natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany sent additional information by letters dated 10, 12 and 28 November 2003, 8 and 26 January, 23 March and 23 and 24 April 2004.
Saksa esitti 10, 12 ja 28 päivänä marraskuuta 2003, 8 ja 26 päivänä tammikuuta 2004 sekä 23 päivänä maaliskuuta ja 23 ja 24 päivänä huhtikuuta 2004 päivätyillä kirjeillä lisätietoja.
A meeting was held on 27 January 2004 between the representatives of the Commission, the German Government, the Herlitz Group and the administrator in the insolvency proceedings.
Komission, Saksan hallituksen ja Herlitz-konsernin edustajien sekä selvittäjän välinen kokous järjestettiin 27 päivänä tammikuuta 2004.
THE MEASURES
II TOIMENPITEET
The relevant undertaking
Yritys
Herlitz AG was founded as a stationery shop in Berlin in 1904, expanded to become a group and has been quoted on the stock exchange since 1977.
Vuonna 1904 paperikauppana perustettu Herlitz AG on kehittynyt konserniksi, joka on vuodesta 1977 noteerattu pörssissä.
Within the group, Herlitz AG is the holding company, owning the shares of the subsidiaries, of which Herlitz PBS AG is the most important.
Konsernin sisällä Herlitz AG on holdingyhtiö, joka omistaa tytäryhtiöiden osakkeet. Tytäryhtiöistä tärkein on Herlitz PBS AG.
Before the insolvency proceedings, Herlitz AG was the holding company of Herlitz PBS AG and Diplomat GmbH (Diplomat).
Maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiseen saakka Herlitz AG oli Herlitz PBS AG:n ja Diplomat GmbH:n (jäljempänä ’Diplomat’) holdingyhtiö.
At the same time within the Herlitz Group, Herlitz PBS AG was the holding company of Falken Office Products GmbH (FOP), Herlitz Kunstoffverarbeitungs GmbH (HKV), Susy Card Papeterie GmbH (Susy), HGG Verwaltungsgesellschaft mbH (HGG) and foreign subsidiaries in around 15 countries.
Herlitz-konsernin sisällä Herlitz PBS AG oli Falken Office Products GmbH:n (jäljempänä ’FOP’), Herlitz Kunststoffverarbeitungs GmbH:n (jäljempänä ’HKV’), Susy Card Papeterie GmbH:n (jäljempänä ’Susy’), HGG Verwaltungsgesellschaft mbH:n (jäljempänä ’HGG’) ja noin 15 maassa sijaitsevien ulkomaisten tytäryhtiöiden holdingyhtiö.
In 2002 the Herlitz Group acquired Mercoline Gmbh as well as eCom Verwaltungs GmbH and eCom Logistik GmbH & Co. KG (eCom).
Vuonna 2002 Herlitz-konserni osti Mercoline GmbH:n sekä eCom Verwaltungs GmbH:n ja eCom Logistik GmbH & Co.KG:n (jäljempänä ’eCom’).
Currently, the Herlitz Group has the following structure:
Konsernin rakenne on seuraava:
Former parts of the group including the liquidated Diplomat
Konsernin aikaisemmat osat selvitystilaan asetettu Diplomat mukaan luettuna
Other participations
Muut osakkuudet
Foreign companies
Ulkomaiset yritykset
Other, not fully consolidated participations
Muut osakkuudet, joita ei ole konsolidoitu kokonaisuudessaan
The Herlitz Group is active in the markets for products such as stationery, office equipment and greeting cards.
Herlitz-konserni toimii paperi- ja toimistotarvikkeiden sekä onnittelukorttien markkinoilla.
Herlitz AG and Herlitz PBS AG are based in Berlin.
Herlitz AG:n ja Herlitz PBS:n kotipaikka on Berliinissä.
The production sites of the Herlitz Group are based in Berlin, Falkensee (Brandenburg), Peitz (Brandenburg), Cunewald (Saxony), Poznan (Poland) and Most (Czech Republic).
