natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A final point to be made here is that the text of the understanding between the Land of Lower Saxony, NordLB and BdB states that remuneration is payable for the transferred assets only as of the end of the month in which they were finally recognised as core capital by BAKred, i.e. 30 November 1993.
Niedersachsenin osavaltion, NordLB:n ja BdB:n välisessä sopimuksessa määrätään, että siirretystä omaisuudesta voidaan veloittaa korvaus vasta 30 päivästä marraskuuta 1993 lähtien eli vasta sen kuukauden viimeisestä päivästä lähtien, jona BAKred hyväksyi kyseisen omaisuuden lopullisesti ydinpääomaksi.
On this point, however, the Commission cannot agree with the understanding.
Komissio ei voi kuitenkaan hyväksyä tätä sopimuksen kohtaa.
The transferred LTS assets were available for use by NordLB following the transfer on 31 December 1991 at least to the extent that their use was tolerated by BAKred, and NordLB did indeed use a considerable portion of the assets before they were finally recognised by BAKred.
LTS:ien omaisuus oli NordLB:n käytettävissä 31 päivänä joulukuuta 1991 tapahtuneesta siirrosta lähtien ainakin siltä osin kuin BAKred hyväksyi niiden käytön. NordLB olikin käyttänyt suurta osaa omaisuudesta jo ennen BAKrediltä saatua lopullista hyväksyntää.
Investments of differing economic quality require differing returns.
Taloudellisesti eri arvoisista sijoituksista odotetaan erilaista tuottoa.
In analysing an investment's acceptability to an investor acting under normal market conditions, it is important therefore to bear in mind the special economic nature of the financial measure in question and the value to NordLB of the capital provided.
Tutkittaessa, onko sijoitus tavanomaisen markkinataloussijoittajan hyväksyttävissä, on sen vuoksi otettava huomioon kyseisen pääomasijoituksen erityinen taloudellinen luonne ja käyttöön asetetun pääoman arvo NordLB:n kannalta.
Germany believes that the remuneration for share capital is not the correct benchmark for calculating an appropriate remuneration for the LTS assets.
Saksa väittää, että osakepääomasta maksettava korvaus ei sovellu vertailukohdaksi LTS:ien omaisuudesta maksettavan kohtuullisen korvauksen laskennassa.
At the time of their transfer, the LTS assets were most comparable to capital in the form of profit participation certificates.
Kun LTS:ien omaisuus siirrettiin NordLB:lle, se oli verrattavissa lähinnä voitto-osuustodistuksiin.
At that time, NordLB and the Land of Lower Saxony compared the remuneration for the promotion-related assets with remuneration for profit participation certificates.
NordLB ja Niedersachsenin osavaltio vertasivatkin tuolloin kyseisestä omaisuudesta maksettavaa korvausta voitto-osuustodistuksista maksettavaan korvaukseen.
Profit participation capital is additional capital which may, in principle, be taken into account only up to the extent of the core capital.
Voitto-osuustodistukset ovat lisäpääomaa, joka voidaan periaatteessa ottaa huomioon vain ydinpääoman määrää vastaavalta määrältä.
At 31 December 1991, NordLB is said to have had core capital of DEM 2043 million and additional capital of DEM 543 million.
NordLB:llä oli 31 päivänä joulukuuta 1991 ydinpääomaa 2,043 miljardia Saksan markkaa ja lisäpääomaa 543 miljoonaa markkaa.
The need for equity capital could therefore have been covered by issuing profit participation certificates amounting to DEM 1500 million, instead of the promotion-related assets recognised as core capital.
Se olisi pystynyt sen vuoksi kattamaan oman pääoman tarpeensa laskemalla liikkeeseen 1,5 miljardin Saksan markan voitto-osuustodistukset sen sijaan, että se olisi käyttänyt ydinpääomaksi omaisuutta.
In their comments, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB also dispute the assertion that the various transfers of assets to the Landesbanks, i.e. also in the case of NordLB, could be compared to share capital.
Nordrhein-Westfalenin osavaltio ja WestLB kiistävät kannanotossaan myös väitteen, jonka mukaan omaisuudensiirtoja Landesbank-pankkeihin ja erityisesti NordLB:hen voitaisiin verrata osakepääomaan.
