natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission considered that, for the scheme to be viable in the long term, the Italian authorities had to ensure that it had the support of the authorities of the States concerned.
Komissio katsoi, että Italian viranomaisten oli varmistettava asianomaisten valtioiden viranomaistuki hankkeen elinkelpoisuuden takaamiseksi pitkällä aikavälillä.
While the beneficiary was required to charge for the use of such new services in a manner commensurate with the intensity of the aid received, this did not seem sufficient to guarantee the future viability of these services.
Tuensaajan oli perittävä uusien palvelujen käytöstä maksu, joka on yhteismitallinen saadun tuen määrään nähden. Tämä velvoite ei kuitenkaan vaikuttanut riittävältä takaamaan kyseisten palvelujen elinkelpoisuus tulevaisuudessa.
Proportionality: The planned intensity of 30 % of the real costs (defined as the difference between the costs incurred and the revenue received by the beneficiary in providing the service in question) would not have guaranteed compliance with the usual [3] maximum aid ceiling of 30 % of the eligible costs.
Suhteellisuusperiaate: Suunniteltu 30 prosentin määrä todellisista kustannuksista (aiheutuneiden kustannusten ja tuensaajan tuenalaisen palvelun tuottamisesta saadun tulon välinen erotus) ei olisi taannut sitä, että tuen tavanomaista [3] 30 prosentin enimmäismäärää tukikelpoisista kustannuksista noudatetaan.
No undue distortion of competition: The aid measure should not result in the diversion of traffic flows between neighbouring ports or existing intermodal services, thereby attracting traffic already transported intermodally.
Kilpailu ei saa vääristyä kohtuuttomasti: Tukitoimenpiteestä ei saa seurata liikennevirtojen kääntymistä naapurisatamista tai jo olemassa olevista intermodaalipalveluista. Toisin sanoen tuen avulla ei saa houkutella kuljetuksia, jotka jo ovat intermodaalisia.
The draft Law did not include mechanisms to guarantee that the level of distortion of competition produced by the measure would be acceptable.
Tukijärjestelmä ei sisältänyt järjestelyjä sen takaamiseksi, että toimenpiteen aiheuttama kilpailun vääristyminen olisi hyväksyttävällä tasolla.
The Commission considered that publication in the Region’s Official Gazette and a summary notice in at least two daily papers, including one with a nationwide circulation, were insufficient means of guaranteeing transparency and equality of treatment for operators.
Komissio katsoi, että tukijärjestelmän julkaiseminen kyseisen alueen virallisessa lehdessä ja sen tiivistelmän julkaiseminen ainakin kahdessa päivälehdessä, joista toinen on valtakunnallinen, ei riittänyt takaamaan järjestelmän avoimuutta ja sen käyttäjien tasavertaisuutta.
By letter dated 27 January 2004, the Italian authorities stated, through the Italian Permanent Representation, that they had decided to withdraw the notified measure contained in Article 8 of draft Law No 106/1/A.
Italian viranomaiset ilmoittivat pysyvän edustuston välityksellä 27 päivänä tammikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä päätöksestään peruuttaa lakiluonnoksen N:o 106/1/A 8 pykälään sisältyvä ilmoitettu tukitoimenpide.
In view of the withdrawal of the aid measure,
Tukitoimenpiteen peruuttamisen vuoksi,
The Commission hereby closes the procedure initiated on 11 November 2003.
Komissio lopettaa 11 päivänä marraskuuta 2003 aloitetun menettelyn.
OJ C 311, 20.12.2003, p. 18.
EUVL C 311, 20.12.2003, s. 18.
Maximum aid intensity provided for in COM(2002) 54 final of 4 February 2002 (Marco Polo proposal) — OJ C 126 E, 28.5.2002, p. 354; aid C 65/2000 — France ‘Start-up aid for short-sea shipping services’ ( OJ C 37, 3.2.2001, p. 16).