Herlitz-konsernin tuotantopaikkoja ovat Berliini, Falkensee (Brandenburg), Peitz (Brandenburg), Cunewald (Sachsen), Posen (Puola) ja Most (Tšekin tasavalta).
FOP is the group’s main producer of office supplies.
FOP on konsernin merkittävin toimistotarvikkeiden valmistaja.
Since July 2001, approximately 67 % the shares of Herlitz AG have been held by a banking consortium consisting of DB Industrial Holding (Deutsche Bank), Landesbank Berlin, Berliner Bank [4], Hypovereinsbank, Bayerische Landesbank, DZ Bank AG, Dresdner Bank, HSBC, IKB Deutsche Industriebank AG and West LB.
Heinäkuusta 2001 alkaen Herlitz AG:n osakkeista 67 prosenttia on omistanut konsortio, joka muodostuu seuraavista pankeista: DB Industrial Holding (Deutsche Bank), Landesbank Berlin, Berliner Bank [4], Hypovereinsbank, Bayerische Landesbank, DZ Bank AG, Dresdner Bank, HSBC, IKB Deutsche Industriebank AG ja West LB.
The remaining 35 % are dispersed among many shareholders [5].
Loput 35 prosenttia osakkeista on hajaomistuksessa [5].
The economic development of the group is summarised in Table 1 below:
Seuraavassa taulukossa esitetään konsernin taloudellinen kehitys:
2002 total
2002 yhteensä
Turnover in EUR million [6]
Liikevaihto miljoonaa euroa [6]
Net income/loss in EUR million [6]
Nettovoitto/-tappio miljoonaa euroa [6]
51– ome/loss in EUR million [6]
51– itto/-tappio miljoonaa euroa [6]
37– ome/loss in EUR million [6]
37– itto/-tappio miljoonaa euroa [6]
46– ome/loss in EUR million [6]
46– itto/-tappio miljoonaa euroa [6]
134– me/loss in EUR million [6]
134– tto/-tappio miljoonaa euroa [6]
Employees [6]
Henkilöstö [6]
3181 average
3181 keskiarvo
3109 average
3109 keskiarvo
No major change
Ei merkittävää muutosta
Capital in EUR million [6]
Pääoma miljoonaa euroa [6]
55– in EUR million [6]
55– miljoonaa euroa [6]
Bank liabilities in EUR million [6]
Pankkivelat miljoonaa euroa [6]
Due to the non-prolongation of bank credits in March 2002 Herlitz AG, Herlitz PBS AG and other group subsidiaries such as Diplomat, HKV and Susy faced imminent insolvency or were already insolvent.
Koska pankkilainoja ei pidennetty maaliskuussa 2002, Herlitz AG:tä, Herlitz PBS AG:tä ja muita konsernin tytäryhtiöitä kuten Diplomatia, HKV:tä ja Susya uhkasi maksukyvyttömyys, jolleivät ne jo olleet maksukyvyttömiä.
On 3 April 2002, Herlitz AG and Herlitz PBS AG applied for insolvency proceedings.
Herlitz AG ja Herlitz PBS AG hakivat 3 päivänä huhtikuuta 2002 maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista.
On 5 June 2002, the insolvency proceedings were opened by the court for both companies.
Tuomioistuin aloitti molempien yritysten osalta 5 päivänä kesäkuuta 2002 maksukyvyttömyysmenettelyn.
Separate insolvency proceedings have taken place for some of the Herlitz Group subsidiaries.
Konsernin joidenkin tytäryhtiöiden osalta toteutettiin erilliset maksukyvyttömyysmenettelyt.
Diplomat, HKV and Susy applied for bankruptcy on 12 April 2002 and were later liquidated.
Diplomat, HKV ja Susy hakivat 12 päivänä huhtikuuta 2002 konkurssiin asettamista ja ne asetettiin sen jälkeen selvitystilaan.
In the course of their liquidation, all their creditors received an equal percentage of their claims from the proceeds.
Selvitystilan aikana kaikki velkojat saivat konkurssipesästä saman prosenttiosuuden saatavistaan.
No creditors waived any claims on these companies or on FOP.
