natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the other hand, a lower CEV value means that the steel is less rich in carbon and/or alloys and also easier to weld.
Matalampi hiiliekvivalentti taas osoittaa, että teräksessä on vähemmän hiiltä ja/tai seoksia ja että sitä on myös helpompi hitsata.
In other words, different levels of CEV require different conditions for welding.
Toisin sanoen eri hiiliekvivalenttiarvot vaativat erilaiset hitsausolosuhteet.
A steel with a level of CEV of 0,86 will already require special welding conditions and therefore not normally be welded.
Teräs, jonka hiiliekvivalenttiarvo on 0,86, vaatii jo erityisiä hitsausolosuhteita, eikä sitä sen vuoksi yleensä hitsata.
Thus, as the CEV is an indicator of the weldability, the CEV threshold was considered a relevant criterion for the determination of the product scope.
Koska hiiliekvivalenttiarvo on hitsattavuuden indikaattori, hiiliekvivalenttia koskevaa kynnysarvoa pidettiin asianmukaisena perusteena tuotteen soveltamisalan määrittämisessä.
An exporting producer claimed that the CEV was only one of many chemical, technical and mechanical characteristics of the steel, and therefore could not be used alone to define the product scope.
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että hiiliekvivalenttiarvo on vain yksi teräksen monista teknisistä ja mekaanisista erityispiirteistä, eikä sitä sen vuoksi voitaisi käyttää yksinään tuotteen soveltamisalan määrittelyssä.
It is noted in this regard that the CEV is considered a suitable criterion to determine the product scope.
Tältä osin todetaan, että hiiliekvivalenttiarvoa pidetään soveltuvana perusteena tuotteen soveltamisalan määrittämisessä.
Moreover, as the product definition shows, CEV is not the only criterion used.
Kuten tuotteen määritelmästä käy lisäksi ilmi, hiiliekvivalenttiarvo ei ole ainoa käytetty peruste.
Last but not least, the comparability of product types was done on a more detailed basis, taking into account various characteristics of the product (e.g. dimensions and heat treatment).
Lopuksi todetaan, että tuotetyyppien vertailtavuutta arvioitiin yksityiskohtaisemmin ottaen huomioon tuotteen eri ominaisuudet (esimerkiksi koko ja lämpökäsittely).
CEV of 0,86 was set in an arbitrary manner
Hiiliekvivalenttiarvon 0,86 keinotekoisuus
Moreover, some interested parties alleged that the threshold CEV of 0,86 was set in an arbitrary manner as the limit for easy weldabilty would be lower than 0,86.
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että hiiliekvivalenttiarvon kynnys 0,86 asetettiin keinotekoisesti, koska hitsattavuuden helppouden raja on alempi kuin 0,86.
However, the CEV value of 0,86 is not linked to the concept of easy weldability.
Hiiliekvivalenttiarvo 0,86 ei kuitenkaan liity hitsattavuuden helppouden käsitteeseen.
Indeed, the complainant Community industry argued and provided evidence that it represents the maximum CEV value for a non-alloyed steel that can be used for SPT according to the European norms.
Valituksen tehnyt yhteisön tuotannonala väitti ja toimitti näyttöä siitä, että arvo edustaa sellaisen seostamattoman teräksen hiiliekvivalenttiarvon enimmäisarvoa, jota voidaan eurooppalaisten standardien mukaan käyttää saumattomissa rauta- ja teräsputkissa.
Therefore, it is concluded that both the use of the CEV and the defined threshold of 0,86 capture a range of products which can be considered as a single product, albeit excluding from the definition, for instance, stainless steel or ball bearing tubes, which have CEV values higher than 0,86.
Sen vuoksi päätellään, että sekä hiiliekvivalenttiarvo että 0,86:ksi määritelty kynnys kattavat sellaisen tuotevalikoiman, jota voidaan pitää yhtenä tuotteena, vaikka määritelmän ulkopuolelle jätetäänkin esimerkiksi ruostumattomasta teräksestä valmistetut putket tai kuulalaakeroidut putket, joiden hiiliekvivalenttiarvo on korkeampi kuin 0,86.
On the basis of the above, the CEV threshold as proposed by the applicant was maintained in the definition of the product concerned.
Edellä esitetyn perusteella hakijan ehdottama hiiliekvivalenttiarvon kynnys säilytettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä.
‘Certified SPT’
Sertifioidut saumattomat rauta- ja teräsputket
One of the importers in the Community claimed that so called ‘certified’ SPT should not fall within the product scope.
Yksi yhteisön tuoja väitti, että niin kutsuttujen sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien ei tulisi kuulua tuotteen määritelmään.
These SPT are produced according to a certified procedure approved by the Italian Ministry for Public Works and used in consolidation works in construction projects in Italy.
