natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Czech Republic, Estonia, Cyprus and Lithuania have informed the Commission and the other Member States of the existence of stocks of forest reproductive material produced in their territories between 1 January 2003 and 1 May 2004.
Tšekin tasavalta, Viro, Kypros ja Liettua ovat ilmoittaneet komissiolle ja muille jäsenvaltioille 1 päivän tammikuuta 2003 ja 1 päivän toukokuuta 2004 välisenä aikana alueillaan tuotetun metsänviljelyaineiston varastoista.
Marketing of such material would not be permitted unless derogation from the provisions of the above Directive is granted.
Kyseisen aineiston kaupan pitäminen ei ole sallittua, jollei lupaa poiketa edellä mainitun direktiivin säännöksistä ole myönnetty.
In order to enable those countries to market stocks of reproductive material produced between 1 January 2003 and 1 May 2004, they should be allowed to market in their territories until 30 April 2007, reproductive material which has been produced during the above period in accordance with provisions other than those laid down in the above-mentioned Directive.
Jotta kyseiset maat voivat pitää kaupan 1 päivän tammikuuta 2003 ja 1 päivän toukokuuta 2004 välisenä aikana tuotetun viljelyaineiston varastoja, niille olisi annettava lupa pitää alueillaan kaupan 30 päivään huhtikuuta 2007 asti viljelyaineistoa, joka on tuotettu edellä mainittuna ajanjaksona, muiden kuin edellä mainitussa direktiivissä vahvistettujen säännösten mukaisesti.
By derogation from Article 6(1) and 6(3) of Directive 1999/105/EC, the Czech Republic, Estonia, Cyprus and Lithuania are authorised to market in their territories until 30 April 2007, reproductive material produced between 1 January 2003 and the date of accession which has not been officially produced in accordance with the provisions of that Directive.
Poiketen siitä, mitä direktiivin 1999/105/EY 6 artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklan 3 kohdassa säädetään, annetaan Tšekin tasavallalle, Virolle, Kyprokselle ja Liettualle lupa pitää alueillaan kaupan 30 päivään huhtikuuta 2007 asti viljelyaineistoa, joka on tuotettu 1 päivän tammikuuta 2003 ja liittymispäivän välisenä aikana ja jota ei ole tuotettu virallisesti kyseisen direktiivin säännösten mukaisesti.
During that period, such reproductive material shall only be marketed in the territory of the respective Member States concerned.
Tänä ajanjaksona kyseistä viljelyaineistoa on pidettävä kaupan ainoastaan asianomaisten jäsenvaltioiden omilla alueilla.
Any label or document, official or otherwise, which is affixed to or accompanies the reproductive material under the provisions of this Decision, shall clearly indicate that the reproductive material is intended to be marketed exclusively in the territory of the country concerned.
Virallisessa tai muunlaisessa etiketissä tai muussa asiakirjassa, joka on kiinnitetty tämän päätöksen säännösten mukaiseen viljelyaineistoon tai on sen mukana, on selkeästi ilmoitettava, että viljelyaineisto on tarkoitettu pidettäväksi kaupan ainoastaan asianomaisen jäsenvaltion alueella.
Done at Brussels, 16 December 2005.
Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2005.
Direct tax incentives in favour of companies taking part in trade fairs abroad
suorat verokannustimet yrityksille, jotka osallistuvat näyttelyihin ulkomailla
(notified under document number C(2004) 4746)
(tiedoksiannettu numerolla K(2004) 4746)
Italy enacted Decree-Law No 269 of 30 September 2003 laying down urgent measures to promote development and correct the trend in public finances (DL 269/2003), published in Official Gazette of the Italian Republic No 229 of 2 October 2003.
Italia antoi 30 päivänä syyskuuta 2003 julkisen talouden kehitystä ja korjaamista koskevista kiireellisistä toimenpiteistä asetuksen nro 269 Disposizioni urgenti per favorire lo sviluppo e la correzione dell’andamento dei conti pubblici (jäljempänä ’Italian asetus nro 269/2003’), joka julkaistiin 2 päivänä lokakuuta 2003 Italian virallisessa lehdessä nro 229.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides for specific tax incentives for participation in trade fairs abroad and was subsequently converted, without amendments, into Law No 326 of 24 November 2003 (L 326/2003), published in Official Gazette of the Italian Republic No 274 of 25 November 2003.
