natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission legally presumes, on the basis of the case law of the Court, that this power to influence was actually exercised.
Komissio olettaa laillisesti yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella, että emoyhtiö tosiasiallisesti käytti tätä vaikutusvaltaa.
Topps did not succeed in rebutting this legal presumption which was, on the contrary, confirmed by the parallel involvement of all European subsidiaries and by the dual position of one Topps employee as both Managing Director of the Irish subsidiary and Vice President (International) of the US parent company.
Topps ei kyennyt kiistämään tätä oikeusolettamaa, vaan päinvastoin olettaman vahvisti kaikkien eurooppalaisten tytäryhtiöiden samanaikainen osallistuminen ja erään Toppsin työntekijän kaksitahoinen asema irlantilaisen tytäryhtiön toimitusjohtajana ja yhdysvaltalaisen emoyhtiön kansainvälisistä asioista vastaavana varapääjohtajana.
The decision is not addressed to Topps' intermediaries because their responsibility for the infringement was less significant.
Päätöstä ei ole osoitettu Toppsin välittäjille, sillä ne ovat vähäisemmässä määrin vastuussa rikkomisesta.
Basic Amount
Perusmäärä
In its assessment of gravity, the Commission considers that infringements with the objective of preventing parallel imports between Member States are by their nature very serious violations of Article 81(1) of the Treaty.
Komissio katsoo rikkomisen vakavuutta arvioidessaan, että kun rikkomisen tarkoituksena on estää jäsenvaltioiden välinen rinnakkaistuonti, kyseessä on rikkomisen luonteen vuoksi perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan hyvin vakava rikkominen.
Such infringements have the objective of artificially partitioning the single market and, thereby, jeopardise a fundamental principle of the Treaty.
Tällaisten rikkomisten tavoitteena on yhtenäismarkkinoiden keinotekoinen jakaminen, ja näin ollen rikkomiset vaarantavat perustamissopimukseen sisältyvän perusperiaatteen.
As regards the actual impact of the infringement, the Commission takes into account that it has no evidence showing that the restrictions of parallel imports were applied systematically to all intermediaries or products.
Rikkomisen tosiasiallisten vaikutusten osalta komissio ottaa huomioon, ettei sillä ole todisteita, joiden mukaan rinnakkaistuonnin rajoituksia olisi sovellettu järjestelmällisesti kaikkiin välittäjiin tai tuotteisiin.
Some of the agreements or concerted practices appear not to have been implemented in full and may have had a limited effect in terms of value of the goods concerned.
Vaikuttaa siltä, ettei joitakin sopimuksista tai yhdenmukaistetuista menettelytavoista ole sovellettu täysimääräisesti, ja niiden vaikutus kyseisten tuotteiden arvoon on saattanut olla rajallinen.
The Commission has no evidence of substantial effects of the restrictions on the market.
Komissiolla ei ole todisteita siitä, että rajoituksilla olisi ollut huomattavia markkinavaikutuksia.
Concerning the size of the relevant market, the agreements or concerted practices identified in this Decision concerned seven national markets but the restrictive effects were mainly felt in only three importing Member States.
Merkityksellisten markkinoiden koon osalta on todettava, että tässä päätöksessä yksilöidyt sopimukset tai yhdenmukaistetut menettelytavat koskivat seitsemää kansallista markkinaa, mutta rajoittavat vaikutukset tuntuivat pääosin ainoastaan kolmessa jäsenvaltiossa, joihin tuotteita tuotiin.
Consequently, the infringement committed by Topps is considered serious.
Toppsin harjoittamaa rikkomista pidetään näin ollen vakavana.
Aggravating and Attenuating Circumstances
Raskauttavat ja lieventävät seikat
The Commission does not take into account aggravating circumstances in this case.
Komissio katsoo, että asiassa ei ole raskauttavia seikkoja.
As regards attenuating circumstances, the Commission takes into account that Topps terminated the infringement after the first Commission intervention.
Lieventävänä seikkana komissio ottaa huomioon sen, että Topps lopetti rikkomisen komission puututtua asiaan ensimmäisen kerran.
In view of this, the basic amount of the fine is reduced by 20 % (EUR 530000).
Tämän vuoksi sakon perusmäärää alennetaan 20 prosenttia (530000 euroa).
The Commission also considers that Topps has cooperated effectively with the Commission during the proceedings.
Komissio katsoo myös, että Topps on toiminut komission kanssa hyvin yhteistyössä menettelyn kuluessa.
Topps went beyond what was legally necessary to comply with the obligations under Article 11 of Regulation No 17, does not contest the facts upon which the infringement is based and contributed significantly to establishing the infringement.
