natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission approved (Decision on case N 614/02 mentioned in paragraph 38) a number of projects in the Region Piemonte.
Komissio on hyväksynyt monia Piemonten alueen hankkeita (38 kappaleessa mainittu päätös tuesta N 614/02).
Two of the projects approved were to be carried out by AEM, the municipalizzata from Torino, and by ASM, the municipalizzata from Settimo Torinese.
Hyväksytyistä hankkeista kaksi oli sellaisia, joista toisen toteuttaja oli Torinon yleishyödyllinen laitos AEM, ja toisen Settimo Torinesen yleishyödyllinen laitos ASM.
In the case of AEM, the decision considered whether the Deggendorf jurisprudence would apply.
AEM:n tapauksessa tarkasteltiin, olisiko siinä sovellettava Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä.
It finally said no, because of the de minimis rule, the amount in question being limited to EUR 17240.
Vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen perusteella katsottiin, että näin ei ole, koska tuen määrä oli vain 17240 euroa.
The local authority further took the engagement to verify if there was no cumulation with other de minimis aid over a three years period, for a total amount over EUR 100000, in which case there would have been aid which would not have been granted precisely because of Deggendorf.
Paikallisviranomaiset sitoutuivat tarkistamaan, että tuki ei kasautuisi muun vähämerkityksisen tuen kanssa kolmen vuoden aikana niin, että yhteismäärä ylittäisi 100000 euroa. Siinä tapauksessa olisi kyse valtiontuesta, jota ei Deggendorf-tuomion mukaisen oikeuskäytännön mukaisesti olisi saanut myöntää.
In the case of ASM, the same Decision on case N 614/02 (mentioned in paragraphs 38 and 75) said:
ASM:n tapauksessa tukea N 614/02 koskevassa päätöksessä (joka mainitaan edellä 38 ja 75 kappaleessa) todetaan seuraavaa:
‘In view of the Deggendorf case law [24], the Italian authorities have therefore committed to check if Azienda Sviluppo Multiservizi S.p.A. and the other beneficiaries have indeed benefited of such aid and if so not to grant the present State aid before the unlawful and incompatible State aid previously granted has been reimbursed in line with the above mentioned decision.’
”Italian viranomaiset ovat asiaan Deggendorf [24], liittyvän oikeuskäytännön huomioon ottaen sitoutuneet tarkistamaan, ovatko Azienda Sviluppo Multiservizi SpA ja muut tuensaajat todella käyttäneet hyväkseen kyseisiä tukia ja jos näin on, viranomaiset ovat sitoutuneet olemaan myöntämättä kyseistä valtiontukea ennen kuin aikaisemmin myönnetyt sääntöjenvastaiset ja yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet on maksettu takaisin edellä mainitun päätöksen mukaisesti.”
Finally, the fact that ACEA had various activities, and that it cannot determine on which of these the recovery of the aid will impinge [25], does not influence this case.
Sillä, että ACEAlla on monenlaisia toimintoja eikä se pysty määrittämään, mihin näistä toiminnoista tuen takaisinperintä vaikuttaa [25], ei ole merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa.
It would be too easy for a company to escape to a recovery decision simply by not specifying on which part of its activities or on which branch the recovery would fall.
Yrityksen olisi liian helppoa välttää takaisinperintää koskevan päätöksen täytäntöönpano yksinkertaisesti siten, että se ei ilmoittaisi, mihin osaan toiminnoistaan tai mihin yrityksen osaan takaisinperintä kohdistuisi.
To the contrary, it can be argued that, since part of the aid that was declared illegal and incompatible concerned a fiscal measure, all branches of ACEA have benefited from it in the past.
Voidaan väittää, että koska sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen osa katsottiin verotoimenpiteeksi, kaikki ACEAn toimialat olivat hyötyneet tuesta.
Fiscal aid, being operating aid, is not as such referable to any activity of the firm in particular.
Verotuki, joka on toimintatukea, ei sinällään liity yrityksen tiettyyn toimintaan.
The illegal and incompatible aid covered thus the entire economic activity of ACEA, including the branch that was then transferred to AEP.
