natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with the point 4.3, large lots must be subdivided into sublots to be sampled separately.
Jäljempänä olevan 4.3 kohdan mukaisesti suuremmat erät on jaettava osaeriin, joista otetaan erilliset näytteet.
In the course of sampling and preparation of the samples precautions, must be taken to avoid any changes, which would affect the Fusarium toxin content, adversely affect the analytical determination or make the aggregate samples unrepresentative.
Näytteenoton ja näytteiden valmistuksen aikana on toteutettava varotoimenpiteitä, joilla vältetään kaikki mahdolliset muutokset, jotka voivat vaikuttaa Fusarium-toksiinien pitoisuuteen, määrityksen suorittamiseen tai kokoomanäytteen edustavuuteen.
As far as possible incremental samples shall be taken at various places distributed throughout the lot or sublot.
Perusnäytteet on mahdollisuuksien mukaan otettava tutkittavan erän tai osaerän eri kohdista.
Departure from such procedure must be recorded in the record.
Jos tästä säännöstä poiketaan, siitä on aina ilmoitettava näytteenottotodistuksessa.
The aggregate sample shall be made up by uniting the incremental samples.
Kokoomanäyte saadaan yhdistämällä kaikki perusnäytteet.
Replicate samples
Samanlaiset näytteet
The replicate samples for enforcement, trade (defence) and reference (referee) purposes shall be taken from the homogenised aggregate sample, unless such procedure conflicts with Member States’ rules.
Valvontatoimenpiteisiin, kaupankäyntiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoidusta kokoomanäytteestä sillä edellytyksellä, että tällainen menettely on jäsenvaltiossa noudatettavien sääntöjen mukainen.
Each sample taken for official use shall be sealed at the place of sampling and identified following the regulations of the Member State.
Jokainen viralliseen käyttöön otettu näyte on sinetöitävä näytteenottopaikalla ja merkittävä jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaisesti.
Different types of lots
Erityyppiset erät
Food commodities may be traded in bulk, containers, or individual packings, such as sacks, bags, retail packings.
Elintarvikkeita voi pitää kaupan esimerkiksi irtotavarana, konteissa tai säiliöissä taikka yksittäispakkauksissa, kuten säkeissä, pusseissa tai vähittäismyyntipakkauksissa.
The sampling procedure may be applied to all the different forms in which the commodities are put on the market.
Näytteenottomenetelmää voi soveltaa kaikkiin eri muotoihin, joissa tuotteita saatetaan markkinoille.
Without prejudice to the specific provisions set out in points 4.3, 4.4 and 4.5, the following formula may be used as a guide for the sampling of lots traded in individual packs, such as sacks, bags, retail packings.
Yksittäispakkauksissa, kuten säkeissä, pusseissa tai vähittäismyyntipakkauksissa, kaupan pidetyistä eristä voi ottaa näytteet seuraavan kaavan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen 4.3, 4.4 ja 4.5 kohdassa vahvistettujen erityisten säännösten soveltamista:
Sampling Frequency (SF) n = Weight of the lot × Weight of the incremental sample
Näytteenoton tiheys (SF) n = Erän paino × perusnäytteen paino
Weight of the aggregate sample × Weight of individual packing
Kokoomanäytteen paino × yksittäispakkauksen paino
weight: in kg
Paino ilmaistaan kilogrammoina.
sampling frequency (SF): every nth sack or bag from which an incremental sample must be taken (decimal figures should be rounded to the nearest whole number).
Näytteenoton tiheys (SF): Joka n:s säkki tai pussi, josta perusnäyte on otettava (desimaaliluku pyöristetään lähimpään kokonaislukuun).
Weight of the incremental sample
Perusnäytteen paino
The weight of the incremental sample must be about 100 grams, unless otherwise defined in this Annex.
Jollei tässä liitteessä toisin säädetä, perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa.
In the case of lots in retail packings, the weight of the incremental sample shall depend on the weight of the retail packing.
Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.
General survey of the sampling procedure for cereals and cereal products
Yhteenveto viljan ja viljatuotteiden näytteenottomenetelmistä
Table 1
Taulukko1
(tonnes)
(tonneina)
No incremental samples
Perusnäytteiden lukumäärä
Aggregate sample Weight
Kokoomanäytteen paino
> 300 and < 1500
> 300 mutta < 1500
≥ 50 and ≤ 300
≥ 50 mutta ≤ 300
Sampling procedure for cereals and cereal products for lots ≥ 50 tonnes
Viljan ja viljatuotteiden näytteenottomenetelmät ≥ 50 tonnin erien osalta
On condition that the sublot can be separated physically, each lot must be subdivided into sublots following Table 1.
Jos erästä on fyysisesti mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti.
Taking into account that the weight of the lot is not always an exact multiple of the weight of the sublots, the weight of the sublot may exceed the mentioned weight by a maximum of 20 %.
Koska erän paino ei aina ole osaerien täsmällinen tulo, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla.
Each sublot must be sampled separately.
Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.
If it is not possible to carry out the method of sampling set out in this point because of the commercial consequences resulting from damage to the lot such as packaging forms, means of transport, an alternative method of sampling may be applied provided that it is as representative as possible and is fully described and documented.
Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia huomattavia kaupallisia seurauksia esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi, voidaan soveltaa muuta menetelmää sillä edellytyksellä, että näytteet ovat mahdollisimman edustavia ja käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.
Sampling procedure for cereals and cereal products for lots < 50 tonnes
Viljan ja viljatuotteiden näytteenottomenetelmät < 50 tonnin erien osalta
For lots of cereals and cereal products less than 50 tonnes, the sampling plan must be used with 10 to 100 incremental samples, depending on the lot weight, resulting in an aggregate sample of 1 to 10 kg.
Alle 50 tonnin painoisten vilja- ja viljatuote-erien osalta on käytettävä erän painosta riippuen näytteenottomenetelmää, jolla otetaan 10–100 perusnäytettä, joista muodostetaan yksi 1–10 kg:n painoinen kokoomanäyte.
For very small lots (≤ 0,5 tonnes) a lower number of incremental samples may be taken, but the aggregate sample uniting all incremental samples shall be also in that case at least 1 kg.
Hyvin pienten (≤ 0,5 tonnin) erien tapauksessa voidaan ottaa pienempi määrä perusnäytteitä, mutta kaikki perusnäytteet yhdistävän kokoomanäytteen painon on myös tällöin oltava vähintään 1 kg.
The figures in Table 2 may be used to determine the number of incremental samples to be taken.
Taulukon 2 lukuja voi käyttää perusnäytteiden lukumäärän määrittämisessä.
Lot weight (tonnes)
Erän paino (tonneina)
No of incremental samples
Perusnäytteiden lukumäärä
Sampling procedure for foods intended for infants and young children
Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettujen elintarvikkeiden näytteenottomenetelmä
The sampling procedure for cereals and cereal products as set out in point 4.5 shall apply to food intended for infants and young children.
Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettujen elintarvikkeiden tapauksessa sovelletaan näytteenottomenetelmää, joka vahvistetaan viljan ja viljatuotteiden osalta 4.5 kohdassa.
Accordingly the number of incremental samples to be taken shall depend on the weight of the lot, with a minimum of 10 and a maximum of 100, in accordance with Table 2 at point 4.5.
Näin ollen erästä otettavien perusnäytteiden lukumäärä riippuu erän painosta, ja sen on oltava 4.5 kohdan taulukon 2 mukaisesti vähintään 10 tai enintään 100.
Weight of the incremental sample must be about 100 grams.
Perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa.
In the case of lots in retail packing, the weight of the incremental sample shall depend on the weight of the retail packing and in case of very small lots (≤ 0,5 tonnes) the incremental samples must have a weight as such that uniting the incremental samples results in an aggregate sample of at least 1 kg.
Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta, ja hyvin pienten (≤ 0,5 tonnin) erien tapauksessa perusnäytteiden painon on oltava sellainen, että perusnäytteet yhdistämällä saadaan vähintään 1 kg:n painoinen kokoomanäyte.
Weight of aggregate sampling = 1-10 kg sufficiently mixed.
Kokoomanäytteen paino: 1–10 kg riittävästi sekoitettuna.
Sampling of foodstuffs at the retail stage must be done where possible in accordance with the sampling provisions set out in points 4.4. and 4.5.
Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa otettava näytteet mahdollisuuksien mukaan 4.4 ja 4.5 kohdan säännösten mukaisesti.
Where that is not possible, other effective sampling procedures at retail stage may be used provided that they ensure sufficient representativeness for the sampled lot.
Jos tämä ei ole mahdollista, vähittäismyyntivaiheessa voidaan soveltaa muita tehokkaita näytteenottomenetelmiä, jos ne ovat riittävän edustavia tutkittavan erän osalta.
Acceptance of a lot or sublot
Erän tai osaerän hyväksyminen
Acceptance if the aggregate sample conforms to the maximum limit, taking into account the measurement uncertainty and correction for recovery.
Erä tai osaerä hyväksytään, jos kokoomanäyte noudattaa enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.
Rejection if the aggregate sample exceeds the maximum limit beyond reasonable doubt taking into account the measurement uncertainty and correction for recovery.
Erä tai osaerä hylätään, jos kokoomanäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.
Depending on the lot weight — see Table 2.
Riippuu erän painosta – ks. taulukko 2.
SAMPLE PREPARATION AND CRITERIA FOR METHODS OF ANALYSIS USED IN OFFICIAL CHECKING OF THE LEVELS OF FUSARIUM TOXINS IN CERTAIN FOODSTUFFS
NÄYTTEIDEN VALMISTUS JA VAATIMUKSET, JOTKA ELINTARVIKKEIDEN FUSARIUM-TOKSIINIEN PITOISUUKSIEN VIRALLISESSA TARKASTUKSESSA KÄYTETTYJEN MÄÄRITYSMENETELMIEN ON TÄYTETTÄVÄ
Precautions
Varotoimenpiteet
As the distribution of Fusarium toxins is non-homogeneous, samples shall be prepared, and especially homogenised, with extreme care.
Koska Fusarium-toksiinit jakautuvat epätasaisesti, näytteet ja erityisesti homogenoidut näytteet on valmistettava hyvin huolellisesti.
All the material received by the laboratory must be used for the preparation of test material.
Laboratorioon toimitettu näyte on käytettävä kokonaisuudessaan tutkittavan näytteen valmistukseen.
Each laboratory sample must be finely grinded and mixed thoroughly using a process that has been demonstrated to achieve complete homogenisation.
Jokainen laboratorionäyte on jauhettava kokonaan hienoksi ja sekoitettava huolellisesti käyttäen menetelmää, jonka on osoitettu homogenoivan näytteen täydellisesti.
In case the maximum level applies to the dry matter, the dry matter content of the product shall be determined on a part of the homogenised sample, using a procedure that has been demonstrated to determine accurately the dry matter content.
Jos enimmäisrajaa sovelletaan kuiva-aineeseen, kuiva-ainepitoisuus määritetään homogenoidun näytteen osasta käyttäen menetelmää, jonka on osoitettu määrittävän tarkasti kuiva-ainepitoisuuden.
The replicate samples for enforcement, trade (defence) and referee purposes shall be taken from the homogenised material unless such procedure conflicts with Member States’ rules on sampling.
Valvontatoimenpiteisiin, kaupankäyntiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoiduista näytteistä, jos tällainen menettely on kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukainen.
A number of the most commonly used definitions that the laboratory shall be required to use are the following:
Tavallisimmin käytetyt määritelmät, joita laboratorion vaaditaan käyttävän, ovat seuraavat:
The most commonly quoted precision parameters are repeatability and reproducibility.
