natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The contract provided for the possiblity of a rent increase only if the use of the land was changed.
Tämän sopimuksen mukaan vuokraa voidaan korottaa ainoastaan tontin käyttötarkoituksen muuttuessa.
Such a change did not take place because the land and the buildings on it were used for the same purpose as before.
Tästä ei ollut kuitenkaan kyse, koska tonttia rakennuksineen käytettiin edelleen samaan tarkoitukseen.
The Herlitz Group now simply leases the same buildings which it used to own previously.
Ainoa muutos oli se, että Herlitz-konserni vuokrasi nyt aikaisemmin omistamansa rakennukset.
Regarding the deferral of the loan for the move in 1999, Germany argued that it was granted under market conditions.
Vuonna 1999 myönnetyn muuttolainan maksamisen lykkäyksestä Saksa totesi, että se tapahtui markkinaehdoin.
The deferral was granted at a time when the Herlitz Group was not yet in difficulty with an interest rate still higher than the reference rate applicable.
Maksunlykkäyksestä sovittiin ajankohtana, jona Herlitz-konserni ei vielä ollut vaikeuksissa ja korko oli viitekorkoa suurempi.
The interest was secured and in any case regularly paid until the insolvency proceedings.
Korko oli vakuudellinen, ja se maksettiin säännöllisesti maksukyvyttömyysmenettelyihin asti.
The Commission therefore considers that the deferral was not new aid.
Sen vuoksi komissio ei katso tämän lykkäyksen oleva uutta tukea.
Aid in the rescue aid loan and the waivers of the insolvency proceedings
Pelastamislainaan sisältyvät tuet ja saatavista luopuminen maksukyvyttömyysmenettelyissä
The rescue aid loan provides the Herlitz Group with advantages that a company in difficulties would not have obtained on the market.
Pelastamislaina antoi Herlitz-konsernille etuja, joita vaikeuksissa oleva yritys ei olisi pystynyt saamaan markkinoilta.
Germany agrees on this.
Saksa yhtyy tähän näkemykseen.
Furthermore, as will be shown below, in the insolvency proceedings of Herlitz AG and Herlitz PBS AG, the disproportionate waivers by certain public creditors derive from State resources and confer an advantage on the group.
Kuten jäljempänä esitetään, Herlitz-konserni sai etua siitä, että jotkin julkiset velkojat luopuivat saatavistaan kohtuuttomassa määrin, ja tässä luopumisessa oli kyse valtion varoista.
They therefore constitute aid measures within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Näin ollen on kyse perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista valtion toimenpiteistä.
Public creditors
Julkiset velkojat
In order to establish which measures concern State resources and are imputable to the State, each creditor was analysed.
Kutakin yksittäistä velkojaa arvioitiin sen selvittämiseksi, mitkä toimenpiteet ovat peräisin valtion varoista ja voidaan katsoa valtion toimenpiteiksi.
The Commission finds that the group of public creditors is larger than submitted by Germany.
Komission tässä yhteydessä määrittelemä julkisten velkojien ryhmä oli suurempi kuin Saksan ilmoittama ryhmä.
The Mutual Insurance Association was designated by paragraph 14 of the 1974 Occupational Pensions Schemes Act (Gesetz zur Verbesserung der betrieblichen Altersversorgung, BetrAVG) [19] as the institution in charge of the insolvency insurance.
Työeläkkeiden parantamisesta annetun lain [19] 14 §:n mukaan eläkevakuutusyhdistys on vastuussa vakuutuksesta maksukyvyttömyyden varalta.
In accordance with paragraphs 10(1) and 10(2) of that Act, the Mutual Insurance Association receives, through an Ausgleichfonds, compulsory contributions under public law from all employers.
Kyseisen lain 10 §:n 1 ja 2 momentin mukaan kaikkien työnantajien on suoritettava tätä varten lakisääteisiä maksuja tasausrahastoon (Ausgleichsfonds).
The Employer’s Liability Insurance Association was designated by paragraph 144 of the SGB 7 (German Social Code, Seventh Book on Statutory Accident Insurance) [20] as the institution in charge of statutory accident insurance.
