toxic for reproduction, category 2.
Erityisesti kadmiumoksidi on luokiteltu syöpää, perimän vaurioita tai vaaraa lisääntymiselle aiheuttavaksi aineeksi luokkaan 2.
As regards cadmium in fertilisers, the most relevant information of the risk assessment carried out by Finland can be summarised as follows:
Lannoitteiden sisältämän kadmiumin osalta seuraavassa esitetään yhteenveto Suomen tekemän riskinarvioinnin olennaisimmista tiedoista:
concerning water, the Finnish risk assessment report states that ‘risk characterisation reveals that there is risk for aquatic environment for all calculated scenarios, both at present time and in the future.
Veden osalta tilannetta kuvataan Suomen riskinarviointiraportissa seuraavasti: ”Riskin kuvauksen perusteella vesiympäristöön kohdistuu riski kaikkien skenaarioiden mukaan sekä nykyhetkellä että tulevaisuudessa.
In practice this means that no margin of safety can be established, and any increase to the natural background concentrations is likely to present a risk for the aquatic environment’,
Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että turvamarginaalia ei voida määritellä ja että kaikki lisäykset luonnolliseen taustapitoisuuteen verrattuna muodostavat aina riskin vesiympäristölle.”
concerning the soil, the Finnish risk assessment states that ‘based on the available data, the current cadmium concentrations in Finnish agricultural soils present a risk for the soil environment.
Maaperästä Suomen riskinarviointiraportissa todetaan seuraavaa: ”Käytettävissä olevien tietojen perusteella Suomen viljelymaiden nykyiset kadmiumpitoisuudet muodostavat maaperää koskevan ympäristöriskin.
This conclusion can be reached both by using mean extractable cadmium concentrations [9] and 90 percentile values in the five Finnish cultivation zones for the year 1987.
Tämä johtopäätös voidaan tehdä sekä käyttämällä keskimääräistä maa-aineesta uutettua kadmiumpitoisuutta [9] että 90-persentiilin arvoja Suomen viideltä maatalousvyöhykkeeltä vuodelta 1987.
Only in the most northern zone, the PEC/PNEC ratio [10] using the mean concentration is below 1.
Vain kaikkein pohjoisimmalla vyöhykkeellä keskimääräistä pitoisuutta käyttämällä saatu PEC/PNEC-suhde [10] on pienempi kuin 1.
Risk ratios for the different cultivation zones vary from 1,2 to 2,8’,
Eri viljelyvyöhykkeiden riskisuhteet vaihtelevat 1,2:n ja 2,8:n välillä.”
concerning human health, the Finnish risk assessment report states that ‘in Finland, there is no margin of safety for the risk group (worst cases) between the estimated urinary levels and the critical levels that have been associated with adverse health effects caused by cadmium’.
Ihmisen terveyden osalta Suomen raportin mukaan ”Suomessa riskiryhmillä (pahimmissa tapauksissa) ei ole turvamarginaalia arvioitujen virtsan pitoisuuksien ja kadmiumin haitallisiin vaikutuksiin liittyvien kriittisten pitoisuuksien välillä.”
The Finnish risk assessment report also states that ‘if phosphorus fertilisers containing average Community level of cadmium were to be used in Finland the dietary intake of cadmium would increase by more than 40 % over one hundred years, based on model calculations’.
Suomen riskinarviointiraportissa todetaan myös, että ”jos Suomessa käytettäisiin lannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on yhteisön keskimääräinen pitoisuus, kadmiumin saanti ravinnosta lisääntyisi mallilaskelmien mukaan yli 40 prosentilla sadan vuoden aikana”.
It is clear that these conclusions refer to the specific situation of the Finnish soil as well as the climatic conditions prevailing in Finland.
On selvää, että nämä tulokset koskevat nimenomaan Suomen maaperää ja ilmasto-olosuhteita.
In conclusion, the risk assessment carried out by Finland shows that present cadmium concentrations in Finnish agricultural soil pose a risk for soil organisms and that the leaching of cadmium from the agricultural soil is causing a risk for the aquatic environment.