Toistettavuus ja tulosten uusittavuus ovat tavallisimmat toistotarkkuuden ominaisuudet.
r Repeatability, the value below which the absolute difference between two single test results obtained under repeatability conditions, namely same sample, same operator, same apparatus, same laboratory, and short interval of time may be expected to lie within a specific probability (typically 95 %) and hence r = 2,8 × sr
r Toistettavuuden arvo, eli arvo, jonka alapuolella toistettavissa olosuhteissa (eli sama näyte, sama määrittäjä, samat laitteet, sama laboratorio ja lyhyt aikaväli) saadun kahden yksittäisen testituloksen välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %), eli r = 2,8 × sr
Standard deviation, calculated from results generated under repeatability conditions
Toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama
R Reproducibility, the value below which the absolute difference between single test results obtained under reproducibility conditions, namely on identical material obtained by operators in different laboratories, using the standardised test method may be expected to lie within a certain probability (typically 95 %); R = 2,8 × sR
R Uusittavuuden arvo, jonka alapuolella uusittavissa olosuhteissa (eli määrittäjien saamat identtiset näytteet eri laboratorioissa käyttäen samaa standardimenetelmää) saatujen yksittäisten testitulosten välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %); R = 2,8 × sR
Standard deviation, calculated from results under reproducibility conditions
Uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama
Methods of analysis used for food control purposes must comply with the provisions of items 1 and 2 of the Annex to Directive 85/591/EEC.
Elintarvikkeiden tarkastuksessa käytettyjen määritysmenetelmien on täytettävä direktiivin 85/591/ETY liitteessä olevan 1 ja 2 kohdan vaatimukset.
Performance Criteria
Suoritusarvovaatimukset
Where no specific methods for the determination of Fusarium toxins levels in foodstuffs are required by Community legislation, laboratories may select any method provided the selected method meets the following criteria:
Jos yhteisössä ei ole säädetty erityisestä menetelmästä Fusarium-toksiinien pitoisuuksien määrittämiseksi elintarvikkeissa, laboratoriot voivat käyttää valitsemaansa menetelmää sillä edellytyksellä, että valittu menetelmä täyttää seuraavat vaatimukset:
Performance characteristics for deoxynivalenol
Deoksinivalenolin suoritusarvovaatimukset
Level μg/kg
Pitoisuus μg/kg
Recovery %
Saanto %
Performance characteristics for zearalenone
Zearalenonin suoritusarvovaatimukset
Zearalenone
Zearalenoni
Performance characteristics for Fumonisin B1 and B2
Fumonisiini B1:n ja B2:n suoritusarvovaatimukset
Fumonisin B1 or B2
Fumonisiini B1 tai B2
Performance characteristics for T-2 and HT-2 toxin
T-2- ja HT-2-toksiinin suoritusarvovaatimukset
The detection limits of the methods used are not stated as the precision values are given at the concentrations of interest.
Käytettyjen menetelmien havaitsemisrajaa ei ole ilmoitettu, koska toistotarkkuuden arvot on annettu pitoisuuksille, joilla on merkitystä.
The precision values are calculated from the Horwitz equation:
Toistotarkkuuden arvot lasketaan Horwitzin yhtälöstä seuraavasti:
RSDR is the relative standard deviation calculated from results generated under reproducibility conditions sR
RSDR on uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeamasR
C is the concentration ratio (i.e. 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1000 mg/kg
C on pitoisuusaste (1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1000 mg/kg).
That is a generalised precision equation, which has been found to be independent of analyte and matrix but solely dependent on concentration for most routine methods of analysis.
Kyseessä on yleinen yhtälö uusittavuudelle, jonka katsotaan olevan riippumaton tutkittavasta aineesta ja matriisista mutta riippuvan useimpien rutiinimenetelmien osalta ainoastaan pitoisuudesta.