Yksikään velkoja ei luopunut saatavistaan näiden yritysten tai FOP:n hyväksi.
FOP’s insolvency was avoided through a rescue aid loan granted to Herlitz PBS AG.
FOP:n maksukyvyttömyys vältettiin Herlitz PBS AG:lle myönnetyllä pelastamislainalla.
The insolvency proceedings for Herlitz AG and Herlitz PBS AG were terminated on 16 September 2002 when the court approved the insolvency plans.
Herlitz AG:tä ja Herlitz PBS AG:tä koskevat maksukyvyttömyysmenettelyt lopetettiin 16 päivänä syyskuuta 2002, kun tuomioistuin hyväksyi insolvenssisuunnitelmat.
Previously, on 15 July 2002, the insolvency plans for both Herlitz AG and Herlitz PBS AG had been approved unanimously and unconditionally by the creditors.
Velkojat hyväksyivät 15 päivänä heinäkuuta 2002 Herlitz AG:n ja Herlitz PBS:n insolvenssisuunnitelmat yksimielisesti ja ehdoitta.
The fulfilment of the insolvency plans was monitored by the insolvency administrator and the creditors until 31 March 2004.
Selvittäjä ja velkojat valvoivat insolvenssisuunnitelmien täytäntöönpanoa 31 päivään maaliskuuta 2004 asti.
Germany submitted that the financial difficulties of the Herlitz Group were the result of a series of mistaken investment decisions made in the 1990s outside the core activity of the group.
Saksan toimittamien tietojen mukaan Herlitz-konsernin taloudelliset vaikeudet johtuivat useista huonoista investointipäätöksistä, jotka 1990-luvulla tehtiin konsernin ydinliiketoiminnan ulkopuolella.
After German reunification, due to huge profit expectations, the Herlitz Group decided to enter the real estate business in Berlin and Brandenburg.
Saksan yhdistymisen jälkeen konserni päätti suurten voitto-odotusten vuoksi aloittaa kiinteistötoiminnan harjoittamisen Berliinissä ja Brandenburgissa.
Since no suitable external use could be found for these buildings, vacancy costs of EUR 20 million accrued.
Koska kukaan ei ollut kiinnostunut käyttämättömistä tiloista, niiden tyhjänä seisomisesta aiheutui 20 miljoonan euron kustannukset.
The real estate investments were the main loss-making factor for the company.
Kiinteistöinvestoinnit tuottivat yritykselle suurimmat tappiot.
Despite efforts to sell the real estate properties, the Herlitz Group was not able to divest itself of them.
Kaikki yritykset myydä kiinteistöomistukset epäonnistuivat.
Accordingly, at the end of 2001, two special-purpose real estate companies were founded by the Herlitz Group: GGB Grundstückgesellschaft Am Borsighafen mbH Co. KG (GGB) for the buildings owned by the group in Berlin-Tegel and GGF Grundstückgesellschaft Falkensee mbH Co. KG (GGF) for the real estate property in Falkensee.
Tämän seurauksena vuoden 2001 lopussa perustettiin kaksi erityistä kiinteistöyhtiötä, nimittäin GGB Grundstückgesellschaft Am Borsighafen mbH Co. KG (jäljempänä ’GGB’) konsernin Berlin-Tegelissä omistamia kiinteistöjä varten ja GGF Grundstückgesellschaft Falkensee mbH Co. KG (jäljempänä ’GGF’) Falkenseen kiinteistöjä varten.
The Herlitz Group exercised majority control over GGB and GGF through Herlitz PBS AG and HGG.
GGB ja GGF olivat Herlitz PBS AG:n ja HGG:n kautta konsernin määräysvallassa.
Herlitz PBS AG was the majority partner (Kommanditistin), while HGG was the minority partner (Komplementärin) in GGB and GGF.
Herlitz PBS AG oli GGB:ssä ja GGF:ssä äänetön yhtiömies, kun taas HGG oli niissä vastuunalainen yhtiömies.
The Herlitz Group planned to relieve its balance sheet from the burden of the real estate investments.
