natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The BdB's method was also problematic in that an investor in shares could realise the increase in value only by selling his shares, without burdening the company.
BdB:n menettelytapa on ongelmallinen jo senkin vuoksi, että osakesijoituksen tapauksessa sijoittaja voi realisoida osakkeen arvonnousun vain myymällä osakkeensa, mikä ei aiheuta kustannuksia osakeyhtiölle.
A private investor could never have persuaded a company in which he was investing to pay from its assets the equivalent of increases in value which an investor in share capital could have realised only by selling to a third party.
Yksityinen sijoittaja ei missään tapauksessa olisi saanut suostuteltua sijoituksen kohteena ollutta yritystä maksamaan omista varoistaan arvonnousua vastaavaa summaa, joka olisi osakepääomasijoituksen tapauksessa voitu realisoida vain myymällä osakkeet kolmannelle.
The CAPM method was said to be unsuitable for determining the market return.
Myöskään CAPM-menetelmän ei katsota soveltuvan markkinatuoton määrittämiseen.
In particular, the risk assumed in the CAPM to account for market fluctuations did not exist, as the Landesbanks were not quoted on the stock exchange.
Landesbank-pankkeihin ei kohdistunut varsinkaan CAPM-menetelmässä huomioon otettua markkinahäiriöiden riskiä, sillä kyseisiä pankkeja ei ollut noteerattu pörssissä.
Germany also felt that the BdB committed errors in determining the individual components of the CAPM.
Saksa katsoo kuitenkin tämän lisäksi, että BdB teki virheitä CAPM-menetelmän yksittäisten osatekijöiden määrityksessä.
It was incorrect to take account of long-term inflation expectations in setting the risk-free base rate.
Saksa pitää virheellisenä muun muassa pitkän aikavälin inflaatio-odotusten huomiointia riskittömän peruskoron määrityksessä.
What mattered was only which rates could actually be obtained on the market.
Määrityksessä olisi käytettävä yksinomaan käytännössä tarjottuja markkinakorkoja.
At the time of the transfers of the special-purpose assets to BayernLB, these were only 7,50 % and 6,10 % per annum respectively.
Ajankohtina, joina erityistarkoituksiin sidotut omaisuuserät siirrettiin BayernLB:lle, Saksassa sovelletut vuotuiset korot olivat vain 7,50 prosenttia (ensimmäinen erä) ja 6,10 prosenttia (toinen erä).
Current inflation expectations were already factored in.
Reaaliset inflaatio-odotukset oli jo otettu huomioon kyseisissä koroissa.
The market risk premium of 4,6 % applied by the BdB was inappropriately high.
Saksan mukaan BdB:n laskentaperusteeksi ottama 4,6 prosentin markkinariskipreemio on kohtuuttoman korkea.
Among other things Germany pointed out that the 1991 study of trends in returns on the German stock market, carried out by Stehle/Harmond and referred to by the BdB, said nothing about the market risk premium on the German capital market.
Saksa huomauttaa tältä osin muun muassa, että BdB:n mainitsemassa tutkimuksessa, jonka Stehle/Harmond laati Saksan osakemarkkinoiden tuottokehityksestä vuonna 1991, ei ole mainintaa Saksan pääomamarkkinoilla käytetystä markkinariskipreemiosta.
Furthermore, there were different methods of determining the market risk premium, all producing different results.
Markkinariskipreemion määrityksessä voidaan lisäksi käyttää montaa eri menetelmää, joilla saatavien tulosten välillä on suuria eroja.
Using its own calculations, Germany demonstrated that in the last 30 years the market risk premium had never reached anything approaching 4,6 %.
Saksa osoitti omien laskelmiensa perusteella, että 4,6 prosentin markkinariskipreemiota ei ole lähimainkaan saavutettu viimeisten 30 vuoden aikana.
Also, in defining the beta value, Landesbanks should not be compared to ‘commercial banks’, which, moreover, had not been clearly defined by the BdB.
Saksan mukaan Landesbank-pankkeja ei pitäisi rinnastaa beeta-arvon määrityksessä liikepankkeihin, joita BdB ei myöskään määrittele täsmällisesti.