Topps ylitti lakisääteiset vaatimukset täyttääkseen asetuksen N:o 17 11 artiklan mukaiset velvollisuudet, ei kiistä rikkomisen perusteena olevia tosiasioita ja vaikutti omalta osaltaan huomattavasti siihen, että rikkominen voitiin osoittaa tapahtuneeksi.
Therefore, the basic amount of the fine is reduced by an additional 20 % (EUR 530000).
Tämän vuoksi sakon perusmäärää alennetaan vielä 20 prosenttia (530000 euroa).
The Final Amount Imposed
Sakon lopullinen määrä
In view of the above, the final amount of the fine imposed on Topps is EUR 1590000.
Toppsille määrättävän sakon lopulliseksi määräksi vahvistetaan edellisen perusteella 1590000 euroa.
OJ L 1, 4.1.2003, p. 1.
EYVL 1, 4.1.2003, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 411/2004 (EUVL L 68, 6.3.2004, s. 1).
In the light of this, the Decision considers EUR 2650000 an appropriate amount to take as a basis for calculating the fine.
Tämän perusteella päätöksessä katsotaan, että 2650000 euroa on tarkoituksenmukainen sakon perusmäärä.
As the infringement is of short duration (from 4 February 2000 until 29 November 2000), the basic amount of the fine is not increased.
Koska rikkominen oli lyhytaikaista (4 päivän helmikuuta 2000 ja 29 päivän marraskuuta 2000 välinen ajanjakso), sakon perusmäärää ei koroteta.
Decision No 896/2006/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 896/2006/EY,
establishing a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by the Member States of certain residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein for the purpose of transit through their territory
yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 62(2)(a) thereof,
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan a alakohdan,
Pursuant to Article 21 of the Convention of 19 June 1990 implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 between the Governments of the States of the Benelux Economic Union, the Federal Republic of Germany and the French Republic on the gradual abolition of checks at their common borders [2] (hereinafter referred to as the Schengen Convention) residence permits issued by Member States fully implementing the Schengen acquis are to be mutually recognised as equivalent to the uniform visa.
Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta 19 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn yleissopimuksen [2] (jäljempänä ’Schengenin yleissopimus’) 21 artiklan nojalla Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämät oleskeluluvat on tunnustettava vastavuoroisesti yhdenmukaista viisumia vastaaviksi.
The current Community rules do not, however, provide for a simplified regime for the control of persons at the external borders whereby the residence permits issued by third countries would be recognised as equivalent to the uniform visa for the purpose of transit through, or a short stay in, the common area.
Yhteisön voimassa olevissa säännöissä ei kuitenkaan määrätä ulkorajoilla suoritettavia henkilötarkastuksia koskevasta yksinkertaistetusta menettelystä, jonka mukaan kolmansien maiden myöntämät oleskeluluvat tunnustettaisiin yhdenmukaista viisumia vastaaviksi yhteisen alueen kauttakulkua tai lyhytaikaista oleskelua yhteisellä alueella varten.
Third-country nationals who hold a resident permit issued by Switzerland and who are subject to a visa obligation under Council Regulation (EC) No 539/2001 of 15 March 2001 listing the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders and those who are nationals are exempt from that requirement [3] must apply for a visa when they transit the common area on return to their country of origin.
Kolmansien maiden kansalaisten, joilla on Sveitsin myöntämä oleskelulupa ja joilta vaaditaan viisumi luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 [3] nojalla, on haettava viisumia kulkeakseen yhteisen alueen kautta paluumatkallaan lähtömaahansa.
As a result, the consular offices of the Member States in Switzerland have to deal with large numbers of visa applications submitted by such third-country nationals.
Jäsenvaltioiden Sveitsissä sijaitsevat konsulaatit joutuvat tämän seurauksena käsittelemään suuren määrän tällaisten kolmansien maiden kansalaisten jättämiä viisumihakemuksia.
Similar difficulties have occurred as regards applications for visas by holders of residence permits issued by Liechtenstein.
Vastaavia vaikeuksia ovat aiheuttaneet Liechtensteinin myöntämien oleskelulupien haltijoiden viisumihakemukset.
As a result of the two-step implementation of the Schengen acquis, new Member States that acceded to the European Union on 1 May 2004 are required, from that date, to issue national visas to third-country nationals who hold a residence permit issued by Switzerland and Liechtenstein and who are subject to a visa obligation pursuant to Regulation (EC) No 539/2001.
Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyneiden uusien jäsenvaltioiden on Schengenin säännöstön kaksivaiheisen täytäntöönpanomenettelyn takia kyseisestä päivämäärästä lähtien myönnettävä kansallinen viisumi kolmansien maiden kansalaisille, joilla on Sveitsin tai Liechtensteinin myöntämä oleskelulupa ja joilta vaaditaan viisumi asetuksen (EY) N:o 539/2001 nojalla.
Some of the new Member States have voiced concerns as to the additional administrative burden this will place on their consulates in Switzerland and Liechtenstein.
Eräät uusista jäsenvaltioista ovat ilmaisseet huolensa kasvavasta hallinnollisesta taakasta, joka tästä aiheutuu niiden konsulaateille Sveitsissä ja Liechtensteinissa.
It does not appear necessary for Member States to require this category of persons to hold a visa, as they represent a low risk of illegal immigration for the Member States.
Ei näytä tarpeelliselta, että jäsenvaltioiden olisi vaadittava tähän ryhmään kuuluvilta henkilöiltä viisumi, sillä heidän jäsenvaltioille aiheuttamansa laittoman maahanmuuton riski on vähäinen.
In order to address the situation in the consular offices in Switzerland and Liechtenstein both of Member States fully implementing the Schengen acquis and of new Member States, a simplified regime should be introduced for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition of certain residence permits issued by the authorities of Switzerland and Liechtenstein as equivalent to uniform or national visas.
Jotta tilanne sekä Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden että uusien jäsenvaltioiden konsulaateissa Sveitsissä ja Liechtensteinissa saataisiin ratkaistua, ulkorajoilla tapahtuvia henkilötarkastuksia varten olisi otettava käyttöön yksinkertaistettu menettely, joka perustuu siihen, että tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaisten myöntämät oleskeluluvat tunnustetaan yksipuolisesti yhdenmukaisia tai kansallisia viisumeja vastaaviksi.
Such recognition should be limited to the purpose of transit and should not affect the possibility of Member States to issue visas for a short-term stay.
Tunnustaminen olisi rajattava koskemaan kauttakulkua, eikä se saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden mahdollisuuteen myöntää viisumeja lyhytaikaista oleskelua varten.
Application of the recognition regime should be compulsory for Member States fully implementing the Schengen acquis and optional for new Member States that apply Decision No 895/2006/EC of the European Parliament and Council of 14 June 2006 introducing a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia of certain documents as equivalent to their national visas for the purposes of transit through their territories [4] during the transitional period until the date to be determined by the Council, in accordance with the first subparagraph of Article 3(2) of the 2003 Act of Accession.
Tunnustamista koskevan järjestelmän soveltamisen olisi oltava pakollista Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltaville jäsenvaltioille ja vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti siirtymäaikana, jonka päättymispäivän neuvosto määrittää, vapaaehtoista uusille jäsenvaltioille, jotka soveltavat yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta ulkorajoilla suoritettavissa henkilötarkastuksissa siten, että Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia hyväksyvät yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten 14 päivänä kesäkuuta 2006 tehtyä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä N:o 895/2006/EY [4].
The entry conditions laid down in Article 5(1) of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) [5] have to be fulfilled, with the exception of the condition laid down in Article 5(1)(b) thereof, in so far as this Decision sets up an equivalence regime between transit visas and residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein.
Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 [5] 5 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen maahantuloedellytysten on täytyttävä lukuun ottamatta sen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä edellytystä, siltä osin kuin tällä päätöksellä otetaan käyttöön vastaavuusjärjestelmä kauttakulkuviisumien ja Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämien oleskelulupien välillä.
Since the objective of this Decision directly affects the Community acquis on visas and cannot be achieved sufficiently by the Member States and can therefore, by reason of the scale and effects of this Decision, be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitetta, joka vaikuttaa suoraan viisumeja koskevaan yhteisön säännöstöön, vaan se voidaan tämän päätöksen laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
As regards Iceland and Norway, this Decision constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning those two States' association with the implementation, application and development of the Schengen acquis, which fall within the area referred to in Article 1 point (A) of Council Decision 1999/437/EC [6] on certain arrangements for the application of that Agreement.
Islannin ja Norjan osalta tällä päätöksellä kehitetään Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisen, viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen mukaisesti sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, jotka sisältyvät sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY [6] 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the position of Denmark annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, Denmark is not taking part in the adoption by the Council of this Decision and is not bound by it or subject to its application.
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän neuvoston päätöksen tekemiseen eikä päätös sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.
Given that this Decision builds upon the Schengen acquis under the provisions of Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community, Denmark has, in accordance with Article 5 of the said Protocol, to decide within a period of six months after the date of adoption of this Decision whether it will implement it in its national law.