Herlitz-konsernin tarkoituksena oli poistaa taseestaan kiinteistöinvestointien aiheuttama rasite.
Accordingly, in January 2002, it sold the two properties as well as the associated emphyteusis right to GGB and GGF, which subsequently leased back the parts of these real properties necessary for the group.
Sen vuoksi se myi tammikuussa 2002 molemmat tontit niihin liittyvine vuokrausoikeuksineen (Erbbaurechte) GGB:lle ja GGF:lle, jotka sen jälkeen vuokrasivat konsernille takaisin sen tarvitsemat osat.
However, GGB and GGF could not be separated from the Herlitz Group before the insolvency proceedings.
GGB:tä ja GGF:ää ei kuitenkaan ollut mahdollista erottaa konsernista ennen maksukyvyttömyysmenettelyä.
Finally, with the agreement of the insolvency administrator, on 30 September 2002 HGG, the minority partner of GGB and GGF, was taken out of the Herlitz Group and the majority partnership rights of Herlitz PBS AG were turned into minority ownership shares of EUR 1 million in both GGB and GGF.
Lopulta HGG, joka on GGB:n ja GGF:n vähemmistöosakas, erotettiin 30 päivänä syyskuuta 2002 selvittäjän suostumuksella Herlitz-konsernista ja Herlitz PBS AG:n äänettömän yhtiömiehen oikeudet muutettiin miljoonan euron vähemmistöosakkuuksiksi sekä GGB:ssä että GGF:ssä.
Accordingly, under German law [7], the Herlitz Group is no longer the majority owner of these real estate companies.
Tämän seurauksena Herlitz-konserni ei Saksan lainsäädännön [7] mukaan ole enää kiinteistöyhtiöiden enemmistöosakas.
Another investment misjudgement by the Herlitz Group was entering the paper and paper processing business through the acquisition of a Russian paper factory.
Konserni teki toisen virheinvestoinnin paperi- ja paperinjalostusteollisuuden alalla ostamalla venäläisen paperitehtaan.
The ‘old’ measures
”Vanhat” toimenpiteet
In 1989, the Land of Berlin, through Liegenschaftsfonds Berlin GmbH & Co. KG (Liegenschaftsfonds), offered Herlitz AG the use of real estate in Berlin-Tegel on the former industrial premises of Borsig.
Berliinin osavaltio tarjosi vuonna 1989 Herlitz AG:n käytettäväksi Liegenschaftsfonds Berlin GmbH & Co. KG:n (jäljempänä ’Liegenschaftsfonds’) kautta maa-aluetta entisellä Borsigin teollisuusalueella Berlin-Tegelissä.
Liegenschaftsfonds is a fully owned company of the Land of Berlin entrusted with the administration of State-owned real estate properties.
Liegenschaftsfonds on Berliinin osavaltion kiinteistöjen hallinnoinnista vastaava yhtiö.
The Land of Berlin remained the owner of the real estate but granted an emphyteutic lease (Erbbaurecht) on the land to the Herlitz Group, which undertook to pay a ground rent (Erbbauzinsen) to the Land of Berlin until 30 April 2053.
Herlitz-konserni sai Berliinin osavaltiolta Tegelissä sijaitsevaan alueeseen vuokraoikeuden (Erbbaurecht), josta oli maksettava vuokraa 30 päivään huhtikuuta 2053 asti.
The ground rent amounted to 3 % of the value of the land, which could vary throughout the duration of the contract.
Vuokramaksut vastasivat 3 prosenttia tontin arvosta, jonka vaihtelu sopimuksen voimassaoloaikana oli mahdollista.
The Herlitz Group built an office building and a production plant designed to meet the group’s needs on the Berlin-Tegel site.
Konserni rakensi Tegeliin tarpeitaan vastaavan toimistorakennuksen ja tuotantolaitoksen.
The buildings erected on the leased land were the property of the Herlitz Group and when they were sold to GGB, the emphyteusis on the land was transferred with them.
Vuokratulla tontilla sijaitsevat rakennukset olivat konsernin omistuksessa. Kun rakennukset myytiin GGB:lle, vuokraoikeus tonttiin siirtyi niiden mukana.