Italian asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin b alamomentissa säädetään erityisistä verokannustimista, jotka liittyvät tuotteiden esittelyyn ulkomailla järjestettävillä messuilla. Asetus muutettiin 24 päivänä marraskuuta 2003 muutoksitta laiksi nro 326/2003, joka julkaistiin 25 päivänä marraskuuta 2003 Italian virallisessa lehdessä nro 274.
By letter dated 22 October 2003 (D/56756), the Commission invited the Italian authorities to provide information about the incentives in question and their entry into force, with a view to establishing whether they constituted aid within the meaning of Article 87 of the EC Treaty.
Komissio pyysi Italian viranomaisilta 22 päivänä lokakuuta 2003 lähetetyllä kirjeellä (D/56756) tietoja kyseisistä kannustimista ja niiden voimaantulosta määrittääkseen, olivatko ne EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua tukea.
By the same letter, the Commission reminded Italy of its obligation under Article 88(3) of the EC Treaty to notify the Commission of any measures constituting aid before their implementation.
Komissio muistutti Italiaa samassa kirjeessä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta velvollisuudesta ilmoittaa komissiolle kaikista tukitoimenpiteistä ennen niiden täytäntöönpanoa.
By letters of 11 November 2003 (A/37737) and 26 November 2003 (A/38138), the Italian authorities provided the information requested.
Italian viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 11 päivänä marraskuuta 2003 (A/37737) ja 26 päivänä marraskuuta 2003 (A/38138) päivätyillä kirjeillä.
By letter dated 19 December 2003 (D/58192), the Commission again reminded Italy of its obligations under Article 88(3) of the EC Treaty and invited the Italian authorities to inform the possible beneficiaries of the tax incentives in question of the consequences envisaged by the Treaty and by Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [2] in the event that the incentives in question were found to constitute aid implemented without prior authorisation by the Commission.
Komissio muistutti Italiaa jälleen 19 päivänä joulukuuta 2003 päivätyssä kirjeessä (D/58192) sen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisista velvollisuuksista ja pyysi Italian viranomaisia ilmoittamaan kyseisten verohelpotusten mahdollisille saajille EY:n perustamissopimuksessa sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [2] 14 artiklassa asetetuista seuraamuksista siinä tapauksessa, että verohelpotusten todetaan olevan tukea, jolle ei ole saatu komission ennakkohyväksyntää.
By letter of 18 March 2004 (SG 2004 D/201066), the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of Italy’s tax incentives in favour of undertakings taking part in trade fairs abroad.
Komissio ilmoitti 18 päivänä maaliskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (SG 2004 D/201066) Italialle, että se oli päättänyt aloittaa Italian ulkomaisiin näyttelyihin osallistuville yrityksille antamista verokannustimista EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn.
By letter of 1 June 2004 (A/35042), the Italian authorities submitted their observations.
Italian viranomaiset esittivät omat huomautuksensa 1 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyssä kirjeessä (A/35042).
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Communities, with an invitation to interested parties to submit their observations [3].
Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja asianosaisia pyydettiin esittämään huomautuksensa [3].
No comments were received.
Komissiolle ei lähetetty yhtään huomautusta.
DESCRIPTION OF THE MEASURE
II TOIMENPITEEN KUVAUS
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides that any undertakings liable to corporate income tax in Italy and in business on the date the scheme entered into force may reduce their taxable income by the amount of the expenses directly incurred with respect to their participation in trade fairs abroad.
Italian asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin b alamomentin mukaan yritykset, jotka maksavat Italiaan yhtiöveroa ja jotka ovat olleet toiminnassa asetuksen voimaantulopäivänä, ovat vapautettuja verosta sellaisten menojen osalta, jotka liittyvät suoraan tuotteiden esittelemiseen ulkomailla järjestettävillä messuilla.
The provision applies exclusively to the expenses incurred by beneficiaries during the first tax year following the one when DL 269/2003 entered into force (2 October 2003); thus, for undertakings whose business cycle follows the calendar year, the measure affects the determination of their 2004 taxable income.
Vapautus koskee ainoastaan menoja, jotka ovat aiheutuneet ensimmäisenä verovuonna sen jälkeen, kun Italian asetus nro 269/2003 tuli voimaan (2 päivänä lokakuuta 2003). Toimenpide vaikuttaa siis vuoden 2004 verotettavaan tuloon yrityksissä, joiden tilikausi vastaa kalenterivuotta.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides that the reduction in taxable income is in addition to the ordinary deduction from the beneficiary’s declared income of the costs associated with participation in trade fairs abroad.