Saksan sosiaalivakuutuslain lakisääteistä tapaturmavakuutusta koskevan osan (SGB 7) [20] 144 §:n mukaan ammattiyhdistys on vastuussa lakisääteisestä tapaturmavakuutuksesta.
In accordance with paragraph 150(1) of the SGB 7 act, the Employer’s Liability Insurance Association receives compulsory contributions made under public law from all employers.
SGB 7:n 150 §:n 1 momentin mukaan kaikkien työnantajien on suoritettava tätä varten lakisääteisiä maksuja.
The situation of the Mutual Insurance Association and the Employer’s Liability Insurance Association corresponds to the one envisaged in paragraph 58 of the judgment of the Court of Justice in Case C-379/98 (PreussenElektra) [21].
Eläkevakuutusyhdistyksen ja ammattiyhdistyksen asema vastaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-379/98 (PreussenElektra) [21]29 päivänä huhtikuuta 1999 antaman tuomion 58 kohdassa kuvailtua tilannetta.
In the case of these associations, waivers were not granted directly by the State, but by a public or private body designated or established by the State.
Näiden yhdistysten tapauksessa saatavista luopuminen ei ollut suoraan valtion toteuttama toimenpide, vaan toteuttajana oli valtion nimeämä tai perustama julkinen tai yksityinen elin.
These waivers were the foregoing of State resources in the form of statutary contributions to a fund designated by the State.
Saatavista luopumisessa oli kyse luopumisesta tuloista, joita valtio saisi valtion perustamaan rahastoon suoritetuista lakisääteisistä maksuista.
The waivers are also imputable to the State in accordance with the judgment of the Court of Justice in Case C-342/96 (Spain v Commission) [22], because these independent social security associations are supervised by the State and financed by contributions paid by undertakings.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-342/96 (Espanja v. komissio) [22]29 päivänä huhtikuuta 1999 antaman tuomion mukaan myös tällainen saatavista luopuminen on katsottava valtion toimenpiteeksi, koska riippumattomat sosiaaliturvalaitokset ovat valtion valvonnassa ja niitä rahoitetaan yritysten lakisääteisillä maksuilla.
Application of the private creditor principle
Yksityistä velkojaa koskevan periaatteen soveltaminen
In accordance with the case-law of the European Court of Justice [23], the Commission first compared each public creditor in the insolvency proceedings of the Herlitz Group with similar private creditors.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön [23] mukaisesti komissio on verrannut julkisten velkojien toimintaa Herlitz-konsernin maksukyvyttömyysmenettelyssä yksityisten velkojien toimintaan.
Given that for each public creditor there were comparable private creditors, there was no need to perform a comparison with hypothetical private creditors.
Koska kaikille julkisille velkojille oli olemassa vastaavanlainen yksityinen velkoja, ei vertailussa ollut tarpeen käyttää oletettuja yksityisiä velkojia.
The private creditor principle was satisfied in the liquidation procedures of the Herlitz Group subsidiaries Diplomat, HKV and Susy, because all creditors received an equal share of the liquidation proceeds.
Yksityistä velkojaa koskevaa periaatetta noudatettiin Herlitzin tytäryhtiöiden Diplomatin, HKV:n ja Susyn selvitystilamenettelyssä, koska kaikki velkojat saivat samansuuruisen jako-osuuden.
Private and public creditors behaved in a similar way with regard to the debts of the insolvency assets because these claims were fully satisfied.
Yksityiset ja julkiset velkojat käyttäytyivät massavelkojen osalta samalla tavalla, sillä nämä saatavat maksettiin kokonaan.
Similarly, the private creditor principle was respected with regard to the lower-ranking claims because all the public and private creditors concerned waived them.
Myös huonommassa etuoikeusasemassa olevien saatavien osalta noudatettiin kyseistä periaatetta, sillä kaikki julkiset ja yksityiset velkojat luopuivat niistä.
The comparison of non-lower-ranking creditors produced a similar result in the procedures of Herlitz AG and Herlitz PBS AG.
Niiden velkojien, jotka eivät olleet huonommassa etuoikeusasemassa, vertailussa tultiin Herlitz AG:tä ja Herlitz PBS AG:tä koskevissa menettelyissä samankaltaiseen tulokseen.
