natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, it was claimed that the prices in question were resulting from ‘market forces’ and reflected ‘the actual situation on the market’.
Lisäksi väitettiin, että kyseiset hinnat johtuivat ”markkinavoimista” ja heijastivat ”markkinoiden todellista tilannetta”.
With regard to the above, it should be noted that the particular market situations referred to in Article 2(3) of the basic Regulation are not exhaustive and that the particularity of the market should be assessed, inter alia, in light of price variations and trends rather than solely on the basis of the absolute level of the prices.
Edellä esitetyn suhteen olisi huomattava, että perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdassa ei tyhjentävästi mainita erityisiä markkinatilanteita ja että markkinoiden erityisyyttä olisi arvioitava muun muassa hintavaihteluiden ja kehityssuuntien perusteella eikä pelkästään absoluuttisen hintatason perusteella.
In this case both low priced sales transactions and high priced transactions were excluded from the calculations since they did not reflect a level of prices of a lasting nature and since those prices did not appear to reflect market forces as such trends were not found for any other product type or for any other client of Uralkali.
Tässä tapauksessa sekä alhaisiksi että korkeiksi hinnoitellut myyntitapahtumat jätettiin pois laskuista, koska ne eivät olleet pysyvän hintatason mukaisia eivätkä näyttäneet heijastavan markkinavoimien kehitystä, koska vastaavia kehityssuuntia ei ollut havaittavissa minkään muun tuotelajin tai Uralkalin minkään muun asiakkaan kohdalla.
Secondly, Article 2(3) of the basic Regulation provides that normal value may be constructed in situations where ‘… because of a particular market situation such sales do not permit a proper comparison …’.
Toiseksi on todettava, että perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdassa säädetään, että normaaliarvo voidaan laskea tilanteissa, joissa ”erityisestä markkinatilanteesta johtuen [tällaisen] myynnin perusteella ei voida tehdä asianmukaista vertailua…”.
This clearly allows that, as in the current situation, sales to a customer which are considered not to permit a proper comparison may be disregarded as a basis for establishing normal value.
Tämä osoittaa selvästi, että tässä tilanteessa tietylle asiakkaalle tapahtuva myynti, jonka perusteella ei katsota voitavan tehdä asianmukaista vertailua, voidaan jättää ottamatta huomioon normaaliarvoa määritettäessä.
This conclusion does not relate to the Russian market as a whole but rather to these sales of Uralkali.
Tämä päätelmä ei koske Venäjän markkinoita kokonaisuudessaan vaan pikemminkin vain Uralkalin kyseistä myyntiä.
As concerns JSC Silvinit, where the sales volume of one product type, sold at a net sales price equal to or above the unit cost, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and where the weighted average price of that type was equal to or above the adjusted unit cost, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that product type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
JSC Silvinitin kohdalla yhden tuotelajin vähintään yksikkökustannusten tasoisilla nettomyyntihinnoilla myyty määrä oli yli 80 prosenttia kyseisen tuotelajin kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen lajin painotettu keskihinta oli vähintään oikaistujen yksikkökustannusten tasoinen, normaaliarvon perusteena käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä tuotelajin tutkimusajanjakson aikaisen kotimarkkinoiden kokonaismyynnin hintojen painotettu keskiarvo riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.
For the other product type of JSC Silvinit, which was sold in insufficient quantities for the domestic prices to provide an appropriate basis for the establishment of the normal value, another method had to be applied.
JSC Silvinitin toisen tuotelajin, jonka kotimarkkinahinnoin tapahtuneen myynnin määrä oli riittämätön normaaliarvon määrittämiseksi asianmukaisesti, kohdalla oli normaaliarvon määrittämiseen käytettävä eri menetelmää.
Normal value was constructed by adding to the adjusted unit cost of the exported type, a reasonable percentage for selling, general and administrative expenses and a reasonable margin of profit, on the basis of actual data pertaining to production and sales, in the ordinary course of trade, of the like product, by the exporting producer under investigation in accordance with the first sentence of Article 2(6) of the basic Regulation.
Normaaliarvo laskettiin lisäämällä viedyn tuotelajin oikaistuihin yksikkökustannuksiin kohtuullinen prosenttimäärä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali, joiden määrittämisessä käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tosiasiallisia tietoja tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen tuotannosta ja tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneesta myynnistä.
It was claimed by Uralkali that the profit margin used in the construction of the normal value did not properly take into account the adjustments of the gas costs, as the profits used for the constructed normal values were derived form the company’s accounts before adjustments.
