natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The product is sold in different product types which can be identified through different specifications such as weight, tenacity, lustre and silicon treatment or through their classification into product families such as round, hollow, bi-component fibres and specialities such as coloured and tri-lobal fibres.
Tuotetta myydään eri lajeina, jotka voidaan erottaa toisistaan erilaisten ominaisuuksien perusteella (esimerkiksi paino, vetolujuus, kiilto ja silikonikäsittely), tai tuoteryhmäluokittelun perusteella (esimerkiksi pyöreät tai ontot kuidut tai kaksikomponenttikuidut) taikka jonkin erityisominaisuuden perusteella (esimerkiksi väri tai kolmiomaisuus).
From a production point of view, a distinction can be made between virgin PSF, produced from virgin raw materials, and regenerated PSF, produced from recycled polyester.
Tuotannon näkökulmasta voidaan erottaa toisistaan ensiöraaka-aineista valmistetut polyesterikatkokuidut sekä kierrätetystä polyesteristä valmistetut uusiopolyesterikatkokuidut.
Finally, quality may be substandard or first grade.
Lisäksi tuote voi kuulua alempaan laatuluokkaan tai olla ykköslaatua.
The investigation has shown that all types of the product concerned as defined in recital (23), despite differences in a variety of factors as defined in the preceding recital, have the same basic physical and chemical characteristics and are used for the same purposes.
Tutkimus osoitti, että kaikki johdanto-osan 23 kappaleessa määritellyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajit ovat edellisessä kappaleessa määritellyistä eroista huolimatta fysikaalisilta ja kemiallisilta perusominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan samanlaisia.
Therefore, and for the purpose of the present anti-dumping proceeding, all types of the product concerned are regarded as one product.
Tämän vuoksi tarkasteltavana olevan tuotteen kaikkia lajeja pidetään tässä polkumyynnin vastaisessa menettelyssä samana tuotteena.
The PSF imported from the exporting countries under consideration and sold domestically in these countries, the product produced and sold on the domestic market of the analogue country (USA) as well as the one manufactured and sold in the Community by the Community industry were found to have the same basic physical and chemical characteristics and the same uses.
Tarkasteltavana olevista viejämaista tuoduilla polyesterikatkokuiduilla sekä niiden kotimarkkinoilla myydyillä kuiduilla, vertailumaassa (Yhdysvallat) tuotetuilla ja sen kotimarkkinoilla myydyillä kuiduilla sekä yhteisön tuotannonalan valmistamilla ja sen yhteisössä myymillä kuiduilla todettiin olevan samat fysikaaliset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset.
Therefore, these products are considered to be alike within the meaning of Article 1(4) of the Basic Regulation.
Tämän vuoksi kyseisten tuotteiden katsotaan olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.
The general methodology set out hereinafter has been applied to all exporting producers in the Republic of Korea, Taiwan, Saudi Arabia and to the extent possible for the PRC.
Jäljempänä kuvattuja yleisiä menetelmiä on sovellettu kaikkiin Korean tasavallassa, Taiwanissa ja Saudi-Arabiassa toimiviin ja mahdollisuuksien mukaan Kiinassa toimiviin vientiä harjoittaviin tuottajiin.
The subsequent presentation of the findings on dumping for the countries concerned therefore only describes issues specific to each exporting country.
Siten tuonnempana esitettävissä asianomaisiin maihin liittyvää polkumyyntiä koskevissa päätelmissä kuvataan ainoastaan kulloinkin kyseessä olevaan viejämaahan liittyviä seikkoja.
In accordance with Article 2(2) of the Basic Regulation, it was first examined for each cooperating exporting producer whether its domestic sales of PSF were representative, i.e. whether the total volume of such sales represented at least 5 % of the total export sales volume of the producer to the Community.
Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti selvitettiin ensin, oliko kunkin yhteistyössä toimivan vientiä harjoittavan tuottajan polyesterikatkokuitujen kotimarkkinamyynti edustavaa, eli oliko kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia kyseisen tuottajan yhteisöön viemästä kokonaismäärästä.
The Commission subsequently identified those types of PSF sold domestically that were identical or directly comparable with the types sold for export to the Community.
Tämän jälkeen komissio yksilöi ne kotimarkkinoilla myydyt polyesterikatkokuitulajit, jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäviksi myydyt lajit tai suoraan niihin verrattavissa.
With regard to the examination on a product type basis, and as indicated in recital (27), the Commission considered domestically sold and exported product types, which had similar origin, denier, composition, cross-section, lustre, colour, silicon treatment, quality and use, as being directly comparable.
Kuten 27 kappaleessa todetaan, komissio katsoi tuotelajeittain tehdyssä tarkastelussa, että sekä kotimarkkinoilla että vientiin myydyt ja alkuperän, denierin, koostumuksen, läpimitan, kiillon, värin ja käyttötarkoituksensa puolesta samanlaiset tuotelajit olivat suoraan vertailtavissa keskenään.