Most groups contained creditors with equal ranking in the order of satisfaction, but some of the creditors with identical and comparable rights were placed in different groups.
Useimmat ryhmät sisälsivät samassa etuoikeusasemassa olevia velkojia vaateidensa mukaisessa järjestyksessä, mutta jotkin velkojat, joiden vaateet olivat samat tai samankaltaiset, jaoteltiin eri ryhmiin.
As a consequence, public creditors made a disproportionate waiver in creditor groups HAG 3 and PBS 3.
Sen seurauksena julkiset velkojat luopuivat kohtuuttomassa määrin saatavistaan velkojaryhmissä HAG 3 ja PBS 3.
With the exception of these two groups, all other creditor groups established in the insolvency proceedings correspond to comparable creditors for the purpose of analysing the private creditor principle.
Yksityistä velkojaa koskevan periaatteen mukaisessa arvioinnissa ilmeni, että velkojat olivat näitä kahta ryhmää lukuun ottamatta samanlaisia kaikissa muissa maksukyvyttömyysmenettelyissä määritetyissä velkojaryhmissä.
As set out in paragraph 168 of the HAMSA judgment, the factors determining the similarity of creditors are the type and amount of securities, the privileged nature of claims, the creditors’ evaluation of the chances of recapitalising the company and the share of the liquidation revenue they can expect.
HAMSA-tuomion 168 kohdan mukaan seuraavat seikat määrittävät velkojien samanlaisuuden: vakuuksien luonne ja suuruus, saatavien etuoikeusasema, yrityksen pääomarakenteen vahvistamismahdollisuudet ja velkojien odotettavissa oleva osuus selvitystilatuloista.
Judging by these criteria the creditor groups HAG 3 and HAG 2 are similar and should belong to a single group with an equal right to satisfaction.
Näiden arviointiperusteiden mukaan ryhmien HAG 3 ja HAG 2 velkojat ovat samanlaisia ja ne olisi luokiteltava yhteen ainoaan ryhmään, jonka jäsenten saatavat ovat samat.
The same can be said about creditors in PBS 3 and PBS 5.
Sama koskee ryhmien PBS 3 ja PBS 5 velkojia.
All these groups comprised unsecured non-lower ranking claims, which were non-privileged and which would have received an equal share or nothing at all in the event of liquidation.
Näiden ryhmien velkojilla oli vakuudettomia saatavia, jotka eivät olleet huonommassa asemassa ja joihin ei liittynyt etuoikeuksia; ne olisivat saaneet selvitystilassa samansuuruisen osuuden tai eivät mitään.
The lower-ranking land charge of the Liegenschaftsfonds represents no security in an insolvency scenario where the banks’ first-ranking mortgage and right to separate satisfaction fully covered the value of the security.
Liegenschaftsfondsin huonommassa etuoikeusasemassa oleva kiinteistövelka ei ole maksukyvyttömyysmenettelyssä vakuus, joka kattaisi kokonaisuudessaan pankkien ensisijaisen kiinnityksen ja etuoikeuden saada saataville suoritus vakuuden arvosta.
Furthermore, all creditors in these groups had an equal interest in avoiding liquidation and obtaining a quota in the going concern settlement.
Lisäksi kaikkien tämän ryhmän velkojien etujen mukaista oli välttää selvitystila ja saada jako-osuus maksukyvyttömyysmenettelyssä.
Nevertheless, only the creditors in groups PBS 5 and HAG 2 got a quota on the basis of their existing insolvency claims.
Kuitenkin ainoastaan ryhmien PBS 5 ja HAG 2 velkojat saivat jako-osuuden saataviensa mukaisesti.
Contrary to Germany’s submission, public creditors in groups HAG 3 and PBS 3 could not take into account their future statutory tax and social security revenue to justify a proportionally larger waiver.
Toisin kuin Saksa väittää, ryhmien HAG 3 ja PBS 3 velkojat eivät voi perustella tulevilla vero- ja sosiaaliturvamaksutuloillaan suhteellisen suurta luopumista saatavista.