Sääntöjenvastainen ja yhteismarkkinoille soveltumaton tuki liittyi näin ollen ACEAn kaikkeen liiketoimintaan, sittemmin AEP:lle siirretty toimiala mukaan luettuna.
This implies that part of that non-recovered aid can be attributed to AEP too.
Tämän johdosta voidaan katsoa, että osa takaisinperimättömästä tuesta on tullut myös AEP:n hyväksi.
On third parties’ comments
Kolmansien huomautuksista
Contrary to what is said by ACEA [26], indeed a long period has passed since the decision to recover was made, without any real step taken by the Italian authorities to recover the aid.
Toisin kuin ACEA väittää [26], takaisinperintää koskevan päätöksen tekemisestä on todellakin kulunut pitkä aika ilman, että Italian viranomaiset olisivat ryhtyneet todellisiin toimenpiteisiin tuen takaisinperimiseksi.
At the end of January 2005, Italy had yet to approve the procedure for the recovery.
Tammikuun 2005 loppuun mennessä Italia ei ollut vielä hyväksynyt takaisinperintämenettelyä.
Article 14.3 of the Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 [27] clearly indicates that recovery shall be effected without delay.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 [27] 14 artiklan 3 kohdassa säädetään selvästi, että takaisinperintä on toteutettava viipymättä.
Until now, as mentioned above, no clear procedure has been defined to recover the aid, and no recovery proceedings have been started yet.
Kuten edellä todettiin, mitään selviä takaisinperintäkäytäntöjä ei ole tähän mennessä määritelty eikä takaisinperintämenettelyä myöskään aloitettu.
The goodwill of ACEA [28] does not change the situation de facto, which is still of a non recovered aid.
ACEAn hyvä tahto [28] ei muuta tilannetta, toisin sanoen sitä, että tukea ei ole vielä peritty takaisin.
The issue under examination — the recovery of an aid that was declared illegal — is a factual one, and is not influenced by the disposition of one of the parties in one sense or another.
Tarkasteltava asia eli sääntöjenvastaiseksi todetun tuen takaisinperintä on tosiasia eikä siihen vaikuta osapuolten asenne.
Furthermore, beyond a simple expression of goodwill, ACEA could have acted towards speeding up the recovery, for instance by indicating the amounts that would be involved, and especially by putting a reserve in a blocked bank account.
Yleisen hyvän tahdon ilmaisemisen lisäksi ACEA olisi voinut pyrkiä nopeuttamaan takaisinperintää esimerkiksi ilmoittamalla kyseiset tukimäärät ja ennen kaikkea varaamalla kyseiset määrät suljetulle pankkitilille.
The Decision 1998/466/EC also says that no further aid can be given, except in exceptional circumstances.
Päätöksessä 1998/466/EY todettiin myös, että lisätukea voidaan myöntää ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa.
In 2002, the Commission has adopted a decision on a new intervention from France in favour of SFP, but it concluded that the intervention was not an aid.
Komissio teki vuonna 2002 päätöksen, joka koski Ranskan viranomaisten SFP:n hyväksi myöntämää uutta toimenpidettä, mutta katsoi, että kyseinen toimenpide ei ollut tukea.
As a consequence, there was no reason to apply the Deggendorf jurisprudence.
Tämän vuoksi ei ollut syytä soveltaa Deggendorf-tuomion mukaista oikeuskäytäntöä.
On the basis of the considerations above, the Commission finds that the aid amounting to EUR 3800000 for a district heating project near Rome to be granted to the company AEP, taken in isolation, would be compatible with the Treaty.
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että AEP:lle myönnettävä 3,8 miljoonan euron tuki Rooman lähellä toteutettavaan kaukolämpöhankkeeseen on erikseen tarkasteltuna perustamissopimuksen mukainen.
