natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission considered [4] that the project under examination does comply with the relevant provisions of the Environmental Guidelines.
Komissio katsoi, että tarkasteltavana oleva hanke on ympäristönsuojelua koskevien suuntaviivojen mukainen [4].
Nevertheless, the Commission expressed doubts and decided to open the investigation procedure, as it considered that the principles and criteria endorsed in the Court jurisprudence (‘Deggendorf’) are applicable.
Komissio esitti kuitenkin epäilyjä ja päätti aloittaa tutkintamenettelyn, koska se katsoi, että asiaan olisi sovellettava tuomioistuimen asiassa Deggendorf vahvistamia periaatteita ja kriteerejä.
It appeared that the intended recipient, ACEA S.p.A., is one of the former ‘aziende municipalizzate’ (public utilities owned by local public administrative bodies) in the energy sector which has benefited of the aid schemes assessed in the Commission Decision 2003/193/EC of 5 June 2002 on State aid granted by Italy in the form of tax exemptions and subsidised loans to public utilities with a majority public capital holding [5] (State aid C 27/99, ex NN 69/98).
Tutkinnassa ilmeni, että tuensaaja ACEA oli yksi energia-alan niin sanottuja aziende municipalizzate -laitoksia (paikallishallintoelinten omistamia yleishyödyllisiä laitoksia), jotka olivat hyötyneet tukiohjelmista, joita komissio oli tarkastellut 5 päivänä kesäkuuta 2002 tekemässään päätöksessä 2003/193/EY [5]. Kyse oli valtiontuesta, jota Italia oli myöntänyt verovapautuksina ja halpakorkoisina lainoina yleishyödyllisille laitoksille, joissa enemmistöosakkuus on julkisella vallalla.
Even though that decision only concerns the schemes as such and does not deal with the individual situation of the recipients, at least one of those schemes was intended to benefit to all undertakings meeting certain conditions, and at the relevant time ACEA met those conditions.
Vaikka kyseinen päätös koskee pelkästään tukiohjelmia sinänsä eikä siinä käsitellä yksittäisten tuensaajien tilannetta, ainakin yksi kyseisistä ohjelmista oli tarkoitettu kaikille yrityksille, jotka täyttävät määrätyt edellytykset. ACEA täytti tuolloin nämä edellytykset.
The Commission Decision 2003/193/EC declared such non-notified schemes unlawful and incompatible and imposed to the Italian State to recover any possible amount disbursed under those schemes.
Komissio totesi päätöksessään 2003/193/EY, että tällaiset ilmoittamattomat tukiohjelmat eivät sovellu yhteismarkkinoille ja ovat sääntöjenvastaisia. Tämän perusteella se määräsi 3 artiklassa, että Italian oli perittävä takaisin kaikki tuet, jotka oli myönnetty kyseisten ohjelmien puitteissa.
ACEA has challenged that decision before the Court of First Instance [6] and, in that context it has submitted that it had benefited from the relevant scheme.
ACEA on valittanut päätöksestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen [6] ja todennut tuomioistuimessa hyötyneensä kyseisestä tukiohjelmasta.
Financial reports by ACEA explicitly refer to the risk of recovery, for instance the semi-annual report of September 2004 [7].
ACEAn tilinpäätöstiedoissa viitataan nimenomaisesti takaisinperinnän vaaraan, kuten esimerkiksi syyskuussa 2004 julkaistussa osavuosikatsauksessa [7].
Following two reminders of the Commission addressed to the Italian authorities concerning their obligation to recover those amounts, the Italian authorities have informed the Commission that, after more than two years from the adoption of the decision in case 2003/193/EC, they are still in the process of fulfilling their recovery obligation by adopting and implementing the appropriate administrative measures.
Komissio lähetti Italian viranomaisille kaksi kirjettä, joissa se muistutti niiden velvollisuudesta periä takaisin kyseiset summat. Tämän johdosta Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että yli kaksi vuotta päätöksen 2003/193/EY tekemisen jälkeen ne eivät ole täyttäneet perintävelvollisuuttaan vaan aiheellisten hallinnollisten toimenpiteiden hyväksyminen ja täytäntöönpano oli edelleen kesken.