Italian asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin b alamomentissa säädetään, että yhtiöverosta vapautuksen lisäksi ilmoitetuista menoista tehdään myös tavanomaiset vähennykset verotettavasta tulosta ulkomailla järjestettävien messujen osallistumiskulujen perusteella.
As regards the general rules for deducting business costs associated with participation in trade fairs abroad, Article 108(2) of the Italian Income Tax Code (TUIR) makes a distinction between advertising and promotion costs, including trade fair costs, on the one hand, and agency costs, on the other.
Yleissäännöt vähennyksistä, joita yritykset voivat tehdä menoista, joita niille aiheutuu ulkomailla järjestettäville messuille, on esitetty tuloverolaissa (Testo unico delle imposte sui redditi). Lain 108 §:n 2 momentissa mainos- ja myynninedistämiskulut (joihin myös messujen osallistumiskulut kuuluvat) ja edustuskulut erotellaan toisistaan.
While advertising and promotion costs are deductible in full in the tax year in which they are incurred or in equal instalments in that and the following four years, agency costs may only be deducted up to one third of their amount, in equal instalments over a period of five years.
Mainos- ja myynninedistämiskulut ovat kokonaan vähennyskelpoisia sen tilikauden aikana, jona ne ovat aiheutuneet, tai tasaerinä kyseisellä tilikaudella ja seuraavien neljän tilikauden aikana, kun taas edustuskulujen vähennyskelpoisuuden yläraja on kolmannes kuluista tasaerinä viidelle vuodelle jaettuna.
With respect to the possible different categories of expenses associated with participation in trade fairs, the wording of Article 1(1)(b) of DL 269/2003 indicates that the incentives provided under the scheme are limited to the costs of exhibiting products and that no other costs incurred in connection with participation in trade fairs are included in the amount eligible for aid under the scheme.
Italian asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin b alamomentissa todetaan messuille osallistumiseen liittyvistä erilaisista kulujen tyypeistä, että tukiohjelman kannustimet on rajoitettu tuotteiden esittelyyn liittyviin kuluihin, eivätkä muut messuille osallistumiseen liittyvät kulut ole tukikelpoisia.
The Italian authorities have indicated that the benefit applies irrespective of the classification of the expenses, which are usually subject to differentiated tax treatment, as seen above.
Italian viranomaiset ovat täsmentäneet, että etu myönnetään menolajista riippumatta, vaikka verokohtelu yleensä vaihtelee menolajeittain, kuten edellä on todettu.
Italy explained that all the expenses associated with participation in trade fairs are treated alike in order to overcome the difficulty in classifying expenditure items in the various categories.
Italia on todennut, että kaikkia messuihin liittyviä menoja kohdellaan samalla tavoin, jotta vältetään hankala eri menolajien luokittelu.
However, Article 1(1)(b) of DL 269/2003 expressly excludes from the eligible amount sponsoring costs, which form part of advertising costs and are ordinarily deductible in full under Article 108(2) TUIR.
Italian asetuksen nro 269/2003 1 §:n 1 momentin b alamomentissa tukikelpoisen määrän ulkopuolelle on kuitenkin nimenomaisesti jätetty sponsorointimenot, jotka kuuluvat mainoskuluihin ja jotka voidaan Italian tuloverolain 108 §:n 2 momentin nojalla vähentää kokonaisuudessaan.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
III SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN
In its letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, the Commission considered that the measure fulfilled the criteria for being classed as state aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
Komissio katsoi 18 päivänä maaliskuuta 2004 päivätyssä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa kirjeessään, että toimenpide täytti kriteerit, joiden perusteella sitä voidaan pitää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.
In particular, the Commission took the view that the scheme conferred a selective advantage on the beneficiaries because it appeared to benefit only companies engaged in exhibiting products for export, while excluding other business activities.
Komissio oli tässä tilanteessa sitä mieltä, että tukiohjelma oli valikoiva, sillä etua vaikutti aiheutuvan yksinomaan yrityksille, jotka asettivat näytteille vientiin tarkoitettuja tuotteita ja muunlainen yritystoiminta jäi sen ulkopuolelle.
For example, Italian companies trading their goods exclusively on the Italian market, those providing services, companies trading in goods that are not suitable for being exhibited at trade fairs, and those taking part in trade fairs in Italy are excluded from the scheme.
Tukiohjelmasta eivät hyödy esimerkiksi yksinomaan Italian markkinoilla toimivat italialaiset yritykset, palveluja tarjoavat yritykset, messuille esiteltäviksi soveltumattomilla tuotteilla kauppaa käyvät yritykset tai Italiassa järjestettäville messuille osallistuvat yritykset.
