natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The confirmation of AI in poultry and other captive birds must be in accordance with the procedures, sampling methods and criteria for the evaluation of the results of laboratory tests set out in this diagnostic manual, and be based on one or more of the criteria in points (a), (b) and (c):
Lintuinfluenssan vahvistamisen siipikarjassa ja muissa vankeudessa pidetyissä linnuissa on tapahduttava tässä taudinmäärityskäsikirjassa esitettyjen menettelyiden, näytteenottomenetelmien ja laboratoriotestien tulosten arviointikriteerien mukaisesti ja perustuttava yhteen tai useampaan a, b ja c alakohdassa mainittuun kriteeriin:
the detection of infectious virus, antigen or specific genetic material in samples of poultry or other birds' tissues, organs, blood or excreta;
tarttuvan viruksen, antigeenin tai spesifisen geneettisen materiaalin toteaminen siipikarjan tai muiden lintujen kudos-, elin-, veri- tai eritenäytteistä;
the detection of clinical signs and post-mortem lesions of disease in those birds;
kliinisten oireiden ja kuolleissa linnuissa havaittujen muutosten toteaminen;
the demonstration of a specific antibody response in blood samples of those birds.
spesifisen vasta-ainereaktion osoittaminen kyseisten lintujen verinäytteissä.
The confirmation of infection of mammals with an influenza A virus of avian origin which is either highly pathogenic or if low pathogenic of the H5 or H7 subtypes must be based on one or more of the criteria in points (a) or (b):
Nisäkkään saaman lintuperäisen influenssa A -viruksen aiheuttaman tartunnan — kyseessä voi olla joko korkeapatogeeninen virus tai alatyyppiä H5 tai H7 oleva matalapatogeeninen virus — vahvistamisen on perustuttava yhteen tai useampaan a tai b alakohdassa mainittuun kriteeriin:
the detection of the AI infectious virus, antigen or specific genetic material in samples of tissues, organs, blood or excreta from mammals;
lintuinfluenssaa aiheuttavan tarttuvan viruksen, antigeenin tai spesifisen geneettisen materiaalin toteaminen nisäkkäistä otetuista kudos-, elin-, veri- tai eritenäytteistä;
the demonstration of a specific antibody response to AI in blood samples from mammals.
lintuinfluenssalle ominaisen vasta-ainereaktion osoittaminen nisäkkäiden verinäytteissä.
The procedures, sampling methods and criteria for the evaluation of the results of laboratory tests must be:
Menettelyiden, näytteenottomenetelmien ja laboratoriotestien tulosten arviointikriteerien
those set out in this diagnostic manual; or
on oltava taudinmäärityskäsikirjassa esitettyjä; tai
those authorised by the competent authority provided that:
on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiä sillä edellytyksellä, että
the sensitivity and specificity of the authorised laboratory tests have been demonstrated as being effective following a comparative test organised by the Community reference laboratory for avian influenza (Community reference laboratory); or
hyväksyttyjen laboratoriotestien herkkyys ja spesifisyys on osoitettu vertailutestillä, jonka yhteisön lintuinfluenssan vertailulaboratorio (”yhteisön vertailulaboratorio”) on järjestänyt; tai
where no such evaluation has been organised by the Community reference laboratory for a specific type of laboratory test, the sensitivity and specificity of the authorised laboratory test have been validated by the national reference laboratory so that the laboratory test is fit for the purpose for which it is used; the results of such validation must be submitted to the Community reference laboratory for review.
jos yhteisön vertailulaboratorio ei ole järjestänyt tällaista arviointia jonkin tietyntyyppisen laboratoriotestin osalta, hyväksytyn laboratoriotestin herkkyys ja spesifisyys on validoitu kansallisessa vertailulaboratoriossa ja laboratoriotestin on katsottu soveltuvan tarkoitukseensa; validoinnin tulokset on toimitettava yhteisön vertailulaboratoriolle tarkasteltaviksi.
Description of AI with emphasis on differential diagnosis
Lintuinfluenssan kuvaus ja erotusdiagnostiikka taudinmäärityksessä
Aetiology and virulence
Etiologia ja virulenssi
AI is a highly contagious viral infection caused by viruses of the family Orthomyxoviridae, genus influenzavirus A. Influenza A viruses are the only orthomyxoviruses known to infect birds.
Lintuinfluenssa on herkästi tarttuva virustauti, jota aiheuttavat ortomyksovirusten heimoon, influenssa A -virusten sukuun kuuluvat virukset. Influenssa A -virukset ovat ainoita ortomyksoviruksia, joiden tiedetään tarttuvan lintuihin.