They argue instead that the transfers are comparable to silent partnership contributions or so-called ‘perpetuals’.
Niiden mukaan kyseisiä omaisuudensiirtoja voidaan ennemminkin verrata äänettömiin osakkuuksiin tai määräämättömäksi ajaksi annettuihin arvopapereihin.
Silent partnership contributions and ‘perpetuals’ had been recognised as core capital in Germany since 1991.
Äänettömät osakkuudet ja määräämättömäksi ajaksi annetut arvopaperit on katsottu Saksassa vuodesta 1991 ydinpääomaksi.
Moreover, remuneration for an investment depended not on how it was classified by the banking supervisory authorities, but on its risk profile.
Sijoituksesta maksettu korvaus ei myöskään perustu vakavaraisuussäännösten mukaiseen luokitteluun vaan sijoituksen riskiprofiiliin.
Since the LTS assets were junior-ranking, the risk pattern had more in common with silent partnership contributions or ‘perpetuals’ than with share-capital investments.
Koska LTS:ien omaisuus on etuoikeusasemaltaan huonompaa omaisuutta, sen riskiprofiili on verrattavissa ennemminkin äänettömiin osakkuuksiin tai määräämättömäksi ajaksi annettuihin arvopapereihin kuin osakepääomaan.
The Commission shares the BdB’s view that the transfer of the LTS assets, which were recognised by BAKred as core capital, is most comparable to a share-capital investment.
Komissio on BdB:n kanssa yhtä mieltä siitä, että osakepääomasijoitukset tarjoavat parhaan vertailukohdan BAKredin ydinpääomaksi hyväksymän LTS:ien omaisuuden siirrolle.
In this connection, it should first be stressed that the relatively wide range of innovative equity instruments now available to credit institutions in several countries did not exist in Germany back in 1991, when a decision was taken on transferring the LTS to NordLB or, in 1993, when NordLB had to comply with new, stricter capital requirements.
Tässä yhteydessä on myös korostettava, että vuonna 1991, jolloin LTS:ien siirrosta NordLB:hen päätettiin, ja vuonna 1993, jolloin NordLB:n oli mukauduttava tuolloin voimaan tulleisiin kireämpiin pääomavaatimuksiin, Saksassa ei ollut vielä käytettävissä sitä suhteellisen laajaa sekamuotoisten oman pääoman ehtoisten instrumenttien valikoimaa ydinpääoman ja lisäpääoman tarpeisiin, joka useiden maiden luottolaitoksilla on nykyisin käytettävissään.
Some of these instruments were developed in the meantime, while others already existed but were not accepted in Germany.
Osa näistä instrumenteista on kehitetty vasta siirron jälkeen, ja vaikka osa oli jo olemassa, niitä ei ollut hyväksytty Saksassa.
In practice, the main instruments which were available and used at that time were profit participation certificates and subordinated loans (both of which are merely additional own funds, the latter being accepted only since 1993).
Pääasialliset instrumentit, jotka olivat tuolloin käytännössä saatavilla ja käytössä, olivat voitto-osuustodistukset ja etuoikeusasemaltaan huonommat sitoumukset (molemmat katsotaan toissijaisiksi omiksi varoiksi, jälkimmäinen instrumentti on hyväksytty vasta vuodesta 1993 alkaen).
It is therefore inappropriate to compare the LTS capital to such innovative instruments, most of which have developed in the meantime and some of which are available only in other countries.
LTS:ien pääoman vertaaminen tämänkaltaisiin innovatiivisiin instrumentteihin, joista useimmat on kehitetty vasta siirron jälkeen ja joista osa oli kyseisenä ajankohtana käytettävissä vain muissa maissa, ei sen vuoksi ole asianmukaista.
Germany itself (indirectly) rejects such a comparison, claiming that the Commission must examine the case on the basis of the facts available at the time of the decision at the end of 1991.
Myös Saksa itse hylkää (epäsuorasti) kyseisten instrumenttien käytön vertailukohtana, sillä se ehdottaa, että komission olisi arvioitava tapausta päätöksen tekemisen ajankohtana eli vuoden 1991 lopussa vallinneen tilanteen perusteella.