For each type sold by the exporting producers on their domestic markets and found to be directly comparable with the type of PSF sold for export to the Community, it was established whether domestic sales were sufficiently representative for the purposes of Article 2(2) of the Basic Regulation.
Kunkin vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myydyn polyesterikatkokuitulajin kanssa suoraan vertailukelpoiseksi todetun tuotelajin osalta tutkittiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi riittävän edustavaa.
Domestic sales of a particular type of PSF were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the IP represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable type of PSF exported to the Community.
Polyesterikatkokuitulajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos kyseisen lajin koko kotimarkkinamyynnin määrä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan yhteisöön viedyn polyesterikatkokuitulajin koko myyntimäärästä.
The Commission subsequently examined whether the domestic sales of each type of PSF, sold domestically in representative quantities could be regarded as having been made in the ordinary course of trade in accordance with Article 2(4) of the Basic Regulation, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers of the PSF type in question.
Tämän jälkeen komissio tutki, voitiinko kunkin edustavassa määrin myydyn polyesterikatkokuitulajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä, määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen polyesterikatkokuitulajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa.
In cases where the sales volume of the PSF type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and where the weighted average price of that type was equal to or above the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Kun vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen polyesterikatkokuitulajin myynnin osuus oli yli 80 prosenttia sen kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona kaikelle tuotelajin tutkimusajanjakson aikaiselle kotimarkkinamyynnille riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.
In cases where the volume of profitable sales of the PSF type represented 80 % or less of the total sales volume of that type, or where the weighted average price of that type was below the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of profitable sales of that type only, provided that these sales represented 10 % or more of the total sales volume of that type.
Jos polyesterikatkokuitulajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan tuon kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kannattavan myynnin osuus tuotelajin kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia.
In cases where the volume of profitable sales of any product type represented less than 10 % of the total sales volume of that type, it was considered that this particular type was sold in insufficient quantities for the domestic price to provide an appropriate basis for the establishment of the normal value.
Tapauksissa, joissa polyesterikatkokuitulajin kannattavan myynnin osuus kokonaismyyntimäärästä oli alle 10 prosenttia, kyseisen tuotelajin myyntimäärää pidettiin riittämättömänä sille, että kotimarkkinahinnan olisi voitu katsoa soveltuvan normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
Wherever domestic prices of a particular product type sold by an exporting producer could not be used in order to establish normal value, another method had to be applied.
Kun vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tuotelajin kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseen, oli sovellettava toista menetelmää.
It was examined whether normal value could be established on the basis of the domestic prices of other producers in accordance with Article 2(1) of the Basic Regulation.
Selvitettiin myös, voitaisiinko normaaliarvo määrittää perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti muiden tuottajien kotimarkkinahintojen perusteella.
Since no reliable domestic prices of other producers were available constructed normal value was used, in accordance with Article 2(3) of the Basic Regulation.
Koska muiden tuottajien kotimarkkinahinnoista ei ollut käytettävissä luotettavia tietoja, käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallista normaaliarvoa.
In accordance with Article 2(3) of the Basic Regulation, normal value was constructed on the basis of each exporting producer's own cost of manufacturing plus a reasonable amount for selling, general and administrative (‘SG&A’) expenses and for profit.
Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti normaaliarvon laskennan perustana olivat kunkin vientiä harjoittavan tuottajan omat valmistuskustannukset, joihin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullinen voitto.
Therefore, the Commission examined whether the SG&A incurred and the profit realised by each of the exporting producers concerned on the domestic market constituted reliable data.
Tämän vuoksi komissio tutki, voitiinko kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle kotimarkkinoilla aiheutuneita myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä sen kotimarkkinoilla saamaa voittoa koskevia tietoja pitää luotettavina.
Actual domestic SG&A expenses were considered reliable where the domestic sales volume of the company concerned could be regarded as representative as defined in Article 2(2) of the Basic Regulation.
Tosiasiallisia kotimarkkinoiden myynti-, hallinto- ja yleiskuluja pidettiin luotettavina, jos asianomaisen yrityksen kotimarkkinamyynnin määrää voitiin pitää perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan määritelmän mukaisesti edustavana.
In all cases where these conditions were not met, the Commission examined whether data of other exporters or producers in the domestic market of the country of origin could be used in accordance with Article 2(6)(a) of the Basic Regulation.
Kaikissa tapauksissa, joissa kyseiset edellytykset eivät täyttyneet, komissio tutki, voitiinko käyttää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaisesti alkuperämaan kotimarkkinoiden muita viejiä tai tuottajia koskevia tietoja.