Uralkali väitti, että normaaliarvon määrittämisessä käytetyssä voittomarginaalissa ei otettu asianmukaisesti huomioon kaasun hinnan oikaisuja, koska normaaliarvon määrittämisessä käytetty voitto johdettiin yrityksen kirjanpidosta ennen oikaisuja.
However, this claim could not be accepted since in accordance with the chapeau of Article 2(6) of the basic Regulation the actual profit amounts realised by the company in the domestic market should be used for the construction of the normal value.
Tätä väitettä ei kuitenkaan olisi syytä hyväksyä, sillä perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantolauseen mukaisesti normaaliarvon määrittämisessä olisi käytettävä yrityksen kotimarkkinoilla saamaa tosiasiallista voittoa.
As concerns energy costs, such as electricity and gas used in the mining and production processes of the product concerned, the investigation established that these costs form a significant proportion of the total cost of manufacturing of potash producers, not only in Russia but in other producing countries as well.
Mitä tulee energiakustannuksiin kuten tarkasteltavana olevan tuotteen louhimis- ja tuotantoprosesseissa käytettyyn sähköön ja kaasuun, tutkimuksessa todettiin, että kyseiset kustannukset muodostavat huomattavan osan potaskanvalmistuksen kokonaiskustannuksista tuottajille Venäjän lisäksi myös muissa potaskaa tuottavissa maissa.
In this regard, it was submitted by the Community industry that the energy cost per unit of electricity and gas paid by the Russian companies to their utilities suppliers did not reasonably reflect the actual production cost of the electricity and gas purchased.
Tässä yhteydessä yhteisön tuotannonala ilmoitti, että venäläisten yritysten sähkö- ja kaasuyksikköä kohti maksamat kustannukset eivät antaneet kohtuullisen hyvää käsitystä energiantoimittajilta ostetun sähkön ja kaasun tuotantohinnoista.
In view of these allegations, it was considered appropriate in the present case to also compare the applicants’ energy purchase costs per unit to those of another major potash producer with similar production methods, output levels and similar natural advantages.
Näiden väitteiden vuoksi pidettiin tässä tapauksessa aiheellisena myös verrata pyynnön esittäjien yksikkökohtaisia energianhankintakustannuksia jonkun muun sellaisen suuren potaskantuottajan vastaaviin kustannuksiin, jonka tuotantomenetelmät ja tuotantotasot ovat vastaavia ja joka hyötyy vastaavista luonnonoloista.
As there are no other producers of potash in Russia, this information was sought and obtained from a large producer of potash in Canada.
Koska Venäjällä ei ole muita potaskantuottajia, tieto pyydettiin ja saatiin Kanadassa toimivalta suurelta potaskantuottajalta.
The data provided showed that the energy requirements of the Canadian producer were similar to those of the applicant Russian producers and that electricity and gas purchased by this company was derived from domestic hydro-electric power and major gas fields, as is the electricity and gas used by the Russian companies.
Saadut tiedot osoittivat, että kanadalaisen tuottajan energiatarpeet vastasivat pyynnön esittäneiden venäläisten tuottajien tarpeita ja että kanadalaisen tuottajan ostama sähkö ja kaasu saatiin kotimaisesta vesivoimalasta ja merkittäviltä kaasukentiltä aivan samoin kuin venäläisten yritysten käyttämä sähkö ja kaasu.
The comparison showed that the cost per unit for electricity paid by the Canadian producer was not too dissimilar to that paid by the Russian producers.
Vertailu osoitti, että kanadalaisen tuottajan sähköstä maksama yksikköhinta oli samankaltainen venäläisten tuottajien maksamien hintojen kanssa.
As concerns gas supplies, it was established on the basis of data found in the published annual report for 2003 of the Russian gas provider OAO Gazprom (whose regional distributor was also the supplier to the exporting producers in question), that the domestic price of gas paid by the two Russian Producers was around one fifth of the export price from Russia.
Kaasun kohdalla venäläisen kaasuntoimittajan OAO Gazpromin (jonka alueellinen kaasulaitos toimitti myös kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien kaasun) vuoden 2003 vuosikertomuksessa julkaistun tiedon perusteella vahvistettiin, että molempien venäläisten tuottajien maksaman kaasun kotimarkkinahinta oli noin viidenneksen Venäjältä suuntautuvassa viennissä maksettavista hinnoista.
The same report clearly stated that ‘OAO Gazprom did not make any profit in the domestic market’.
Samassa kertomuksessa selkeästi todettiin, että OAO Gazprom ei tee voittoa kotimarkkinoilla.
