natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina.
OJ C 116 E, 26.4.2000, p. 14.
EYVL C 116 E, 26.4.2000, s. 14.
OJ C 117, 26.4.2000, p. 59.
EYVL C 117, 26.4.2000, s. 59.
Opinion of the European Parliament of 6 July 2000 (OJ C 121, 24.4.2001, p. 410), Council Common Position of 4 April 2005 (OJ C 144 E, 14.6.2005, p. 24), Position of the European Parliament of 5 July 2005 (not yet published in the Official Journal) and Council Decision of 23 November 2005.
Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. heinäkuuta 2000 (EYVL C 121, 24.4.2001, s. 410), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 4. huhtikuuta 2005 (EUVL C 144 E, 14.6.2005, s. 24), Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 5. heinäkuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 23. marraskuuta 2005.
OJ L 217, 5.8.1998, p. 35.
EYVL L 217, 5.8.1998, s. 35.
The following points shall be added to Annex I to Directive 76/769/EEC:
Lisätään direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I seuraavat kohdat:
‘[XX.] The following phthalates (or other CAS- and EINECS numbers covering the substance):
Seuraavia ftalaatteja (tai muita tämän aineen kattavia CAS- ja Einecs-numeroita):
bis (2-ethylhexyl) phthalate (DEHP)
di(2-etyyliheksyyli)ftalaatti (DEHP)
CAS No 117-81-7
CAS-nro 117–81–7
Einecs No 204-211-0
Einecs nro-204–211–0
dibutyl phthalate (DBP)
dibutyyliftalaatti (DBP)
CAS No 84-74-2
CAS-nro 84–74–2
Einecs No 201-557-4
Einecs-nro 201–557–4
benzyl butyl phthalate (BBP)
butyylibentsyyliftalaatti (BBP)
CAS No 85-68-7
CAS-nro 85–68–7
Einecs No 201-622-7
Einecs-nro 201–622–7
Shall not be used as substances or as constituents of preparations, at concentrations of greater than 0,1 % by mass of the plasticised material, in toys and childcare articles.
Ei saa käyttää aineena eikä valmisteen ainesosana yli 0,1 %:n konsentraationa pehmitetyn materiaalin massasta leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa.
Such toys and childcare articles containing these phthalates in a concentration greater than the limit mentioned above shall not be placed on the market.
Leluja tai lastenhoitotarvikkeita, joiden ftalaattipitoisuus ylittää edellä mainitun konsentraatiotason, ei saa saattaa markkinoille.
[XXa.] The following phthalates (or other CAS- and EINECS numbers covering the substance):
[XXa] Seuraavia ftalaatteja (tai muita tämän aineen kattavia CAS- ja Einecs-numeroita):
di-“isononyl” phthalate (DINP)
di-isononyyliftalaatti (DINP)
CAS No 28553-12-0 and 68515-48-0
CAS-nrot 28553–12–0 ja 68515–48–0
Einecs No 249-079-5 and 271-090-9
Einecs-nrot 249–079–5 ja 271–090–9
di-“isodecyl” phthalate (DIDP)
di-isodekyyliftalaatti (DIDP)
CAS No 26761-40-0 and 68515-49-1
CAS-nrot 26761–40–0 ja 68515–49–1
Einecs No 247-977-1 and 271-091-4
Einecs-nrot 247–977–1 ja 271–091–4
di-n-octyl phthalate (DNOP)
di-n-oktyyliftalaatti (DNOP)
CAS No 117-84-0
CAS-nro 117–84–0
Einecs No 204-214-7
Einecs-nro 204–214–7
Shall not be used as substances or as constituents of preparations, at concentrations of greater than 0,1 % by mass of the plasticised material, in toys and childcare articles which can be placed in the mouth by children.
Ei saa käyttää aineena eikä valmisteen ainesosana yli 0,1 %:n konsentraationa pehmitetyn materiaalin massasta leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa, jotka lapset voivat panna suuhun.
Such toys and childcare articles containing these phthalates in a concentration greater than the limit mentioned above shall not be placed on the market.’
Leluja tai lastenhoitotarvikkeita, joiden ftalaattipitoisuus ylittää edellä mainitun konsentraatiotason, ei saa saattaa markkinoille.”
OJ L 315, 9.12.1999, p. 46. Decision as last amended by Decision 2004/781/EC (OJ L 344, 20.11.2004, p. 35).