Koska tämä päätös perustuu Schengenin säännöstöön Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten mukaisesti, Tanskan on päätettävä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tekemispäivästä, saattaako se päätöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
This Decision constitutes a development of provisions of the Schengen acquis, in which the United Kingdom does not take part in accordance with Council Decision 2000/365/EC of 29 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [7].
Tällä päätöksellä kehitetään sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY [7] mukaisesti.
The United Kingdom is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
Yhdistynyt kuningaskunta ei siten osallistu päätöksen tekemiseen, päätös ei sido sitä eikä päätöstä sovelleta siihen.
This Decision constitutes a development of provisions of the Schengen acquis, in which Ireland does not take part in accordance with Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002 concerning Ireland's request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [8].
Tällä päätöksellä kehitetään sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY [8] mukaisesti.
Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application,
Irlanti ei siten osallistu päätöksen tekemiseen, päätös ei sido sitä eikä päätöstä sovelleta siihen,
This Decision establishes a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by Member States of residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein to third-country nationals subject to a visa obligation pursuant to Regulation (EC) No 539/2001 as equivalent to their uniform or national visas for the purpose of transit.
Tällä päätöksellä vahvistetaan ulkorajoilla tapahtuvia henkilötarkastuksia varten yksinkertaistettu menettely, joka perustuu siihen, että jäsenvaltiot tunnustavat yksipuolisesti Sveitsin ja Liechtensteinin sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joilta vaaditaan viisumi asetuksen (EY) N:o 539/2001 nojalla, myöntämät oleskeluluvat jäsenvaltioiden yhdenmukaisia tai kansallisia viisumeja vastaaviksi kauttakulkutarkoituksissa.
The implementation of this Decision shall not affect the checks to be carried out on persons at the external borders in compliance with Articles 5 to 13 and 18 to 19 of Regulation (EC) No 562/2006.
Tämän päätöksen täytäntöönpano ei vaikuta asetuksen (EY) N:o 562/2006 5–13 sekä 18 ja 19 artiklan mukaisesti ulkorajoilla tehtäviin henkilötarkastuksiin.
Member States fully implementing the Schengen acquis shall unilaterally recognise the residence permits issued by Switzerland and Liechtenstein which are listed in the Annex.
Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden on yksipuolisesti tunnustettava liitteessä luetellut Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat.
New Member States which apply Decision No 895/2006/EC may unilaterally recognise the residence permits listed in the Annex to this Decision as equivalent to their national transit visas until the date to be determined by the Council, in accordance with the first subparagraph of Article 3(2) of the 2003 Act of Accession.
Uudet jäsenvaltiot, jotka soveltavat päätöstä N:o 895/2006/EY, voivat yksipuolisesti tunnustaa tämän päätöksen liitteessä luetellut oleskeluluvat kansallisia kauttakulkuviisumejaan vastaaviksi vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti siihen päivämäärään asti, jonka neuvosto määrittää.
The duration of the transit of the third-country national through the territory of the Member State(s) shall not exceed five days.
Kolmannen maan kansalaisen kauttakulku jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden alueen läpi saa kestää enintään viisi päivää.
The period of validity of the documents listed in the Annex shall cover the duration of the transit.
Liitteessä lueteltujen asiakirjojen on oltava voimassa kauttakulkuun kuluvan ajan.
Any new Member State that decides to apply this Decision shall notify the Commission thereof by 1 August 2006.
Uuden jäsenvaltion, joka päättää soveltaa tätä päätöstä, on ilmoitettava siitä komissiolle viimeistään 1 päivänä elokuuta 2006.
The Commission shall publish the information communicated by the new Member States in the Official Journal of the European Union.
Komissio julkaisee uusien jäsenvaltioiden antamat ilmoitukset Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
It shall apply until the date on which the provisions of Article 21 of the Schengen Convention take effect for Switzerland and Liechtenstein pursuant to Article 15 of the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis.
Tätä päätöstä sovelletaan siihen päivämäärään asti, jona Schengenin yleissopimuksen 21 artiklan määräykset tulevat voimaan Sveitsin ja Liechtensteinin osalta Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen 15 artiklan mukaisesti.
Opinion of the European Parliament of 6 April 2006 (not yet published in the Official Journal) and Council Decision of 1 June 2006.
Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. huhtikuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 1. kesäkuuta 2006.
List of residence permits issued by the Swiss Confederation and Liechtenstein referred to in Article 2
Luettelo 2 artiklassa tarkoitetuista Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin myöntämistä oleskeluluvista