While there is no officially available information as to the profitability of Russian domestic gas prices, quotes from Russian government sources in the press together with data obtained from specialized market intelligence sources and governmental websites all strongly suggest that the gas prices charged to domestic customers were made at prices far from cost recovery levels.
Vaikka virallisesti ei olekaan saatavilla tietoja kaasun hinnoista Venäjän kotimarkkinoilla, Venäjän hallituslähteitä lainaavat lehtitiedot ja markkinatuntemukseen erikoistuneet lähteet sekä hallituksen Internet-sivut antavat vahvasti ymmärtää, että kotimaisilta asiakkailta laskutetut kaasun hinnat olivat huomattavasti alle omakustannustason.
Moreover, the price of gas paid by the two Russian Producers was significantly lower than the gas price paid by the Canadian producers.
Lisäksi molemmat venäläiset tuottajat maksoivat kaasusta huomattavasti vähemmän kuin kanadalainen tuottaja.
In view of the above, it was therefore considered that the prices charged by the regional Russian gas provider to the Russian potash producers in the investigation period could not reasonably reflect the costs associated with the production of gas when compared to the exported price of gas from Russia and the price of a Canadian gas provider to a major industrial user in Canada.
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että alueellisen venäläisen kaasuntuottajan venäläisiltä potaskantuottajilta tutkimusajanjaksolla laskuttamat hinnat eivät kohtuudella olleet kaasuntuotannon kustannusten mukaisia, kun hintoja verrattiin Venäjältä viedyn kaasun hintaan ja kanadalaisen kaasuntuottajan merkittävälle Kanadassa toimivalle teollisuuslaitokselle toimittaman kaasun hintaan.
In accordance, therefore, with Article 2(5) of the basic Regulation, an adjustment to the cost of production for each of the applicants was made.
Perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtiin näin ollen oikaisu tuotantokustannuksiin.
In the absence of any other reasonable basis, such an adjustment was made using information concerning the price of gas for export, net of transport costs, customs export tax, value added tax and excise duty.
Koska muuta kohtuullista perustetta ei ollut, oikaisu tehtiin käyttämällä kaasun vientihintoja, joista vähennettiin kuljetuksen nettohinnat, vientivero, arvonlisävero ja valmistevero.
In this regard, it was submitted by one of the applicants that the charges for gas were properly reflected in its accounting records, therefore no adjustment was warranted under Article 2(5) of the basic Regulation.
Tässä yhteydessä toinen pyynnön esittäjistä ilmoitti, että kaasukustannukset olivat asianmukaisesti mukana sen kirjanpidossa, joten perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukainen oikaisu ei ollut aiheellinen.
In response to this argument it is not disputed that the company has correctly accounted for the invoiced prices paid, rather the adjustment is justified by the fact that the price of the gas purchased does not reasonably reflect the cost of production and distribution of the gas.
Tähän väitteeseen vastattiin toteamalla, ettei yrityksen kirjanpidon oikeellisuutta laskutettujen hintojen osalta mitenkään kiistetä, vaan oikaisu on perusteltu sillä, että ostetun kaasun hinta ei anna kohtuullisen hyvää käsitystä kaasun tuotantoon ja jakeluun liittyvistä kustannuksista.
On the adjustment for the gas costs, it was also submitted by the Russian Authorities that the Commission had not taken into account the different transportation costs between the gas sold domestically for industrial usage and the gas sold for export.
Kaasunhintoja koskevien oikaisujen yhteydessä Venäjän viranomaiset ilmoittivat myös, että komissio ei ollut ottanut huomioon teolliseen käyttöön kotimarkkinoilla myydyn kaasun ja vientikaasun erilaisia kuljetuskustannuksia.
It should be recalled (see recital 31) that the comparison which has led to the adjustment has been made between the gas prices actually paid by the companies and the export prices charged by the Russian gas provider OAO Gazprom for export from Russia, net of transport costs, customs export tax, value added tax and excise duty.
Olisi muistettava (katso 31 kappale), että oikaisun perustana oleva vertailu tehtiin yhtäältä yritysten tosiasiallisesti maksamien kaasunhintojen ja toisaalta venäläisen kaasuntoimittajan OAO Gazpromin kaasusta laskuttamien vientihintojen, joista vähennettiin kuljetuksen nettohinnat ja vientivero, arvonlisävero ja valmistevero, välillä.
One of the applicants submitted that it had a significantly lower unit cost of production during the first quarter of 2004 (i.e. the last quarter of the investigation period) due to increased efficiency and lower maintenance costs and that this lower unit cost should be considered as the basis for the cost of production for the whole investigation period.