EYVL L 228, 11.8.1992, s. 24, direktiivi kumottu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/95/EY (EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4).
OJ L 228, 11.8.1992, p. 24. Directive repealed by Directive 2001/95/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 11, 15.1.2002, p. 4).
EYVL L 315, 9.12.1999, s. 46, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2004/781/EY (EUVL L 344, 20.11.2004, s. 35).
OJ L 196, 26.7.1990, p. 1. Directive repealed by Directive 2004/37/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 158, 30.4.2004, p. 50).
EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1, direktiivi kumottu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/37/EY (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50).
Corrigendum to Directive 2005/84/EC of the European Parliament and of the Council of 14 December 2005 amending for the 22nd time Council Directive 76/769/EEC on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (phthalates in toys and childcare articles)
Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/84/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 2005, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta 22. kerran (lelujen ja lastenhoitotarvikkeiden sisältämät ftalaatit)
(Official Journal of the European Union L 344 of 27 December 2005)
(Euroopan unionin virallinen lehti L 344, 27. joulukuuta 2005)
On page 43, in the Annex, in the column regarding numbering of phthalates:
Sivulla 43 olevassa liitteessä, ftalaattien numerointi:
„[XX.]“ and „[XXa.]“,
”[XX]” ja ”[XXa]”
„51.“ and „51a.“
”51.” ja ”51a.”
Addendum
Lisäys
to the Directive 2005/84/EC of the European Parliament and of the Council of 14 December 2005 amending for the 22nd time Council Directive 76/769/EEC on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (phthalates in toys and childcare articles)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2005/84/EY tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennentoisen kerran (lelujen ja lastentarvikkeiden sisältämät ftalaatit)
(Official Journal of the European Union L 344 of 27 December 2005)
(Euroopan unionin virallinen lehti L 344, 27 päivänä joulukuuta 2005)
The following Statements are added:
Lisätään seuraavat lausumat:
Statement by the Commission concerning the guidance document
Ohjeita koskeva komission lausuma
As soon as the Directive relating to restrictions on the marketing and use of phthalates in toys and childcare articles (22nd amendment of Council Directive 76/769/EEC relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous preparations) is adopted, the Commission, in consultation with Member States'experts responsible for the management of Directive 76/769/EEC and stakeholders, will prepare a guidance document in order to facilitate the implementation of the Directive.
Kun ftalaattien markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamista koskeva direktiivi (jolla muutetaan 22. kerran tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamista ja käyttöä koskevaa neuvoston direktiiviä 76/769/ETY) on annettu, komissio laatii ohjeet direktiivin täytäntöönpanon helpottamiseksi. Tässä yhteydessä se kuulee direktiivin 76/769/ETY soveltamiseen liittyvistä asioista vastaavia kansallisia asiantuntijoita sekä muita osapuolia, joita asia koskee.
The document will address in particular the provisions on restrictions of certain substances in toys and childcare articles intended for children insofar as they concern the condition ‘which can be placed in the mouth’ as specified in the annex to the Directive.
Ohjeissa keskitytään erityisesti säännöksiin, joilla rajoitetaan tiettyjen aineiden käyttöä leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa silloin, kun niihin liittyy tämän direktiivin liitteessä täsmennetty ehto ”jotka lapset voivat panna suuhun”.
In the context of this work, the aspects related to ‘accessible’ plasticized material and ‘handheld’ toys will be examined.
Tässä yhteydessä myös tarkastellaan seikkoja, jotka koskevat ”saatavilla olevaa” pehmitettyä materiaalia ja ”kädessä pidettäviä” leluja.
Statement concerning fragrances
Hajusteita koskeva lausuma
The Commission confirms its intention to address the issue of fragrances in toys in the framework of the revision of Council Directive 88/378/EEC on the safety of toys.
Komissio toteaa uudelleen, että se aikoo tarkastella leluissa käytettäviä hajusteita koskevaa asiaa lelujen turvallisuutta koskevan neuvoston direktiivin 88/378/ETY muuttamisen yhteydessä.
This will have the advantage to identify exactly what should be understood as fragrances, consider the appropriate measures to deal with the risks identified and ensure consistency with the other legislative provisions of the said Directive.