At most, the calculation should be based on the clearly defined group of listed banks, the so-called CDAX banks.
Ainoan mahdollisen vertailukohdan tarjoaa täsmällisesti määritelty pörssinoteerattujen pankkien eli nk. CDAX-pankkien ryhmä.
Taking a reference period of five years, a beta value of 0,85 at 31 December 1994 and 0,80 at 31 December 1995 was obtained for this group on a monthly basis, as could be seen from the attached calculations from the Datastream database, which correctly used only a five-year period for calculating beta factors.
Kyseiselle ryhmälle viiden vuoden viitejakson perusteella kuukausittain laskettu beeta-arvo oli 31 päivänä joulukuuta 19940,85 ja 31 päivänä joulukuuta 19950,80, kuten liitteenä olevat Datastream-tietokannasta peräisin olevat laskelmat osoittavat. Datastream-tietokannassa beeta-arvon määritys perustui täysin viiden vuoden viitejaksolta kerättyihin tietoihin.
The period from 1974, which the BdB used to calculate the beta factor, was too long, as both the capital market environment and the banking sector changed significantly in the early 1990s.
Vuodesta 1974 alkanut viitejakso, jota BdB käytti beeta-arvon määritykseen, on Saksan mukaan liian pitkä, sillä sekä pääomamarkkinoilla että pankkialalla tapahtui 1990-luvun alussa merkittäviä muutoksia.
Germany therefore argued that all the factors required for the CAPM had been wrongly established and that the appropriate minimum market rates for the transactions in question had been overestimated.
Saksa pitää tätä osoituksena siitä, että BdB on määrittänyt virheellisesti kaikki CAPM-menetelmässä tarvittavat tekijät ja kyseisistä toimenpiteistä saatava markkinaehtojen mukainen vähimmäistuotto on sen vuoksi liian korkea.
On 30 October 2003 the Federal Government forwarded a response from the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB to the Commission's decision of 13 November 2002 to initiate the investigation procedure in which they disputed the statement that the assets transferred to the Landesbanks could be compared to share capital.
Saksan liittohallitus välitti 30 päivänä lokakuuta 2003 komissiolle huomautukset, jotka Nordrhein-Westfalenin osavaltio ja WestLB olivat esittäneet 13 päivänä marraskuuta 2002 menettelyn aloittamista koskevasta komission päätöksestä. Osavaltio ja WestLB kiistivät huomautuksissaan komission kannan, jonka mukaan Landesbank-pankeille siirretty omaisuus voitaisiin rinnastaa osakepääomaan.
They argued that silent partnership contributions and ‘perpetuals’ had in fact been recognised as core capital in Germany since 1991.
Ne huomauttivat myös, että äänettömät osakkuudet ja määräämättömäksi ajaksi annetut arvopaperit on katsottu Saksassa vuodesta 1991 ydinpääomaksi.
They added that remuneration for an investment depended not on how it was classified by the banking supervisory authorities, but on its risk profile.
Sijoituksesta maksettava korvaus ei perustu pankkivalvontalainsäädännön mukaiseen luokitteluun vaan määräytyy sijoituksen riskiprofiilin perusteella.
Since the assets were junior-ranking, the risk pattern had more in common with silent partnership contributions or ‘perpetuals’ than with share-capital investments.
Koska kyse oli huonommassa etuoikeusasemassa olevasta omaisuudesta, sen riskiprofiili oli verrattavissa ennemminkin äänettömien osakkuuksien tai määräämättömäksi ajaksi annettujen arvopapereiden kuin osakepääomasijoitusten riskiprofiiliin.
WestLB had no objections to the CAPM method for calculating the minimum remuneration for a share-capital investment, but it felt that the beta values determined by BdB — at well over 1 — were inappropriate.
WestLB:llä ei ollut mitään sitä vastaan, että osakepääomasijoituksesta maksettava vähimmäiskorvaus laskettaisiin CAPM-mallin (Capital Asset Pricing Model) perusteella. WestLB katsoi kuitenkin BdB:n määrittämät beeta-arvot (selvästi yli 1) liian suuriksi.
Although this was generally a sensible approach to adopt in relation to the private-investor test, it here meant using as a basis the returns expected in 1991.