Toinen pyynnön esittäjistä ilmoitti, että vuoden 2004 ensimmäisen neljänneksen aikana (eli tutkimusajanjakson viimeisen neljänneksen aikana) sen yksikkökohtaiset tuotantokustannukset olivat huomattavasti alemmat, koska tehokkuus oli lisääntynyt ja huoltokustannukset pienentyneet, ja että tätä alhaisempaa yksikkökustannusta olisi pidettävä tuotantokustannusten perustana koko tutkimusajanjakson osalta.
This request was not granted as the appropriate basis for establishing such costs is the full investigation period, rather than costs occurring in an exceptional, shorter, period.
Pyyntöön ei suostuttu, koska kyseisten kustannusten määrittämisessä on asianmukainen perusta koko tutkimusajanjakso eivätkä poikkeuksellisen, lyhyemmän ajanjakson aikana aiheutuneet kustannukset.
As also concerns cost of production, it was submitted by the Community industry that depreciation of capital assets should, for the purpose of the applicants’ cost of production, be based on the replacement costs of such assets (e.g. new mine shafts and machinery etc.).
Yhteisön tuotannonala esitti tuotantokustannusten suhteen, että käyttöomaisuuden kirjanpidollisen poistoajan olisi pyynnön esittäjien tuotantokustannusten osalta perustuttava tällaisen omaisuuden jälleenhankintakustannuksiin (esimerkiksi uudet kaivoskuilut ja koneet).
In this regard, it was argued that depreciation based conventionally on the acquisition (historical) value of the capital assets would not, in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, reasonably reflect the costs associated with the production of the product concerned.
Tässä yhteydessä väitettiin, että kirjanpidollinen poisto, joka perustui perinteisesti käyttöomaisuuden (historialliseen) hankinta-arvoon ei antaisi kohtuullisen hyvää käsitystä kyseisen tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyvistä kustannuksista kuten perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa edellytetään.
It was submitted, therefore, that an upward adjustment to the Russian producers’ costs was required.
Esitettiin, että näin ollen venäläisten tuottajien kustannuksia olisi oikaistava ylöspäin.
As concerns this submission, it was noted that depreciation based on the acquisition value and residual economical life of capital assets appears to be in line with accounting practices in the mining industry.
Tässä esityksessä huomautettiin, että kirjanpidollinen poisto, joka perustuu käyttöomaisuuden hankinta-arvoon ja jäljellä olevaan taloudelliseen käyttöaikaan, näyttää olevan kaivosteollisuuden kirjanpitokäytäntöjen mukaista.
Therefore, in order to establish whether the depreciation included in the cost of production data reasonably reflected the costs associated with the production of the product concerned, the investigation focused on the way the historical values of the assets had been established.
Näin ollen sen määrittämiseksi, antaako tuotantokustannustietoihin sisältyvä kirjanpidollinen poisto kohtuullisen hyvän käsityksen kyseisen tuotteen tuottamiseen liittyvistä kustannuksista, tutkimuksessa keskityttiin siihen, miten käyttöomaisuuden historiallinen arvo oli määritetty.
In this regard, the on-the-spot verification visits to the Russian producers showed that the original value of their assets had been determined on the basis of valuations carried out during the privatization process which took place in 1993.
Venäläisten tuottajien toimitiloihin suoritetut tarkistuskäynnit osoittivat, että niiden käyttöomaisuuden alkuperäinen arvo oli määritetty vuonna 1993 tapahtuneen yksityistämisprosessin yhteydessä suoritettujen arvonmääritysten perusteella.
These asset values were subsequently revised between 1993 and 1997 as a result of the application of ‘revaluation coefficients’ issued by the Russian Government to deal with hyperinflation.
Käyttöomaisuutta oli sen jälkeen tarkistettu vuosien 1993 ja 1997 välillä, kun sovellettiin uudelleenarvostuskertoimia, jotka Venäjän hallitus otti käyttöön hyperinflaation vuoksi.
At the end of 1997, following a Decree of the Russian Government, independent valuations of assets were carried out by independent evaluators.
Vuoden 1997 lopussa Venäjän hallituksen asetuksen johdosta puolueettomat arvioijat arvioivat käyttöomaisuuden arvon puolueettomasti.
Three basic criteria were adopted in establishing these asset values, one of which was the replacement value of the asset.
Arvon määrittämisessä käytettiin kolmea peruskriteeriä, joista yksi oli kyseisen käyttöomaisuuden jälleenhankinta-arvo.