Kyseiset saumattomat rauta- ja teräsputket tuotetaan Italian julkisten töiden ministeriön hyväksymässä sertifioidussa menettelyssä ja käytetään rakennushankkeiden paalutustöissä Italiassa.
However, it was established that all types of the product concerned, including certified SPT, had the same basic physical, chemical and technical characteristics and end-uses.
Todettiin kuitenkin, että tarkasteltavana olevan tuotteen kaikilla tyypeillä, myös saumattomilla rauta- ja teräsputkilla, on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset.
No evidence was found which would have allowed to conclude that these certified tubes would be a different product and should therefore be excluded from the scope of the measures (nor did the company provide any such evidence).
Sellaista näyttöä ei saatu (eikä kyseinen yritys esittänyt näyttöä), jonka perusteella olisi voitu päätellä, että kyseiset sertifioidut putket olisivat eri tuote ja että ne olisi sen vuoksi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle.
On the basis of the above, it was concluded that all SPT, notwithstanding the different possible product types, constitute one product for the purpose of this proceeding because they have the same basic physical, chemical and technical characteristics and the same basic uses.
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että kaikkia saumattomia rauta- ja teräsputkia mahdollisista tuotetyyppien eroista huolimatta pidetään tässä menettelyssä yhtenä tuotteena, koska niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat pääasialliset käyttötarkoitukset.
The product exported to the Community from Croatia, Romania, Russia and Ukraine, the product produced and sold on the domestic market of these countries as well as the product produced and sold in the Community by the Community producers were found to have the same basic physical and technical and chemical characteristics as well as the same uses and are therefore considered as like products within the meaning of Article 1(4) of the basic Regulation.
Tutkimuksessa todettiin, että Kroatiasta, Romaniasta, Venäjältä ja Ukrainasta yhteisöön vietävällä tuotteella, kyseisten maiden kotimarkkinoilla tuotetulla ja myytävällä tuotteella sekä yhteisön tuottajien yhteisössä valmistamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset, mistä syystä niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
The general methodology set out hereinafter has been applied to all cooperating exporting producers in Croatia, Romania, Russia, as well as for the cooperating Ukrainian exporting producers for which MET was granted.
Seuraavassa esiteltyjä yleisiä menetelmiä on sovellettu kaikkiin Kroatiassa, Romaniassa ja Venäjällä toimiviin vientiä harjoittaviin tuottajiin sekä tutkimuksessa yhteistyössä toimineisiin ukrainalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joille myönnettiin markkinatalouskohtelu.
In accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, it was first examined for each cooperating exporting producer whether its domestic sales of the product concerned were representative, i.e. whether the total volume of such sales represented at least 5 % of the total export sales volume of the producer to the Community.
Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin ensin kunkin yhteistyössä toimivan vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti edustavaa, eli oliko kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia kyseisen tuottajan yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä.
The Commission subsequently identified those types of the product concerned sold on the domestic market by the companies having overall representative domestic sales that were identical to or directly comparable with the types sold for export to the Community.
Tämän jälkeen komission yksiköt yksilöivät ne tarkasteltavana olevan tuotteen tyypit, joita myivät kotimarkkinoilla yritykset, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, ja jotka olivat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myydyt lajit tai suoraan verrattavissa niihin.
For each type sold by the exporting producers on their domestic market and found to be directly comparable with the type of the product concerned sold for export to the Community, it was established whether domestic sales were sufficiently representative for the purposes of Article 2(2) of the basic Regulation.
Kunkin tuotetyypin osalta, jota vientiä harjoittavat tuottajat olivat myyneet kotimarkkinoillaan ja jonka oli todettu olevan suoraan verrattavissa yhteisöön suuntautuneeseen vientiin myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajiin, määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Domestic sales of a particular type of the product concerned were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the IP represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable type of the product concerned exported to the Community.
Tarkasteltavana olevan tuotteen tietyn lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan, yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajin kokonaismyyntimäärästä.
Subsequently, it was examined whether each type of the product concerned sold domestically in representative quantities could be considered as being sold in the ordinary course of trade pursuant to Article 2(4) of the basic Regulation, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers on the domestic market of the product type in question.
Sen jälkeen selvitettiin, voitiinko tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotetyypin kotimarkkinamyyntiä pitää tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen tuotetyypin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa.
In cases where the sales volume of the relevant product type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of that type and where the weighted average price of that type was equal to or above the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Kun vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen tarkasteltavana olevan tuotteen lajin myynnin osuus oli yli 80 prosenttia kyseisen lajin kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotetyypin painotettu keskihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä kyseisen tuotetyypin kaiken tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.
In cases where the volume of profitable sales of a product type represented 80 % or less of the total sales volume of that type or where the weighted average price of that type was below the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of profitable sales of that type only, provided that these sales represented 10 % or more of the total sales volume of that type.