The Commission was also of the opinion that the scheme favoured Italian undertakings participating in trade fairs abroad, thereby strengthening their position with respect to their foreign competitors, including both foreign traders competing with the undertakings in question in the Italian and foreign markets and foreign competitors established in Italy competing with the beneficiaries on the Italian market.
Komissio katsoi myös, että tukiohjelmalla suosittiin ulkomailla järjestettäville messuille osallistuvia italialaisia yrityksiä vahvistamalla niiden asemaa verrattuna ulkomaisiin kilpailijoihin – sekä niihin, jotka kilpailevat asianomaisten yritysten kanssa Italian markkinoilla ja ulkomailla, että niihin, jotka ovat sijoittautuneet Italiaan ja kilpailevat tuensaajien kanssa Italian markkinoilla.
The Commission finally considered that the selective character of the tax advantages at issue could not be justified by the nature or general scheme of the Italian tax system, nor did it appear to compensate for possible expenses incurred abroad on account of participation in such trade fairs, as the aid is not contingent upon any specific foreign tax or financial burden being imposed.
Komissio katsoi, ettei kyseisiä valikoivia veroetuuksia voinut perustella Italian verojärjestelmän luonteella tai rakenteella. Etuuksien tarkoituksena ei myöskään vaikuttanut olevan mahdollisten ulkomailla järjestettäville messuille osallistumisesta aiheutuneiden menojen korvaaminen, sillä tuen edellytyksenä ei ole ulkomaisen veron tai maksun maksaminen ulkomailla.
Neither did any of the exceptions provided for in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty seem to apply.
Kyse ei vaikuta olevan myöskään EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainituista poikkeuksista. Etuudet liittyvät menoihin, joihin ei voida soveltaa ryhmäpoikkeusasetuksia tai yhteisön suuntaviivoja.
The advantages were linked to expenses not eligible for aid under any of the block exemption regulations or Community guidelines; under the Block Exemption Regulation for SMEs in particular, aid for participation in trade fairs is admissible only if it does not exceed 50 % of the eligible costs and for the first participation by an SME in a particular fair or exhibition, while the tax incentive in question concerns all companies and all costs associated with taking part in any trade fairs abroad.
Pk-yritysten ryhmäpoikkeusasetuksen mukaan tuki messuille osallistumista varten on sallittua vain, jos se on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista ja jos pk-yritys osallistuu kyseisille messuille tai kyseiseen näyttelyyn ensimmäisen kerran. Italian verokannustin koskee kuitenkin kaikkia yrityksiä ja kaikkia kustannuksia, jotka liittyvät mille tahansa ulkomailla järjestettäville messuille osallistumiseen.
COMMENTS FROM ITALY
IV ITALIAN HUOMAUTUKSET
In response to the appraisal made by the Commission in its letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation, the Italian authorities raised three main observations aimed at demonstrating that the scheme at issue does not discriminate between potential beneficiaries in the different branches of the distributive trades, but constitutes a general measure open to all undertakings engaged in trading activities.
Italian viranomaiset esittivät kolme päähuomautusta komission 18 päivänä maaliskuuta 2004 päivätyssä, menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessään esittämästä arviosta. Niillä pyrittiin osoittamaan, ettei tukiohjelmassa erotella kaupan eri aloilla toimivia tuensaajia, vaan se on yleinen toimenpide, jota voidaan soveltaa kaikkiin kaupallista toimintaa harjoittaviin yrityksiin.
First, according to the Italian authorities, the measure is applicable without distinction to all sectors of the economy and is open to all undertakings liable to Italian business taxation, provided they incur costs with respect to participation in trade fairs abroad.
Italian viranomaisten ensimmäinen huomautus on, että toimenpidettä sovelletaan samalla tavoin kaikilla talouden aloilla ja kaikkiin Italiaan yritysveroa maksaviin yrityksiin edellyttäen, että niille aiheutuu kustannuksia ulkomailla järjestettäville messuille osallistumisesta.
The Italian authorities also point out that the tax incentive in question also applies to undertakings having a permanent establishment abroad.
Viranomaiset korostavat, että sitä sovelletaan myös yrityksiin, jotka toimivat pysyvästi ulkomailla.
They add that the tax incentive is strictly linked to the costs incurred in taking part in trade fairs abroad, and does not provide any disproportionate tax benefits.
Viranomaiset toteavat lisäksi, että veroetuus liittyy tiukasti ulkomailla järjestettäville messuille osallistumisesta aiheutuviin kustannuksiin eikä verokannustin ole suhteeton.