As regards perpetual preferred shares and profit participation certificates, a number of specific points should be stressed.
Määräämättömäksi ajaksi annettujen etuoikeutettujen osakkeiden (perpetual preferred shares) ja voitto-osuustodistusten osalta on korostettava tiettyjä seikkoja.
Perpetual preferred shares count as core capital in some countries but are still not accepted in Germany.
Perpetual preferred shares -osuudet kuuluvat joissakin maissa ydinpääomaan, mutta Saksassa niitä ei toistaiseksi sellaiseksi hyväksytä.
Profit participation certificates constitute only additional own funds, whereas the LTS capital qualifies as core capital.
Voitto-osuustodistukset luetaan toissijaisiin omiin varoihin, kun taas LTS:ien pääomalla on ydinpääoman asema.
The latter is therefore of much greater use to NordLB because it can be used to raise additional own funds (such as profit participation certificates) up to the same amount in order to increase the bank's own-funds base.
Tämän vuoksi NordLB hyötyy LTS:ien pääomasta vieläkin enemmän, sillä se voi hankkia (esimerkiksi voitto-osuustodistuksia) vastaavan määrän toissijaisia omia varoja ja kasvattaa näin käytettävissään olevien omien varojen määrää.
Moreover, if profitable years followed loss-making ones, profit participation certificates would be replenished before the LTS capital.
Jos pankin liiketoiminta muuttuu tappiollisten vuosien jälkeen jälleen kannattavaksi, voitto-osuustodistukset korotetaan nimellisarvoonsa ennen LTS:ien pääomaa.
In addition, the LTS capital is available to NordLB without any time limitation, while profit participation certificates are usually issued for a period of ten years.
Lisäksi LTS:ien pääoma on NordLB:n käytettävissä määräämättömän ajan, kun taas voitto-osuustodistukset annetaan tavallisesti kymmeneksi vuodeksi.
Furthermore, the enormous size of the capital injection would be atypical for profit participation certificates, and the ranking in the event of losses must be seen in this context.
Eri sijoitusmuotojen luokituksessa mahdollisten tappioiden ilmetessä on otettava huomioon myös se, että yhtä suuren pääomasijoituksen tekeminen ei ole tyypillistä voitto-osuusodistuksille.
Since the share of the LTS capital is rather large, it will be used relatively quickly when major losses occur.
Koska LTS:ien omaisuuden osuus pankin pääomasta on suhteellisen suuri, se jouduttaisiin ottamaan käyttöön suhteellisen pian, jos pankki joutuisi kattamaan suurehkoja tappioita.
The Commission considers that a comparison with silent partnership contributions is not suitable either for determining the appropriate remuneration for the special-purpose reserve recognised as core capital.
Komissio katsoo, että ydinpääomaksi hyväksytyistä erityisvarauksista maksettavan kohtuullisen korvauksen määrityksessä ei voida käyttää vertailukohtana myöskään äänettömiä osakkuuksia.
In its view, an important factor here is that the LTS assets were transferred precisely not in the form of a silent partnership contribution but as a special-purpose reserve.
Komissio pitää tärkeänä seikkana erityisesti sitä, että LTS:ien omaisuuden siirtoa ei toteutettu äänettömän osakkuuden vaan erityisvarausten muodossa.
BAKred too recognised the transfer as a reserve and not as a silent partnership contribution under Section 10 KWG.
Myös BAKred hyväksyi siirron varauksena eikä KWG:n 10 § :n mukaisena äänettömänä osakkuutena.
The fact that the German supervisory authority treated the transfer as a reserve suggests that the capital made available is more akin to share capital than to a silent partnership contribution.
Se, että Saksan valvontaviranomaiset käsittelivät pääomaa varauksena, tukee päätelmää, jonka mukaan käyttöön asetettu pääoma oli verrattavissa ennemminkin osakepääomaan kuin äänettömään osakkuuteen.
In addition, there is no less risk that at least part of the transferred capital might be lost in the event of insolvency or liquidation than would be the case for a share-capital investment, as the LTS assets make up a considerable proportion of NordLB’s equity capital and NordLB has used a substantial amount of those assets to cover risk-bearing assets over many years.
