natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under the Solvency Directive, credit institutions must have own funds equivalent to at least 8 % of their risk-adjusted assets, whereas the previous German legislation required a ratio of 5,6 %; however, this ratio was based on a narrower definition of own funds than that which has applied since the entry into force of the Own Funds Directive.
Vakavaraisuusdirektiivin mukaan luottolaitoksilla on oltava omia varoja vähintään 8 prosenttia niiden riskipainotetuista varoista, kun Saksassa aiemmin voimassa olleiden säännösten mukainen osuus oli 5,6 prosenttia; omat varat määritettiin kuitenkin tuolloin tiukemmin kuin omia varoja koskevan direktiivin voimaantulon jälkeen.
Confidential information: indicated below by [...] or by a range in [].
Luottamuksellinen tieto, esitetään jäljempänä hakasulkeissa [...] tai [].
The redrafted HLB Act, applicable since 1997, no longer provides for a maximum dividend; according to the data provided, distributed dividends have more than doubled since, amounting to some 21 % in 1999.
Vuodesta 1997 voimassa olleen HLB:tä koskevan uusitun lain mukaan ei ole enää tarkoitus jakaa suurinta mahdollista osinkoa; toimitettujen tietojen mukaan jaetut osingot ovat tämän jälkeen kasvaneet yli kaksinkertaisiksi ja olivat vuonna 1999 noin 21 prosenttia.
OJ C 307, 13.11.1993, p. 3, point 11.
EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3; 11 kohta.
OJ L 83, 27.3.1999, p. 1, as amended by the 2003 Acts of Accession.
EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1, muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.
ECR II-1789.
Kok. 2003, s. II-1789.
To adjust for inflationary effects, the rate of return on a long-term government bond had first to be determined for each contribution period disregarding inflationary expectations.
Inflaatiovaikutusten vähentämiseksi pitkäaikaisten obligaatioiden tuotto olisi määritettävä kullekin sijoitusjaksolle erikseen ja aluksi ilman inflaatio-odotusten vaikutusta.
In estimating the long-term, risk-free basic interest rate, the estimation of the expected long-term average inflation rate of 3,60 % was then added to the ‘real basic interest rate’ at the relevant moment.
Pitkän riskittömän peruskoron arvioimiseksi kyseisen ajankohdan ”reaaliseen peruskorkoon” olisi lisättävä pitkän aikavälin arvioidut keskimääräiset inflaatio-odotukset ( 3,6 prosenttia).
ECR II-1789 (‘Scott’).
Tuomio asiassa T-369/00 (asia Scott), ks. alaviite 16.
Ibid, paragraph 57.
Sama, 57 kohta.
Commission communication to the Member States: Application of Articles 92 and 93 of the EEC Treaty and of Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC to public undertakings in the manufacturing sector (OJ C 307, 13.11.1993, p. 3; see paragraph 11.
Komission tiedonanto jäsenvaltioille perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan sekä komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan soveltamisesta julkisiin yrityksiin tehdasteollisuuden alalla, EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3, ks. 11 kohta.
Although this communication deals expressly with manufacturing, the principle doubtless applies likewise to all other sectors of the economy.
Tässä tiedonannossa on tosin kysymys nimenomaisesti tehdasteollisuudesta, mutta periaate koskee epäilemättä samalla tavoin kaikkia muita talouden aloja.
See footnote 3 and paragraph 206 et seq.
Ks. alaviite 3, 206 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
WestLB, paragraph 246.
WestLB-tuomio, 246 kohta.
See footnote 2 and paragraph 199.
Ks. alaviite 2, johdanto-osan 199 kappale.
Of course, in reality, the situation is much more complex because of off-balance-sheet items, different risk weightings of assets or zero-risk items, etc. However, the principal reasoning holds.
Todellinen tilanne on luonnollisesti paljon monimutkaisempi johtuen esimerkiksi taseen ulkopuolisista eristä, vastaavien vaihtelevasta riskipainotuksesta ja riskittömistä eristä. Perusperiaate on tästä huolimatta aina sama.
The REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG was used as a generally recognised source in determining the risk-free basic interest rate.
Riskitöntä peruskorkoa määritettäessä käytettiin Deutsche Börse AG:n REX10-tulosindeksiä, joka edustaa yleisesti tunnustettua tietolähdettä.