‘Fitness-for-purpose’ approach
Tarkoitukseensopivuuteen perustuva lähestymistapa
In the case where there are a limited number of fully validated methods of analysis, alternatively, a ‘fitness-for-purpose’ approach, defining a single parameter, a fitness function, to evaluate the acceptability of methods of analysis may be used.
Jos täysin validoituja analyysimenetelmiä on vähän, voidaan vaihtoehtoisesti käyttää tarkoitukseensopivuuteen (”fitness-for-purpose”) perustuvaa lähestymistapaa, jossa analyysimenetelmien hyväksyttävyyden arviointia varten määritellään yksi parametri, tarkoitukseensopivuusfunktio.
A fitness function is an uncertainty function that specifies maximum levels of uncertainty regarded as fit for purpose.
Se on epävarmuusfunktio, joka ilmoittaa tarkoitukseen sopiviksi katsottavat epävarmuuden enimmäisarvot.
Given the limited number of methods of analysis, fully validated by a collaborative trial, especially for the determination of T-2 and HT-2 toxin, the uncertainty function approach, specifying the maximum acceptable uncertainty, may also be used to assess the suitability (the ‘fitness-for-purpose’) of the method of analysis to be used by the laboratory.
Koska kollaboratiivisella kokeella täysin validoituja analyysimenetelmiä on vähän varsinkin T-2- ja HT-2-toksiinin määrittämistä varten, laboratoriossa käytettävän analyysimenetelmän soveltuvuuden (tarkoitukseensopivuuden) arvioinnissa voidaan noudattaa myös epävarmuusfunktioon perustuvaa lähestymistapaa, jonka avulla vahvistetaan korkein hyväksyttävä epävarmuustaso.
The laboratory may use a method which produces results within the maximum standard uncertainty.
Laboratorio voi käyttää menetelmää, jonka tulokset eivät ylitä standardiepävarmuuden enimmäisarvoa.
The maximum standard uncertainty may be calculated using the following formula:
Standardiepävarmuuden enimmäisarvo voidaan laskea seuraavan yhtälön mukaisesti:
Uf is the maximum standard uncertainty (μg/kg)
Uf on standardiepävarmuuden enimmäisarvo (μg/kg)
LOD is the limit of detection of the method (μg/kg)
LOD on menetelmän toteamisraja (μg/kg)
α is a constant, numeric factor to be used depending on the value of C. The values to be used are set out in Table 3
α on C:n arvoon sidottu numeerinen vakiotekijä; käytettävät arvot esitetään taulukossa 3,
C is the concentration of interest (μg/kg).
C on merkittävä pitoisuus (μg/kg).
If the analytical method provides results with uncertainty measurements less than the maximum standard uncertainty the method shall be considered being equally suitable to one which meets the performance characteristics given in point 4.3.1.
Jos analyysimenetelmä antaa tuloksia, joiden mittausepävarmuus on pienempi kuin standardiepävarmuuden enimmäisarvo, menetelmää pidetään yhtä sopivana kuin menetelmää, joka täyttää 4.3.1 kohdassa esitetyt suoritusarvovaatimukset.
Numeric values to be used for α as constant in formula set out in this point, depending on the concentration of interest
Tämän kohdan yhtälössä käytettävät, merkittävään pitoisuuteen sidotut α:n numeeriset vakioarvot
The analytical result must be reported corrected or uncorrected for recovery.
Määritystulos raportoidaan saannon osalta korjattuna tai korjaamattomana.
The analytical result corrected for recovery shall be used for checking compliance (see Annex I, point 5).
Saannon suhteen korjattua määritystulosta on käytettävä säännöstenmukaisuuden tarkistamiseen (ks. liitteessä I oleva 5 kohta).
The analytical result must be reported as x +/– U whereby x is the analytical result and U is the expanded measurement uncertainty.
Määritystulos raportoidaan muodossa x +/– U, jossa x on määritystulos ja U on mittaukseen liittyvä laajennettu epävarmuustekijä.