Jos tuotetyypin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotetyypin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotetyypin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kannattavan myynnin osuus kyseisen lajin kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia.
In cases where the volume of profitable sales of any product type represented less than 10 % of the total sales volume, it was considered that this particular type was sold in insufficient quantities for the domestic price to provide an appropriate basis for the establishment of the normal value.
Tapauksissa, joissa tuotetyypin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia kokonaismyynnin määrästä, kyseisen lajin myyntiä pidettiin riittämättömänä, eikä kotimarkkinahinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
Wherever domestic prices of a particular product type sold by an exporting producer could not be used in order to establish normal value, another method had to be applied.
Kun normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tuotetyypin kotimarkkinahintoja, oli sovellettava toista menetelmää.
In accordance with Article 2(3) of the basic Regulation, normal value was constructed by adding to the exporter's manufacturing costs of the exported types, adjusted where necessary, a reasonable percentage for selling, general and administrative expenses (‘SG&A’) and a reasonable margin of profit.
Normaaliarvo määritettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali viejän viemien tuotetyyppien valmistuskustannuksiin, joita tarvittaessa oikaistiin.
Pursuant to Article 2(6) of the basic Regulation, the percentage for SG&A and profit margin were based on the average SG&A and profit margin of sales in the ordinary course of trade of the like product.
Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten osuus ja voittomarginaali perustuivat samankaltaisen tuotteen tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin keskimääräisiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin ja voittomarginaaliin.
Where the export sale was made via related importers, the export price was constructed, pursuant to Article 2(9) of the basic Regulation, on the basis of the price at which the imported products were first resold to an independent buyer, duly adjusted for all costs incurred between importation and resale, as well as a reasonable margin for SG&A and profits.
Jos vienti tapahtui etuyhteydessä olevien tuojien kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle ja jota oikaistiin asianmukaisesti kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneiden kustannusten sekä kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja kohtuullisen voiton huomioon ottamiseksi.
In this regard, the related importers' own SG&A costs were used.
Tässä käytettiin etuyhteydessä olevien tuojien omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia.
The profit margin was established on the basis of the information available from cooperating unrelated importers.
Voittomarginaali määritettiin yhteistyössä toimivilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen tietojen perusteella.
According to Article 2(11) and (12) of the basic Regulation, for each exporting producer the weighted average normal value was compared with the weighted average export price per product type.
Perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti kunkin vientiä harjoittavan tuottajan painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin sen vientihintojen painotettuun keskiarvoon tuotetyypeittäin.
For those exporting producers found to be related companies, a weighted average dumping margin was calculated in accordance with the standard practice of the Commission for related exporting producers.
Niille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka oli todettu etuyhteydessä oleviksi yrityksiksi, painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin vakiokäytännön mukaisesti, jota komissio soveltaa etuyhteydessä oleviin vientiä harjoittaviin tuottajiin.
Residual dumping margin
Jäännöspolkumyyntimarginaali
For non-cooperating companies, a residual dumping margin was determined in accordance with Article 18 of the basic Regulation, on the basis of the facts available.
Yhteistyöstä kieltäytyneille yrityksille määritettiin jäännöspolkumyyntimarginaali käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
Non-cooperation of the Croatian exporter
Kroatialaisen viejän kieltäytyminen yhteistyöstä
The sole producer in Croatia, Mechel Željezara Ltd., went into liquidation in autumn 2004.
Ainoa kroatialainen tuottaja, Mechel Željezara Ltd., asetettiin selvitystilaan syksyllä 2004.
VCS informed the Commission that it was not able to cooperate in the current investigation, since its legal predecessor had formally ceased to exist and production of SPT had stopped in July 2004.
VCS ilmoitti komissiolle, ettei se kyennyt toimimaan yhteistyössä tässä tutkimuksessa, koska sen oikeudellista edeltäjää ei muodollisesti ollut enää olemassa ja koska saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotanto oli päättynyt heinäkuussa 2004.
According to the company, it did not have the authorisation to disclose any commercial, accounting or production data held by its previous owners.
Yrityksen mukaan sillä ei ollut lupaa paljastaa entisten omistajiensa hallussa olevia kaupallisia, tilinpito- tai tuotantotietoja.
Therefore, since it was not possible to establish the dumping margin based on the company's own data, it was calculated on the basis of facts available, in accordance with Article 18 of the basic Regulation.
Koska polkumyyntimarginaalia ei sen vuoksi voitu määrittää yrityksen omien tietojen perusteella, se laskettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
From the information submitted it appears that VCS resumed the production of SPT in June 2005.
Toimitetuista tiedoista käy ilmi, että VCS jatkoi saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotantoa kesäkuussa 2005.