According to documents provided by the German Government, the corporation tax rate was 46 % in 1992, to which has to be added the solidarity surcharge of 3,75 % (i.e. 49,75 % in total).
Saksan hallituksen esittämien asiakirjojen mukaisesti yhteisövero oli vuonna 1992 46 prosenttia, johon lisättiin vielä 3,75 prosenttiyksikön solidaarisuuslisä (eli yhteensä 49,75 prosenttia).
The overall tax rate fell to 46 % in 1993 before rising to 49,5 % in the period 1994-2000.
Kokonaisveroaste palautui vuonna 1993 jälleen 46 prosenttiin ja oli vuosina 1994–2000 49,5 prosenttia.
It has been 30 % since 2001.
Vuodesta 2001 kokonaisveroaste on ollut 30 prosenttia.
See footnote 2 and paragraph 221.
Ks. alaviite 2, johdanto-osan 221 kappale.
The determining factor here in each case is the return premium not on Federal loans but on swaps since the spread of swaps in the case of Federal loans (‘swap spread’) is determined basically by supply and demand on the swap market and not by considerations of creditworthiness.
Ratkaisevaa tässä ei kuitenkaan ole valtionobligaatioiden tuoton korotus vaan swap-sopimusten tuoton korotus, sillä valtionobligaatioihin liittyvien swapien korkomarginaali (nk. swap spread) määräytyy swapmarkkinoiden kysynnän ja tarjonnan perusteella eikä luottokelpoisuusarvioiden perusteella.
In view of several upheavals on financial markets (e.g. the emerging markets crisis in mid-1997) and the implications of the Commission's state aid investigation into WestLB, the risk premium that an investor would have demanded for a silent partnership contribution of limited duration to HLB at the end of 1992 ought actually to have been lower than the market conditions at the end of 1997 suggest.
Kun otetaan huomioon rahoitusmarkkinoilla ilmenneet turbulenssit, joista voidaan mainita mm. uusien markkinoiden kriisi (emerging market crisis) vuoden 1997 puolivälissä, sekä komission WestLB:n osalta aloittaman valtiontukimenettelyn vaikutukset, olisi riskipreemion, jota sijoittaja olisi vaatinut määräaikaisesta äänettömästä osakkuudesta HLB:ssä vuoden 1992 lopussa, pitänyt tosiasiallisesti olla huomattavasti alhaisempi kuin mitä vuoden 1997 lopun markkinaolosuhteiden perusteella esitetään.
Cf. Lehman Brothers, Analyse der Kapitalzuführung aus der Einbringung der Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen of 8 July 1997, p. 4, and Annex II, p. 27.
Ks. Lehman Brothers, Analyse der Kapitalzuführung aus der Einbringung der Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen, 8.7.1997, s. 4 sekä liite II, s. 27.
This basically lists the issues floated by the leading German private commercial banks (Deutsche Bank, Dresdner Bank, etc.), which at the time had a higher business risk than HLB.
Siinä luetellaan suurten saksalaisten yksityisten liikepankkien (Deutsche Bank, Dresdner Bank jne.) liikkeeseenlaskut. Kyseisillä pankeilla oli tuolloin suurempi liiketoimintariski kuin HLB:llä.
Cf. Lehman Brothers, Analyse der Kapitalzuführung aus der Einbringung der Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen of 8 July 1997, p. 4.
Ks. Lehman Brothers, Analyse der Kapitalzuführung aus der Einbringung der Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen, 8.7.1997, s. 4.
Of course, in reality the situation is much more complex because of off-balance-sheet items, different risk weightings of assets and zero-risk items, etc. However the principal reasoning holds.
Todellinen tilanne on luonnollisesti paljon monimutkaisempi esimerkiksi taseen ulkopuolisten erien, vastaavien vaihtelevan riskipainotuksen ja riskittömien erien vuoksi. Tällä ei kuitenkaan ole vaikutusta tarkasteltavan asian pääsisältöön.
The annual data on the aid element given in the table must be adjusted accordingly in order to calculate the total amount of aid to be recovered.
Taulukossa vuosittain annetut tiedot tukiosuudesta on muunnettava vastaavasti koko takaisinperittävän tuen määrän laskemiseksi.
(°) Date or dates on which the aid was repaid.
