natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the justified and exceptional case where actual rentals are missing or statistically unreliable, other objective methods, like the user-cost method, may be employed.
Perustelluissa poikkeustapauksissa, jos todellisia vuokria ei ole käytettävissä tai ne ovat tilastollisesti epäluotettavia, voidaan käyttää muita puolueettomia menetelmiä, kuten käyttäjäkustannusmenetelmää.
No additional justification is required for compiling the output of owner-occupied dwellings with the user-cost method provided that two conditions are met simultaneously: privately rented dwellings represent less than 10 % of the dwelling stock and the disparity between private and other paid rentals exceeds a factor of three.
Muita lisäperusteluja ei vaadita omistusasuntojen tuotoksen laskemiseksi käyttäjäkustannusmenetelmällä, edellyttäen että seuraavat ehdot täyttyvät samanaikaisesti: yksityisesti vuokrattujen asuntojen osuus on alle 10 prosenttia asuntokannasta ja yksityisten ja muutoin maksettujen vuokrien välinen ero on yli kolminkertainen.
Stratification of the housing stock
Asuntokannan ositus
Factors affecting the rental level
Vuokratasoon vaikuttavat tekijät
A first set of variables determining the level of rentals concern the characteristics of the dwelling and the building.
Ensimmäinen muuttujajoukko, joka vaikuttaa vuokrien tasoon, koskee asunnon ja rakennuksen ominaisuuksia.
To start with, the size of a dwelling will be important, both in terms to the area and the number of rooms.
Ensinnäkin asunnon koko on tärkeä, niin pinta-alalla kuin huoneiden lukumäärällä mitattuna.
The bigger the dwelling, the higher will be the rental.
Mitä isompi asunto, sitä korkeampi on vuokra.
At the same time, the rental per square metre tends to fall with the size of a dwelling.
Toisaalta neliömetrivuokra yleensä laskee asunnon koon kasvaessa.
These may cover variables like the existence of a bathroom, a balcony/terrace, special flooring or wall covering, an open fire, central heating, air-conditioning, special glazing and other noise or thermal insulation measures; the layout of the dwelling is also relevant.
Näihin voi kuulua sellaisia muuttujia kuin kylpyhuone, parveke/terassi, erityinen lattiapäällyste tai seinämateriaali, avotakka, keskuslämmitys, ilmastointi, erityisikkunalasit tai muut äänen- tai lämmöneristystoimenpiteet; myös asunnon pohjapiirroksella on merkitystä.
With regard to the building, certain facilities may have an influence like a garage, a lift, a swimming-pool, a (roof-) garden or the position of a dwelling within the building.
Vaikutusta voi olla myös tietyillä rakennuksen varusteilla, kuten autotallilla, hissillä, uima-altaalla, (katto)puutarhalla tai asunnon sijainnilla rakennuksessa.
The type of the building (detached, semi-detached house, flat), the architecture, the age, or the number of dwellings in a building may also affect the rental.
Lisäksi rakennuksen tyyppi (omakotitalo, paritalo, huoneisto), arkkitehtuuri, ikä tai asuntojen lukumäärä rakennuksessa voivat vaikuttaa vuokraan.
A second set of variables relate to environmental characteristics.
Toinen muuttujajoukko liittyy ympäristötekijöihin.
A well-known factor is the rental difference between a comparable dwelling in a city and a remote location.
Tunnettu tekijä on kaupungissa ja syrjäisessä paikassa sijaitsevien vastaavanlaisten asuntojen vuokrien ero.
The distance to an economic centre or the form of the landscape (flat land, mountainous) may not be negligible factors.
Myöskään etäisyyttä asutuskeskukseen tai maisematyyppiä (tasainen maa, vuoristoinen) ei voida jättää huomiotta.
In addition, neighbourhood factors like the view, surrounding green areas, transport facilities and access, shops and schools or the reputation and security of a district tend to have an influence on the actual rental.
Lisäksi naapurustotekijät, kuten näköala, lähellä olevat viheralueet, liikennepalvelut ja helppokulkuisuus, kaupat ja koulut tai kaupunginosan maine ja turvallisuus yleensä vaikuttavat todelliseen vuokraan.