Vaikka tämän perusteen käyttö on yleensä järkevää, kun sovelletaan yksityisen sijoittajan periaatetta, tarkasteltavana olevassa tapauksessa se merkitsi vuoden 1991 tuotto-odotusten käyttöä laskentaperusteena.
Permanently and systematically applying a rate of return of around 12 % placed the Landesbanks at an unjustifiable disadvantage compared with private competitors.
Noin 12 prosentin tuotto-asteen järjestelmällinen ja jatkuva käyttö asetti Landesbank-pankit perusteettomasti epäedulliseen asemaan suhteessa niiden yksityisiin kilpailijoihin.
As regards the discount for the lack of liquidity of the transferred assets, WestLB and the Land of North Rhine-Westphalia considered that the rate for risk-free government bonds should be deducted in full from the basic return.
Kommentoidessaan vähennystä, joka perustuu siihen, että omaisuudensiirto ei parantanut maksuvalmiutta, WestLB ja Nordrhein-Westfalenin osavaltio totesivat, että perustuotosta on vähennettävä täysimääräisesti riskittömien valtion obligaatioiden korkoa vastaava määrä.
Otherwise the price of a capital market instrument would have to differ according to tax considerations.
Pääomamarkkinoiden instrumenttien hinta olisi muutoin aina mukautettava veronäkökohtiin.
Finally, the fact that the assets' lack of liquidity did not pose a risk to the liquidity position should be seen as reducing the risk — and hence the remuneration — and should be taken into account by applying a corresponding deduction.
Myös se, että pankkien maksuvalmiustilanteeseen kohdistunut riski ei kasvanut, koska omaisuus ei parantanut maksuvalmiutta, on otettava huomioon riskin ja korvauksen määrityksessä ja sen perusteella on tehtävä vastaavansuuruinen vähennys.
Likewise, a discount should be granted on account of the ‘owner effect’, since an investor who already owned shares in a company took a different view of an additional investment from that of a new investor.
Korvauksesta on vähennettävä myös omistajan aseman vaikutusta vastaava määrä, sillä sijoittaja, joka on jo osakkaana yrityksessä, arvioi lisäsijoitusta eri tavalla kuin uusi sijoittaja.
UNDERSTANDING BETWEEN THE BDB, THE LAND OF BAVARIA AND BAYERNLB
BDB:N, BAIJERIN OSAVALTION JA BAYERNLB:N VÄLINEN SOPIMUS
On 24 September 2004 the BdB, the Land of Bavaria and the BayernLB submitted to the Commission an understanding on the BayernLB case.
Kantelun tehnyt BdB, Baijerin osavaltio ja BayernLB antoivat 24 päivänä syyskuuta 2004 komissiolle tiedoksi sopimuksen, joka koskee asiassa BayernLB aloitettua valtiontukimenettelyä.
Irrespective of their basic interpretations of the legal situation, which remained unchanged, the parties to the understanding agreed on what they themselves regarded as suitable parameters for determining an appropriate remuneration for a hypothetical share-capital investment in BayernLB.
Vaikka sopimuspuolet pitivät edelleen kiinni juridisista perusnäkemyksistään, ne olivat päässeet yhteisymmärrykseen muuttujista, joiden perusteella BayernLB:hen tehtävästä hypoteettisesti osakepääomasijoituksesta maksettava kohtuullinen korvaus olisi aiheellista määritellä.
The parties asked the Commission to take account of this understanding in its decision.
Sopimuspuolet pyysivät komissiota ottamaan kyseisen sopimuksen huomioon päätöksessään.
Applying the CAPM, the parties first determined the minimum expected remuneration for a hypothetical share-capital investment in BayernLB.
Sopimuspuolet määrittivät ensiksi CAPM-mallin perusteella BayernLB:hen tehtävästä hypoteettisesta osakepääomasijoituksesta odotettavissa olevan vähimmäiskorvauksen.
On this basis, the appropriate minimum renumeration for the first instalment of the special-purpose assets should amount to 9,87 % per annum and for the second instalment to 8,0 %.