Tuen takaisinmaksupäivä
Since HLB is active at the regional, national and international level and since there is strong competition between financial institutions of different Member States as a result of the growing integration in the financial services sector in the Community, it was assumed that the existence of state aid was distorting this competition and affecting trade between Member States.
Koska HLB toimii alueellisella, kansallisella ja kansainvälisellä tasolla ja koska yhteisössä rahoituspalvelualalla tapahtuvan integraation lisääntymisen myötä jäsenvaltioiden rahoituslaitosten välinen kilpailu on kiristynyt, arveltiin, että tarkasteltavana oleva valtiontuki vääristi tätä kilpailua ja vaikutti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
Accordingly, the Commission came to the provisional conclusion that the measures in question probably constituted aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, giving rise to misgivings regarding their compatibility with the common market since none of the exemption clauses in Article 87(2) and (3) or in Article 86(2) of the EC Treaty appear to be applicable in the present situation.
Tästä syystä komissio päätteli alustavasti, että kyseiset toimenpiteet olivat todennäköisesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea ja että oli aihetta epäillä, etteivät toimenpiteet soveltuneet yhteismarkkinoille, koska EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 86 artiklan 2 kohdan poikkeuksia ei voitu soveltaa tähän asiaan.
However, the letter in question had been a request for information that was concerned expressly and materially with a plot of land that the firm Scott S.A. had sold on preferential conditions.
Kiistanalaisessa kirjeessä pyydettiin tietoja nimenomaisesti ja konkreettisesti maa-alueesta, joka myytiin Scott S.A.-yritykselle ilman täyttä vastiketta.
In that letter the Commission had referred expressly to the fact that the lawfulness of the aid in question was being examined and that the aid might have to be repaid.
Kyseisessä kirjeessä komissio oli Saksan mukaan nimenomaisesti viitannut siihen, että kyseisen tuen laillisuutta tutkittiin parhaillaan ja että tuki oli mahdollisesti maksettava takaisin.
The limitation period for the transfer of shares on 1 January 1993 had been interrupted by the Commission as a result of the information request dated 1 September 1999 and the decision of 13 November 2002 to initiate the procedure.
Tammikuun 1 päivänä 1993 tapahtunutta osakkeiden siirtoa koskeva vanhentumisaika keskeytyi, kun komissio pyysi tietoja 1 päivänä syyskuuta 1999 ja kun se teki 13 päivänä marraskuuta 2002 päätöksen aloittaa menettely.
With regard to the transfer on 1 January 1986, the BdB, in rejecting the time limitation, relied on the legal concept of a continuous series of acts, which also had its equivalent in the case law relating to traditional competition legislation.
Kieltäytyessään hyväksymästä vanhentumisaikaa 1 päivänä tammikuuta 1986 tehdyn siirron osalta BdB tukeutuu oikeudelliseen periaatteeseen, jonka mukaan samankaltaiset yksittäiset teot muodostavat yhden teon (fortgesetzte Handlung) ja jolle löytyy vastine myös perinteistä kilpailuoikeutta koskevassa oikeuskäytännössä.
The conditions for such related acts were met here because all the transfers had been in response to a uniform concept of capital strengthening and business expansion and had followed the same pattern.
Edellytykset sille, että näitä toimia käsitellään yhdessä, kuitenkin täyttyvät, koska kaikkien siirtojen kokonaistavoite oli sama eli pääoman vahvistaminen ja liiketoiminnan laajentaminen ja kaikki siirrot oli toteutettu samaan tapaan.
Accordingly, the transfer of 1 January 1993 could not be viewed separately either on account of the new solvency rules.
Tammikuun 1 päivänä 1993 tehtyä siirtoa ei voida BdB:n mukaan pitää erillisenä myöskään uusien vakavaraisuussääntöjen perusteella.
It thus differs from state regulations that provide for recurrent measures such as annual grants or tax reliefs.
Se siis eroaa sellaisista valtion tukiohjelmista, joissa määrätään toistuvista toimenpiteistä, kuten vuotuisista avustuksista tai verohelpotuksista.
Moreover, it has no de facto or de jure relationship with the 1993 transfer.
Tämän lisäksi vuoden 1986 siirrolla ei ole minkäänlaista oikeudellista tai tosiasiallista yhteyttä vuoden 1993 siirtoon.
The transfer of FHH on 1 January 1986 is to be taken as the time at which the unlawful aid, if any, was granted.