Myöskään riski siitä, että ainakin osa siirretystä pääomasta menetetään maksukyvyttömyys- tai selvitystilamenettelyssä, ei ole vähäisempi kuin osakepääomasijoituksen tapauksessa, sillä LTS:ien omaisuuden osuus NordLB:n omasta pääomasta on huomattava ja NordLB on käyttänyt vuosien mittaan huomattavan osan käyttöönsä asetetusta LTS:ien omaisuudesta riskivastaavan kattamiseen.
For all these reasons, the Commission believes that, because of the peculiarities of the LTS capital, a comparison with perpetuals, profit participation certificates and silent partnership contributions is not a suitable way to determine the appropriate remuneration to be paid for the LTS capital.
Komissio katsoo edellä esitetyistä syistä, että LTS:ien pääomasta maksettavan kohtuullisen korvauksen määrityksessä ei voida käyttää vertailukohtana määräämättömäksi ajaksi annettuja arvopapereita, voitto-osuustodistuksia eikä äänettömiä osakkuuksia kyseisen pääoman erityispiirteiden vuoksi.
Instead, the transfer of the LTS assets has most in common with a share-capital investment.
LTS:ien omaisuuden siirrolla on lisäksi eniten yhtäläisyyksiä osakepääomasijoituksen kanssa.
Right to compensation and low liability risk
Oikeus korvauksiin ja pieni vastuuriski
The liability in respect of the promotion-related assets is limited internally to the share of the Land of Lower Saxony in NordLB’s capital, and the Land is entitled to seek compensation from all of NordLB’s other guarantors.
Omaisuuteen liittyvä vastuu on rajattu vastaamaan Niedersachsenin osuutta NordLB:n osakepääomasta. Osavaltiolla on lisäksi oikeus saada korvauksia NordLB:n muilta takaajilta.
Germany argues that an investor would have given this due consideration in his investment decision and his demand for remuneration.
Saksan mukaan sijoittaja olisi ottanut tämän perustellusti huomioon sijoituspäätöksessään ja veloittamassaan korvauksessa.
However, the internal restriction on liability cannot justify any reduction in remuneration since, from NordLB's point of view, it remains the case that the advantage obtained by means of the capital transfer must be adequately remunerated in order to avoid distortions of competition.
Vastuun rajoittamista ei kuitenkaan voida käyttää perusteena korvauksen alentamiselle, sillä edusta, jonka NordLB sai pääomansiirron myötä, on maksettava kohtuullinen korvaus kilpailuun kohdistuvien vaikutusten välttämiseksi.
The Land’s right to compensation from the other guarantors constitutes an agreement between guarantors and not a concession by NordLB that might justify a lower remuneration.
Osavaltion oikeus saada korvauksia muilta takaajilta perustuu takaajien keskinäiseen sopimukseen eikä NordLB:n tekemään myönnytykseen, jota voitaisiin käyttää perusteena korvauksen alentamiselle.
If, for example, the other guarantors had agreed to assume full liability for the promotion-related assets internally, this could not have led to a situation where NordLB had to pay no remuneration at all.
Vaikka muut takaajat olisivat esimerkiksi sopineet kantavansa kokonaisvastuun omaisuudesta, NordLB ei olisi voinut välttyä sen seurauksena kokonaan korvauksen maksamiselta.
Moreover, from the Commission’s point of view, it is irrelevant whether the LTS assets were used continuously and fully in order to meet solvency requirements.
Komissio ei pidä merkityksellisenä seikkana myöskään sitä, käytettiinkö LTS:ien omaisuutta BAKredin hyväksynnän jälkeen jatkuvasti ja kokonaisuudessaan vakavaraisuussäännösten mukaisten pääomavaatimusten noudattamiseen liittyviin tarkoituksiin.
Even if this were not the case, a market-economy investor would have insisted on remuneration in full since the bank was free to employ all the capital in its competitive business according to its economic discretion.