In particular they have not clarified whether the sums that have been received by ACEA have been recovered yet.
Viranomaiset eivät ole myöskään selventäneet, onko ACEAlle maksetut summat jo peritty takaisin.
Based on the above mentioned information, it should be inferred that ACEA S.p.A. has received and not yet reimbursed certain amounts under the incompatible aid schemes assessed in the Decision 2003/193/EC.
Edellä esitettyjen tietojen perusteella olisi pääteltävä, että ACEA on saanut päätöksessä 2003/193/EY yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todettujen tukiohjelmien puitteissa myönnettyä tukea mutta ei ole vielä maksanut sitä takaisin.
Therefore, the Commission concluded, on the one hand, that it was unable to determine the amount of aid which ACEA S.p.A. had already received prior to the new aid granted under the project and which still has to be reimbursed.
Komissio katsoi tämän perusteella, että se ei voi määrittää ACEAn jo saaman ja takaisinperittävän tuen määrää.
On the other hand, the Commission concluded that it could not assess the cumulative effect of both the ‘old’ and ‘new’ aid accruing to ACEA S.p.A. and its likely distortionary impact on the common market.
Komissio katsoi myös, että se ei voi arvioida ”vanhan” ja ”uuden” tuen kasautuvaa vaikutusta ja sen todennäköistä vääristävää vaikutusta yhteismarkkinoilla.
V. COMMENTS FROM ITALY AND FROM THIRD PARTIES
V ITALIAN JA KOLMANSIEN HUOMAUTUKSET
Comments from Italy
Italian huomautukset
The arguments of the Italian authorities are the following (recitals 16 to 27):
Italian viranomaisten väitteet esitellään johdanto-osan 16–27 kappaleessa.
Italy raises the issue of the identity of the beneficiary, which has changed since the decision of the Commission.
Italia on ottanut esiin tuensaajan henkilöllisyyden, joka on vaihtunut sen jälkeen, kun komissio teki päätöksen menettelyn aloittamisesta.
In fact, Italy points out that the beneficiary of the aid had changed even prior to that date.
Italia itse asiassa huomauttaa, että tuensaaja oli vaihtunut jo ennen kyseistä ajankohtaa.
However, Italy recognises that the Commission was not made aware of this fact prior to the decision to open the current procedure.
Italia myöntää joka tapauksessa, että komissiolle ei ilmoitettu asiasta ennen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekemistä.
The change of the beneficiary would have as a consequence that the Deggendorf jurisprudence should not apply and that the present case would be without object.
Italia katsoo, että koska tuensaaja on vaihtunut, Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä ei voisi soveltaa tukeen eikä nykyisellä menettelyllä olisi kohdetta.
Italy contests that the measure constitutes aid, as it concerns a local project with no impact on trade; furthermore since heating is not tradable, and it cannot be taken as a substitute for other energy sources, there is no distortion of competition.
Italia kiistää, että toimenpide olisi tukea, sillä kyseessä on paikallinen hanke, jolla ei ole vaikutusta kauppaan. Lisäksi Italia toteaa, että koska lämmityksellä ei voida käydä kauppaa eikä sillä voida korvata muita energialähteitä, kilpailu ei ole vääristynyt.
Italy then develops a number of arguments against the application of the Deggendorf jurisprudence (recitals 19 to 23):
Italia vastustaa myös asiassa Deggendorf ilmenevän oikeuskäytännön soveltamista ja esittää väitteitä, joita selostetaan 19–23 kappaleessa.
Italy claims that the Deggendorf jurisprudence should not apply in this case, given the different origin of the case.
Italia katsoo, että Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä ei voi soveltaa nyt tarkasteltavaan tukeen, koska lähtökohta on eri.
The present case is a regional case (granting authority being the Regione Lazio), while the case concerning the municipalizzate was a national case.
Tarkasteltava tuki on aluetukea (sen myöntävä viranomainen on Lazion alue), kun taas yleishyödyllisiä laitoksia koskevassa asiassa oli kyse kansallisesta tuesta.