Another set of variables may be summarized as socio-economic factors.
Yhden muuttujajoukon voidaan katsoa muodostuvan sosioekonomisista tekijöistä.
For instance, in most countries rentals are influenced by general government regulations like rental restrictions or subsidies.
Useimmissa maissa vuokriin vaikuttaa esimerkiksi yleinen julkinen sääntely, kuten vuokrasäännöstely tai asumistuet.
Further, the age of the tenancy agreement, the type of contract (temporary, permanent), the number of inhabitants per dwelling (flat-sharing community), the type of owner (government, housing association, private, employer) or the rental policy of the landlord may also affect the rental.
Lisäksi vuokrasopimuksen tekemisestä kulunut aika, sopimustyyppi (tilapäinen, jatkuva), asukkaiden lukumäärä asuntoa kohti (yhteisasunto), omistaja (julkinen, asuntoyhteisö, yksityinen, työnantaja) tai vuokraisännän vuokrakäytäntö voivat vaikuttaa vuokriin.
Therefore the use of capital values for stratification purposes may be considered.
Tämän vuoksi voidaan harkita pääoma-arvojen käyttämistä ositustarkoituksiin.
The rationale behind the use of the capital value of a dwelling is that it reflects all its important characteristics.
Asunnon pääoma-arvon käyttäminen perustuu siihen, että se kuvastaa kaikkia asunnon tärkeitä ominaisuuksia.
The capital value can thus be considered as an implicit stratification factor.
Pääoma-arvoa pidetään siten implisiittisenä ositustekijänä.
Using the ratio of the capital value to actual rental may be regarded as a feasible approach, especially in those countries where the rented dwellings represent a minor part of the housing stock.
Pääoma-arvon ja todellisen vuokran välisen suhteen käyttämistä voidaan pitää käyttökelpoisena lähestymistapana erityisesti niissä maissa, joissa vuokra-asunnot muodostavat vain vähäisen osan asuntokannasta.
Provided the ratio is stable, such a method would enable the rental value to be determined for those dwellings which only feature in the owner-occupied sector.
Jos suhde olisi vakaa, tällainen menetelmä mahdollistaisi sen, että voitaisiin määrittää niiden asuntojen vuokra-arvo, joita esiintyy ainoastaan omistusasuntosektorilla.
In addition, capital values do not exclude the use of ‘physical’ stratification criteria; they may be combined.
Pääoma-arvot eivät myöskään sulje pois mahdollisuutta käyttää fyysisiä ositusperusteita, vaan ne voidaan yhdistää.
In this situation, capital values are assumed to reflect the missing ‘physical’ stratification criteria.
Tässä tilanteessa pääoma-arvojen oletetaan heijastavan puuttuvia fyysisiä ositusperusteita.
In any case, capital values to be used in the rentals calculation have to be based on an objective assessment established for an up-to-date reference year.
Joka tapauksessa vuokrien laskennassa käytettävien pääoma-arvojen on perustuttava puolueettomaan ajantasaiselle viitevuodelle tehtyyn arviointiin.
In practice the stratification differs from one Member State to another in respect of both the number of strata and the precise criteria used to define them.
Käytännössä ositus vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen sekä ositteiden lukumäärän että niiden määrittelemiseen käytettyjen täsmällisten perusteiden osalta.
Although at first sight this may cause some concern, it should be stressed that certain basic criteria, like the size and the (geographical) location of a dwelling are used almost everywhere.
Vaikka tämä ensi näkemältä saattaa ihmetyttää, olisi korostettava sitä, että tiettyjä perusperusteita, kuten asunnon kokoa ja sen (maantieteellistä) sijaintia, käytetään lähes kaikkialla.
Moreover, the aptness of other features will vary between countries and Member States themselves are in the best position to determine significant criteria.
Lisäksi muiden ominaisuuksien soveltavuus vaihtelee maittain, ja jäsenvaltiot itse voivat parhaiten määrätä merkitykselliset perusteet.
Principle 2:
Periaate 2:
For stratification purposes, Member States shall use important features of the dwellings.
Jäsenvaltioiden on käytettävä ositustarkoituksiin asuntojen tärkeitä ominaisuuksia.