The case-law of the Court of First Instance and of the European Court of Justice [24] prevents a public authority from taking into account its future tax and social security revenue when deciding on the proportion of the claims it should waive against a debtor.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön [24] mukaan viranomainen ei voi tulevien vero- ja sosiaaliturvamaksujensa perusteella päättää luopua tietystä osuudesta saataviaan velkojalta.
If such considerations were allowed, the roles of public authority and investor would be confused.
Jos tällaiset tekijät voitaisiin ottaa huomioon, viranomaisen ja sijoittajan tehtävät sekoittuisivat.
The need to avoid any confusion between the roles of public authority and investor applies not only to the market economy investor principle, but also to the private creditor principle.
Viranomaisen ja sijoittajan roolien erottaminen ei koske ainoastaan markkinataloussijoittajaa koskevaa periaatetta vaan myös yksityistä velkojaa koskevaa periaatetta.
These two principles have essentially the same purpose of establishing whether public investors behave in a comparable way to private ones.
Molempien periaatteiden avulla on pääasiassa tarkoitus selvittää, käyttäytyvätkö julkiset ja yksityiset sijoittajat samalla tavalla.
The effectiveness of both principles would be impaired if public authorities could take into account their future statutory income when making decisions as an investor.
Periaatteiden tehokkuus heikkenisi, jos viranomaiset voisivat ottaa tulevat lakisääteiset tulonsa huomioon päätöksissään sijoittajan tavoin.
Insolvency creates an exceptional situation where the past statutory public claims (tax and social security) can be compared with civil claims of private creditors.
Maksukyvyttömyys muodostaa tosin poikkeustilanteen, jossa syntyneitä lakisääteisiä saatavia (verot ja sosiaaliturvamaksut) voidaan verrata yksityisten velkojien siviilioikeudellisiin saataviin.
Nevertheless, such a comparison can be performed only with regard to the past, for existing claims.
Tällainen vertailu on kuitenkin mahdollista suorittaa vain aiempien saatavien osalta.
Although future revenue expectations can play a role when deciding on waivers, this is not the main consideration.
Vaikka odotettavissa olevat tulot voivat vaikuttaa saatavista luopumista koskevaan päätökseen, ne eivät ole merkittävin päätökseen vaikuttava seikka.
Also, the State is not driven by profit considerations when levying taxes.
Voitot eivät myöskään ohjaa valtion käyttäytymistä verojen kannossa.
If the argument of Germany were taken further, private creditors should be required to waive more than public ones, because the waivers are deductible from their tax base.
Saksan esittämien perusteluiden looginen seuraus olisi, että yksityisten velkojien olisi luovuttava saatavistaan julkisia velkojia suuremmassa määrin, koska saatavista luopuminen vähennetään niiden verokannasta.
Furthermore, Germany does not explain why in other creditor groups, public creditors of the same type were granted a quota for similar claims and not in HAG 3 and PBS 3.
Saksa ei kuitenkaan ole perustellut, miksi muissa samankaltaisissa ryhmissä julkisille velkojille annettiin jako-osuus samankaltaisista saatavista, mutta ei ryhmissä HAG 3 ja PBS 3.
For the same reason, the public but non-statutory ground rent claim of the Liegenschaftsfonds in group PBS 3 cannot be waived to a larger extent than that of private or public claims in group PBS 5.
Samasta syystä Liegenschaftsfondsin julkisesta mutta ei lakisääteisestä kiinteistövelkasaatavasta ryhmässä PBS 3 ei voida luopua suuremmassa määrin kuin yksityisistä tai julkisista saatavista ryhmässä PBS 5.
Finally, paragraph 167 of the HAMSA judgment of the Court of First Instance reiterated that public creditors in debt write-off situations do not have to be compared to private investors pursuing a global or sectoral structural policy, but rather to a private creditor seeking to recover as much of his claims as possible from the firm in financial difficulty.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi HAMSA-tuomionsa 167 kohdassa, että julkisia velkojia ei pidä velkojen anteeksiannossa verrata sellaiseen yksityiseen sijoittajaan, joka harjoittaa kokonaisvaltaista tai alakohtaista rakennepolitiikkaa, vaan sellaiseen yksityiseen velkojaan, joka pyrkii mahdollisimman suuressa määrin perimään takaisin saatavansa taloudellisissa vaikeuksissa olevalta yritykseltä.