Italy claims that there is no absolute identity in the beneficiaries.
Italia toteaa, että tuensaajien henkilöllisyys ei ole täysin selvä.
The Deggendorf jurisprudence should apply only to individual aid and not to schemes.
Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä olisi sovellettava ainoastaan yksittäisiin tukiin, ei tukiohjelmiin.
Italy claims that the Deggendorf jurisprudence should apply only when decisions are incontrovertible, while the decision of the Commission is not final, as there is an appeal pending.
Italia väittää, että Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä olisi sovellettava ainoastaan lopullisiin päätöksiin, kun taas komission päätös ei ole lopullinen, sillä siitä on valitettu.
Italy states that the Commission cannot exercise such a pressure on Members States’ policies before all enforcement means foreseen by the Treaty have been used.
Italia väittää, että komissio ei voi kohdistaa painostusta jäsenvaltioiden politiikkaan ennen kuin kaikkia perustamissopimuksessa määrättyjä oikeussuojakeinoja on käytetty.
Italy claims that the Commission is making a use of the Deggendorf jurisprudence which is too wide. It notes that a possible consequence would be that Member States would stop notifying.
Italian mukaan komissio soveltaa Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä liian laajasti, ja toteaa, että tämä saattaa johtaa siihen, että jäsenvaltiot eivät enää ilmoita tuesta.
Italy points out two other features of the project under examination which would not favour the application of the Deggendorf jurisprudence: (a) the energy saving objectives of the project are in line with Commission and EU policies; (b) ACEA would be penalised compared to other municipalizzate, and the Commission would be exercising pressure towards a single subject, through illegitimate means.
Lisäksi Italia huomauttaa kahdesta hankkeen ominaisuudesta, jotka eivät puolla Deggendorf-tuomion mukaisen oikeuskäytännön soveltamista: a) hankkeen energiansäästötavoitteet ovat komission ja yhteisön politiikan mukaiset ja b) ACEAa rangaistaisiin muihin yleishyödyllisiin laitoksiin verrattuna, ja komissio painostaisi yksittäistä kohdetta lainvastaisin keinoin.
In reply to the Commission’s questions, Italy points out that (recitals 25 to 27):
Vastauksena komission kysymyksiin Italia esittää 25–27 kappaleessa selostetut huomautukset.
The Memorandum of Understanding shows that AEP is subject to double control of AEA and Electrabel.
Alustavasta osakassopimuksesta ilmenee, että sekä ACEA että Electrabel käyttävät määräysvaltaa AEP:ssä.
In the Joint Venture Agreement the project under consideration was not taken into account, nor was the recovery decision.
Yhteisyrityssopimuksessa ei ole otettu huomioon tarkasteltavana olevaa hanketta eikä takaisinperinnästä tehtyä päätöstä.
ACEA has various activities, and that it is not possible to determine on which of these the recovery of the aid will impinge.
ACEAlla on monenlaisia toimintoja eikä ole mahdollista määrittää, mihin näistä toiminnoista tuen takaisinperintä vaikuttaa.
Comments from third parties
Kolmansien huomautukset
The beneficiary of the aid ACEA, made a number of comments, which, to a very large extent, are identical to those submitted by Italy.
Tuensaaja ACEA on esittänyt monia huomautuksia, jotka ovat suurelta osin samoja kuin Italian esittämät huomautukset.
There are however three additional comments in particular on the application of the Deggendorf jurisprudence:
ACEA on kuitenkin tehnyt kolme lisähuomautusta, jotka koskevat Deggendorf-tuomion mukaisen oikeuskäytännön soveltamista.
The first additional argument from ACEA is that, in the present case, contrary to the Deggendorf case, there are no urgent and serious reasons for the recovery, nor has a long period passed since the decision on the unlawful aid.