These may relate to the characteristics of the dwelling and the building, to environmental characteristics of the dwelling or to socio-economic factors.
Ne voivat liittyä asunnon ja rakennuksen ominaisuuksiin, ympäristötekijöihin tai sosioekonomisiin tekijöihin.
In addition, the use of up-to-date capital values is acceptable for stratification purposes, if these are based on an objective assessment.
Myös ajan tasalla olevien pääoma-arvojen käyttö ositustarkoituksiin on hyväksyttävää, jos ne perustuvat puolueettomaan arviointiin.
Selection of stratification criteria
Ositusperusteiden valinta
Given the various characteristics affecting the rental of a dwelling, the first task is to investigate those variables having a significant impact.
Kun tiedetään asunnon vuokraan vaikuttavat eri tekijät, ensimmäisenä tehtävänä on tutkia niitä muuttujia, joilla on suuri vaikutus.
One way of detecting significant variables is to produce a tabular analysis of the statistical information available.
Eräs keino tärkeiden muuttujien havainnoimiseksi on tehdä käytettävissä olevasta tilastoaineistosta taulukkoanalyysi.
To obtain an objective measure of assessment, the variance of the actual rentals within a stratum would seem to be useful.
Puolueettoman arviointimitan saamiseksi todellisten vuokrien varianssi ositteen sisällä näyttää olevan hyödyllinen.
This would create an incentive for possible improvements to the stratification by choosing strata in order to minimise the within-stratum variance.
Tämä kannustaa osituksen mahdollisiin parannuksiin, koska siinä valitaan sellaisia ositteita, joissa vähennetään ositteen sisäinen varianssi mahdollisimman pieneksi.
It is therefore recommended that the variance per stratum is calculated at least in those cases where the stratification affects the level of both actual and imputed rentals.
Tämän vuoksi on suositeltavaa laskea ositekohtainen varianssi ainakin tapauksissa, joissa ositus vaikuttaa sekä todellisten että laskennallisten vuokrien tasoon.
A more sophisticated approach is offered by advanced statistical techniques like (multiple) regression analysis.
Kehittyneemmän lähestymistavan muodostavat kehittyneet tilastolliset menetelmät, kuten (monimuuttuja)regressioanalyysi.
Such a technique allows the influence of individual variables to be assessed, so that the variation in rentals can be assigned to certain characteristics.
Tämän menetelmän avulla voidaan arvioida yksittäisten muuttujien vaikutusta niin, että vuokrien vaihtelun voidaan osoittaa johtuvan tietyistä ominaisuuksista.
Briefly, the explanatory power of a variable can be quantified via the correlation coefficient.
Muuttujan selityskykyä voidaan lyhyesti sanottuna mitata korrelaatiokertoimen avulla.
Combining the most important variables, using multiple regression techniques, shows their overall explanatory power.
Tärkeimpien muuttujien yhdistäminen monimuuttujaregressioanalyysia käyttämällä osoittaa niiden kokonaisselitysvoiman.
The use of advanced statistical techniques to select important variables is considered to be an efficient way of stratifying the housing stock.
Kehittyneiden tilastomenetelmien käyttämistä tärkeiden muuttujien valinnassa pidetään tehokkaana tapana ositella asuntokanta.
In addition, regression analysis can be used directly for estimating the rentals, e.g. in the form of hedonic models.
Lisäksi regressioanalyysia voidaan käyttää suoraan vuokrien arviointiin, esimerkiksi hedonisten menetelmien muodossa.
The technique is also a useful tool for estimating the average rental for strata where there are no corresponding observations in the rented sector (empty strata).
Tätä menetelmää voidaan käyttää myös keskimääräisen vuokran arvioimiseksi ositteissa, joissa vuokrasektorilla ei ole vastaavia havaintoja (tyhjä osite).
A further advantage of selecting stratification criteria on the basis of an advanced statistical technique is that it avoids the need to prescribe uniform criteria for all countries.
Ositusperusteiden valitsemisesta kehittyneiden tilastollisten menetelmien avulla on lisäksi se etu, että tällöin ei kaikille maille tarvitse määrätä yhtenäisiä perusteita.