U is the expanded uncertainty, using a coverage factor of 2 which gives a level of confidence of approximately 95 %.
U on laajennettu epävarmuus, jossa käytetään kattavuuskerrointa 2, jolloin luotettavuustaso on noin 95 %.
Laboratories must comply with Council Directive 93/99/EEC.
Laboratorioiden on täytettävä neuvoston direktiivin 93/99/ETY vaatimukset.
T-2 toxin
T-2-toksiini
HT-2 toxin
HT-2-toksiini
OJ L 77, 16.3.2001, p. 1. Regulation last amended by Regulation (EC) No 856/2005 (See page 3 of this Official Journal).
EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 856/2005 (ks. tämän virallisen lehden s. 3).
Directive 2005/39/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/39/EY,
amending Council Directive 74/408/EEC relating to motor vehicles with regard to the seats, their anchorages and head restraints
moottoriajoneuvoista istuinten, niiden kiinnityspisteiden ja pääntukien osalta annetun neuvoston direktiivin 74/408/ETY muuttamisesta
Research has shown that the use of safety belts and restraint systems can substantially reduce the number of fatalities and the severity of injuries in the event of an accident, even one due to rollover.
Tutkimusten mukaan turvavöiden ja turvajärjestelmien käyttö voi vähentää huomattavasti kuolemantapausten määrää ja loukkaantumisten vakavuutta tieliikenneonnettomuuksissa, jopa auton kierähtäessä ympäri.
Fitting them in all categories of vehicles will certainly constitute an important step forward in bringing about an increase in road safety and a consequent saving of lives.
Turvavöiden ja turvajärjestelmien asentaminen kaikkien luokkien ajoneuvoihin saa aikaan tieliikenneturvallisuuden parantumista ja siten säästää ihmishenkiä.
A substantial benefit to society can be attained if all vehicles are fitted with safety belts.
Turvavöiden asentaminen kaikkiin ajoneuvoihin tuottaa yhteiskunnalle huomattavaa hyötyä.
In its Resolution of 18 February 1986 on common measures to reduce road accidents, as part of the Community's programme for road safety [3], the European Parliament stressed the need for making the wearing of safety belts compulsory for all passengers, including children, except in public service vehicles.
Euroopan parlamentti painotti yhteisistä toimista tieliikenneonnettomuuksien vähentämiseksi 18 päivänä helmikuuta 1986 antamassaan päätöslauselmassa [3], joka on osa yhteisön tieturvallisuusohjelmaa, tarvetta säätää turvavyön käyttöpakko kaikkia matkustajia, lapset mukaan luettuina, koskevaksi, lukuun ottamatta julkisia liikennevälineitä.
Therefore, a distinction has to be made between public service buses and other vehicles as regards the compulsory installation of safety belts and/or restraint systems.
Sen vuoksi turvavöiden ja/tai turvajärjestelmien pakollisessa asentamisessa on tehtävä ero julkisen liikenteen linja-autojen ja muiden ajoneuvojen välillä.
Pursuant to Council Directive 70/156/EEC of 6 February 1970 on the approximation of the laws of the Member States relating to the type-approval of motor vehicles and their trailers [4], the Community type-approval system has only been implemented for all new vehicles of category M1 since 1 January 1998.
Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY [4] mukaisesti yhteisön tyyppihyväksyntäjärjestelmää on sovellettu ainoastaan kaikkiin M1-luokan uusiin ajoneuvoihin 1 päivästä tammikuuta 1998.
Consequently, only vehicles of category M1 type-approved after that date have to be fitted with seats, seat anchorages and head restraints complying with the provisions of Directive 74/408/EEC [5].
Näin ollen ainoastaan tuon päivän jälkeen tyyppihyväksytyt M1-luokan ajoneuvot on varustettava sellaisin istuimin, niiden kiinnityspistein sekä pääntuin, jotka ovat direktiivin 74/408/ETY [5] säännösten mukaisia.