The payment of the aid to AEP is however suspended until the moment that Italy submits the proof of the reimbursement of the aid by ACEA that was declared illegal and incompatible in the case assessed in the Decision 2003/193/EC, in application of the Deggendorf jurisprudence,
AEP:lle myönnetyn tuen maksamista on kuitenkin lykättävä Deggendorf-tuomion mukaisen oikeuskäytännön mukaisesti siihen asti, kunnes Italia osoittaa, että päätöksessä 2003/193/EY sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todettu tuki on peritty ACEAlta takaisin,
HAS ADOPTED THE PRESENT DECISION:
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
The aid that Italy intends to grant to the company AEP for a district heating project on the base of ‘Deliberazione della Giunta Regionale del Lazio n. 4556’ of 6 August 1999 is compatible with the common market.
Tuki, jota Italia aikoo myöntää AEP:lle kaukolämpöhankkeeseen Lazion aluehallituksen 6 päivänä elokuuta 1999 tekemän päätöksen nro 4556 perusteella, soveltuu yhteismarkkinoille.
The aid referred to in paragraph 1 may not be granted before Italy has submitted evidence that ACEA has reimbursed the previous aid assessed on the case covered by the Decision 2003/193/EC, and the interests.
Edellä 1 kohdassa mainittua tukea ei voida myöntää ennen kuin Italia on toimittanut todisteet siitä, että ACEA on maksanut takaisin päätöksessä 2003/193/EY sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen korkoineen.
Italy informs the Commission, within a deadline of two months starting from the date of the notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.
Italian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta niistä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut päätöksen noudattamiseksi.
This Decision is addressed to Italy.
Tämä päätös on osoitettu Italialle.
OJ C 188, 8.8.2003, p. 8.
EUVL C 188, 8.8.2003, s. 8.
Judgement of the Court of 15 May 1997 in the case C-355/95 P (Textilwerke Deggendorf GmbH v Commission of the European Communities and Federal Republic of Germany), Rec. 1997, p. I-2549.
Asia C-355/95 P, Textilwerke Deggendorf GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio ja Saksan liittotasavalta, tuomio 15.5.1997 (Kok. 1997, s. I-2549).
Point 3.4 of the decision to open the procedure, C(2003) 1468 fin of 13.5.2003, on case N 90/2002.
Tukeen N 90/2002 liittyvän menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 3.4 kohta (K(2003) 1468 lopullinen, 13.5.2003).
OJ L 77, 24.3.2003, p. 21.
EUVL L 77, 24.3.2003, s. 21.
Case T-297/02 (OJ C 289, 23.11.2002, p. 37).
Asia T-297/02 (EYVL C 289, 23.11.2002, s. 37).
Available on the Internet site of ACEA: www.aceaspa.it
Saatavilla ACEAn Internet-sivuilla osoitteessa www.aceaspa.it
OJ L 205, 22.7.1998, p. 68.
EYVL L 205, 22.7.1998, s. 68.
OJ C 6, 10.1.2004, p. 21.
EUVL C 6, 10.1.2004, s. 21.
In the case N 707/02 — The Netherlands — MEP — Diffusion of renewable energy, approved by the Commission on 19.3.2003 it is written that the scheme will only favour the producers of renewable electricity and producers of CHP electricity who are feeding that electricity into the grid.
Tukiasiassa N 707/2002 Alankomaat – MEP – uusiutuvan energian jakelu – 19 päivänä maaliskuuta 2003 tehty komission päätös, jossa todetaan, että tukiohjelman tarkoituksena on suosia ainoastaan uusiutuvia energialähteitä käyttäviä sähköntuottajia ja yhteistuotantolaitoksissa sähköenergiaa tuottavia yrityksiä, joiden tuottama sähkö syötetään verkkoon.
The financial assistance provided to these selective groups of producers of electricity will strengthen their position on the global electricity market, which may possibly lead to a change in market conditions.
Näille sähköenergian tuottajaryhmille myönnetty tuki vahvistaa niiden asemaa energian maailmanmarkkinoilla ja mahdollisesti muuttaa markkinaedellytyksiä.
Such strengthening of the position of the relevant undertakings as compared with other undertakings competing with them within the Community must be regarded as affecting trade between Member States.
Kyseisten yritysten markkina-aseman vahvistumisen muihin yhteisön alueella kilpaileviin yrityksiin verrattuna on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
See recitals 16 and 25 to 27.