To obtain a comparable result, it is sufficient to establish a ranking of the most important criteria in each country and to stipulate the required overall level of explanatory power.
Vertailukelpoisten tulosten saamiseksi riittää, että asetetaan kunkin maan tärkeimmät perusteet järjestykseen ja määrätään vaadittava kokonaisselityskyky.
Obviously, such a regression analysis depends largely on the available statistical information.
Tällainen regressioanalyysi riippuu ilmeisesti suuresti käytettävissä olevasta tilastoaineistosta.
However, even in a situation of restricted statistical information, this could be an incentive for future improvements.
Tämä voi kuitenkin kannustaa parannuksiin tulevaisuudessa silloinkin, kun tilastotietoja on käytettävissä rajoitetusti.
Given that the information about the different variables affecting rentals mainly depends on the development of basic statistics, the possibility of using advanced statistical techniques may be restricted at present.
Kun otetaan huomioon, että tiedot vuokriin vaikuttavista eri muuttujista riippuvat lähinnä perustilastojen kehityksestä, mahdollisuudet käyttää kehittyneitä tilastollisia menetelmiä saattavat tällä hetkellä olla rajalliset.
Therefore a standard method is recommended, i.e. Member States shall apply all significant criteria as derived from tabular analyses.
Tämän vuoksi suositellaan standardimenetelmää, eli jäsenvaltioiden on käytettävä kaikkia taulukkoanalyyseistä saatavia merkityksellisiä perusteita.
As a minimum, the size, the location and at least one other important feature of a dwelling have to be used to stratify the housing stock; this stratification should produce a minimum of 30 cells.
Asuntokannan ositukseen on käytettävä vähintään kokoa, sijaintia ja vähintään yhtä muuta asunnon tärkeätä ominaisuutta, ja tämän osituksen on tuotettava vähintään 30 solua.
The breakdown of the housing stock has to be meaningful and representative of the total stock of dwellings.
Asuntokannan jaon on oltava mielekäs ja edustettava koko asuntokantaa.
An advanced statistical technique may be used to determine the important explanatory variable(s) for selecting the strata.
Kehittynyttä tilastollista menetelmää voidaan käyttää määrittämään ositteiden valinnassa käytettävä(t) tärkeä(t) selittävä(t) muuttuja(t).
In practice, however, a Member State may prefer to use fewer variables, or variables other than those prescribed by the standard method.
Käytännössä jäsenvaltio voi kuitenkin haluta käyttää pienempää muuttujajoukkoa tai muita kuin standardimenetelmässä määrättyjä muuttujia.
This is acceptable, as long as a (multiple) regression analysis proves an acceptable level of explanatory power.
Tämä on hyväksyttävää, kunhan (monimuuttuja)regressioanalyysi osoittaa, että on saatu hyväksyttävä selitystaso.
To guarantee comparable results, a correlation coefficient of at least 70 % is recommended as a threshold.
Vertailukelpoisten tulosten varmistamiseksi suositellaan kynnysarvoksi vähintään 70 prosentin korrelaatiokerrointa.
This threshold value would be acceptable in the context of a large sample, with zero and cheap rentals as well as outliers having been removed.
Tämä kynnysarvo on hyväksyttävä suuren otoksen yhteydessä, kun nollavuokrat ja halvat vuokrat sekä poikkeavat havainnot on poistettu.
Principle 3:
Periaate 3:
As a minimum, the size, the location and at least one other important feature of a dwelling have to be used.
On käytettävä vähintään kokoa, sijaintia ja ainakin yhtä muuta asunnon tärkeätä ominaisuutta.
A minimum of 30 cells are to be produced and at least three size classes and two types of location shall be distinguished.
On tuotettava vähintään 30 solua ja eriteltävä vähintään kolme koko-ositetta ja kaksi sijaintiositetta.
The use of fewer or other variables is acceptable if it has been proved previously that the (multiple) correlation coefficient reaches 70 %.
Pienemmän muuttujajoukon tai muiden muuttujien käyttäminen on hyväksyttävää, jos ennakolta on osoitettu, että (monen muuttujan) korrelaatiokerroin on vähintään 70 prosenttia.