Näin voidaan täsmällisemmin yksilöidä hajusteen käsite sekä arvioida, mitkä toimenpiteet ovat asianmukaisimpia riskien poistamiseksi. Lisäksi voidaan varmistaa, että toimitaan yhdenmukaisella tavalla direktiivin muihin säännöksiin nähden.
Council Directive 2005/85/EC
Neuvoston direktiivi 2005/85/EY,
of 1 December 2005
annettu 1 päivänä joulukuuta 2005,
on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status
pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular point (1)(d) of the first paragraph of Article 63 thereof,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 1 alakohdan d alakohdan,
A common policy on asylum, including a Common European Asylum System, is a constituent part of the European Union’s objective of establishing progressively an area of freedom, security and justice open to those who, forced by circumstances, legitimately seek protection in the Community.
Yhteinen turvapaikkapolitiikka ja siihen sisältyvä yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä ovat olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta toteuttaa asteittain vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, joka on avoin yhteisöstä olosuhteiden pakosta ja oikeutetusti suojaa hakeville henkilöille.
The European Council, at its special meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999, agreed to work towards establishing a Common European Asylum System, based on the full and inclusive application of the Geneva Convention of 28 July 1951 relating to the status of refugees, as amended by the New York Protocol of 31 January 1967 (Geneva Convention), thus affirming the principle of non-refoulement and ensuring that nobody is sent back to persecution.
Eurooppa-neuvosto päätti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pitämässään erityiskokouksessa asettaa tavoitteeksi yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän, joka perustuu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn, pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla (jäljempänä ’Geneven yleissopimus’), täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen, vahvistaen näin palauttamiskiellon periaatteen noudattamisen ja varmistaen, ettei ketään palauteta takaisin maahan, jossa häntä vainotaan.
The Tampere Conclusions provide that a Common European Asylum System should include, in the short term, common standards for fair and efficient asylum procedures in the Member States and, in the longer term, Community rules leading to a common asylum procedure in the European Community.
Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän tulisi lyhyellä aikavälillä sisältää oikeudenmukaista ja tehokasta turvapaikkamenettelyä jäsenvaltioissa koskevat yhteiset vaatimukset ja pidemmällä aikavälillä yhteisön säännöt, joista muodostuu yhteinen turvapaikkamenettely Euroopan yhteisössä.
The minimum standards laid down in this Directive on procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status are therefore a first measure on asylum procedures.
Tässä direktiivissä säädetyt vähimmäisvaatimukset, joita jäsenvaltioissa on noudatettava pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä, ovat näin ollen turvapaikkamenettelyjä koskeva ensimmäinen toimenpide.
The main objective of this Directive is to introduce a minimum framework in the Community on procedures for granting and withdrawing refugee status.
Tämän direktiivin päätarkoituksena on ottaa käyttöön vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan yhteisössä pakolaisaseman myöntämistä ja poistamista koskevissa menettelyissä.
The approximation of rules on the procedures for granting and withdrawing refugee status should help to limit the secondary movements of applicants for asylum between Member States, where such movement would be caused by differences in legal frameworks.
Pakolaisaseman myöntämistä ja poistamista koskevissa menettelyissä sovellettavien sääntöjen keskinäisen lähentämisen pitäisi osaltaan rajoittaa turvapaikanhakijoiden edelleen liikkumista jäsenvaltioiden välillä, jos tällainen liikkuminen johtuu lainsäädännöllisistä eroavuuksista.
It is in the very nature of minimum standards that Member States should have the power to introduce or maintain more favourable provisions for third country nationals or stateless persons who ask for international protection from a Member State, where such a request is understood to be on the grounds that the person concerned is a refugee within the meaning of Article 1(A) of the Geneva Convention.
Vähimmäisvaatimusten luonteeseen kuuluu, että jäsenvaltioiden olisi voitava säätää tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä jäsenvaltiosta kansainvälistä suojelua pyytäville kolmansien maiden kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille, silloin kun pyynnön katsotaan perustuvan siihen, että asianomainen on Geneven yleissopimuksen 1 artiklan A kohdassa tarkoitettu pakolainen.
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan periaatteita.
With respect to the treatment of persons falling within the scope of this Directive, Member States are bound by obligations under instruments of international law to which they are party and which prohibit discrimination.
Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden kohtelun osalta jäsenvaltioita sitovat sellaisten kansainvälisen oikeuden välineiden mukaiset sitoumukset, joiden osapuolia ne ovat ja jotka kieltävät syrjinnän.