The contract between the Liegenschaftsfonds and the Herlitz Group contained a clause for increasing the ground rent from 3 to 7,5 % in the event that the use of the land changed and if the new form of use were against the interests of the owner. Nevertheless, when the Herlitz Group sold the emphyteusis on the Berlin-Tegel property to GGB, the Liegenschaftsfonds did not increase the ground rent.
Liegenschaftsfondsin ja Herlitz-konsernin väliseen sopimukseen sisältyi ehto, jonka mukaan vuokra suhteessa tontin arvoon nostetaan 3 prosentista 7,5 prosenttiin, jos tontin käyttötarkoitusta muutetaan ja uusi käyttötarkoitus on omistajan etujen vastainen.
The ground rent was paid as agreed by the Herlitz Group until March 2002 and by GGB as of [8] October 2002.
Liegenschaftsfonds ei kuitenkaan korottanut vuokraa sen jälkeen, kun vuokraoikeus Berlin-Tegelin tonttiin siirrettiin GGB:lle, ja konserni maksoi sovitun vuokran maaliskuuhun 2002 asti ja GGB lokakuusta 2002 alkaen [8].
Moreover, in 1989 Herlitz AG received an unsecured and interest-free loan of EUR 3,07 million (DEM 6 million) for 10 years from the Land of Berlin linked to the transfer of its plants from Berlin-Moabit and Berlin-Spandau to the Berlin-Tegel site (hereinafter referred to as the loan for the move) (Umzugsdarlehen).
Vuonna 1989 Herlitz AG oli lisäksi saanut Berliinin osavaltiolta 6 miljoonan Saksan markan (3,07 miljoonan euron) lainan ilman vakuuksia Moabitin ja Spandaun toimipisteidensä siirtämiseksi Tegeliin (jäljempänä ’muuttolaina’).
On 17 November 1999, shortly before the deadline for the repayment of the loan for the move, the Land of Berlin deferred the repayment of the loan until 31 December 2004.
Berliinin osavaltio pidensi vähän ennen muuttolainan takaisinmaksun määräaikaa 17 päivänä marraskuuta 1999 muuttolainan takaisinmaksuajan 31 päivään joulukuuta 2004.
In return for the deferral the Land of Berlin applied an interest rate on the loan amounting to the base rate of the European Central Bank plus 2 %.
Vastineena tästä osavaltio peri korkoa, joka vastasi Euroopan keskuspankin peruskorkoa lisättynä 2 prosenttiyksiköllä.
As security, on 23 November 1999, Herlitz AG signed a notarial deed containing an acknowledgment of debt in favour of the Land of Berlin for the amount of EUR 3,67 million (DEM 7,185 million) which equals the original amount of the loan for the move plus the expected amount of the cumulated interest, EUR 0,606 million (DEM 1,185 million).
Vakuudeksi Herlitz AG allekirjoitti 23 päivänä marraskuuta 1999 notaarin vahvistaman asiakirjan, jossa todetaan sen velkojen Berliinin osavaltiolle olevan 7,185 miljoonaa Saksan markkaa (3,67 miljoonaa euroa), eli alkuperäinen muuttolaina lisättynä odotetulla korkojen määrällä, joka oli 1,185 miljoonaa Saksan markkaa (0,606 miljoonaa euroa).
Furthermore, the notarial deed established a land charge (Grundschuld) only for the amount of the cumulated interest, on the emphyteusis that Herlitz AG enjoyed on the land in Berlin-Tegel.
Lisäksi asiakirjassa avattiin kiinteistövelka (Grundschuld) Herlitz AG:n vuokraoikeudesta Berlin-Tegelin tonttiin kertyneiden maksujen kattamiseksi.
Nevertheless, this land charge was lower-ranking to the land charge registered for banks on the same emphyteusis right.
Tämä kiinteistövelka oli kuitenkin toissijainen verrattuna kiinteistövelkaan, joka oli merkitty pankeille saman vuokraoikeuden osalta.