Many species of birds have been shown to be susceptible to infection with influenza A viruses; aquatic birds form a major reservoir of such viruses, but the overwhelming majority of isolates have been of low pathogenicity in chickens and turkeys, the main birds of economic importance to be affected by the disease.
Useiden lintulajien on osoitettu olevan alttiita influenssa A -virustartunnalle: vesilinnut ovat tällaisten virusten merkittävä reservoaari, mutta ylivoimaisesti suurin osa kanoista ja kalkkunoista löydetyistä kannoista on ollut matalapatogeenistä tyyppiä — nämä linnut ovat tautiin sairastuneista lajeista taloudellisesti merkittävimpiä.
Influenza A viruses have antigenically related nucleoproteins and antigenically related matrix proteins, but are classified into subtypes on the basis of the antigenic relatedness of the surface glycoproteins haemagglutinin (HA) and neuraminidase (NA).
Influenssa A -virusten nukleoproteiiniantigeenit ja matriksiproteiiniantigeenit muistuttavat toisiaan, mutta virukset jaetaan kuitenkin alatyyppeihin sen perusteella, kuinka paljon pintaglykoproteiinien eli hemagglutiniinin (HA) ja neuraminidaasin (NA) antigeeniominaisuudet ovat samanlaisia.
At present, 16 HA subtypes (H1–H16) and 9 NA subtypes (N1–N9) are recognised.
Nykyään tunnetaan 16 HA-alatyyppiä (H1–H16) ja 9 NA-alatyyppiä (N1–N9).
Each influenza A virus has one HA and one NA antigen, apparently in any combination.
Kullakin A-tyypin influenssaviruksella on yksi HA- ja yksi NA-antigeeni, jotka voivat esiintyä ilmeisesti millaisena yhdistelmänä tahansa.
Influenza A viruses are divided into two groups on the bases of their ability to cause disease in susceptible poultry:
Influenssa A -virukset jaetaan kahteen ryhmään sen mukaan, miten ne pystyvät aiheuttamaan sairautta virukselle alttiissa siipikarjassa:
highly pathogenic avian influenza (HPAI) viruses, which cause an extremely serious disease characterised by generalised infection of the infected poultry, where they may induce very high flock mortality (up to 100 %); and
korkeapatogeenistä lintuinfluenssaa (HPAI) aiheuttavat virukset voivat aiheuttaa erittäin vakavan sairauden, jolle on luonteenomaista yleisinfektio tartunnan saaneessa siipikarjassa, mistä voi olla seurauksena erittäin korkea kuolleisuus parvessa (jopa 100 prosenttia); ja
low pathogenic avian influenza (LPAI) viruses, which cause a mild, primarily respiratory, disease in poultry, unless there is exacerbation by other co-infections or factors.
matalapatogeenistä lintuinfluenssaa (LPAI) aiheuttavat virukset aiheuttavat lievän, ensisijaisesti hengityselimiin paikantuvan sairauden siipikarjassa, elleivät muut yhtäaikaisesti esiintyvät tartunnat tai tekijät pahenna tilannetta.
Primary introductions of AI viruses to poultry farms most likely originate from direct or indirect contact with wild birds.
Primaari-infektio siipikarjatiloilla johtuu todennäköisimmin suorasta tai välillisestä kosketuksesta luonnonvaraisiin lintuihin.
In domestic poultry, there is a possibility that such LPAI viruses introduced from a wild reservoir may circulate undetected, as clinical signs are often mild or absent.
Luonnollisesta reservoaarista peräisin olevat LPAI-virukset saattavat levitä siipikarjan keskuudessa ilman, että niitä havaitaan, koska kliiniset oireet ovat usein lieviä tai niitä ei esiinny laisinkaan.
Once introduced into poultry, LPAI virus strains of H5 and H7 subtypes may then mutate into HPAI strains.
Kun alatyyppiä H5 ja H7 olevat LPAI-viruskannat ovat kulkeutuneet siipikarjaan, ne saattavat muuntua HPAI-kannoiksi.
To date, only viruses of the H5 and H7 subtypes have been shown to cause HPAI.
Tähän mennessä ainoastaan alatyyppiä H5 ja H7 olevien virusten on osoitettu aiheuttavan korkeapatogeenistä lintuinfluenssaa.
Although it appears that several mechanisms may be responsible for mutation from the LPAI to the HPAI virus, the factors that bring about this mutation are not known.