Marco Polo -ehdotuksessa KOM(2002) 54 lopullinen (EYVL C 126 E, 28.5.2002, s. 354) ilmoitettu tuen enimmäismäärä; tukitoimenpide C 65/2000 – Ranska – Lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämistuki (EYVL C 37, 3.2.2001, s. 16).
As the notification was incomplete, the Commission requested additional information with letter D(01) 5496 of 5 April 2001.
Koska ilmoitus oli puutteellinen, komissio pyysi asiasta lisätietoja 5 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä D(01) 5496.
A reply to this letter was received on 20 June 2001 and registered as DG TREN A/61295.
Pyyntöön saatiin vastaus 20 päivänä kesäkuuta 2001 numerolla DG TREN A/61295 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
The Commission sent the Italian authorities a new request for information on 7 October 2002.
Komissio lähetti Italian viranomaisille uuden lisätietopyynnön 7 päivänä lokakuuta 2002.
The reply was received by letter dated 21 November 2002 (reference No SG(2002) A/11582).
Vastaus saatiin 21 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä SG(2002) A/11582.
of 19 June 2006
tehty 19 päivänä kesäkuuta 2006,
establishing that Article 30(1) of Directive 2004/17/EC of the European Parliament and of the Council coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors applies to the production and sale of electricity in Finland, excluding the Åland Islands
vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisesta sähkön tuotantoon ja myyntiin Suomessa, Ahvenanmaata lukuun ottamatta
(notified under document number C(2006) 2337)
(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 2337)
(Only the Finnish and the Swedish texts are authentic)
(Ainoastaan suomen- ja ruotsinkieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)
Having regard to the request submitted by the Republic of Finland by e-mail of 20 February 2006, and to the additional information requested by Commission staff by e-mail of 10 March 2006 and submitted by the Republic of Finland by e-mail of 23 March 2006,
ottaa huomioon Suomen tasavallan sähköpostitse 20 päivänä helmikuuta 2006 lähettämän pyynnön sekä lisätiedot, joita komission yksiköt pyysivät sähköpostitse 10 päivänä maaliskuuta 2006 ja jotka Suomen tasavalta toimitti sähköpostitse 23 päivänä maaliskuuta 2006,
Having regard to the conclusions of the independent national authority, Kilpailuvirasto (the Finnish Competition Authority), that the conditions for the applicability of Article 30(1) of Directive 2004/17/EC would be met,
ottaa huomioon riippumattoman kansallisen viranomaisen, Kilpailuviraston, päätelmät, joiden mukaan toiminta on direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan mukaista,
Article 30 of Directive 2004/17/EC provides that contracts, intended to enable the performance of one of the activities to which the Directive applies, shall not be subject to the Directive if, in the Member State in which it is carried out, the activity is directly exposed to competition on markets to which access is not restricted.
Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklassa säädetään, että hankintasopimuksiin, jotka tehdään jonkin direktiivissä tarkoitetun toiminnon suorittamiseksi, ei sovelleta tätä direktiiviä, jos toiminto siinä jäsenvaltiossa, jossa se toteutetaan, on suoraan avoin kilpailulle markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu.
This legislation is listed in Annex XI to Directive 2004/17/EC, which, for the electricity sector, refers to Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity [2].
Kyseinen lainsäädäntö on lueteltu direktiivin 2004/17/EY liitteessä XI, jossa viitataan sähköalan osalta sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 96/92/EY [2].
Directive 96/92/EC has been superseded by Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC [3], which requires an even higher degree of market opening.
Direktiivi 96/92/EY on korvattu sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/54/EY [3], jossa edellytetään entistä suurempaa markkinoiden avoimuutta.
Pursuant to Article 62(2) of Directive 2004/17/EC, Title III of that Directive setting out the rules on service design contests does not apply to contests organised for the pursuit, in the Member State concerned, of an activity to which the applicability of Article 30(1) of the Directive has been established by a Commission decision or has been deemed applicable under the second or third subparagraph of Article 30(4) or the fourth subparagraph of Article 30(5).