Siirto, jonka Hampurin osavaltio teki 1 päivänä tammikuuta 1986, on otettava sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen, jos sellaisesta on kyse, myöntämisajankohdaksi.
As a result of the legally valid injection of resources under the conditions described above, the possible economic advantage at issue here accrued to HLB.
Edellä mainituin ehdoin laillisesti siirretyistä varoista mahdollisesti saatava taloudellinen hyöty kertyi tässä tapauksessa HLB:lle.
The resources were available to HLB with effect from 1 January 1986; they were recognised by BAKred for 1986.
Varat olivat HLB:n käytettävissä 1 päivästä tammikuuta 1986; BAKred hyväksyi nämä varat vuodelle 1986.
The contribution of WK's shares to HLB on 1 January 1993 is not existing aid.
WK:n osakkeiden siirtäminen HLB:lle 1 päivänä tammikuuta 1993 ei ole voimassa olevaa tukea.
The transfer on 1 January 1993 cannot be regarded either as being covered by institutional liability and guarantor liability.
Tammikuun 1 päivänä 1993 tehdyn siirron ei voida katsoa kuuluvan myöskään viranomais- tai takausvastuun piiriin.
See footnote 2 and paragraph 161 et seq.
Ks. alaviite 2, johdanto-osan 161 kappale ja sitä seuraavat kappaleet.
See footnote 3 and paragraphs 241 and 314.
Ks. alaviite 3, 241 ja 314 kohta.
WestLB, paragraph 245.
WestLB-tuomio, 245 kohta.
On 1 January 1999 the German mark was replaced by the euro at a rate of EUR 1 = DEM 1,95583.
Saksan markan määräiset summat on muunnettu 1.1.1999 lähtien euroiksi kurssilla EUR1 = DM 1,95583.
On the basis of a report drawn up at the time of the sale of shares (49 %) to LSH, an earning capacity value of DEM [...] million had been calculated for HLB as at [...].
LSH:lle myytyjen osakkeiden kaupasta (49 prosenttia) annetun lausunnon perusteella HLB:n tuottoarvoksi ilmoitettiin kyseisenä ajankohtana [...] [...] miljoonaa Saksan markkaa, joka oli sisäisten laskelmien jälkeen 31 päivänä joulukuuta 1985 [...] Saksan markkaa ja 31 päivänä joulukuuta 1992 [...] Saksan markkaa. Tämä tarkoitti, että yrityksen arvon keskimääräinen vuosikasvu oli [...] prosenttia vuosina 1986–1992 ja [...] prosenttia vuosina 1993–1996.
According to internal calculations, this had still amounted to DEM [...] million as at 31 December 1985 and at DEM [...] million as at31 December 1992, representing an annual average rise in value of [...] % between 1986 and 1992 and of [...] % between 1993 and 1996 which FHH, the only shareholder until 1997, had been able to use entirely for its own benefit and which had been able to be realised on a pro rata basis on the occasion of the sale to LSH.
Hampurin osavaltio sai yrityksen ainoana osakkaana vuoteen 1997 asti kirjata arvonnousun kokonaan omaksi edukseen ja olisi voinut realisoida sen myyntiajankohtaan mennessä kertyneen arvonnousun, jos yritys olisi myyty LSH:lle.
Possible increases in value could not have been expected here either since the shares in HLB had not been negotiable. In addition, therefore, the shares had not been subject to any ongoing assessment of their value.
Näissä olosuhteissa ei BdB:n mukaan voitu odottaa arvonnousua, koska HLB:n osakkeet eivät olleet luovutettavissa, joten osakkeiden arvoa ei arvioitu jatkuvasti.
It stated that an appropriate return on capital made available would invariably be based on a risk-free return and a risk premium.
BdB totesi, että kohtuullinen tuotto käyttöön asetetusta pääomasta perustuu aina riskittömään tuottoon ja riskipreemioon.
In other words, the basic principle of ‘expected return on a risky investment = risk-free return + risk premium for the risky investment’ would be applied.
Toisin sanoen sovelletaan perusperiaatetta, jonka mukaan riskisijoituksesta saatava odotettu tuotto = riskitön peruskorko + riskisijoituksen riskipreemio.