This bears out the private and public creditors’ equal interest in obtaining a quota on their existing insolvency claims.
Tämän perusteella on selvää, että sekä yksityisten että julkisten velkojien etujen mukaista on saada jako-osuus saatavilleen maksukyvyttömyysmenettelyssä.
The amount of the rescue and the restructuring aid
Pelastamis- ja rakenneuudistustuen määrä
In the insolvency proceedings of Herlitz AG, the public creditor in group HAG 3 did not behave in the same way as the comparable private creditors in group HAG 2.
Herlitz AG:tä koskevassa maksukyvyttömyysmenettelyssä ryhmän HAG 3 julkinen velkoja ei käyttäytynyt kuten vastaavanlaiset yksityiset velkojat ryhmässä HAG 2.
Therefore, its waiver is State aid, the amount of which is higher than the difference between the waived proportion of its claim and the waived proportion of the private claims.
Sen vuoksi sen toteuttama velkojen anteeksianto on valtiontukea, jonka määrä on suurempi kuin sen anteeksiantamien saatavien ja anteeksiannettujen yksityisten saatavien välinen erotus.
This is so because, for instance, the private bodies might not have waived to such an extent without the higher waiver of public creditors.
Yksityiset velkojat eivät nimittäin esimerkiksi olisi ilman julkisten velkojien suurempaa velkojen anteeksiantoa luopuneet saatavistaan siinä määrin kuin ne tekivät.
Similarly, not only the waived proportion of claims, but also the absolute amount in each class of creditors might be relevant.
Lisäksi anteeksiannettujen saatavien osuuden lisäksi myös anteeksiannettujen summien suuruudella kaikissa velkojaryhmissä voi olla merkitystä.
In these circumstances the aid amount may be anything up to 100 % of the waiver.
Tämän perusteella tuen osuus voi nousta 100 prosenttiin anteeksiannetuista veloista.
Nevertheless, in the present case it is not necessary to calculate this amount precisely as, in any event, even if it were to reach 100 % of the waiver, the aid would still be compatible with the common market.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa ei ole tarpeen määrittää tuen tarkkaa määrää, koska tuki soveltuisi yhteismarkkinoille, vaikka sen osuus anteeksiannetuista veloista olisi 100 prosenttia.
The same reasoning applies to the State aid in the insolvency proceedings of Herlitz PBS AG, which results from the different proportion of claims waived in group PBS 3 and by the comparable private creditors in PBS 5.
Sama pätee valtiontukeen Herlitz PBS AG:tä koskevassa maksukyvyttömyysmenettelyssä, jossa tuki myönnettiin erisuuruisina velkojen anteeksiantoina ryhmässä PBS 3 ja vastaavien yksityisten velkojien toimesta ryhmässä PBS 5.
Assessment in the light of the Guidelines
Arviointi suuntaviivojen perusteella
The rescue aid loan and the disproportionate waivers conferred an advantage on the Herlitz Group, by reducing the costs it would normally have to bear and facilitating its restructuring process.
Pelastamislaina ja kohtuuttoman suuri luopuminen saatavista hyödyttivät Herlitz-konsernia pienentämällä kustannuksia, jotka sen tavallisesti olisi täytynyt kattaa itse. Tämä helpotti sen rakenneuudistusta.
The Commission must therefore assess whether the measures can be considered to be compatible with the common market.
Sen vuoksi komission on arvioitava, voidaanko näitä toimenpiteitä pitää yhteismarkkinoille soveltuvina.
Since the aid measures were not granted under any scheme approved by the Commission, the aid falls to be assessed as ad hoc aid.
Koska tukitoimenpiteitä ei toteutettu komission hyväksymän ohjelman puitteissa, niitä on arvioitava tapauskohtaisina tukina.
Article 87(2) and (3) of the Treaty sets out the conditions according to which aid is compatible or may be considered compatible with the common market.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa esitetään edellytykset, joiden täyttyessä tuki voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi.