Kohtuullinen vähimmäiskorvaus erityistarkoituksiin sidottujen omaisuuserien ensimmäisestä erästä on kyseisten laskelmien mukaan 9,87 prosenttia vuotta kohden ja toisesta erästä 8,0 prosenttia vuotta kohden.
To arrive at this figure, the parties used the long-term risk-free interest rates calculated on the basis of the REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG and beta factors estimated on the basis of a study by […] of 26 May 2004 commissioned by the Landesbanks.
Vähimmäiskorvauksen laskentaperusteena käytettiin Deutsche Börse AG:n REX10-tulosindeksin riskittömiä pitkiä korkoja ja Landesbank-pankkien [...]:llä teettämän 26 päivänä toukokuuta 2004 päivätyn asiantuntijalausunnon perusteella määritettyjä beetakertoimia.
In practical terms, this resulted for BayernLB in a risk-free basic interest rate of 7,5 % on 31 December 1994 and 6,1 % on 31 December 1995 (the dates when the transfers took place).
BayernLB:n riskitön peruskorko 31 päivänä joulukuuta 1994 toteutetun siirron aikaan määritettiin 7,5 prosentiksi ja 31 päivänä joulukuuta 1995 toteutetun siirron aikaan 6,1 prosentiksi.
On the basis of the study by […], the beta factor was calculated at 0,593 on 31 December 1994 and 0,475 on 31 December 1995.
Beetakertoimiksi saatiin [...]:n lausunnon perusteella 0,593 (31 päivänä joulukuuta 1994) ja 0,475 (31 päivänä joulukuuta 1995).
A market-risk premium of 4 % was determined for all the Landesbanks.
Markkinariskipreemio vahvistettiin kaikkien Landesbank-pankkien tapauksessa 4 prosentiksi.
The initial interest rate of 9,87 % (31 December 1994) was calculated as follows: risk-free interest rate of 7,5 % + (general market-risk premium of 4,0 % × beta factor of 0,593).
Lähtökohtana käytetty 9,87 prosentin korko (31 päivänä joulukuuta 1994) laskettiin seuraavasti: riskitön 7,5 prosentin korko + (yleinen 4,0 prosentin markkinariskipreemio × beetakerroin 0,593).
The initial interest rate of 8,00 % (31 December 1995) was calculated as follows: risk-free interest rate of 6,1 % + (general market-risk premium of 4,0 % × beta factor of 0,475).
Lähtökohtana käytetty 8,00 prosentin korko (31 päivänä joulukuuta 1995) laskettiin seuraavasti: riskitön 6,1 prosentin korko + (yleinen 4,0 prosentin markkinariskipreemio × beetakerroin 0,475).
A deduction was then made to take account of the lack of liquidity of the special-purpose assets.
Tämän jälkeen laskettiin vähennys, joka perustui siihen, että pääoma ei parantanut pankin maksuvalmiutta.
For this the risk-free interest rates of 7,5 % and 6,1 % were applied generally as gross refinancing costs.
Bruttojälleenrahoituskustannusten laskentaperusteena käytettiin myös 7,5 ja 6,1 prosentin riskittömiä korkoja.
To determine the key net refinancing costs, the overall tax rate for BayernLB was fixed at 50 %, leading to deductions for lack of liquidity of 3,75 % (31 December 1994) and 3,05 % (31 December 1995).
Nettojälleenrahoituskustannusten määrittämiseksi BayernLB:n verorasitus siirron toteutusajankohtina laskettiin 50 prosentin kiinteällä korolla, jonka perusteella vähennyksiksi saatiin 3,75 prosenttia (31 päivänä joulukuuta 1994) ja 3,05 prosenttia (31 päivänä joulukuuta 1995).
Lastly, a premium of 0,3 % was added because no new voting rights were granted.
Lopuksi tehtiin 0,3 prosentin korotus, joka perustui siihen, että pankki ei laskenut liikkeeseen äänivaltaisia osakkeita.
Altogether this produced an appropriate remuneration for the special-purpose assets of 6,42 % (first instalment) and 5,25 % (second instalment) after tax, which is payable on the full amount recognised by BAKred as core capital, from the end of the month in which recognition was granted (i.e. from 31 May 1996 onwards for the amount of DEM 655 million and from 31 December 1996 onwards for the total amount of DEM 1197 million).