ACEAn ensimmäisessä lisähuomautuksessa todetaan, että toisin kuin asiassa Deggendorf, nyt tarkasteltavassa asiassa ei ole vakavia tai kiireellisiä tekijöitä, joiden takia olisi aloitettava perintä, eikä sääntöjenvastaisesta tuesta tehdyn päätöksen tekemisestä ole kulunut pitkää aikaa.
The second argument from ACEA points out that, again contrary to the Deggendorf case, ACEA bears no responsibility or unwillingness concerning the recovery; to the contrary, ACEA declares itself as willing to payback, and makes clear that the delay does not depend on it.
ACEAn toisessa väitteessä painotetaan, että toisin kuin asiassa Deggendorf, ACEAlla ei ole mitään takaisinperintään liittyvää velvollisuutta eikä se ole takaisinperintää vastaan, vaan päinvastoin se on valmis maksamaan tuen takaisin ja korostaa, että takaisinperinnän myöhästyminen ei johdu siitä.
The third additional argument that ACEA puts forward is the claim that the Commission is not coherent in its application of the jurisprudence Deggendorf.
ACEAn kolmannessa lisäväitteessä todetaan, että komissio ei sovella johdonmukaisesti Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä.
ACEA mentions the Commission Decision 98/466/EC of 21 January 1998 granting conditional approval to aid which France has decided to grant to Société française de production [8], where a previous negative decision concerning the same beneficiary is mentioned, but where Deggendorf was not applied.
ACEA muistuttaa Ranskan Société française de productionia (jäljempänä ’SFP’) koskevasta komission päätöksestä 1998/466/EY [8], jossa mainitaan samaa tuensaajaa koskeva aikaisempi kielteinen päätös soveltamatta Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä.
The assessment of the case will look first at whether the measure under consideration is an aid, and whether it can be considered compatible according to the Treaty.
Tukea arvioidessaan komissio tarkastelee ennen kaikkea sitä, onko kyseinen toimenpide tukea ja voidaanko sen katsoa olevan perustamissopimuksen mukainen.
Secondly, the assessment will look at the identity of the beneficiary and the application of the Deggendorf jurisprudence.
Toiseksi komissio määrittää tuensaajan henkilöllisyyden ja arvioi Deggendorf-tuomion mukaisen oikeuskäytännön soveltuvuutta.
A number of comments from Italy and from ACEA concern the finding of the Commission that the project is an aid (see paragraph 5.3).
Monet Italian ja ACEAn esittämät huomautukset koskevat komission näkemystä, jonka mukaan hanke on tukea.
The project is funded through state resources coming from the budget of the Regional Government, and deriving in particular from the ‘carbon tax’, which was introduced by the Budget Law for the year 1999.
Hanke rahoitetaan aluehallituksen talousarviosta varoilla, jotka saadaan vuoden 1999 talousarviolaissa säädetystä hiilidioksidiverosta.
The first condition for the existence of an aid is respected.
Tuen olemassaolon ensimmäinen edellytys täyttyy.
The measure is selective, as it benefits only one producer, initially ACEA and now AEP.
Toimenpide on valikoiva, sillä se hyödyttää vain yhtä yritystä, alun perin ACEAa ja nykyisin AEP:tä.
The second condition for the existence of an aid is respected.
Tuen olemassaolon toinen edellytys täyttyy.
Concerning the impact on trade, the 2003 Decision (point 3.1) says: ‘Heat is not traded but is substitutable to other primary or secondary energy products, which are themselves traded.’
Menettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen 3.1 kohdassa todetaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvista vaikutuksista, että lämpö ei ole kaupankäynnin kohde, mutta sillä voidaan korvata muita ensi- tai toissijaisia energiatuotteita, jotka ovat kaupankäynnin kohteena.
This is confirmed by other decisions of the Commission, for instance on the case Italy, Regione Piemonte, Aid for the reduction of polluting emissions (N 614/02) [9], when it says that a local district heating project ‘will allow households to substitute heat to other primary or secondary sources of energy such as oil or electricity which are traded among Member States’.