Ks. 16 ja 25–27 kappale.
Judgement of the Court of First Instance of 14 October 2004, in the case T-137/02 (Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG v Commission of European Communities).
Asia T-137/02, Pollmeier Malchow GmbH & Co v. komissio, tuomio 14.10.2004.
Letter from Italy of 29.4.2004.
Italian ilmoitus 29.4.2004.
Decision notified under document number C(2005) 41 of 20.1.2005. See press release IP05/76 of 20.1.2005.
Päätös K(2005) 41, 20.1.2005 (asiaa ei ole vielä pantu vireille), ks. lehdistötiedote IP/05/76, 20.1.2005.
See recital 19.
Ks. 19 kappale.
See recital 20.
Ks. 20 kappale.
Article 3 of the Commission Decision stipulates that all necessary measure must be taken by Italy in order to recover from the beneficiaries the unlawful aid thus granted.
Komission päätöksen 3 artiklassa määrätään, että Italian on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen perimiseksi takaisin tuensaajilta.
See recital 21.
Ks. 21 kappale.
Letter from Italy, 23.7.2003, p. 6.
Italian viranomaisten kirje 23.7.2003, s. 6.
See recital 22.
Ks. 22 kappale.
See recital 23.
Ks. 23 kappale.
See recital 27.
Ks. 27 kappale.
See recital 29.
Ks. 29 kappale.
See recital 30.
Ks. 30 kappale.
See recital 31.
Ks. 31 kappale.
See in particular the third paragraph in the introduction.
Ks. erityisesti johdanto-osan 3 kappale.
In view of the fact that the reference investment is nil as the alternative is individual heating of households, the Commission accepted that the full investment cost is eligible.
Viiteinvestointi on olematon, sillä vaihtoehtona on asuntojen yksittäinen lämmittäminen.
In addition, there is no cost saving accruing from the extension of the network.
Verkon laajentamisesta ei myöskään aiheudu kustannussäästöjä.
Finally, concerning a pretended incoherence by the Commission in the application of the Deggendorf jurisprudence, of which the decision on SFP would be an example [29], it should be noted that the 1998 decision [30] was based on a commitment from France to reimburse the previous aid which had been the subject of a negative decision. So, Deggendorf was not applicable.
Mitä tulee komission väitettyyn epäjohdonmukaisuuteen Deggendorf-tuomion mukaisen oikeuskäytännön soveltamisessa, josta esimerkkinä olisi päätös 1998/466/EY [29], on huomattava, että kyseinen päätös [30] perustui Ranskan sitoumukseen maksaa takaisin aikaisempi tuki, josta oli tehty kielteinen päätös ja johon Deggendorf-tuomion mukainen oikeuskäytäntö ei ollut sovellettavissa.
Investment costs for this project amount to EUR 9500000.
Hankkeen investointikustannukset ovat 9500000 euroa.
They are limited to the amount of the investment related to the heat distribution system, to the exclusion of the re-powered turbine.
Kyseiset kustannukset rajoittuvat lämmön jakelujärjestelmään tehtävään investointiin, jossa ei ole mukana kunnostettua turbiinia.
of 6 April 2005
tehty 6 päivänä huhtikuuta 2005,
on the aid scheme which Italy is planning to implement for ship financing
valtiontukijärjestelmästä, jonka Italia aikoo toteuttaa alusrahoituksen hyväksi
(notified under document number C(2005) 844)
(tiedoksiannettu numerolla K(2005) 844)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa,
On 26 November 1998 the Commission approved the Italian shipbuilding guarantee scheme provided for in Article 5 of Law No 261 of 31 July 1997, and considered that the aid intensity provided for by the scheme amounted to 1 %.
Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 1998 alusrahoituksen takausrahaston, joka oli perustettu 31 päivänä heinäkuuta 1997 annetun lain nro 2615 §:llä, ja arvioi, että ohjelman tuki-intensiteetti oli 1 prosentti.
That Article was amended by Law No 413 of 30 November 1998.