Direktiivin 2004/17/EY 62 artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseisen direktiivin III osastoa, jossa säädetään suunnittelukilpailuihin sovellettavista säännöistä, ei sovelleta kilpailuihin, jotka järjestetään asianomaisessa jäsenvaltiossa sellaisen toiminnan harjoittamiseksi, jonka osalta on komission päätöksellä katsottu voitavan soveltaa 30 artiklan 1 kohtaa tai jota voidaan soveltaa kyseisen artiklan 4 kohdan toisen tai kolmannen alakohdan tai sen 5 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti.
The request submitted by the Republic of Finland concerns production, including co-generation, as well as the sale (wholesale and retail) of electricity.
Suomen tasavallan esittämä pyyntö koskee sekä sähkön tuotantoa, yhteistuotanto mukaan luettuna, että myyntiä (tukku- ja vähittäismyyntiä).
The wholesale market in Finland is to a large degree integrated into the Nordic power market (Denmark, Norway, Sweden and Finland).
Tukkumyyntimarkkinat on Suomessa suurelta osin integroitu Pohjoismaiden sähkömarkkinoihin (Norja, Ruotsi, Suomi ja Tanska).
It consists of a bilateral trading market between generators on one hand and suppliers and industrial companies on the other hand, and a voluntary Nordic power exchange Nordpool which has a spot market and a forward market.
Kyseiset markkinat muodostuvat kahdenvälisestä kaupasta yhtäältä sähköntuottajien ja toisaalta toimittajien ja teollisuusyritysten välillä sekä Nord Poolista, vapaaehtoisesta pohjoismaisesta sähköpörssistä, johon kuuluvat spot- ja johdannaismarkkinat.
There is, therefore, a clear development towards a regional wholesale market, although transmission bottlenecks sometimes divide this market up into geographically distinct price areas, of which Finland is one.
Näin ollen ollaan selkeästi siirtymässä alueellisiin tukkumyyntimarkkinoihin, vaikka sähkönsiirron pullonkauloista johtuen kyseiset markkinat jakautuvat toisinaan maantieteellisiin hinta-alueisiin, joista Suomi muodostaa yhden.
Thus, according to the Finnish authorities and Nordpool Finland, Finland was a separate pricing area during 9,3 % of the time in 2005 [4].
Suomen viranomaisten ja Suomen Nord Poolin mukaan Suomi oli erillinen hinnoittelualue 9,3 prosenttia kokonaisajasta vuonna 2005 [4].
For production there is also clear development towards a regional market, although transmission bottlenecks and limits to the capacity [5] of the connections between the Finnish networks and those of other areas of the Community and to Russia, can have the effect of temporarily limiting the market to the territory of Finland, excluding the Åland islands.
Myös sähköntuotannossa kuljetaan kohti alueellisia markkinoita, vaikka sähkönsiirron pullonkaulat sekä Suomen verkkojen ja muiden yhteisön alueiden sekä Venäjän verkkojen välisten yhteyksien rajallinen kapasiteetti [5] voivat tilapäisesti rajata markkinat Suomen alueelle Ahvenanmaata lukuun ottamatta.
The retail market area corresponds to the territory of Finland, excluding the Åland islands, given that, as confirmed by the Finnish authorities, electricity dealers from other Nordic countries that are not established in Finland are not yet a real alternative as far as consumers or small or medium-sized customers are concerned.
Vähittäismyynnin markkina-alueena on Suomi, Ahvenanmaata lukuun ottamatta, sillä kuten Suomen viranomaiset ovat vahvistaneet, muista Pohjoismaista tulevat sähkönjakelijat, jotka eivät ole sijoittautuneet Suomeen, eivät vielä ole todellinen vaihtoehto kuluttajille tai pienille ja keskisuurille asiakkaille.
Finland has implemented and applied not only Directive 96/92/EC but also Directive 2003/54/EC, opting for full ownership unbundling for transmission networks and legal and functional unbundling for distribution networks except for the smallest companies.