Vaikka näin ei olisi, markkinataloussijoittaja olisi vaatinut täysimääräistä korvausta, sillä pankki voi käyttää koko pääomaa vapaan harkintansa mukaan kilpailun piiriin kuuluvassa liiketoiminnassaan.
Appropriate remuneration for the amount of DEM 1400 million
Kohtuullinen korvaus 100 miljoonan Saksan markan summasta
There are no doubt different ways of calculating the appropriate remuneration for the amount of DEM 1400 million which was available to NordLB each year for its competitive business.
Kohtuullinen korvaus noin 1,4 miljardin Saksan markan summasta, joka asetettiin vuosittain NordLB:n käyttöön kilpailuun piiriin kuuluvaa liiketoimintaa varten, voidaan epäilemättä laskea usealla eri tavalla.
However, as will be shown, all the methods for calculating the remuneration for capital made available follow the same basic principles.
Kuten jäljempänä todetaan, kaikki käyttöön asetetusta osakepääomasta maksettavan korvauksen laskentatavat perustuvat kuitenkin samoihin perusperiaatteisiin.
Taking these basic principles, the Commission here does the calculation in two steps: first, it determines the minimum remuneration that an investor would expect for a (hypothetical) investment in the share capital of NordLB.
Komissio laskee korvaukset kyseisten perusperiaatteiden mukaisesti kahdessa vaiheessa: ensiksi määritetään vähimmäiskorvaus, jonka sijoittaja odottaisi saavansa (hypoteettisesta) osakepääomasijoituksesta NordLB:hen.
It then examines whether, in view of the particularities of the transaction at issue, the market would have agreed on a premium or a discount and, if so, whether it can produce a methodically robust quantification of that amount.
Sen jälkeen tutkitaan, olisiko markkinataloudessa sovittu kyseisen toimenpiteen mahdollisiin erityispiirteisiin perustuvista korotuksista tai vähennyksistä ja voiko komissio määrittää näiden määrän luotettavin menetelmin.
Determination of a likely minimum remuneration for an investment in the share capital of NordLB
NordLB:hen tehtävästä osakepääomasijoituksesta odotettavissa olevan vähimmäiskorvauksen määritys
The expected return on an investment and the investment risk are key determinants in the decision of a market-economy investor to invest.
Sijoituksesta odotettavissa oleva tuotto ja sijoitusriski ovat markkinataloussijoittajan sijoituspäätöksen kannalta määrääviä tekijöitä.
In order to determine their level, the investor incorporates all available firm-related and market-related information into his calculation.
Määrittääkseen nämä tekijät sijoittaja ottaa huomioon kaikki saatavilla olevat tiedot yrityksistä ja markkinoista.
He bases himself on historical average rates, which, generally speaking, are also a point of reference for a firm's future efficiency, and inter alia on an analysis of the company's business model for the investment period in question, the strategy and quality of management or the relative prospects for the sector in question.
Sijoittaja tukeutuu laskelmissaan pitkän aikavälin keskituottoon, jota käytetään yleensä lähtökohtana myös yrityksen tulevan suorituskyvyn arvioinnissa, sekä muun muassa yrityksen kyseiselle sijoitusjaksolle vahvistamaan liiketoimintamalliin, yritysjohdon noudattamaan liiketoimintastrategiaan, yritysjohdon tehokkuuteen sekä alaan kohdistuviin suhteellisiin odotuksiin.
A market-economy investor will undertake an investment only if it produces a higher return or a lower risk than the next-best alternative use of his capital.
Markkinataloussijoittaja toteuttaa sijoituksen vain siinä tapauksessa, että siitä saatava tuotto on suurempi tai siihen liittyvä riski vähäisempi verrattuna toiseksi parhaakseen vaihtoehtoiseen pääomasijoitukseen.
Similarly, he will not invest in a company whose expected return is lower than the average return expected for other companies with a similar risk profile.
Vastaavasti sijoittaja ei sijoita yritykseen, jonka tuotto-odotukset ovat muiden riskiprofiililtaan samankaltaisten yritysten odotettavissa olevaa keskituottoa heikommat.
It can be assumed in the present case that there are sufficient alternatives to the assumed investment project that promise a higher expected return with the same risk.