Suomen tekemästä riskinarvioinnista on pääteltävissä, että Suomen viljelymaiden nykyiset kadmiumpitoisuudet muodostavat riskin maaperän eliöille ja että kadmiumin huuhtoutuminen viljelymailta aiheuttaa riskin vesiympäristölle.
Finland maintains that the risk assessment concludes also that there is a risk of adverse health effects as a result of the present total cadmium exposure in the Finnish population.
Suomi katsoo, että riskinarvioinnin perusteella on olemassa haitallisten terveysvaikutusten riski, joka johtuu Suomen väestön nykyisestä kokonaisaltistumisesta kadmiumille.
While the average cadmium intake from food alone does not pose a risk in Finland, some sectors of the population are at risk because of high dietary intake, increased absorption and/or smoking.
Keskimääräinen kadmiumin saanti ravinnosta ei yksin aiheuta riskiä Suomessa, mutta tietyt väestöryhmät ovat vaarassa, koska ne saavat paljon kadmiumia ravinnosta, tai lisääntyneen imeytymisen ja/tai tupakoinnin vuoksi.
The risk assessment submitted by the Finnish authorities has been carried out according to the procedures and the methodology established at Community level, which are considered to ensure a high degree of reliability of the information obtained.
Suomen viranomaisten toimittama riskinarviointi on tehty noudattaen menetelmää ja toimintatapoja, jotka on vahvistettu yhteisön tasolla ja joiden katsotaan takaavan saatujen tietojen luotettavuuden.
The Commission already examined the information contained in the risk assessment in the context of Decision 2002/398/EC which allowed Finland to maintain their national provisions until 31 December 2005.
Komissio tutki tämän riskinarvioinnin tiedot jo päätöksen 2002/398/EY tekemisen yhteydessä. Kyseisellä päätöksellä Suomen sallittiin pitää voimassa kansalliset säännöksensä 31 päivään joulukuuta 2005 saakka.
No other scientific and technical data was provided by Finland in 2005.
Suomi ei vuonna 2005 toimittanut mitään uutta tieteellistä ja teknistä tietoa.
The accumulation process is a slow one which is not significantly modified on a three-year period.
Kertymisprosessi on hidas, eikä se muutu merkittävästi kolmen vuoden aikana.
The validity of the data provided by Finland is confirmed by the following scientific basis used to support the preparation of the Commission proposal on cadmium in fertilisers:
Suomen toimittamien tietojen pätevyyden vahvistus perustuu seuraaviin tieteellisiin tietoihin, joita käytettiin lannoitteiden kadmiumpitoisuutta koskevaa komission ehdotusta valmisteltaessa:
the opinion issued on 24 September 2002 by the SCTEE [11] (now renamed SCHER [12]) concerning cadmium accumulation in agricultural soils due to fertiliser application.
myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean [11] (joka nyttemmin on nimeltään terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea [12]) 24 päivänä syyskuuta 2002 antama lausunto kadmiumin kertymisestä viljelymaihin lannoitteiden käytön takia.
This opinion was based on risk assessment reports of nine Member States which address only the accumulation and not the possible risks to health and environment; the conclusion of the SCTEE was that the content of cadmium in fertilisers does need to be limited to prevent accumulation of cadmium in the soil,
Lausunto perustui yhdeksän jäsenmaan laatimiin riskinarviointiraportteihin, jotka käsittelevät vain kertymistä, eivät mahdollisia terveydelle ja ympäristölle aiheutuvia riskejä. Tiedekomitean päätelmä oli, että kadmiumin määrää lannoitteissa on vähennettävä, jotta sitä ei kertyisi maaperään,
the final draft of the general risk assessment of cadmium and cadmium oxide, dated September 2004 produced in accordance with Council Regulation (EEC) No 793/93 [13] and which considers all sources of cadmium.
syyskuussa 2004 päivätty kadmiumia ja kadmiumoksidia koskevan yleisen riskinarvioinnin lopullinen luonnos, joka on laadittu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 [13] mukaisesti ja jossa huomioidaan kaikki kadmiumlähteet.