Suomessa on pantu täytäntöön ja sovellettu sekä direktiiviä 96/92/EY että direktiiviä 2003/54/EY, ja on päätetty siirtoverkkojen omistajuuden täysimääräisestä eriyttämisestä sekä jakeluverkkojen oikeudellisesta ja toiminnallisesta eriyttämisestä pienimpiä yrityksiä lukuun ottamatta.
In the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament: Report on progress in creating the internal gas and electricity market [6], hereafter referred to as the ‘2005 Report’, the Commission stated that, ‘many national markets display a high degree of concentration of the industry, impeding the development of effective competition.’ [7].
Neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassaan tiedonannossa ”Raportti edistymisestä kaasun ja sähkön sisämarkkinoiden luomisessa” [6], jäljempänä ’raportti 2005’, komissio totesi, että ”ala on monien maiden markkinoilla erittäin keskittynyttä, mikä estää todellisen kilpailun” [7].
Consequently, it considered that, in respect of electricity generation, ‘one indicator for the degree of competition on national markets is the total market share of the biggest three producers’ [8].
Tästä syystä komissio katsoi, että sähköntuotannon alalla ”yksi kansallisten markkinoiden kilpailuastetta kuvaavista indikaattoreista on kolmen suurimman tuottajan kokonaismarkkinaosuus” [8].
According to the ‘Technical Annex’ [9], the aggregate market share of the three largest generators of the total production on the Nordic market is 40 % [10], which is a satisfactorily low level.
”Teknisen liitteen” [9] mukaan kolmen suurimman tuottajan yhteenlaskettu osuus Pohjoismaiden markkinoiden kokonaistuotannosta on 40 prosenttia [10], eli tyydyttävän pieni.
When compared to the Finnish territory, the aggregate market shares of the three largest generators are, of course, higher [11].
Kun tarkastellaan Suomen aluetta, kolmen suurimman tuottajan yhteenlaskettu markkinaosuus on luonnollisesti korkeampi [11].
However, the periods in which the Finnish market is isolated are limited [12].
Jaksoja, jolloin Suomen markkinat ovat eristyneet, on kuitenkin vähän [12].
There is, therefore, during significant parts of the year, a competitive pressure deriving from the potential to obtain electricity from outside Finnish territory, the more so as no transmission fee is charged between the Nordic countries.
Näin ollen markkinoilla on kilpailupainetta merkittävän osan vuotta, koska sähköä on mahdollista hankkia Suomen alueen ulkopuolelta ja etenkin koska Pohjoismaiden välillä ei peritä siirtomaksuja.
The temporary nature of congestion prevents investment inside the Finnish territory without having regard to other producers in the Nordic market.
Koska ylikuormittuminen on luonteeltaan tilapäistä, Suomen alueen sisällä ei voida tehdä investointeja ottamatta huomioon muita Pohjoismaiden markkinoiden tuottajia.
These factors should therefore be taken as an indication of direct exposure to competition for the production market whether taken as the national Finnish market or the emerging regional one.
Näitä seikkoja olisi siksi pidettävä osoituksena tuotantomarkkinoihin – sekä Suomen kansallisiin markkinoihin että kehittyviin alueellisiin markkinoihin – kohdistuvasta suorasta kilpailusta.
The degrees of concentration and of liquidity are also good indicators of competition on the electricity wholesale market.
Sähkön tukkumyyntimarkkinoilla myös keskittymis- ja vakavaraisuusaste ovat hyviä kilpailua kuvaavia indikaattoreita.
The market share of Nord Pool Spot AS, the voluntary Nordic power exchange described in recital 3, in 2004 was 42 % of the physical delivery in the Nordic countries [13].
Edellä johdanto-osan 3 kappaleessa mainitun Pohjoismaiden vapaaehtoisen sähköpörssin Nord Pool Spot AS:n markkinaosuus Pohjoismaiden fyysisestä sähköntoimituksesta vuonna 2004 oli 42 prosenttia [13].