The company may lodge a request for an interim review in accordance with Article 11(3) of the basic Regulation.
Yritys voi esittää välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
In the absence of any other information, the normal value was calculated on the basis of facts available, i.e. information in the complaint.
Koska muita tietoja ei ollut käytettävissä, normaaliarvo laskettiin käytettävissä olevien eli valituksessa annettujen tietojen perusteella.
The export price was calculated on the basis of Eurostat data for the IP.
Vientihinta laskettiin Eurostatilta saatujen tutkimusajanjaksoa koskevien tietojen perusteella.
Pursuant to Article 2(10) of the basic Regulation, adjustments were made to the export price in respect of transport and insurance costs and commissions, based on information in the complaint.
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti vientihintaa oikaistiin kuljetus- ja vakuutuskustannusten sekä palkkioiden osalta valituksessa olleiden tietojen perusteella.
The dumping margin, expressed as a percentage of the CIF import price at the Community border, duty unpaid, is as follows:
Polkumyyntimarginaali on prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ilmaistuna seuraava:
Since VCS is the sole producer of the product concerned in Croatia, the residual dumping margin was set at the same level.
Koska VCS on ainoa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja Kroatiassa, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin samalle tasolle.
Questionnaire replies were received from three exporting producers, two of which being related to importers of the product concerned in the Community.
Vastaukset kyselylomakkeeseen saatiin kolmelta vientiä harjoittavalta tuottajalta, joista kaksi oli etuyhteydessä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojiin yhteisössä.
For all three exporting producers, the total volume of domestic sales of the like product was representative as defined in recital (41).
Kaikkien kolmen vientiä harjoittavan tuottajan osalta samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa johdanto-osan 41 kappaleessa määritellyllä tavalla.
For the majority of product types normal value was based on prices paid or payable, in the ordinary course of trade, by independent customers in Romania.
Tuotetyyppien enemmistön osalta normaaliarvo määritettiin Romaniassa olevien riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.
However, for some product types the domestic sales were insufficient to be considered representative or they were not made in the ordinary course of trade, and therefore normal value was constructed as described in recital (45).
Joidenkin tuotetyyppien kotimarkkinamyynti oli kuitenkin riittämätöntä, eikä sitä näin ollen voitu pitää edustavana, tai se ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, ja sen vuoksi normaaliarvo määritettiin laskennallisesti johdanto-osan 45 kappaleessa kuvatulla tavalla.
Most of the export sales of one exporting producer to the Community during the IP were to two related importers.
Suurin osa yhden vientiä harjoittavan tuottajan vientimyynnistä yhteisöön suuntautui tutkimusajanjakson aikana kahdelle etuyhteydessä olevalle tuojalle.
The export price was therefore constructed as described in recital (46).
Sen vuoksi vientihinta muodostettiin johdanto-osan 46 kappaleessa kuvatulla tavalla.
This exporter contested the calculation made by the Commission and argued that the profit margin used was excessive.
Kyseinen viejä vastusti komission tekemää laskelmaa väittäen, että käytetty voittomarginaali oli liian suuri.
It stated that the average profit margin calculated based on the figures provided by the three cooperating unrelated importers in the Community was not representative, as it never sold products to these companies.
Se totesi, ettei kolmen yhteistyössä toimineen, etuyhteydettömän yhteisön tuojan antamien lukujen perusteella laskettu keskimääräinen voittomarginaali ollut edustava, koska se ei koskaan myynyt tuotteita kyseisille yrityksille.
It further argued that the three companies were bigger than the importers to which it sold its products, that in the last investigation, a lower profit margin was used, and that the actual profit of the two related importers was lower than the average profit rate used by the Commission.
Lisäksi se väitti, että kyseiset kolme yritystä olivat suurempia kuin tuojat, joille se myi tuotteitaan, että edellisessä tutkimuksessa käytettiin matalampaa voittomarginaalia ja että kahden etuyhteydessä olevan tuojan tosiasiallinen voitto oli pienempi kuin komission käyttämä keskimääräinen voittomarginaali.
In this respect, it should be noted that it is the Institutions' consistent practice to use the weighted average profit of unrelated importers, where warranted, for the adjustment provided for in Article 2(9) of the basic Regulation.
Tässä yhteydessä on huomattava, että yhteisön toimielinten vakiintuneena käytäntönä on perustelluissa tapauksissa käyttää etuyhteydettömien tuojien painotettua keskimääräistä voittomarginaalia perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa säädettyjen oikaisujen yhteydessä.
Whether the exporter actually sold its products to these companies is not relevant in the determination of a reasonable margin for profit pursuant to Article 2(9) of the basic Regulation.
Sillä, myikö kyseinen viejä todella tuotteita näille yrityksille, ei ole merkitystä määritettäessä kohtuullista voittomarginaalia perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.