Although it states that the contribution from cadmium in fertilisers may not by itself be sufficient to cause a severe and immediate risk to human health or to the environment, caution is needed, as the risk to human health cannot be excluded for all local and regional situations because of the large variability in food cadmium concentrations, dietary habits and nutritional status.Pending finalisation of the general risk assessment on cadmium and cadmium oxide as well as the potential follow-up work on risk reduction measures, the Commission proposal on cadmium in fertilisers has been subject to some delays.
Vaikkakaan asiakirjan mukaan lannoitteiden sisältämä kadmium ei ehkä yksinään riitä aiheuttamaan vakavaa tai välitöntä vaaraa ihmisten terveydelle tai ympäristölle, on syytä varovaisuuteen, sillä ihmisen terveyteen kohdistuvaa vaaraa ei voida sulkea pois kaikissa paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa ruuan kadmiumpitoisuuden, ruokailutottumusten ja ravitsemustilanteen suurten erojen takia.Odotettaessa kadmiumia ja kadmiumoksidia koskevan yleisen riskinarvioinnin ja mahdollisen riskin vähentämistä koskevan seurantatyön valmistumista, lannoitteiden sisältämää kadmiumia koskeva komission ehdotus on viivästynyt.
Therefore, after having re-examined the scientific evidence in the light of the Finnish request, the Commission considers that the Finnish authorities have shown that cadmium-containing fertilisers pose environmental and human health risks, and that the national provisions notified by the Finnish authorities aiming to limit to the minimum the exposure of the Finnish environment to cadmium-containing fertilisers are justified.
Tutkittuaan tieteellisen aineiston uudelleen Suomen pyynnön osalta komissio katsoo, että Suomen viranomaiset ovat osoittaneet, että kadmiumpitoiset lannoitteet aiheuttavat riskin ympäristölle ja ihmisen terveydelle ja että Suomen viranomaisten tiedoksi antamat kansalliset säännökset, joiden tarkoituksena on vähentää Suomen ympäristön altistumista kadmiumille, ovat perusteltuja.
The envisaged national provisions are general and apply to national and imported phosphorous based EC-designated fertilisers alike.
Suunnitellut kansalliset säännökset ovat yleisluonteisia, ja ne koskevat sekä kotimaisia että maahantuotuja EY-merkinnällä varustettuja fosforilannoitteita samalla tavalla.
In view of the risks for both the environment and human health resulting from the application of cadmium-containing fertilisers to the Finnish soil and taking into account that:
Kadmiumpitoisten lannoitteiden käyttäminen Suomen maaperässä aiheuttaa riskin sekä ympäristölle että ihmisen terveydelle, ja
as indicated above, the Act of Accession and Directive 98/97/EC allowed Finland to continue to apply its national provisions concerning the cadmium content in fertilisers awaiting the completion of the review of Directive 76/116/EEC as regards the issue of the cadmium content in fertilisers, and
kuten edellä todettiin, liittymisasiakirjassa ja direktiivissä 98/97/EY Suomelle annettiin lupa soveltaa edelleen lannoitteiden kadmiumpitoisuuksia koskevia kansallisia säännöksiä, kunnes direktiivin 76/116/ETY tarkistus saadaan valmiiksi lannoitteiden kadmiumpitoisuuden osalta, ja
Decision 2002/398/EC allowed Finland to maintain their national provisions until 31 December 2005 based on the risk assessment provided by the Finnish authorities, and
päätöksellä 2002/398/EY Suomen sallittiin maan viranomaisten toimittaman riskinarvioinnin perusteella pitää kansalliset säännöksensä voimassa 31 päivään joulukuuta 2005 saakka, ja
ongoing work within the Commission for an approximation of Community limit values for the cadmium content in fertilisers does not lead to believe that a less restrictive measure would provide sufficient protection of health and environment in Finland.
komissiossa meneillään oleva työ lannoitteiden sisältämän kadmiumin raja-arvojen lähentämiseksi ei viittaa siihen, että vähemmän rajoittava toimenpide antaisi riittävän suojan ihmisen terveydelle ja ympäristölle Suomessa.