Vaikka useat eri mekanismit näyttävät aiheuttavan LPAI-viruksen muuntumista HPAI-virukseksi, muuntumisen aiheuttavia tekijöitä ei tunneta.
In some instances mutation seems to have taken place rapidly at the primary site after introduction from wild birds, in other instances the LPAI virus has circulated in poultry for months before mutating.
Joissakin tapauksissa muuntuminen näyttää tapahtuneen nopeasti primaaritartuntapaikalla sen jälkeen, kun virus on kulkeutunut sinne luonnonvaraisista linnuista, mutta toisissa tapauksissa LPAI-virus on levinnyt siipikarjan keskuudessa kuukausia ennen muuntumista.
Therefore, it is impossible to predict if and when such mutation will occur.
Näin ollen on mahdotonta ennustaa, tapahtuuko muuntumista ja milloin se tapahtuu.
However, it may reasonably be assumed that the more widespread the circulation of LPAI in poultry, the higher the chances that mutation to HPAI will occur.
Voidaan kuitenkin kohtuudella olettaa, että mitä laajemmalle LPAI-virus leviää siipikarjassa, sitä suuremmalla todennäköisyydellä se myös muuntuu HPAI-virukseksi.
The incubation period is difficult to estimate and probably varies with the strain of virus and host, usually five to six days is quoted, but the range for individual birds is probably from a few hours to about seven days.
Itämisaikaa on vaikea arvioida, ja se todennäköisesti vaihtelee viruskannan ja isännän mukaan; yleensä itämisajaksi kuitenkin mainitaan viisi tai kuusi vuorokautta, mutta yksittäisten lintujen kohdalla se vaihtelee todennäköisesti muutamasta tunnista noin seitsemään vuorokauteen.
Clinical signs in birds infected with HPAI virus
HPAI-viruksen saaneiden lintujen kliiniset oireet
The clinical signs are very variable and are influenced by factors such as the virulence of the infecting virus, the species affected, age, sex, concurrent diseases and environment.
Kliiniset oireet vaihtelevat suuresti, ja niihin vaikuttavat erilaiset tekijät, kuten tartunnan aiheuttavan viruksen virulenssi, altistunut lintulaji, ikä, sukupuoli, muut samanaikaisesti esiintyvät sairaudet ja ympäristöolosuhteet.
Early signs can include inappetence, reduction in water intake and relatively low mortality.
Varhaisiin oireisiin saattaa kuulua ruokahaluttomuutta, vedenkulutuksen vähentymistä ja suhteellisen alhaista kuolleisuutta.
However, alternatively the disease may appear suddenly in a flock and many birds may die either without premonitory signs or with minimal signs of depression, inappetence, ruffled feathers and fever.
Toisaalta tauti saattaa ilmetä parvessa äkillisesti, ja useat linnut saattavat kuolla joko ilman kuolemaa edeltäviä oireita tai niillä saattaa esiintyä vähäisessä määrin apaattisuutta, ruokahaluttomuutta, sulkien pörröttymistä ja kuumetta.
Generally the longer birds survive the more marked are the clinical signs.
Yleensä mitä pidempään linnut selviävät hengissä, sitä ilmeisemmiksi kliiniset oireet käyvät.
The timeline for the development of signs depends on the virus, host and initial infecting dose together with husbandry system.
Oireiden kehittymiseen kuluva aika riippuu viruksesta, isäntäeläimestä ja alkuperäisestä tartunta-annoksesta sekä käytössä olevasta kotieläintuotannon tyypistä.
The virus spreads more slowly in caged layers or outdoor birds compared to in broiler houses.
Virus leviää hitaammin häkkikanojen tai ulkona pidettävien lintujen keskuudessa kuin broileritiloilla.
Hens infected with the HPAI virus may at first lay soft-shelled eggs, but soon stop laying.
HPAI-viruksen saaneet kanat saattavat ensin munia pehmytkuorisia munia mutta lopettavat pian muninnan kokonaan.
Sick birds often sit or stand in a semi-comatose state with their heads touching the ground.
Sairaat linnut usein istuvat tai seisovat puolitajuttomassa tilassa pää lattiaa koskien.
Combs and wattles are cyanotic and oedematous, and may have petechial or ecchymotic haemorrhages at their tips.
Harja ja heltta sinertävät ja turpoavat, ja niiden kärjessä saattaa olla pistemäisiä verenpurkaumia tai mustelmia.