Heinäkuun 31 päivänä 1997 annetun lain nro 2615 §:ä muutettiin 30 päivänä marraskuuta 1998 annetulla lailla nro 413.
On 16 May 2001 Italy notified the Commission of the adoption of a decree of the Minister for the Treasury, the Budget and Economic Planning, which supplemented the guarantee scheme, arguing that, with these modifications and additions, the scheme should be considered free of aid.
Italian viranomaiset antoivat 16 päivänä toukokuuta 2001 komissiolle tiedoksi valtiovarainministeriön 14 päivänä joulukuuta 2000 hyväksymän asetuksen, jolla takausohjelmaa täydennetään. Italian viranomaiset väittivät, että näillä asiakirjoilla toteutettujen muutosten seurauksena tukiohjelman ei voida katsoa sisältävän valtiontukea.
It is this notification which is the subject of the present decision.
Tämä päätös koskee juuri kyseistä tiedoksiantoa.
Following the notification there was some correspondence with Italy in order to obtain further information.
Tiedoksiantamisen jälkeen komissio kävi Italian viranomaisten kanssa kirjeenvaihtoa saadakseen näiltä lisätietoja.
In addition, the Commission had numerous informal contacts with the Italian authorities and with their consultant, and met them on two occasions.
Kyseiset viranomaiset sekä näiden käyttämä ulkopuolinen konsultti ovat myös useamman kerran ottaneet komissioon yhteyttä epävirallisesti, ja komissio on tavannut konsultin kahdesti.
By letter dated 30 April 2003, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the notified measure.
Komissio ilmoitti Italian viranomaisille 30 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa ilmoitettua tukijärjestelmää koskeva, EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
The Commission Decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [1].
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä [1].
By letters dated 4 June 2003, 22 July 2003 and 3 June 2004 the Italian authorities submitted their observations on the Commission’s Decision to initiate the procedure.
Italian viranomaiset ovat esittäneet huomautuksiaan komission 30 päivänä huhtikuuta 2003 tekemästä päätöksestä kirjeissä, jotka on päivätty 4 päivänä kesäkuuta 2003, 22 päivänä heinäkuuta 2003 ja 3 päivänä kesäkuuta 2004.
A meeting between the Italian authorities and the Commission took place on 27 January 2004.
Italian viranomaisten ja komission välinen kokous järjestettiin 27 päivänä tammikuuta 2004.
By letter dated 3 November 2004 the Italian authorities asked the Commission to define its position on the case.
Italian viranomaiset pyysivät 3 päivänä marraskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä komissiota määrittelemään kantansa kyseiseen tapaukseen.
The Commission replied to that letter on 22 December 2004; it did not receive any further correspondence from Italy.
Komissio vastasi 22 päivänä joulukuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, minkä jälkeen Italian viranomaiset eivät ole ottaneet siihen yhteyttä.
DESCRIPTION OF THE SCHEME
II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
The Special Guarantee Fund for Ship Financing (Fondo speciale di garanzia per il credito navale — ‘the Fund’) was provided for in Article 5 of Law No 261 of 31 July 1997.
Alusrahoituksen takausrahasto (jäljempänä ’rahasto’) on perustettu 31 päivänä heinäkuuta 1997 annetun lain nro 2615 §:n nojalla.
Following a tender procedure, the financial, administrative and technical management of the Fund was entrusted to Mediocredito Centrale SpA (‘Mediocredito’).
Rahaston taloudellinen, hallinnollinen ja tekninen toteutus on annettu tarjouskilpailun perusteella Mediocredito Centrale SpA -nimiselle yritykselle (jäljempänä ’Mediocredito’).
The Fund is intended to cover the risk of failure to recover loans for the construction and conversion of ships granted by banks to Italian and foreign shipowners for work carried out in Italian shipyards.
Rahastosta on tarkoitus kattaa luottotappioriskejä, jotka liittyvät laivanrakennusta ja laivakonversiota varten myönnettyihin lainoihin. Takaus voidaan myöntää lainoille, joita pankit myöntävät sekä italialaisille että ulkomaisille varustamoille italialaisilla telakoilla tehtäviä töitä varten.