Neither the granting of the loan for the move in 1989 nor its deferral in 1999 are covered by an aid scheme and neither measure was notified to the Commission.
Muuttolainan myöntäminen vuonna 1989 ja laina-ajan pidentäminen vuonna 1999 eivät kuuluneet minkään tukiohjelman soveltamisalaan. Kummastakaan toimenpiteestä ei ilmoitettu komissiolle.
The rescue aid loan
Pelastamislaina
By contract of 10 May 2002 between the insolvency administrator of Herlitz PBS AG and ILB, the bank granted Herlitz PBS AG a loan amounting to some EUR 930232 (hereinafter referred to as the rescue aid loan).
Selvittäjän kanssa 10 päivänä toukokuuta 2002 tehdyllä sopimuksella ILB myönsi Herlitz PBS AG:lle 930232 euron lainan (jäljempänä ’pelastamislaina’).
By letter dated 29 May 2002 this amount was increased to EUR 963855,42.
Tämä summa nostettiin 29 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä 963855,42 euroon.
The rescue aid loan was intended to ensure the fulfilment of a sales contract between Herlitz PBS AG and FOP.
Pelastamislainalla oli tarkoitus varmistaa Herlitz PBS AG:n ja FOP:n välisen kauppasopimuksen täyttäminen.
FOP had delivered goods to Herlitz PBS AG but received no payment, which threatened its liquidity.
FOP oli toimittanut Herlitz AG:lle tavaroita saamatta maksua, minkä vuoksi sen maksukyky oli vaarassa.
The rescue aid loan was granted at an annual interest rate of 7,5 % and had to be reimbursed within six months after its disbursement.
Pelastamislaina myönnettiin 7,5 prosentin vuosikorolla ja se oli maksettava takaisin kuuden kuukauden kuluessa lainan maksamisesta.
Restructuring through insolvency plans (Insolvenzpläne)
Rakenneuudistus insolvenssisuunnitelmien avulla
General description of the insolvency plans
Insolvenssisuunnitelmat
Germany has provided two parallel insolvency plans: one for Herlitz PBS AG and another for Herlitz AG, both dated 15 July 2002.
Saksa on esittänyt Herlitz PBS AG:tä ja Herlitz AG:tä koskevat insolvenssisuunnitelmat. Molemmat suunnitelmat on päivätty 15 päivänä heinäkuuta 2002.
These insolvency plans are the restructuring or rather the recapitalisation plans (Sanierungspläne) of the Herlitz Group.
Insolvenssisuunnitelmat ovat suunnitelmia Herlitz-konsernin saneeraamiseksi (pääoman vahvistamiseksi).
The plans provide for the reduction of capacities, the hive-off of company property, the closing of unprofitable subsidiaries, the reduction of negative operating results, measures to reduce costs and optimise distribution and the search for a strategic partner.
Saneeraussuunnitelmiin sisältyy kapasiteetin vähentäminen, kiinteistöjen myynti, kannattamattomien tytäryhtiöiden sulkeminen, negatiivisten tulosten pienentäminen, toimenpiteitä kustannusten pienentämiseksi ja myynnin optimoimiseksi sekä strategisen kumppanin etsiminen.
In addition, the plans aim to reduce both companies’ pending debts through partial and full waivers of non-secured debts and a contribution from the workforce.
Lisäksi suunnitelmien mukaan yrityksen velkoja pienennetään luopumalla kokonaan tai osittain vakuudettomista veloista ja työntekijöiden panoksella.
Both insolvency plans applied the methodology of maintaining the going concern through an insolvency plan (Sanierung durch Insolvenzplan), in accordance with the German Insolvency Statute [9].
Molemmat insolvenssisuunnitelmat perustuivat saneeraukseen, joka toteutettiin jatkamalla yritystoimintaa Saksan insolvenssiasetuksen (Insolvenzordnung) [9] mukaisesti.
The Insolvency Statute, in force since 1 January 1999, provides for the option of rescuing a company by keeping the existing management and satisfying the creditors from the income created after the insolvency proceedings have been terminated.