Actual and imputed rentals
Todelliset ja laskennalliset vuokrat
Imputed rentals are determined based on observed actual rentals.
Laskennalliset vuokrat määritetään havainnoitujen todellisten vuokrien perusteella.
For imputation purposes, the rental is defined as the price due for the right to use an unfurnished dwelling.
Laskennallisia tarkoituksia varten vuokra määritellään hinnaksi, joka maksetaan kalustamattoman asunnon käyttöoikeudesta.
In order to meet this definition, observed rentals may have to be adjusted.
Havainnoituja vuokria on ehkä mukautettava, jotta ne vastaisivat tätä määritelmää.
Charges for heating, water, electricity etc. should be excluded from the rentals, although it may sometimes be difficult to separate them out in practice.
Lämmitys-, vesi-, sähkö- ym. maksut on jätettävä pois vuokrasta, vaikka joskus niiden erottaminen voi käytännössä olla vaikeata.
To be in line with the valuation rules of the ESA, the output of dwelling services should be at basic prices.
Asuntopalvelujen tuotos on arvotettava perushintaan, jotta se vastaisi EKT:n arvotussääntöjä.
With regard to observed rentals, certain public supports are probably important.
Havainnoitujen vuokrien osalta tärkeämpiä ovat todennäköisesti tietyt julkiset tuet.
For instance, a specific household as a consumer is entitled to a general government transfer (e.g. housing benefit) but which, for administrative reasons, is paid directly to the landlord.
Esimerkiksi tietty kotitalous on kuluttajana oikeutettu yleiseen julkisyhteisöjen tulonsiirtoon (esim. asumistukeen), jota kuitenkin hallinnollisista syistä maksetaan suoraan vuokraisännälle.
Depending on the information source, the observed rental may differ.
Havainnoitu vuokra voi vaihdella tietolähteen mukaan.
If the information source is the tenant, it may be necessary to correct the observed rental by adding back any specific rental allowance.
Jos tiedonlähteenä on vuokralainen, voi olla tarpeen korjata havainnoitua vuokraa lisäämällä siihen saatu vuokra-avustus.
In addition, the use of actual rentals for imputation purposes requires the clarification of several fundamental questions having an impact on the harmonisation of the data.
Todellisten vuokrien käyttäminen laskennallisten vuokrien arviointiin edellyttää lisäksi lukuisten sellaisten peruskysymysten selventämistä, jotka vaikuttavat tietojen yhdenmukaistamiseen.
The first point relates to the question of whether use should be made of all actual rentals or only those from new contracts, for the imputation procedure.
Ensinnäkin olisi pohdittava, olisiko arviointiin käytettävä kaikkia todellisia vuokria vai ainoastaan uusia vuokrasopimuksia.
Depending on the purpose, different theoretical arguments can be put forward supporting actual rentals paid according to new contracts, contracts signed in the construction year or ‘average’ contracts.
Tarkoituksen mukaan voidaan esittää erilaisia teoreettisia näkökohtia, jotka tukevat sitä, että käytetään todellisia vuokria, jotka maksetaan uusien sopimusten, rakentamisvuonna allekirjoitettujen sopimusten tai keskivertosopimusten perusteella.
Applying the general rule, i.e. to use rentals of similar dwellings, it does not seem acceptable to limit the basis of imputation to rentals from new contracts.
Jos sovelletaan yleissääntöä, eli käytetään vastaavien asuntojen vuokria, ei näytä olevan hyväksyttävää rajoittaa laskennallisten vuokrien arviointia uusiin vuokrasopimuksiin.
Given that ‘average’ rentals are used for the rented sector, the same should apply for owner-occupied dwellings.
Kun otetaan huomioon, että vuokra-asuntojen ryhmässä käytetään keskivertovuokria, samaa olisi sovellettava omistusasuntoihin.
In addition, a different solution would probably pose great difficulties in many countries when applying the stratification method.
Erilainen ratkaisu aiheuttaisi lisäksi todennäköisesti suuria vaikeuksia useissa maissa sovellettaessa ositusmenetelmää.