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa voidaan päätellä, että sijoitussuunnitelmalle on tarjolla riittävästi vaihtoehtoja, joiden tuotto-odotukset ovat suuremmat ja riskit yhtäläiset.
Various methods exist for determining the minimum appropriate remuneration.
Kohtuullinen vähimmäiskorvaus voidaan laskea monella eri tavalla.
They range from differing variants of the financing approach to the CAPM method.
Näitä ovat esimerkiksi rahoitusalan soveltaman lähestymistavan eri variantit ja CAPM-menetelmä.
In describing the various approaches, it makes sense to distinguish between two components, viz. a risk-free return and a project-specific risk premium:
Eri menetelmien tarkastelussa on järkevää erottaa toisistaan riskitön tuotto ja hankekohtainen riskipreemio:
Minimum appropriate return on a risky investment
Riskisijoituksen kohtuullinen vähimmäistuotto
risk-free base rate + risk premium for the risky investment.
Riskitön peruskorko + riskijoituksen riskipreemio
Consequently, the minimum appropriate remuneration for a risky investment can be described as the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the investment-specific risk.
Riskisijoituksen kohtuullinen vähimmäistuotto voidaan siten esittää riskittömän tuottoasteen ja sijoituskohtaisen riskin ottamiseen liittyvän lisäriskipreemion summana.
The basis for any determination of return is thus the existence of a default-risk-free form of investment with an assumed risk-free return.
Tuoton määritysperusteena on aina sijoitusmuoto, johon ei liity vastapuoliriskiä ja jonka tuotto on oletettavasti riskitön.
The expected return on fixed-interest government securities is normally used in determining the risk-free basic rate (or, as the case may be, an index based on such securities), but these represent forms of investment with a comparably low risk.
Riskitön peruskorko määritetään yleensä julkisten viranomaisten tai laitosten liikkeeseen laskemien kiinteätuottoisten arvopapereiden odotettavissa olevan tuoton perusteella (tai kyseisiin arvopapereihin perustuvan indeksin perusteella). Kiinteätuottoisiin arvopapereihin kohdistuva riski on kuitenkin suhteellisen vähäinen.
The various methods differ, however, when it comes to determining the risk premium:
Eri menetelmät eroavat kuitenkin toisistaan riskipreemion määritystavan perusteella:
Financing approach: An investor’s expected return on capital represents, from the point of view of the bank using the capital, future financing costs.
Rahoitusalan soveltama lähestymistapa: Sijoittajan oman pääoman odotettavissa oleva tuotto vastaa pääomaa käyttävän pankin kannalta tulevia rahoituskustannuksia.
Under this approach, the historical capital costs incurred by comparable banks are first of all determined.
Tätä lähestymistapaa sovellettaessa on ensiksi määritettävä kyseiseen pankkiin verrattavissa olevien pankkien pitkän aikavälin pääomakustannukset.
The arithmetic average of the historical capital costs is then compared with the future expected equity capital costs and hence with the investor's expected-return requirement.
Pitkän aikavälin pääomakustannusten aritmeettista keskiarvoa verrataan sen jälkeen tulevaisuudessa odotettavissa oleviin pääomakustannuksiin ja sijoittajan tuotto-odotusvaatimukseen.
Financing approach with compound annual growth rate: At the heart of this approach stands the use of the geometric rather than the arithmetic mean (compound annual growth rate).
Rahoitusalan soveltama lähestymistapa yhdistettynä Compound Annual Growth Rate -menetelmään: Tässä lähestymistavassa ei käytetä aritmeettista vaan geometristä keskiarvoa (Compound Annual Growth Rate).
Capital Asset Pricing Model (CAPM): The CAPM is the best-known and most frequently tested model of modern finance, by which the return expected by an investor can be determined using the following equation:
Capital Asset Pricing Model (CAPM): CAPM-malli on modernin finanssihallinnon tunnetuin ja testatuin malli, jossa sijoittajan odotettavissa oleva tuotto voidaan laskea seuraavan laskukaavan mukaan:
Minimum return
Vähimmäistuotto
risk-free base rate + (market-risk premium × beta)
Riskitön peruskorko + (markkinariskipreemio x beeta-arvo)