Profuse watery diarrhoea is frequently present and birds are excessively thirsty.
Vedensekaista ripulia esiintyy usein ja runsaasti, ja linnut ovat erittäin janoisia.
Respiration may be laboured and excessive lacrimation may be seen.
Hengitys voi olla vaivalloista, ja linnuilla voi näkyä ylenmääräistä kyyneleritystä.
Haemorrhages may be seen on unfeathered areas of skin.
Verenvuotoa voi näkyä ihon höyhenettömillä alueilla.
The flock mortality rates vary from 50 to 100 %.
Kuolleisuus parvessa vaihtelee 50:stä 100 prosenttiin.
In broilers, the signs of HPAI are frequently less obvious than for other poultry and usually include severe depression, inappetence, and a very marked increase in mortality may be the first abnormality observed.
Broilereilla HPAI-tartunnan oireet ovat usein vähemmän ilmeiset kuin muussa siipikarjassa, ja näihin oireisiin kuuluvat usein vakava apaattisuus ja ruokahaluttomuus; kuolleisuuden erittäin merkittävä lisääntyminen saattaa olla ensimmäisenä havaittu poikkeama tavanomaisesta.
Oedema of the face and neck and neurological signs such as torticollis and ataxia may also be seen.
Lisäksi saatetaan havaita naaman ja kaulan turvotusta ja neurologisia oireita, kuten vinokaulaisuutta tai ataksiaa.
HPAI in turkeys is similar to that seen in domestic fowl, but some HPAI viruses appear more virulent in turkeys while others appear less virulent.
HPAI ilmenee kalkkunoilla samanlaisena kuin siipikarjalla, mutta jotkin HPAI-virukset vaikuttavat olevan kalkkunoille virulentimpia ja toiset taas vähemmän virulentimpia.
In geese infected with the HPAI virus the signs of depression, inappetence and diarrhoea are similar to those in layers, though frequently with swollen sinuses.
HPAI-viruksen saaneilla hanhilla apaattisuuden, ruokahaluttomuuden ja ripulin oireet ovat samanlaiset kuin munivilla kanoilla, mutta niillä esiintyy usein myös onteloiden turpoamista.
Younger birds may exhibit neurological signs.
Nuorissa linnuissa saattaa näkyä neurologisia oireita.
Ducks may show no clinical signs when infected with HPAI viruses, but some strains have been reported to induce signs similar to those in geese with some mortality.
HPAI-viruksen saaneilla ankoilla ei välttämättä ilmene kliinisiä oireita, mutta joidenkin kantojen on raportoitu aiheuttavan hanhilla ilmeneviä oireita vastaavia oireita ja jonkin verran kuolleisuutta.
Clinical signs may be absent in HPAI and LPAI infections of ostriches.
Strutsien saatua HPAI- tai LPAI-tartunnan niillä ei välttämättä ilmene kliinisiä oireita.
In HPAI outbreaks, such as those in Italy in 1999 and 2000, guinea fowl and Japanese quail were reported to be susceptible to infections with signs and mortality resembling the disease in chickens or turkeys.
Korkeapatogeenisen lintuinfluenssan taudinpurkauksissa, kuten Italiassa vuosina 1999–2000 ilmenneessä taudinpurkauksessa, helmikanojen ja japaninviiriäisten raportoitiin olevan alttiita tartunnoille ja niiden oireiden ja kuolleisuuden ilmoitettiin muistuttavan kanoissa tai kalkkunoissa ilmenevän taudin oireita ja kuolleisuutta.
However, in some experimental studies quail have been reported to be resistant to some HPAI strains.
Joissakin kokeellisissa tutkimuksissa viiriäisten on kuitenkin raportoitu olevan vastustuskykyisiä joillekin HPAI-kannoille.
For all birds, the presence of antibodies to the same H subtype whether by vaccination or natural infection may mean that infection with HPAI virus does not result in overt clinical signs.
Saman H-alatyypin vasta-aineiden esiintyminen — joko rokotuksen tai luonnollisen infektion seurauksena — saattaa kaikilla linnuilla tarkoittaa, että HPAI-viruksen aiheuttama tartunta ei johda näkyviin kliinisiin oireisiin.
Post-mortem lesions in birds infected with HPAI virus
Muutokset HPAI-virukseen kuolleissa linnuissa
Birds that die peracutely may show minimal gross lesions, consisting of dehydration and congestion of viscera and muscles.