It is essential that decisions on all applications for asylum be taken on the basis of the facts and, in the first instance, by authorities whose personnel has the appropriate knowledge or receives the necessary training in the field of asylum and refugee matters.
On tärkeää, että turvapaikkahakemukset ratkaistaan tosiseikkojen perusteella ja että ensimmäisen päätöksen tekevät viranomaiset, joiden henkilöstöllä on asianmukaiset tiedot tai tarpeellinen koulutus turvapaikka- ja pakolaisasioiden alalla.
It is in the interest of both Member States and applicants for asylum to decide as soon as possible on applications for asylum.
On sekä jäsenvaltioiden että turvapaikanhakijoiden edun mukaista, että turvapaikkahakemukset ratkaistaan mahdollisimman nopeasti.
The organisation of the processing of applications for asylum should be left to the discretion of Member States, so that they may, in accordance with their national needs, prioritise or accelerate the processing of any application, taking into account the standards in this Directive.
Turvapaikkahakemusten käsittelyn organisoinnin olisi oltava jäsenvaltioiden vastuulla, jotta ne voivat kansallisten tarpeiden mukaisesti asettaa etusijalle tai nopeuttaa minkä tahansa hakemuksen käsittelyä ottaen tämän direktiivin vaatimukset huomioon.
The notion of public order may cover a conviction for committing a serious crime.
Yleisen järjestyksen käsitteeseen voi sisältyä tuomitseminen vakavasta rikoksesta.
In the interests of a correct recognition of those persons in need of protection as refugees within the meaning of Article 1 of the Geneva Convention, every applicant should, subject to certain exceptions, have an effective access to procedures, the opportunity to cooperate and properly communicate with the competent authorities so as to present the relevant facts of his/her case and sufficient procedural guarantees to pursue his/her case throughout all stages of the procedure.
Jotta suojelua tarvitsevat henkilöt voidaan tunnustaa asianmukaisesti Geneven yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitetuiksi pakolaisiksi, jokaisella turvapaikanhakijalla olisi oltava tosiasiallinen pääsy tietyin poikkeuksin turvapaikkamenettelyyn sekä mahdollisuus toimia yhteistyössä ja olla yhteydessä asianmukaisella tavalla toimivaltaisiin viranomaisiin, niin että hän voi esittää tapaukseensa liittyvät tosiseikat, sekä riittävät menettelyä koskevat takeet asiansa hoitamiseksi menettelyn kaikissa eri vaiheissa.
Moreover, the procedure in which an application for asylum is examined should normally provide an applicant at least with the right to stay pending a decision by the determining authority, access to the services of an interpreter for submitting his/her case if interviewed by the authorities, the opportunity to communicate with a representative of the United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) or with any organisation working on its behalf, the right to appropriate notification of a decision, a motivation of that decision in fact and in law, the opportunity to consult a legal adviser or other counsellor, and the right to be informed of his/her legal position at decisive moments in the course of the procedure, in a language he/she can reasonably be supposed to understand.
Turvapaikkahakemuksen tutkintamenettelyssä hakijalla olisi myös yleensä oltava vähintään oikeus jäädä maahan, kunnes määrittävä viranomainen on tehnyt päätöksensä, oikeus käyttää tulkkia asiansa esittämiseen, jos viranomaiset kuulevat häntä, mahdollisuus olla yhteydessä Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) edustajaan tai muihin pakolaisvaltuutetun puolesta toimiviin järjestöihin, oikeus saada päätös asianmukaisesti tiedoksi, saada tieto päätöksen perusteluina olevista tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista, mahdollisuus pyytää neuvoa oikeudelliselta tai muulta neuvonantajalta ja oikeus saada tietoja oikeudellisesta asemastaan menettelyn ratkaisevissa vaiheissa kielellä, jota hakijan voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän.
In addition, specific procedural guarantees for unaccompanied minors should be laid down on account of their vulnerability.
Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä varten olisi myös säädettävä erityisistä menettelyä koskevista takeista heidän haavoittuvaisen asemansa takia.
In this context, the best interests of the child should be a primary consideration of Member States.
Jäsenvaltioiden olisi tällöin ensisijaisesti otettava huomioon lapsen etu.
Where an applicant makes a subsequent application without presenting new evidence or arguments, it would be disproportionate to oblige Member States to carry out a new full examination procedure.