Where reliable data were only available for one exporting producer, no average as set out in Article 2(6)(a) of the Basic Regulation could be established and it was examined whether the conditions of Article 2(6)(b) were fulfilled, i.e. the use of data with regard to the production and sales of the same general category of products for the exporter or producer in question.
Jos luotettavia tietoja oli käytettävissä ainoastaan yhdestä vientiä harjoittavasta tuottajasta, perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaista keskiarvoa ei kyetty määrittämään ja tällöin tutkittiin, täyttyivätkö perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaiset edellytykset eli voitiinko kyseisen viejän tai tuottajan yhteydessä käyttää saman yleisen luokan tuotteiden tuotantoa ja myyntiä koskevia tietoja.
Where these data were not available or were not provided by the exporting producer, SG&A and profits were established in accordance with Article 2(6)(c) of the Basic Regulation, i.e. on the basis of any other reasonable method.
Jos kyseisiä tietoja ei ollut käytettävissä tai jos vientiä harjoittava tuottaja ei niitä toimittanut, myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti eli muuta hyväksyttävää menetelmää käyttäen.
In all cases where the product concerned was exported to independent customers in the Community, the export price was established in accordance with Article 2(8) of the Basic Regulation, namely on the basis of export prices actually paid or payable.
Kaikissa tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta vietiin yhteisössä oleville riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, toisin sanoen tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
Where the export sale was made via a related importer and it was not deemed to be reliable, the export price was constructed, pursuant to Article 2(9) of the Basic Regulation, on the basis of the price at which the imported products were first resold to an independent buyer, duly adjusted for all costs incurred between importation and resale, as well as a reasonable margin for SG&A and profits.
Jos vientimyynti tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan kautta eikä sitä pidetty luotettavana, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle ja jota oli asianmukaisesti oikaistu kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä ilmenneiden kustannusten sekä kohtuullisen määrän myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullisen voiton huomioon ottamiseksi.
In this regard, the related importer's own SG&A costs were used.
Tältä osin käytettiin etuyhteydessä olevan tuojan omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia.
It is the Commission's practice to establish the profit margin on the basis of the information available from cooperating unrelated importers.
Komission yksiköiden käytäntönä on määrittää voittomarginaali käytettävissä olevien yhteistyössä toimivilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen tietojen perusteella.
It should be noted that the investigation has revealed that one unrelated importer deals with the product concerned in an ancillary way.
On paikallaan huomata, että tutkimuksessa ilmeni, että yhden etuyhteydettömän tuojan toiminnassa tarkasteltavana oleva tuote on vain sivuasia.
The profit margin of this importer was therefore not taken into consideration.
Tämän vuoksi kyseisen tuojan voittomarginaalia ei otettu huomioon.
The normal value and export prices for comparable product types were compared on an ex-works basis.
Vertailukelpoisten tuotelajien normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting prices and price comparability in accordance with Article 2(10) of the Basic Regulation.
Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon hintoihin ja niiden vertailtavuuteen vaikuttavat eroavuudet.
DUMPING MARGIN FOR THE COMPANIES INVESTIGATED
TUTKITTUJEN YRITYSTEN POLKUMYYNTIMARGINAALI
According to Article 2(11) of the Basic Regulation, and except for the cases described in recital (45) below, the dumping margin for each exporting producer was established on the basis of a comparison between the weighted average normal value with the weighted average export price per product type.
Jäljempänä 45 kappaleessa kuvattuja tapauksia lukuun ottamatta polkumyyntimarginaali määritettiin kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle tuotelajeittain perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan välisen vertailun perusteella.
In one case it had to be examined whether a transaction-to-transaction method would be possible, because the average-to-average method did not reflect the full degree of dumping practiced (see recitals (133) to (135)).
Yhdessä tapauksessa oli selvitettävä, voitaisiinko käyttää menetelmää, jossa vertailu tehdään yksittäisten liiketoimien kesken, koska keskiarvojen vertailu ei antanut kuvaa harjoitetusta polkumyynnistä sen koko laajuudessa (ks. 133–135 kappale).
A transaction-to-transaction comparison was, however, not possible, due to the fact that the number of the domestic and the export transactions was significantly different.
Yksittäisten liiketoimien vertailu ei kuitenkaan ollut mahdollista, koska kotimarkkinoihin ja vientiin liittyvien liiketoimien määrät olivat merkittävästi erilaiset.
Furthermore, no domestic transactions coinciding in time with export transactions could be found.
Ei myöskään pystytty yksilöimään kotimarkkinoihin liittyviä liiketoimia, jotka olisivat tapahtuneet vientitapahtumien kanssa samanaikaisesti.
In cases where the pattern of export prices differed significantly among time periods, and the method described in recitals (43) and (44) did not reflect the full degree of dumping taking place, the weighted average normal value was compared to prices of all individual export transactions, in accordance with Article 2(11) of the Basic Regulation.