The Italian authorities consider that the scheme does not promote participation in trade fairs abroad as a separate business activity, but as an investment open to all undertakings, which the Italian Government intends to encourage as a general economic policy objective.
Viranomaiset katsovat, ettei järjestelmällä edistetä ulkomaille järjestettäville messuille osallistumista erillisenä kaupallisena toimintana vaan kaikille yrityksille mahdollisena investointina, jollaisia Italian hallitus pyrkii kannustamaan osana yleisiä talouspolitiikan tavoitteitaan.
The Italian authorities finally clarify that the advantage applies to undertakings having a permanent establishment abroad insofar as the expenditure incurred in taking part in trade fairs is charged to the head office in Italy.
Viranomaiset selvittävät lisäksi, että myös ulkomailla pysyvästi toimivat yritykset saavat edun, jos niiden Italiassa oleva päätoimipaikka maksaa messuille osallistumisesta aiheutuvat menot.
Second, the Italian authorities argue that the measure does not put non-exporting undertakings at a disadvantage, but that, on the contrary, it offers an incentive for them to find it worthwhile to participate in fairs of this kind.
Italian viranomaisten toinen huomio on, ettei toimenpiteellä aseteta huonompaan asemaan yrityksiä, jotka eivät harjoita vientiä. Päinvastoin, sen avulla niitä kannustetaan osallistumaan tällaisille messuille.
Where an undertaking operated in a sector producing goods or services that cannot be traded or exported, it would not be in competition with other undertakings operating in sectors producing the same goods or services.
Jos yritys toimii alalla, jolla tuotetuilla tavaroilla tai palveluilla ei voi käydä kauppaa tai harjoittaa vientiä, se ei kilpaile sellaisten yritysten kanssa, jotka niitä tuottavat.
Third, the Italian authorities stress that the measure is in force for one year only, and that therefore the advantage given to undertakings participating in trade fairs abroad does not significantly distort the functioning of the common market.
Kolmanneksi Italian viranomaiset korostavat, että toimenpide on voimassa vain yhden vuoden ajan, eikä ulkomailla järjestettäville messuille osallistuville yrityksille aiheutuva etu vääristä merkittävästi kilpailua yhteismarkkinoilla.
Having considered the observations submitted by the Italian authorities, the Commission maintains the position it expressed in the letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, namely that the scheme under examination constitutes state aid because it cumulatively fulfils all the relevant criteria laid down in Article 87(1) of the EC Treaty.
Komissio on Italian viranomaisten huomautuksia tarkasteltuaan edelleen samaa mieltä kuin 18 päivänä maaliskuuta 2004 päivätyssä, menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessään: tukiohjelma on valtiontukea, sillä se täyttää kaikki EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa mainitut kriteerit.
First, to be considered aid a measure must afford the beneficiaries an advantage that reduces the costs they would normally bear in the course of their business.
Toimenpide on tukea, jos se muodostaa tuensaajille etua vähentämällä kustannuksia, joita kaupallisesta toiminnasta tavanomaisesti aiheutuu.
All undertakings in Italy are liable for corporate income tax charged on their net profits resulting from the difference between their gross revenues and their business expenses as indicated in their accounts.
Kaikki yritykset maksavat Italiassa yritysveroa. Se lasketaan nettovoitosta, joka on kirjanpitoon merkittyjen liiketoiminnan kulujen ja bruttotuottojen erotus.
The scheme affords the beneficiaries an economic advantage consisting in the reduction of their taxable profits by an amount corresponding to the costs incurred through taking part in trade fairs abroad, in addition to the ordinary deduction from gross revenues permitted for tax purposes.
Tukiohjelmasta saatavan taloudellisen edun määrä muodostuu, kun verotettavista tuloista vähennetään ulkomailla järjestettäville messuille osallistumisesta aiheutuneita kuluja vastaava määrä.
A beneficiary undertaking incurring such costs posts in its accounts a corresponding negative adjustment having the effect of lowering the corporate income tax burden for the tax year in question.
Lisäksi bruttotuloista tehdään tavanomaiset verovähennykset. Tukea saava yritys, jolle aiheutuu tällaisia kustannuksia, merkitsee kirjanpitoonsa vastaavan vähennyksen.
This advantage finally results in lower payments of tax due for the year, constituting a financial benefit for the beneficiary.
Näin verotaakka pienenee kyseisenä verovuonna ja yritys maksaa yritysveroa vähemmän, mistä on sille taloudellista etua.