In comparison to a regional market, this is at a satisfactory level.
Kun on kyse alueellisista markkinoista, taso on tyydyttävä.
Furthermore, the conditions of competition in the electricity wholesale trade are also greatly influenced by financial trade in electricity in the market area, which, in terms of volume via NordPool, represented 1,5 times the amount consumed in the Nordic countries [14] (and, if other identified transactions such as OTC, over the counter or direct sale, are included, more than four times the amount [15].
Lisäksi sähkön tukkukaupan kilpailuolosuhteisiin vaikuttaa voimakkaasti markkina-alueella sähköllä käytävä finanssikauppa, joka Nord Poolin välittämänä oli volyymiltään 1,5-kertainen Pohjoismaiden sähkönkulutukseen nähden [14] (ja muut selvitetyt transaktiot kuten OTC (”over the counter” eli myynti suoraan asiakkaille) mukaan lukien yli nelinkertainen sähkönkulutukseen nähden) [15].
As concluded in the Technical Annex [16], this degree of liquidity should be considered as being satisfactory, i.e. it is such as to constitute an indicator of a well-functioning and competitive regional market.
Kuten teknisessä liitteessä todetaan [16], tätä vakavaraisuusastetta olisi pidettävä tyydyttävänä, eli sen pitäisi katsoa osoittavan alueellisten markkinoiden toimivan moitteettomasti ja niillä esiintyvän kilpailua.
As previously indicated, the competitive situation should also be examined as it relates solely to Finnish territory.
Kuten edellä todetaan, kilpailutilannetta olisi tarkasteltava myös pelkästään Suomen alueen osalta.
First of all it should once again be stressed that the aforementioned bottleneck problems are not constant, only temporary.
Ensiksikin on vielä korostettava, että edellä mainitut pullonkauloista johtuvat ongelmat eivät ole jatkuvia vaan tilapäisiä.
There is therefore the constant competitive pressure deriving from the potential to obtain electricity from outside Finnish territory, the more so as no transmission fee is charged between the Nordic countries.
Näin ollen markkinoilla on jatkuvasti kilpailupainetta, koska sähköä on mahdollista hankkia Suomen alueen ulkopuolelta ja etenkin koska Pohjoismaiden välillä ei peritä siirtomaksuja.
Furthermore, prices for wholesale electricity in Finland are set by Nordpool.
Lisäksi sähkön tukkumyyntihinnat vahvistaa Suomessa Nord Pool.
These factors should therefore be taken as an indication of direct exposure to competition for the wholesale market, whether taken as the national Finnish market or the emerging regional one.
Näitä seikkoja olisi siksi pidettävä osoituksena tukkumarkkinoihin – sekä Suomen kansallisiin markkinoihin että kehittyviin alueellisiin markkinoihin – kohdistuvasta suorasta kilpailusta.
Taking the size of the country into account, the number of economic operators on the retail market is fairly large (more than 60, a considerable number of which offer their services on a nationwide basis) as is the number of companies with a market share above 5 %.
Maan kokoon nähden vähittäismyyntimarkkinoiden taloudellisten toimijoiden määrä on melko suuri (yli 60, joista merkittävä osa tarjoaa palvelujaan koko maan alueella) samoin kuin niiden yritysten määrä, joiden markkinaosuus on yli 5 prosenttia.
According to the latest information available, the aggregate market share of the three largest companies in terms of supply to small- and medium-sized businesses, as well as to very small commercial customers and households, is at a satisfactorily low level at 35-40 % [17].
Viimeisimpien käytettävissä olevien tietojen mukaan kolmen suurimman sellaisen tuottajan, jotka toimittavat sähköä pienille ja keskisuurille yrityksille sekä hyvin pienille liikeasiakkaille ja kotitalouksille, yhteenlaskettu markkinaosuus on tyydyttävän pieni eli 35–40 prosenttia [17].