Tapauksissa, joissa vientihintojen rakenne oli merkittävästi erilainen eri aikoina ja joissa 43 kappaleessa selostettu menetelmä ei kuvastanut harjoitettavaa polkumyyntiä sen koko laajuudessa, painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti kaikkien yksittäisten vientitapahtumien hintoihin.
For those exporting producers found to be related companies, an average dumping margin was calculated in accordance with the standard practice of the Commission for related exporting producers.
Niille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka oli todettu etuyhteydessä oleviksi yrityksiksi, keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin komission etuyhteydessä oleviin vientiä harjoittaviin tuottajiin soveltaman vakiokäytännön mukaisesti.
RESIDUAL DUMPING MARGIN
JÄÄNNÖSPOLKUMYYNTIMARGINAALI
For non-cooperating companies, a ‘residual’ dumping margin was determined in accordance with Article 18 of the Basic Regulation, on the basis of the facts available.
Yhteistyöhön osallistumattomille yrityksille määritettiin nk. jäännöspolkumyyntimarginaali käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
In order to determine the residual dumping margin, the level of cooperation was first established.
Jäännöspolkumyyntimarginaalin laskemista varten määritettiin ensin yhteistyössä toimimisen aste.
The level of cooperation was considered to be high when the volume of exports by the cooperating exporting producers was close to that provided by Eurostat for the country concerned and there was no reason to believe that any exporting producer abstained from cooperating.
Yhteistyössä toimimisen aste katsottiin korkeaksi, jos yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien viennin määrä oli lähellä Eurostatin asianomaiselle maalle esittämiä lukuja eikä ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi kieltäytynyt yhteistyöstä.
In this case it was decided to set the residual dumping margin at the level of the cooperating company with the highest dumping margin, in order to ensure the effectiveness of any measure.
Tällaisessa tapauksessa päätettiin mahdollisten toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi vahvistaa jäännöspolkumyyntimarginaali samalle tasolle kuin sille yhteistyössä toimivalle yritykselle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali.
Where the level of cooperation was low, the residual dumping margin was determined on the basis of the highest dumped and representative model for another cooperating producer.
Jos yhteistyössä toimimisen aste oli alhainen, jäännöspolkumyyntimarginaalin määrityksen perustana oli korkein yhteistyössä toimivalle tuottajalle määritetty edustavaa mallia koskeva polkumyyntimarginaali.
This approach was also considered necessary in order to avoid giving a bonus for non-cooperation and in view of the fact that there were no indications that a non-cooperating party had dumped at a lower level.
Tämän menetelmän käyttöä pidettiin tarpeellisena, koska haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen ja koska ei ollut viitteitä siitä, että jokin yhteistyöhön osallistumaton osapuoli olisi harjoittanut lievempää polkumyyntiä.
PEOPLE'S REPUBLIC OF CHINA
KIINAN KANSANTASAVALTA
Market Economy Treatment (MET)
Markkinatalouskohtelu
In anti-dumping investigations concerning imports originating in the PRC, normal value shall be determined in accordance with paragraphs 1 to 6 of Article 2 of the Basic Regulation for those producers which were found to meet the criteria laid down in Article 2(7)(c).
Perusasetuksen 2 artiklan 1–6 kohdan mukaisesti normaaliarvo on määritettävä Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa niille tuottajille, joiden on todettu täyttävän 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut edellytykset.
Briefly, and for ease of reference only, the criteria in Article 2(7)(c) of the Basic Regulation, fulfilment of which the applicant companies have to demonstrate, are set out in summarised form below:
Kyseiset perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut edellytykset, jotka markkinatalouskohtelua hakevien yritysten on täytettävä, ovat lyhyesti seuraavat:
business decisions and costs are made in response to market conditions, and without significant State interference;
liiketoimintaa ja kustannuksia koskevat päätökset tehdään markkinaolosuhteiden perusteella ja ilman valtion merkittävää puuttumista asiaan;
accounting records are independently audited in line with international accounting standards and applied for all purposes;
kirjanpito tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja sitä sovelletaan kaikkeen toimintaan;
there are no significant distortions carried over from the former non-market economy system;
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ole;
Five exporting producers in the PRC requested MET pursuant to Article 2(7)(b) of the Basic Regulation and replied to the MET claim form for exporting producers.
Viisi Kiinassa toimivaa vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua ja vastasi asianomaiseen vientiä harjoittaville tuottajille tarkoitettuun kyselylomakkeeseen.
For these companies, the Commission sought and verified at the premises of these companies all information submitted in the MET applications and deemed necessary.
Komissio tarkisti kyseisten yritysten toimitiloissa kaikki ne markkinatalouskohtelua koskevissa pyynnöissä esitetyt tiedot, joita se piti tarpeellisina.