Tämän vahvistavat komission muut päätökset. Italian osalta voidaan mainita Piemonten aluetta koskeva päätös saastepäästöjen alentamiseen myönnetystä tuesta (N 614/02) [9]. Päätöksessä todetaan, että kaukolämpöhankkeen avulla kotitaloudet voivat korvata lämmöllä muita ensi- tai toissijaisia energialähteitä, kuten öljyä tai sähköä, joilla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
The objective of district heating is to replace individual heating in buildings in an entire neighbourhood.
Kaukolämpöverkon tarkoituksena on korvata eräällä asuntoalueella sijaitsevien asuntojen yksittäiset lämmitysjärjestelmät.
In other words, the heating provided by the district heating power generator replaces the heating generated by small boilers, which in turn use other energy sources such as oil, gas, or by electricity.
Toisin sanoen lämpövoimalan generaattorin tuottamalla lämmöllä korvataan muita energialähteitä, kuten öljyä, kaasua tai sähköä, käyttävien pienten lämpökattiloiden tuottama lämpö.
Oil, gas and electricity are traded among Member States.
Öljy, kaasu ja sähkö ovat jäsenvaltioiden välisen kaupan kohteena.
There is a substitution effect and the project under consideration does then have an impact on trade.
Koska kyseessä on korvausvaikutus, tarkasteltava hanke vaikuttaa kauppaan.
In any event, both the ACEA and the Electrabel groups are active in a number of areas, in particular energy and electricity production and distribution, where intra-Community trade takes place.
Joka tapauksessa sekä ACEA että Electrabel toimivat monilla aloilla, erityisesti energia-alalla ja sähkön tuotannossa, joiden osalta käydään yhteisön sisäistä kauppaa.
The third condition for the existence of aid is also respected.
Tuen olemassaolon kolmas edellytys täyttyy.
Finally, the measure is also distortive, as it favours only a producer that may have its position strengthened in the global energy market, which may then possibly lead to a change in market conditions.
Lisäksi toimenpide vääristää kilpailua, koska se suosii yhtä yritystä, jonka asema voi vahvistua energian maailmanmarkkinoilla ja sen vuoksi markkinaedellytykset voivat muuttua.
Impact on trade and distortion stemming from the measure are thus confirmed, and are consistent with the findings of the Commission in other cases [10].
Tämän perusteella voidaan vahvistaa, että toimenpide vaikuttaa kauppaan ja vääristää kilpailua ja että nämä vaikutukset ovat komission muissa asioissa esittämien päätelmien mukaiset [10].
All the four conditions for the existence of an aid are thus respected, and the Commission confirms its finding that the project under examination should be considered as such.
Näin ollen kaikki neljä valtiontuen olemassaoloa koskevaa edellytystä täyttyvät. Komissio päättelee, että tarkasteltava hanke on valtiontukea.
Compatibility of the aid
Tuen soveltavuus yhteismarkkinoille
The Commission then examined if the aid under consideration could have been considered compatible, according to article 87(3)c. It first recognised that the project intends to reach environmental objectives.
Komissio tarkasteli ensin, oliko tuki perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen, ja päätteli, että hankkeella pyrittiin saavuttamaan ympäristösuojelutavoitteita.
Second, it looked at whether the measure could fall within the rules foreseen by the Environmental Guidelines.
Toiseksi komissio arvioi, onko toimenpide valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen mukainen.
The Commission looked in particular at points 30 and 37.
Komissio tarkasteli erityisesti suuntaviivojen 30 ja 37 kohtaa.
Point 30 of the Guidelines stipulates that ‘investments in energy saving as defined in point 6 are deemed equivalent to investments to promote environmental protection.
Suuntaviivojen 30 kohdassa todetaan, että ”edellä 6 kohdassa määritellyt energiansäästöinvestoinnit rinnastetaan ympäristönsuojeluinvestointeihin.
Such investments play a major role in achieving economically the Community objectives for the environment.
Tällaisilla investoinneilla on suuri merkitys, kun yhteisön ympäristönsuojelutavoitteet pyritään saavuttamaan taloudellisella tavalla.
They are, therefore, eligible for investment aid at the basic rate of 40 % of eligible costs’.
Näille investoinneille voidaan siten myöntää investointitukea, jonka perustaso on 40 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.”