Tautiin äkillisesti kuolleissa linnuissa saattaa olla vähäisiä paljain silmin näkyviä muutoksia, jotka johtuvat kuivumisesta sekä sisäelinten ja lihasten verentungoksesta.
In birds that die after a prolonged clinical course, petechial and ecchymotic haemorrhages occur throughout the body, particularly in the larynx, trachea, proventriculus and epicardial fat, and on serosal surfaces adjacent to the sternum.
Linnuissa, jotka kuolevat pitkällisen sairauden jälkeen, esiintyy pistemäisiä verenpurkaumia ja mustelmia kautta kehon, erityisesti kurkunpäässä, henkitorvessa, rauhasmahassa ja sydäntä ympäröivässä rasvassa sekä rintalastaa lähellä olevilla herakalvoilla.
There is extensive subcutaneous oedema, particularly around the head and hocks.
Ihonalaista pöhöä esiintyy laajalti, erityisesti pään ja kinnernivelten ympärillä.
The carcase may be dehydrated.
Ruho voi olla kuivunut.
Yellow or grey necrotic foci may be present in the spleen, liver, kidneys and lungs.
Pernassa, maksassa, munuaisissa ja keuhkoissa saattaa olla keltaisia tai harmaita kuolioituneita pesäkkeitä.
The air sac may contain an exudate.
Ilmapussi voi sisältää tulehdusnestettä.
The spleen may be enlarged and haemorrhagic.
Perna voi olla laajentunut, ja siinä voi olla verenpurkaumia.
AI is characterised histologically by vascular disturbances leading to oedema, haemorrhages and perivascular cuffing, especially in the myocardium, spleen, lungs, brain, pancreas and wattles.
Lintuinfluenssalle on histologisesti luonteenomaista verenkiertohäiriöt, jotka aiheuttavat turvotusta, verenvuotoja ja verisuonia ympäröivän tulehdussolureaktion erityisesti sydänlihaksessa, pernassa, keuhkoissa, aivoissa, haimassa ja heltassa.
Necrotic foci are present in the lungs, liver and kidneys.
Keuhkoissa, maksassa ja munuaisissa on kuolioituneita pesäkkeitä.
Gliosis, vascular proliferation and neuronal degeneration may be present in the brain.
Aivoissa saattaa esiintyä glioosia, verisuonittumista ja hermoston rappeutumista.
Differential diagnosis
Erotusdiagnoosi
In the differential diagnosis of HPAI, the following diseases, in particular, must be considered:
Korkeapatogeenisen lintuinfluenssan erotusdiagnoosissa on erityisesti otettava huomioon seuraavat sairaudet:
other diseases causing sudden high mortality, such as:
muut äkillistä suurta kuolleisuutta aiheuttavat sairaudet, kuten
Newcastle disease;
Newcastlen tauti;
infectious laryngotracheitis;
tarttuva laryngotrakeiitti (ILT, infectious laryngotracheitis);
duck plague;
ankkojen virusripuli (duck plague);
acute poisonings;
akuutit myrkytykset;
other diseases causing swelling of the combs and wattles, such as:
muut harjan ja heltan turpoamista aiheuttavat sairaudet, kuten
acute fowl cholera and other septicaemic diseases;
akuutti lintukolera ja muut septikemiset sairaudet;
bacterial cellulitis of the comb and wattles.
harjan ja heltan bakteeriperäinen selluliitti.
Clinical signs in birds infected with LPAI viruses
LPAI-viruksen saaneiden lintujen kliiniset oireet
The severity of the disease produced by LPAI viruses is greatly influenced by:
LPAI-virusten aiheuttaman taudin vakavuuteen vaikuttavat suuresti seuraavat tekijät:
the strain of the virus;
viruskanta;
the species and age of the host;
isäntäeläimen laji ja ikä;
the immune status of the host against the virus and particularly the presence of other infectious agents, such as:
isännän immuniteetti virusta vastaan ja erityisesti muiden tartunnanaiheuttajien esiintyminen, esimerkkeinä:
Newcastle disease viruses (including vaccine strains);
Newcastlen tautia aiheuttava virus (myös rokotekannat);
avian pneumovirus, infectious bronchitis virus;
lintujen pneumovirus (APV), tarttuvaa bronkiittia (IB:tä) aiheuttava virus;
immunodeficiency conditions;
immuunivajavuus;
environmental factors (such as excess ammonia, dust, hot or cold temperatures).
ympäristötekijät (kuten liian paljon ammoniakkia tai pölyä tai liian kuuma tai kylmä lämpötila).