Briefly, the conclusion is that the average actual rentals from all contracts should be used to calculate imputed rentals.
Lyhyesti sanottuna kaikista sopimuksista laskettuja keskimääräisiä todellisia vuokria olisi käytettävä laskennallisten vuokrien laskemisessa.
Consequently, private market rentals that are at a low level due to government regulation should also be included when calculating the average rentals.
Näin ollen keskimääräisten vuokrien laskemiseen olisi otettava mukaan myös valtion sääntelyn vuoksi alhaiset yksityiset vuokrat.
The second question concerns the problem as to whether rentals of public-owned dwellings can be used for imputation purposes.
Toiseksi olisi selvitettävä, voidaanko arviointitarkoituksiin käyttää julkisessa omistuksessa olevien asuntojen vuokria.
Given that owner-occupied dwellings are mostly privately owned, in principle, only actual rentals from the private sector should be used for imputation purposes.
Kun otetaan huomioon, että omistusasunnot ovat useimmiten yksityisessä omistuksessa, arviointitarkoituksiin olisi käytettävä periaatteessa ainoastaan yksityissektorin todellisia vuokria.
However, if not enough observations of actual rentals of privately-owned dwellings are available to constitute a sufficient basis for the imputation, exceptionally, rentals of public-owned dwellings may be used, provided they are appropriately increased to serve as proxies for private market rentals.
Jos yksityisesti omistettujen asuntojen todellisista vuokrista ei kuitenkaan ole käytettävissä tarpeeksi havaintoja, jotka riittäisivät arviointimenettelyn perustaksi, voidaan poikkeuksellisesti käyttää julkisessa omistuksessa olevien asuntojen vuokria, kunhan niitä korotetaan asianmukaisesti niin, että ne toimivat likiarvoina yksityisten markkinoiden vuokrille.
A further question relates to the use of rentals from furnished dwellings to enlarge the basis for imputed rentals.
Lisäksi olisi vielä tarkasteltava kysymystä kalustettujen asuntojen vuokrien käyttämisestä laskennallisten vuokrien perustan laajentamiseksi.
In principle, the basis for imputing a rental value for owner-occupied dwellings is unfurnished rentals.
Periaatteessa omistusasuntojen laskennallisten vuokra-arvon perustana ovat kalustamattomien asuntojen vuokrat.
Therefore, rentals for furnished dwellings cannot be used directly.
Tämän vuoksi kalustettujen asuntojen vuokria ei voida käyttää suoraan.
In order to avoid imputing the wrong level of rental, they should be scaled down to exclude the payment for the use of the furniture.
Niistä olisi vähennettävä kalusteiden käyttömaksu, jotta vältyttäisiin määrittämästä väärää laskennallisen vuokran tasoa.
Principle 4:
Periaate 4:
For imputation purposes, the rental shall be understood as the rental due for the right to use an unfurnished dwelling.
Laskennallisia tarkoituksia varten vuokrana pidetään vuokraa, joka maksetaan kalustamattoman asunnon käyttöoikeudesta.
If the information source is the tenant, it may therefore be necessary to correct the observed rental by adding back any specific rental allowance, which for administrative reasons is paid directly to the landlord.
Jos tiedonlähteenä on vuokralainen, voi olla välttämätöntä korjata havainnoitua vuokraa lisäämällä siihen mahdollinen vuokra-avustus, joka on hallinnollisista syistä maksettu suoraan vuokraisännälle.
To compile imputed rentals, actual rentals from all contracts shall be exploited relating to privately-owned unfurnished dwellings.
Laskennallisten vuokrien muodostamiseksi käytetään kaikista yksityisesti omistettuja kalustamattomia asuntoja koskevista sopimuksista aiheutuvia todellisia vuokria.
If necessary for statistical reasons, rentals of public-owned dwellings may, exceptionally, be used, provided they are appropriately increased to serve as proxies for private market rentals.
Jos tilastollisista syistä on tarpeen, voidaan poikkeuksellisesti käyttää julkisessa omistuksessa olevien asuntojen vuokria, kunhan niitä korotetaan asianmukaisesti niin, että ne toimivat likiarvoina yksityisten markkinoiden vuokrille.