The result of these independent assessments are reflected in the opening Balance Sheet of the applicants in 1998.
Näiden puolueettomien arviointien tulokset näkyvät pyynnön esittäjien aloitustaseessa vuonna 1998.
Nevertheless, despite this upward valuation of the original values, it was noted that the asset values of the applicants, when expressed as a ratio of production to value of the assets, still appear to be significantly lower than the asset values of the companies comprising the Community industry and a major producer with similar extraction and production capacity in Canada.
Tästä alkuperäisen arvon korottamisesta huolimatta huomattiin, että pyynnön esittäjien varallisuuden arvo ilmaistuna tuotannon suhteessa varallisuuden arvoon näytti edelleen olevan huomattavasti alhaisempi kuin yhteisön tuotannonalan muodostavien yritysten sekä Kanadassa samanlaisen talteenotto- ja tuotantokapasiteetin omaavan merkittävän tuottajan käyttöomaisuuden arvo.
Such an assessment, however, does not take into account the obsolescence and lower technological level of the assets of the Russian producers obtained prior to the privatisation which took place in 1993.
Tällaisessa arviossa ei kuitenkaan oteta huomioon vanhentumista eikä venäläisten tuottajien käyttöomaisuuden alempaa teknistä tasoa ennen vuonna 1993 tapahtunutta yksityistämistä hankitun käyttöomaisuuden osalta.
Therefore in the absence of any substantive evidence showing that depreciation had not been correctly reflected in the accounts of the exporting producers, it is not considered possible at the present time to make any adjustment to depreciation costs in the cost of production data used for establishing the normal value of the applicants.
Tämän vuoksi koska ei ole mitään olennaista näyttöä siitä, että kirjanpidollista poistoa ei olisi otettu oikein huomioon vientiä harjoittavien tuottajien kirjanpidossa, ei pidetä mahdollisena nyt oikaista kirjanpidollisen poiston kustannuksia tuotantokustannuksia koskevassa tiedossa, jota on käytetty pyynnön esittäjien normaaliarvon määrittämisessä.
The Community industry also submitted that an allocation for environmental protection costs comparable to those incurred by the Community producers should also be factored into the cost of production calculations.
Yhteisön tuotannonala ilmoitti myös, että ympäristönsuojelukustannukset, jotka ovat verrattavissa yhteisön tuottajilla oleviin ympäristönsuojelukustannuksiin, olisi myös otettava huomioon tuotantokustannuslaskelmissa.
It was found, however, that the applicants had incurred such costs and had accounted for them in the cost of production calculations.
Todettiin kuitenkin, että pyynnön esittäjät olivat ottaneet kyseiset kustannukset huomioon ja liittäneet ne mukaan tuotantokustannuslaskelmiinsa.
With regard to whether such costs should be of a similar proportion or magnitude to those of the Community producers, it is considered that as long as the applicants have met the environmental protection levels prescribed by the Russian authorities and that the costs involved in meeting such levels are correctly reflected in their records, no adjustment is required.
Tarkasteltaessa sitä, pitäisikö kyseisten kustannusten olla samassa suhteessa tai suuruudeltaan samat kuin yhteisön tuottajien vastaavat kustannukset, pääteltiin, että mikäli pyynnön esittäjät ovat noudattaneet Venäjän viranomaisten säätämää ympäristönsuojelun tasoa ja tason edellyttämät kustannukset näkyvät asianmukaisesti asiakirjoissa, ei oikaisua tarvita.
As this was found to be the case for both of the applicants, no adjustment was warranted for environmental costs.
Koska näin todettiin olevan kummankin pyynnön esittäjän tapauksessa, ei ympäristökustannuksia koskevaa oikaisua tehty.
JSC Silvinit (Silvinit)
JSC Silvinit, jäljempänä ’Silvinit’
With regard to Silvinit, it was found that most of the company’s sales of potash to the Community in the investigation period were made via an unrelated Swiss trading company.
Silvinitin yhteisöön tutkimusajanjaksolla suuntautuneesta potaskanmyynnistä suurimman osan todettiin tapahtuneen etuyhteydettömälle sveitsiläiselle yritykselle.
For the purposes of the present investigation and pursuant to Article 2(8) of the basic Regulation, the prices, actually paid or payable to Silvinit by this trading company, were taken as the basis for calculating the export price.
Tässä tutkimuksessa ja perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti vientihintojen määrittämisen perustaksi otettiin kyseisen yrityksen Silvinitille tosiasiallisesti maksamat tai maksettaviksi tulevat hinnat.