Within the project under consideration, only investment concerning district heating, consisting in pipelines for the distribution of heat and its accessories, is eligible to aid.
Tarkasteltavassa hankkeessa ainoastaan kaukolämpöinvestointi, johon kuuluvat lämmönjakeluverkko ja siihen liittyvät laitteet, on tukikelpoinen.
The regional authorities of Lazio have provided the Commission with technical and economic evidence which proves that the proposed distribution network for district heating would actually mark a significant step forward in energy saving as compared to the existing — i.e. pre-investment — situation, ceteris paribus.
Lazion alueviranomaiset ovat toimittaneet komissiolle teknisiä ja taloutta koskevia tietoja, joissa vahvistetaan, että ehdotettu kaukolämpöverkko olisi itse asiassa huomattava edistysaskel energiansäästössä verrattuna nykyiseen, investointia edeltävään tilanteeseen.
Therefore, point 30 of the Guidelines applies.
Tämän vuoksi asiaan voidaan soveltaa suuntaviivojen 30 kohtaa.
Point 37 of the Guidelines stipulates that ‘eligible costs must be confined strictly to the extra investment costs necessary to meet the environmental objectives’.
Suuntaviivojen 37 kohdassa todetaan, että ”tukikelpoiset kustannukset on rajattava tarkoin ympäristötavoitteiden saavuttamisesta aiheutuviin lisäkustannuksiin”.
Therefore, the full cost of the investment can be considered as eligible.
Näin ollen komissio katsoo, että investoinnin kaikki kustannukset ovat tukikelpoisia.
The aid granted corresponds to a maximum gross intensity of 40 %.
Myönnetyn tuen enimmäisintensiteetti on 40 prosenttia brutto.
Therefore, in terms of eligible investment costs and aid intensity, the district heating project, taken in isolation, appears to be in line with points 30 and 37 of the Guidelines.
Tukikelpoisten investointikustannusten ja tuki-intensiteetin perusteella kaukolämpöhanke näyttää olevan erikseen tarkasteltuna suuntaviivojen 30 ja 37 kohdan mukainen.
Based on this analysis the Commission would be able to declare the project, taken in isolation, as compatible to the rules concerning state aid.
Tämän analyysin perusteella komissio voisi todeta, että hanke on erikseen tarkasteltuna valtiontukisuuntaviivojen mukainen.
In taking this decision, the Commission balanced environmental aspects with competition policy, as it is precisely supposed to do.
Tätä päätöstä tehdessään komissio on vaatimusten mukaisesti punninnut ympäristötekijöitä ja kilpailupolitiikan näkökohtia.
As it is indicated in point 4 of the Environmental Guidelines ‘taking long-term environmental requirements into account does not mean that all aid must be authorised’.
Kuten valtiontuesta ympäristösuojelulle annettujen suuntaviivojen 4 kohdassa todetaan, ”ympäristötarpeiden huomioon ottaminen pitkällä aikavälillä ei kuitenkaan merkitse sitä, että kaikenmuotoinen tuki on hyväksyttävä”.
Accepting the point of view of Italy, that since the project intended to reach environmental objectives the Commission should then have approved it, would ignore the fact that what matters most for competition rules is the modality through which the objectives are met.
Jos komissio hyväksyisi Italian näkemyksen, jonka mukaan komission olisi pitänyt hyväksyä hanke sen ympäristötavoitteiden vuoksi, jätettäisiin huomiotta se, että kilpailusääntöjen kannalta tärkeintä on tapa, jolla tavoitteet saavutetaan.
It is established jurisprudence that in providing guidelines on the ways it will examine State aid notifications, the Commission indicates to the Member States the less distortive ways of reaching the environmental goals.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio antaessaan suuntaviivoja yksityiskohtaisista säännöistä, joita se noudattaa valtiontuki-ilmoitusten tarkastelussa, ilmoittaa jäsenvaltioille, kuinka ympäristötavoitteet voidaan saavuttaa mahdollisimman vähäisin kilpailuvaikutuksin.