These factors should therefore be taken as an indication of direct exposure to competition.
Näitä seikkoja olisi tämän vuoksi pidettävä osoituksena toimintaan kohdistuvasta suorasta kilpailusta.
The workings of the balancing markets should also be considered as indicators, not only in respect of production but also for the wholesale and retail markets.
Myös tasesähkömarkkinoiden toimintaa olisi pidettävä indikaattorina, eikä ainoastaan tuotannon vaan myös tukku- ja vähittäismyyntimarkkinoiden osalta.
There is an integrated balancing market in the Nordic area for supplying balancing energy and its main characteristics (market-based pricing, hourly gate closures and a low spread) are such that it should be taken as an indicator of direct exposure to competition.
Pohjoismaiden alueella on yhtenäiset tasesähkömarkkinat sähköntoimittamisen tasapainottamiseksi, ja niiden keskeisten ominaisuuksien (markkinoihin perustuvan hinnoittelun, markkinoiden sulkeutumisen tunnin välein ja pienen hintaeron) vuoksi voidaan katsoa, että ne ovat avoimet suoralle kilpailulle.
Given the characteristics of the product concerned here (electricity) and the scarcity or unavailability of suitable substitutable products or services, price competition and price formation assume greater importance when assessing the competitive state of the electricity markets. The number of customers switching supplier is an indicator of genuine price competition and, thus, indirectly, ‘a natural indicator of the effectiveness of competition.
Kun otetaan huomioon kyseessä olevan tuotteen (sähkön) ominaispiirteet ja sopivien korvaavien tuotteiden tai palveluiden vähäisyys tai niiden puuttuminen, hintakilpailulla ja hintojen muodostumisella on suurempi merkitys arvioitaessa sähkömarkkinoiden kilpailutilannetta.
If few customers are switching, there is likely to be a problem with the functioning of the market, even if the benefits from the possibility of renegotiating with the historical supplier should not be ignored.’
Toimittajaa vaihtavien asiakkaiden määrä on aidon hintakilpailun mittari ja siten välillisesti ”luonnollinen kilpailun tehokkuuden mittari.
Furthermore, ‘the existence of regulated end-user prices is clearly a key determinant of customer behaviour (…) Although the retaining of controls may be justified in a period of transition, these will increasingly cause distortions as the need for investment approaches.’
Jos vaihtajia on vähän, markkinoiden toimivuudessa on todennäköisesti ongelmia, joskaan ei pidä jättää huomiotta niitä etuja, joita jo mahdollisuus neuvotella sopimus uudelleen tavanomaisen toimittajan kanssa tuo muassaan” [19].
In Finland, the degree of switching for the three categories of users — large and very large industrial users, small and medium-sized industrial and business, and very small business and household users — is above 75 % for the first two groups and 30 % for the last category [21] and there is no end-user price control [22]: that is, prices are set by the economic operators themselves and do not have to be approved by any authority prior to their application.
Suomessa kolmen pääkäyttäjäryhmän – suuret ja erittäin suuret teollisuuskäyttäjät, pienet ja keskisuuret teollisuus- ja yrityskäyttäjät sekä hyvin pienet yritys- ja yksityiskäyttäjät – vaihtamisaste on yli 75 prosenttia kahdessa ensiksi mainitussa ryhmässä ja 30 prosenttia viimeksi mainitussa ryhmässä [21]. Loppukäyttäjähintoja ei säännellä [22], eli talouden toimijat vahvistavat hinnat itse eikä hintojen soveltamiseksi tarvita ennalta viranomaisten hyväksyntää.
The situation in Finland is therefore satisfactory as far as switching and end-user price control are concerned and should be taken as an indicator of direct exposure to competition.
Siksi Suomen tilanne sähköntoimittajan vaihtamisen ja loppukäyttäjähintojen sääntelyn osalta on tyydyttävä ja sitä olisi pidettävä merkkinä toimintaan kohdistuvasta suorasta kilpailusta.