Jos turvapaikanhakija tekee myöhemmän hakemuksen esittämättä uusia todisteita tai perusteluja, olisi kohtuutonta velvoittaa jäsenvaltioita suorittamaan kokonaan uusi tutkinta.
In these cases, Member States should have a choice of procedure involving exceptions to the guarantees normally enjoyed by the applicant.
Jäsenvaltioiden olisi voitava tällöin valita menettelyistä, joissa on poikkeuksia hakijalle tavallisesti annetuista takeista.
Many asylum applications are made at the border or in a transit zone of a Member State prior to a decision on the entry of the applicant.
Monet turvapaikkahakemukset tehdään jäsenvaltion rajalla tai kauttakulkualueella ennen kuin hakijan maahantulosta on tehty päätös.
Member States should be able to keep existing procedures adapted to the specific situation of these applicants at the border.
Jäsenvaltioiden olisi voitava noudattaa edelleen olemassa olevia menettelyjä, jotka soveltuvat rajalla turvapaikkaa hakevien erityistilanteeseen.
Common rules should be defined on possible exceptions made in these circumstances to the guarantees normally enjoyed by applicants.
Olisi määriteltävä yhteiset säännöt poikkeuksista, joita näissä olosuhteissa voidaan tehdä hakijoille tavallisesti annetuista takeista.
Border procedures should mainly apply to those applicants who do not meet the conditions for entry into the territory of the Member States.
Rajamenettelyjä olisi pääasiallisesti sovellettava hakijoihin, jotka eivät täytä jäsenvaltioiden alueelle saapumista koskevia edellytyksiä.
A key consideration for the well-foundedness of an asylum application is the safety of the applicant in his/her country of origin.
Hakijan turvallisuus alkuperämaassaan on keskeisimpiä seikkoja arvioitaessa turvapaikkahakemuksen perusteiden riittävyyttä.
Where a third country can be regarded as a safe country of origin, Member States should be able to designate it as safe and presume its safety for a particular applicant, unless he/she presents serious counter-indications.
Jos kolmas maa voidaan katsoa turvalliseksi alkuperämaaksi, jäsenvaltioiden olisi voitava määrittää se turvalliseksi ja olettaa sen olevan turvallinen yksittäiselle turvapaikanhakijalle, ellei tämä esitä painavia todisteita tätä vastaan.
Given the level of harmonisation achieved on the qualification of third country nationals and stateless persons as refugees, common criteria for designating third countries as safe countries of origin should be established.
Ottaen huomioon kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden pakolaisiksi määrittelyssä saavutetun yhdenmukaistamisen tason olisi säädettävä yhteisistä perusteista, joita noudatetaan kolmansien maiden määrittämisessä turvallisiksi alkuperämaiksi.
Where the Council has satisfied itself that those criteria are met in relation to a particular country of origin, and has consequently included it in the minimum common list of safe countries of origin to be adopted pursuant to this Directive, Member States should be obliged to consider applications of persons with the nationality of that country, or of stateless persons formerly habitually resident in that country, on the basis of the rebuttable presumption of the safety of that country.
Kun neuvosto on vakuuttunut siitä, että tietty alkuperämaa täyttää nämä perusteet, ja on sen mukaisesti sisällyttänyt kyseisen maan tämän direktiivin nojalla hyväksyttävään turvallisten alkuperämaiden yhteiseen vähimmäisluetteloon, jäsenvaltiot olisi velvoitettava tarkastelemaan tämän maan kansalaisten tai siellä aikaisemmin asuneiden kansalaisuudettomien henkilöiden tekemiä hakemuksia kyseisen maan turvallisuusolettaman pohjalta, joka on kumottavissa.
In the light of the political importance of the designation of safe countries of origin, in particular in view of the implications of an assessment of the human rights situation in a country of origin and its implications for the policies of the European Union in the field of external relations, the Council should take any decisions on the establishment or amendment of the list, after consultation of the European Parliament.
Koska turvallisten alkuperämaiden määrittämisellä on poliittista merkitystä ottaen erityisesti huomioon alkuperämaan ihmisoikeustilanteen arvioinnin vaikutukset ja sen seuraukset Euroopan unionin politiikoille ulkosuhteiden alalla, neuvoston olisi Euroopan parlamenttia kuultuaan tehtävä mahdolliset päätökset vähimmäisluettelon vahvistamisesta tai muuttamisesta.