LPAI may be confused with, or complicated by, many of the diseases with respiratory or enteric signs.
LPAI voidaan sekoittaa useisiin sairauksiin, joihin liittyy hengityselin- tai suolisto-oireita, tai ne saattavat pahentaa sitä.
AI must be suspected in any disease outbreak in poultry that persists despite the application of preventive and therapeutic measures for other diseases.
Lintuinfluenssaa on epäiltävä aina, kun siipikarjassa puhkeaa sitkeä sairaus, joka ei laannu huolimatta siitä, että sovelletaan muita sairauksia koskevia ehkäisy- ja hoitotoimenpiteitä.
Clinical signs in captive birds
Kliiniset oireet vankeudessa pidetyissä linnuissa
The spectrum of clinical signs can be very broad and, as with poultry, can range from inapparent to severe signs of the disease resulting in high mortality.
Kliinisten oireiden kirjo voi olla hyvin laaja, ja kuten siipikarjan kohdalla, oireet voivat vaihdella huomaamattomista vakaviin oireisiin, joista on seurauksena korkea kuolleisuus.
Generally, infection spreads more slowly in a collection of captive birds due to the variety of different species kept, with different susceptibilities, inconsistent levels of virus shedding and often relatively slow transmission due to a low contact rate and relatively low stocking densities.
Yleisesti ottaen tartunta leviää hitaammin vankeudessa pidetyissä eri lajeista muodostuvissa lintuyhteisöissä; tähän vaikuttaa lajien moninaisuus, eri lajien erilainen alttius, viruksen erittämisen vaihtelevuus ja usein suhteellisen hidas tartunta, mikä johtuu lintujen vähäisestä kosketuksesta toisiinsa ja suhteellisen alhaisesta eläintiheydestä.
Guidelines to be considered in the case of suspicion of AI on a holding
Ohjeet, jotka on otettava huomioon epäiltäessä lintuinfluenssaa tilalla
The variability of clinical signs for both HPAI and LPAI means that clear-cut guidance for a suspected outbreak is not possible.
Koska HPAI:n ja LPAI:n kliiniset oireet ovat niin moninaiset, ei voida antaa yksiselitteisiä ohjeita tautipesäkettä epäiltäessä.
A sudden, high mortality in poultry with or without any of the associated clinical signs described in Chapter II must be investigated by the submission of samples for laboratory investigation, but in the absence of high mortality, it is more difficult to suspect or exclude the presence of AI.
Siipikarjan äkillinen korkea kuolleisuus, johon saattaa liittyä joitakin II luvussa kuvattuja kliinisiä oireita, on tutkittava toimittamalla näytteitä laboratorioon tutkittaviksi, mutta mikäli korkeaa kuolleisuutta ei esiinny, lintuinfluenssan esiintymistä on vaikeampi epäillä tai sulkea pois.
Since rapid diagnosis of HPAI or LPAI caused by H5 and H7 subtypes is of paramount importance in their early control and eradication, AI must always be considered in the differential diagnosis of respiratory problems, egg production problems and elevated mortality in poultry and the appropriate samples submitted for laboratory investigation.
Koska alatyyppien H5 ja H7 aiheuttaman HPAI:n tai LPAI:n nopea taudinmääritys on ensisijaisen tärkeää näiden tautien saamiseksi varhaisessa vaiheessa hallintaan ja niiden hävittämiseksi, lintuinfluenssa on aina otettava huomioon tehtäessä erotusdiagnoosi siipikarjalla ilmenevien hengitysvaikeuksien, munantuotanto-ongelmien ja lisääntyneen kuolleisuuden takia, ja asianmukaiset näytteet on toimitettava laboratorioon tutkittaviksi.
Schematic overview of diagnostic steps for confirmation of AI
Kaaviokuva lintuinfluenssan vahvistamiseksi tehtävän diagnoosin eri vaiheista
Detection of influenza A virus
Influenssa A -viruksen toteaminen
Positive
Positiivinem
Specific identification of avian influenza virus
Lintuinfluenssaviruksen spesifinen tunnistaminen
Pathotyping
Patotyypin määritys
Classical pathway
Klassinen menettely
Serological characterisation
Serologinen kuvaus
Animal experiment (IVPI)
Eläinkoe (IVPI)
Molecular pathway
Molekyylimenettely
M-gene PCR
M-geenin PCR
HA-gene PCR (H5, H7)
HA-geenin PCR (H5, H7)
Sequencing of HA-cleavage site
HA:n katkaisukohdan sekvensointi