Lopputuloksena oli, että kohtuullinen korvaus erityistarkoituksiin sidotuista omaisuuseristä oli 6,42 prosenttia (ensimmäinen erä) ja 5,25 prosenttia (toinen erä) verojen jälkeen. Korvaus maksettaisiin sopimuksen mukaan BAKredin hyväksymästä kokonaismäärästä ja sen maksaminen alkaisi ajankohdasta, jona BAKred hyväksyi omaisuuserät ydinpääomaksi (655 miljoonan Saksan markan summan osalta 31 päivästä toukokuuta 1996 ja 1,197 miljardin Saksan markan kokonaissumman osalta 31 päivästä joulukuuta 1996).
For 1998 and 1999, when fluctuations actually pushed the cash value below the amount recognised by BAKred, only the lower cash value is used as a basis for the calculation.
Koska nykyarvo vaihteli vuosina 1998 ja 1999 ja jäi sen vuoksi BAKredin hyväksymää määrää alhaisemmaksi, laskentaperusteena oli kyseisten vuosien osalta käytettävä alhaisempaa nykyarvoa.
According to the understanding, the aid element, which BayernLB must pay back, resides in the difference between the 0,6 % per annum remuneration actually paid by BayernLB on the part of the special-purpose assets used to cover risk-bearing assets and the remuneration determined as appropriate — 6,42 % for the first instalment and 5,25 % for the second instalment.
Sopimuksen mukaan tukiosuus määritetään vähentämällä 0,6 prosentin korvaus, jonka BayernLB maksoi vuosittain siitä erityistarkoituksiin sidottujen omaisuuserien osasta, joka katettiin riskipainotetuilla omaisuuserillä, kohtuulliseksi katsotuista 6,42 prosentin (ensimmäinen erä) ja 5,25 prosentin (toinen erä) korvauksista. BayernLB:n on maksettava tukiosuus takaisin.
The parties were unable to agree on whether the 0,05 % commission paid by BayernLB for a guarantee by the Land of Bavaria on the nominal value of the special-purpose assets constituted an additional element of remuneration that had to be deducted.
Osapuolet eivät sopineet siitä, olisiko BayernLB:n maksama 0,05 prosentin provisio takauksesta, jonka Baijerin osavaltion antoi erityistarkoituksiin sidottujen omaisuuserien nimellisarvon perusteella, katsottava korvauksen osaksi, jonka perusteella olisi tehtävä vähennys.
The understanding itself made no mention of any guarantee commission payable for the period between the transfer of the capital into the Bank and its recognition by BAKred as core capital.
Sopimuksessa ei ole mitään mainintaa takausprovisiosta jaksolta, joka alkoi pääoman siirrosta pankille ja päättyi ajankohtaan, jona BAKred hyväksyi sen ydinpääomaksi.
However, in a table calculating the aid element and attached to the understanding, the parties took as a basis a guarantee commission for that period of 0,15 % per annum after tax for both instalments.
Osapuolet ottivat kuitenkin sopimuksen liitteenä olevassa tukiosuuden laskentaa koskevassa taulukossa kyseisen jakson osalta huomioon molemmista eristä maksetun 0,15 prosentin (verojen jälkeen) vuotuisen takausprovision.
ASSESSMENT OF THE MEASURES
ARVIOINTI TOIMENPITEISTÄ
STATE AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 87(1) OF THE EC TREATY
PERUSTAMISSOPIMUKSEN 87 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETTU VALTIONTUKI
Article 87(1) of the EC Treaty states that, save as otherwise provided in the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is incompatible with the common market, insofar as trade between Member States is affected.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jollei kyseisessä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
With the transfer of assets described above, the Land of Bavaria opted for a form of capital increase based on the concept of transferring public building-loan claims to BayernLB in order to strengthen its equity-capital base .
Toteuttaessaan edellä kuvaillun omaisuudensiirron Baijerin osavaltio päätti käyttää pääomankorotusmallia, jossa perustuu BayernLB:n pääomarakenteen vahvistamiseen julkisten asuntolainasaatavien siirron kautta.