Article 87(3)(c) is relevant to this case, since the purpose of the aid measures was to enable rescue and the restructuring of the recipient and no other derogation mentioned in Article 87(2) and (3) was invoked or can be applied.
Tässä tapauksessa sovelletaan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa, koska tukitoimenpiteiden tarkoituksena oli tuensaajan pelastaminen ja rakenneuudistus. Yhteenkään muuhun 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeusmääräykseen ei ole vedottu eikä niitä voitaisi soveltaa tähän tukeen.
In the Guidelines, the Commission set out the conditions for the positive exercise of its discretion under Article 87(3)(c) of the Treaty.
Komissio määrittää suuntaviivoissa, milloin se käyttää harkintavaltaansa tuen hyväksymiseksi perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
Since the information submitted by Germany indicates that all of the aid that is to be assessed was granted to the recipient after the entry into force of the Guidelines, they apply to the measures in question [25].
Koska Saksan toimittamista tiedoista ilmenee, että kaikki arvioitavana olevat tuet on myönnetty suuntaviivojen voimaantulon jälkeen, suuntaviivoja sovelletaan kyseisiin toimenpiteisiin [25].
Aid beneficiary
Tuensaaja
The Commission considers that the beneficiary of all the aid measures covered by the investigation is the entire Herlitz Group and not individual companies within that group.
Komissio katsoo, että kaikkien tämän tutkimuksen kohteena olevien tukitoimenpiteiden edunsaaja on koko Herlitz-konserni eivätkä konserniin kuuluvat yksittäiset yritykset.
This conclusion follows from the closely intertwined structure of the Herlitz Group and the systematic allocation of tasks and assets between the two main companies (Herlitz AG and Herlitz PBS AG) and their subsidiaries.
Tämä päätelmä perustuu konsernin tiiviisiin sisäisiin yhteyksiin sekä järjestelmälliseen tehtävien ja omaisuuserien jakamiseen pääyhtiöiden Herlitz AG:n ja Herlitz PBS AG:n sekä niiden tytäryhtiöiden välillä.
The Herlitz Group appears and acts on the market as a single firm.
Herlitz-konserni toimii markkinoilla yhtenä yrityksenä.
For example Herlitz AG concluded the agreement on the emphyteusis with the Land of Berlin for the site in Berlin-Tegel, though the ground rent claim was registered and waived in the insolvency proceedings of Herlitz PBS AG only.
Se esimerkiksi teki Berliinin osavaltion kanssa vuokrasopimuksen Berlin-Tegelin tontista, kun taas vuokratulovaade merkittiin maksukyvyttömyysmenettelyssä Herlitz PBS AG:n lukuun.
Furthermore, the Herlitz Group published consolidated financial statements in accordance with Article 290 of the German Commercial Code.
Lisäksi Herlitz-konserni on Saksan kauppaoikeuden 290 §:n mukaisesti julkaissut konsernitilinpäätöksen.
Finally, the creditors of the Herlitz Group treated it as a single firm when they adopted in a uniform manner the parallel and interrelated insolvency plans of Herlitz AG and Herlitz PBS AG.
Myös velkojat ovat kohdelleet konsernia yhtenä ainoana yrityksenä hyväksyessään Herlitz AG:n ja Herlitz PBS AG:n rinnakkaiset ja toisiinsa liittyvät insolvenssisuunnitelmat.
Herlitz AG, Herlitz PBS AG and FOP are all located in assisted areas (Berlin/objective 2 covered by Article 87(3)(c), Brandenburg covered by Article 87(3)(a)).
Herlitz AG, Herlitz PBS AG ja FOP sijaitsevat tukialueilla (Berliini on tavoitteen 2 alue perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, Brandenburg perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla).
The Herlitz Group had not received restructuring aid in the 10-year period before the insolvency proceedings.
Herlitz-konserni ei ole saanut rakenneuudistustukea kymmenen maksukyvyttömyysmenettelyä edeltävän vuoden aikana.
Firm in difficulty
Vaikeuksissa oleva yritys
Section 2.1 of the Guidelines defines a firm in difficulty.
Suuntaviivojen 2.1 kohdassa kuvaillaan vaikeuksissa oleva yritys.