If, therefore, the market conditions at the end of 1997 are transposed to 31 December 1992, the appropriate risk premium at the end of 1992 is at least not understated. Accordingly, the risk premium appropriate for the end of 1992 for a silent partnership contribution with a duration i can be determined by applying the following equation: risk premium on silent partnership contributions, i, 1992 = swap spread on Federal loans, i, 1992 + swap spread on silent partnership contributions, i, 1997.
Jos sovelletaan vuoden 1997 lopulla vallinneita markkinaolosuhteita 31 päivään joulukuuta 1992, ei ainakaan aliarvioida vuoden 1992 lopun riskipreemiota.. Vastaavasti voidaan määrittää äänettömän osakkuuden, jonka maturiteetti on i, riskipreemio vuoden 1992 lopussa seuraavan laskukaavan mukaan: riskipreemio äänetön osakkuus, i,1992 = swap spread valtionobligaatiot, i,1992 + swap spread äänetön osakkuus, i,1997.
Silent partnership contributions of limited duration rank between profit participation certificates and silent partnership contributions of unlimited duration as regards their risk profile. As a result, their risk premium must basically be higher than that for profit participation certificates but lower than that for silent partnership contributions of unlimited duration.
Määräaikaisen äänettömän osakkuuden riskiprofiili on voitto-osuustodistuksen ja määräämättömäksi ajaksi tehdyn äänettömän osakkuuden välillä eli määräaikaisen äänettömän osakkuuden riskipreemion on oltava suurempi kuin voitto-osuustodistuksen riskipreemion mutta pienempi kuin määräämättömäksi ajaksi tehdyn äänettömän osakkuuden riskipreemion.
on State Aid implemented by Germany for Landesbank Schleswig-Holstein — Girozentrale, now HSH Nordbank AG
tuesta, jonka Saksa on myöntänyt Landesbank Schleswig-Holstein Girozentralelle (nykyinen HSH Nordbank AG)
(notified under document number C(2004) 3930)
(tiedoksiannettu numerolla K(2004) 3930)
Having called on the Member State and other interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut jäsenvaltiota ja muita asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
The subject of these proceedings is the transfer of Wohnungsbaukreditanstalt des Landes Schleswig-Holstein (‘WKA’), Wirtschaftsaufbaukasse Schleswig-Holstein AG (‘WAK’) and the special-purpose real-estate reserve by the Land of Schleswig-Holstein to Landesbank Schleswig-Holstein — Girozentrale (‘LSH’).
Menettely koskee toimenpidettä, jolla Schleswig-Holsteinin osavaltio siirtää Wohnungsbaukreditanstalt des Landes Schleswig-Holsteinin (jäljempänä ’WKA’), Wirtschaftsaufbaukasse Schleswig-Holstein AG:n (jäljempänä ’WAK’) ja erityisrahastona kirjatut kiinteistöt Landesbank Schleswig-Holstein Girozentralelle (jäljempänä ’LSH’).
There are a further six cases in which proceedings have been initiated against Germany in connection with transfers of assets to Landesbanks, and in particular to Westdeutsche Landesbank Girozentrale (‘WestLB’).
Saksaa vastaan on aloitettu myös kuusi muuta menettelyä, jotka koskevat omaisuudensiirtoja Landesbank-pankeille, erityisesti Westdeutsche Landesbank Girozentralelle (jäljempänä ’WestLB’).
By letter of 12 January 1993, the Commission asked Germany for information on a DEM 4 billion capital increase for WestLB resulting from the incorporation of the housing organisation Wohnungsbauförderanstalt (‘WfA’) and on similar increases in the own funds of the Landesbanks of other Länder.
Komissio pyysi Saksalta 12 päivänä tammikuuta 1993 päivätyllä kirjeellä tietoja WestLB:n hyväksi toteutetusta 4 miljardin Saksan markan pääomankorotuksesta, joka toteutettiin siirtämällä Wohnungsbauförderanstalt (jäljempänä ’WfA’) WestLB:n yhteyteen. Lisäksi pyydettiin tietoja muiden osavaltioiden pankkien hyväksi toteutetuista vastaavanlaisista omien varojen korotuksista.
It asked which Landesbanks had benefited from a transfer of public enterprises and for information on the reasons for those transactions.
Tietopyynnössä tiedusteltiin myös, minkä Landesbank-pankkien yhteyteen on siirretty julkisoikeudellisia yrityksiä ja millä perusteilla kyseiset siirrot on toteutettu.