In spite of the fact that the returns from these claims were still available for housing construction and hence served a public-benefit purpose, the assets were recognised by the supervisory authority and could therefore be used to provide cover for the liabilities of BayernLB, which was in competition with other credit institutions.
Vaikka asuntolainasaatavista peräisin olevia tuloja voitiin edelleen käyttää asuntorakentamiseen eli yleishyödyllisiin tarkoituksiin, ne oli hyväksytty pankkivalvontalainsäädännön nojalla ydinpääomaksi ja muiden luottolaitosten kanssa kilpaileva BayernLB voi käyttää niitä takaustarkoituksiin.
Also, under a law adopted by the Bavarian Parliament, the Land of Bavaria was empowered to conclude an agreement transferring to BayernLB the public loans used to promote housing construction.
Osavaltiolla oli lisäksi Baijerin osavaltion valtionpäivien säätämän lain nojalla valtuudet sopia asuntorakentamisen edistämiseksi myönnettävien julkisten asuntolainojen siirtämisestä BayernLB:lle.
Thus state resources were transferred to BayernLB.
Onkin pääteltävä, että BayernLB:lle siirrettiin valtion varoja.
FAVOURING OF A PARTICULAR UNDERTAKING
YKSITTÄISEN YRITYKSEN SUOSIMINEN
In order to verify whether the transfer of state resources to a publicly-owned undertaking favours the latter and is therefore liable to constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, the Commission applies the ‘market-economy investor principle’.
Tutkiessaan, suosiiko valtion varojen siirtäminen julkiselle yritykselle kyseistä yritystä ja onko toimenpiteessä sen vuoksi kyse perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta, komissio soveltaa markkinataloussijoittajaa koskevaa periaatetta.
The European Court of Justice and Court of First Instance have accepted and developed this principle in a number of cases, most recently in the judgment of the Court of First Instance of 6 March 2003 in the WestLB case.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ovat hyväksyneet tämän periaatteen lukuisissa oikeustapauksissa ja myös kehittäneet sitä edelleen erityisesti käsiteltävänä olevan asian kannalta merkityksellisessä 6 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa WestLB annetussa ensimmäisen oikeusasteen tuomiossa.
Market-economy investor principle
Markkinataloussijoittajaa koskeva periaate
According to this principle, no state aid is involved where funds are made available on ‘terms which a private investor would find acceptable in providing funds to a comparable private undertaking when the private investor is operating under normal market-economy conditions’ .
Kyseisen periaatteen mukaisesti pääoman osoittamista yrityksen käytettäväksi ehdoilla, joilla ”tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja olisi valmis sijoittamaan varoja yksityiseen yritykseen”, ei katsota yksittäisen yrityksen suosimiseksi.
In contrast, the undertaking is being favoured within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty if the agreed remuneration and/or the financial position of the undertaking are such that a normal return on investment cannot be expected within a reasonable period of time.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta suosimisesta on sitä vastoin kyse siinä tapauksessa, että suunnitellut korvausjärjestelyt ja/tai yrityksen taloudellinen tilanne ovat sellaiset, että sijoituksesta ei ole odotettavissa tavanomaista tuottoa kohtuullisen ajan kuluessa.
The market-economy investor principle applies to all public undertakings, regardless of whether they are profitable or not.
Markkinataloussijoittajaa koskevaa periaatetta sovelletaan tasapuolisesti kaikkiin julkisiin yrityksiin riippumatta siitä, tuottavatko ne voittoa vai tappiota.
This view of the Commission has been confirmed by the Court of First Instance in WestLB.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti tämän komission kannanoton asiassa WestLB antamassaan tuomiossa.
It is also clear that the Commission must base its assessment of a case on the information that was available to the investor when he decided on the financial measure in question.
On selvää, että kutakin tapausta arvioidessaan komission on käytettävä perusteina tietoja, jotka olivat sijoittajan käytettävissä sen tehdessä kyseistä rahoitustoimenpidettä koskevan päätöksen.
The transfer of the special-purpose assets was decided in 1994 and 1995 by the relevant public bodies.
Toimivaltaiset viranomaiset tekivät vuosina 1994 ja 1995 päätöksen erityistarkoituksiin sidottujen omaisuuserien siirrosta.