Insolvenssiasetus, joka on ollut voimassa 1 päivästä tammikuuta 1999, sisältää mahdollisuuden yrityksen pelastamiseen säilyttämällä yritysjohto ennallaan ja maksamalla velkojien saatavat maksukyvyttömyysmenettelyn päättymisen jälkeisillä tuloilla.
In the Herlitz AG and Herlitz PBS AG proceedings, this appeared to be the solution best suited to satisfying the creditors.
Herlitz AG:tä ja Herlitz PBS AG:tä koskevissa menettelyissä tämä ratkaisu vaikutti velkojien etujen kannalta parhaalta.
Accordingly, the insolvency administrator and the creditors rejected the options of selling the entire company (übertragende Sanierung) or liquidating the company and selling assets separately (Zerschlagung).
Sen vuoksi selvittäjä ja velkojat luopuivat muista vaihtoehdoista, jotka olivat koko yrityksen myynti (saneeraus siirtämällä yritys toiselle omistajalle) tai yrityksen asettaminen selvitystilaan ja omaisuuserien erillinen myynti (yrityksen pilkkominen).
The two plans have a similar methodology but apply different solutions, due to the different asset structure of Herlitz PBS AG and Herlitz AG.
Vaikka molemmat suunnitelmat perustuvat samaan menettelyyn, niissä päädyttiin erilaisiin ratkaisuihin Herlitz PBS AG:n ja Herlitz AG:n erilaisten omaisuusrakenteiden vuoksi.
However, the restructuring through the insolvency plan of Herlitz AG was conditional upon the fulfilment of the insolvency plan for Herlitz PBS AG.
Herlitz AG:n rakenneuudistus insolvenssisuunnitelman avulla riippui Herlitz PBS AG:tä koskevan suunnitelman täytäntöönpanosta.
Both plans divided the creditors of each company into groups that were supposed to contain creditors with comparable claims.
Kummassakin suunnitelmassa yritysten velkojat jaettiin ryhmiin sen mukaan, millaisia niiden saatavat olivat.
According to Article 222 of the Insolvency Statute, there are three types of creditors that take part in insolvency proceedings:
Insolvenssiasetuksen 222 §:n mukaan maksukyvyttömyysmenettelyyn voi osallistua kolmenlaisia velkojia:
the creditors entitled to separate satisfaction if their rights are encroached upon by the plan;
etuoikeutetut velkojat, joiden oikeuksia suunnitelma kaventaisi;
the non-lower-ranking creditors;
velkojat, jotka eivät ole huonommassa etuoikeusasemassa;
lower-ranking creditors unless their claims are deemed to be waived.
huonommassa etuoikeusasemassa olevat velkojat, jotka eivät ole luopuneet saatavistaan.
These are further divided into groups of creditors with equal rights.
Velkojat jaotellaan lisäksi ryhmiin, joissa velkojilla on samat oikeudet.
Once groups have been created, no individual settlements can take place that would differentiate between parts of each creditor group.
Ryhmittelyn jälkeen ei enää voida tehdä yksittäisiä ratkaisuja, joissa velkojaryhmän eri osia käsitellään eri tavalla.
In the insolvency proceedings of both Herlitz AG and Herlitz PBS AG, creditors with a right to separate satisfaction participated, but their claims were satisfied to the extent that they were covered by such a right.
Herlitz AG:tä ja Herlitz PBS AG:tä koskevissa maksukyvyttömyysmenettelyissä etuoikeutettujen velkojien saatavat maksettiin vaatimusten mukaisesti.
Germany submitted that in the insolvency proceedings of Herlitz AG and Herlitz PBS AG all insolvency costs (Massekosten) and debts of the insolvency assets (Masseverbindlichkeiten) were paid in full.
Saksa totesi, että Herlitz AG:tä ja Herlitz PBS AG:tä koskevissa menettelyissä kaikki menettelystä aiheutuvat kustannukset ja massavelat on maksettu kokonaisuudessaan.
A part of these claims were public sales tax claims (Umsatzsteuer).
Osa näistä saatavista oli liikevaihtoveroja.