By letters of 31 May and 21 December 1994, the Bundesverband deutscher Banken e.V. (‘BdB’), an association representing private banks established in Germany, informed the Commission that, among other things, WKA and WAK, together with their entire assets, had been transferred to LSH with effect from 1 January 1991.
Saksan pankkiyhdistys (Bundesverband deutscher Banken e.V., jäljempänä ’BdB’), joka edustaa Saksaan sijoittautuneita yksityispankkeja, ilmoitti komissiolle 31 päivänä toukokuuta 1994 ja 21 päivänä joulukuuta 1994 päivätyillä kirjeillä muun muassa, että WKA ja WAK sekä niiden omaisuus oli siirretty 1 päivästä tammikuuta 1991 kokonaisuudessaan LSH:lle.
At the same time, WKA's and WAK's tasks had been transferred to the recently set-up Investitionsbank Schleswig-Holstein (‘IB’).
Samalla WKA:n ja WAK:n tehtävät oli siirretty aiemmin perustetulle Investitionsbank Schleswig-Holsteinille (jäljempänä ’IB’).
IB operated as a special division of LSH.
IB toimi LSH:n erillisenä yksikkönä.
This increased the own funds at LSH's disposal and, in the BdB's view, distorted competition in its favour since the parties had not agreed remuneration consistent with the market-economy investor principle.
BdB katsoi, että toimenpiteeseen liittyvä LSH:n omien varojen korotus vääristi kilpailua LSH:n eduksi, koska omaisuudensiirrosta ei ollut maksettu markkinataloussijoittajaa koskevan periaatteen mukaista korvausta.
The complaint also related to similar transfers of assets to Landesbank Berlin, Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Hamburger Landesbank and Bayerische Landesbank.
Kantelu koski myös vastaavia omaisuudensiirtoja Landesbank Berlinin, Westdeutsche Landesbankin, Norddeutsche Landesbankin, Hamburgische Landesbankin ja Bayerische Landesbankin hyväksi.
By letters of 6 August 1997 and 30 July 1998, the BdB informed the Commission of two further transfers of assets, to Landesbank Schleswig-Holstein in Schleswig-Holstein and Landesbank Hessen-Thüringen in Hessen.
BdB ilmoitti 6 päivänä elokuuta 1997 ja 30 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyillä kirjeillä komissiolle kahdesta muusta omaisuudensiirrosta, joista toinen oli toteutettu Schleswig-Holsteinin osavaltiossa LSH:n hyväksi ja toinen Hessenin osavaltiossa Landesbank Hessen-Thüringenin hyväksi.
According to the BdB, the Land of Schleswig-Holstein intended to transfer the real estate it owned to IB as a special-purpose reserve forming part of LSH's equity capital.
BdB:n tietojen mukaan Schleswig-Holsteinin osavaltio aikoi siirtää osavaltion rakennuttamat kiinteistöt IB:lle ja kirjata kyseisen kiinteistöomaisuuden LSH:n omiin varoihin erityisrahastona (Zweckrücklage).
The BdB referred in this context to Section 20 of a bill amending the Schleswig-Holstein Investment Bank Act (version as at 26 June 1997), which stipulates that the real-estate assets, after deduction of liabilities, should be considered to constitute a special-purpose reserve forming part of LSH's equity capital.
BdB viittasi tässä yhteydessä Schleswig-Holsteinin osavaltion investointipankkilain muutosehdotuksen 20 §:ään (Investitionsbankgesetz des Landes Schleswig-Holstein, 26 päivänä kesäkuuta 1997 voimassa ollut versio), jonka mukaan kiinteistöomaisuus on velkojen vähentämisen jälkeen kirjattava LSH:n omiin varoihin erityisrahastona.
The BdB also referred to the comments on Section 20 contained in the explanatory memorandum to this bill, which state that the special-purpose real-estate reserve constitutes part of the bank's liable equity capital according to the principles of the Banking Act (Kreditwesengesetz).
BdB viittasi myös lakiehdotuksen 20 § :n perusteluihin, joiden mukaan erityisrahastona kirjatut kiinteistöt lasketaan luottotoiminnasta annetun lain (Kreditwesengesetz) periaatteiden nojalla osaksi Landesbankin vakavaraisuuspääomaa.