For this purpose the Fund is to provide second-priority end-financing guarantees to the shipowners.
Rahastosta voidaan myöntää varustamoille tällaiseen tarkoitukseen toissijaisia loppurahoitustakauksia.
The Italian authorities have confirmed that the Fund is not yet operative, so that no guarantees have yet been granted.
Italian viranomaiset ovat vahvistaneet, että rahaston toiminta ei ole vielä alkanut, minkä vuoksi takauksia ei ole toistaiseksi myönnetty.
The financing loan must have a duration of no more than 12 years and amount to no more than 80 % of the contract price; the interest rate must be no lower than that referred to in the resolution of the OECD Council of 3 August 1981, as amended, or may be equal to the market rate in the event that the financing does not receive any other public assistance aimed at reducing the burden of interest.
Rahoitusluotto voidaan myöntää enintään 12 vuodeksi ja se saa olla enintään 80 prosenttia aluksen sopimushinnasta. Koron on oltava vähintään sama kuin taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) neuvoston 3 päivänä elokuuta 1981 antamassa päätöslauselmassa ja siihen myöhemmin tehdyissä muutoksissa määritelty korkoprosentti tai markkinakorko siinä tapauksessa, että rahoitusluoton lisäksi ei ole myönnetty muuta julkista tukea korkorasitusten vähentämistä varten.
In addition, the financing is to be secured by a first mortgage on the vessel.
Lisäksi luoton takauksena on ensisijainen kiinnitys rahoitettavaan alukseen.
The scheme provides guarantees to shipowners assessed as being economically and financially sound by Mediocredito on the basis of the criteria specified in the decree.
Tukiohjelman mukaan varustamoille voidaan myöntää takaus sen jälkeen kun Mediocredito on asetuksessa määriteltyjen kriteerien nojalla todennut, että niiden talous ja rahoitus on terveellä pohjalla.
A guarantee can be given on a sum no greater than 40 % of the loan and — within this limit — may cover up to 90 % of the final loss incurred by the banks for capital, contractual interest and interest on arrears, at a rate no higher than the reference rate in force on the date of legal proceedings for recovery of the debt, and costs, including court and out-of-court expenses incurred.
Takaus voi olla enintään 40 prosenttia lainan määrästä ja se voi näissä rajoissa kattaa enintään 90 prosenttia niistä lopullisista tappioista, joita pankeille aiheutuu pääoman, sopimuksen mukaisen koron ja viivästyskoron menettämisestä, sekä niiden maksamista kustannuksista, kuten tuomioistuinkäsittelyn ja tuomioistuinten ulkopuolella tapahtuvan käsittelyn kustannuksista. Sovellettava viivästyskorko saa olla enintään sama kuin viitekorko, joka on voimassa lainan takaisinperintää koskevan oikeudellisen menettelyn aloittamispäivänä.
This one-off 2,3 % premium is equivalent to a premium of 0,5 % per annum on the outstanding guaranteed amount of a 12-year loan.
Italian viranomaiset ovat sittemmin ilmoittaneet komissiolle aikovansa määrittää kertapalkkion uudelleen siten, että se olisi enintään 2,3 prosenttia taatusta summasta 12 vuoden lainojen osalta (ja pienenisi suhteellisesti, kun laina-aika on lyhyempi). Tällainen 2,3 prosentin kertapalkkio vastaa 0,5 prosentin vuosipalkkiota takauksen kohteena olevan 12 vuoden lainan jäljellä olevasta osasta.
The Italian authorities considered introducing a mechanism of risk differentiation, whereby different projects would be charged different premiums according to the risk involved in financing the project.
Italian viranomaiset ovat suunnitelleet ottavansa käyttöön järjestelmän, jonka mukaan riskit eriytetään siten, että takauksista peritään erisuuruinen palkkio hankkeeseen liittyvän riskin mukaan.
However, this system was only briefly outlined, and no other detail or information on its operation has been provided to the Commission.
Järjestelmä on kuitenkin kuvattu vain ylimalkaisesti eikä komissiolle ole toimitettu yksityiskohtaisia tietoja sen toiminnasta.