natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to the examination on a product type basis, the Commission considered as identical or directly comparable the product types sold domestically and exported, which were of similar average particle size, thermo treatment and co-monomer content.
Tuotelajin perusteella tehdyssä tutkinnassa komissio piti samanlaisina tai täysin vastaavina sellaisia kotimarkkinoilla myytyjä ja vietyjä tuotelajeja, joiden keskimääräinen hiukkaskoko, lämpökäsittely ja komonomeeripitoisuus olivat samanlaiset.
For each type sold by the exporting producers on their domestic markets and found to be directly comparable with the type of PTFE sold for export to the Community, it was established whether domestic sales were sufficiently representative for the purposes of Article 2(2) of the basic Regulation.
Kunkin vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myydyn PTFE-lajin kanssa täysin vastaavaksi todetun tuotelajin osalta tutkittiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi riittävän edustavaa.
Domestic sales of a particular type of PTFE were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the IP represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable type of PTFE exported to the Community.
PTFE-lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan yhteisöön viedyn PTFE-lajin koko myyntimäärästä.
The Commission subsequently examined whether the domestic sales of each type of PTFE, sold domestically in representative quantities could be regarded as having been made in the ordinary course of trade in accordance with Article 2(4) of the Basic Regulation, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers of the PTFE type in question.
Tämän jälkeen komissio tutki, voitiinko kunkin edustavassa määrin myydyn PTFE-lajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin kannattavan myynnin osuus kyseisen PTFE-lajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä.
Since the sales volume of each PTFE type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and the weighted average price of that type was equal to or above the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Kun vähintään määritettyjen tuotantokustannusten tasoisilla nettomyyntihinnoilla myydyn PTFE-lajin määrä oli vähintään 80 prosenttia kyseisen tuotelajin kokonaismyyntimäärästä ja kun tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perusteena käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka saatiin laskemalla tuotelajin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin hintojen painotettu keskiarvo tutkimusajanjakson aikana, riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa vai ei.
In all cases the export price was established in accordance with Article 2(8) of the Basic Regulation, namely on the basis of export prices actually paid or payable.
Kaikissa tapauksissa vientihinta vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting prices and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu tapahtuisi varmasti tasapuolisesti, otettiin hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot asianmukaisesti huomioon tekemällä niihin liittyviä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
According to Article 2(11) of the basic Regulation the dumping margin for each exporting producer was established on the basis of a comparison between the weighted average normal value with the weighted average export price per product type.
Kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettiin polkumyyntimarginaali perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti tuotelajeittain painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan välisen vertailun perusteella.
In anti-dumping investigations concerning imports originating in the PRC, normal value shall be determined in accordance with paragraphs 1 to 6 of Article 2 of the basic Regulation for those producers which were found to meet the criteria laid down in Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Perusasetuksen 2 artiklan 1–6 kohdan mukaisesti normaaliarvo on määritettävä Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa niille tuottajille, joiden on todettu täyttävän 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut edellytykset.
Briefly, and for ease of reference only, the criteria in Article 2(7)(c) of the basic Regulation, fulfilment of which the applicant companies have to demonstrate, are set out in summarised form below:
Kyseiset perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut edellytykset, jotka markkinatalouskohtelua hakevien yritysten on täytettävä, ovat lyhyesti seuraavat:
Three exporting producers in the PRC requested MET pursuant to Article 2(7)(b) of the basic Regulation and replied to the MET claim form for exporting producers.
Kolme Kiinassa toimivaa vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua ja palautti vientiä harjoittaville tuottajille tarkoitetun asiaa koskevan kyselylomakkeen.
The investigation showed that none of the three companies mentioned above fulfilled the criteria required and their claims had to be rejected.
Tutkimus osoitti, että yksikään edellä mainituista kolmesta yrityksestä ei täyttänyt vaadittuja edellytyksiä, joten niiden pyynnöt oli hylättävä.
The following table summarises the determination for the three companies against each of the five criteria as set out in Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenvetona, kuinka kyseiset kolme yritystä täyttivät perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt viisi edellytystä.
Source: Verified questionnaire replies of cooperating Chinese exporters.
Lähde: Yhteistyössä toimineiden kiinalaisten viejien tarkastetut kyselyvastaukset
Company
Yritys:
indent 1
ensimmäinen luetelmakohta
indent 3
kolmas luetelmakohta
indent 4
neljäs luetelmakohta
indent 5
viides luetelmakohta
The companies concerned were given an opportunity to comment on the above findings.
Asianomaisille yrityksille annettiin tilaisuus esittää huomautuksia edellä esitettyihin päätelmiin.
All three companies disagreed with the determinations made and claimed that they should be granted MET.
Kaikki kolme yritystä vastustivat tehtyjä päätelmiä ja vaativat markkinatalouskohtelun myöntämistä.
One company questioned whether the Commission’s practice of assessing MET on the basis of the five criteria laid by Article 2(7)(c) of the basic Regulation could be regarded in line with GATT/WTO provisions.
Yksi yrityksistä epäili, voidaanko komission käytäntöä arvioida markkinatalouskohtelukelpoisuus perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädettyjen viiden edellytyksen perusteella pitää GATT/WTO-säännösten mukaisena.
It was further argued that the Commission based its decisions on indications and presumptions, and that Article 2(7) of the basic Regulation was not applied in an objective way.
Lisäksi yritys väitti, että komissio perusti päätöksensä viittauksiin ja oletuksiin ja että perusasetuksen 2 artiklan 7 alakohtaa ei sovellettu objektiivisesti.
In this respect it should be noted that the current investigation, including the assessment of whether an exporting producer operates under market economy conditions, is made in accordance with the applicable provisions of the basic Regulation, which are fully in line with WTO obligations.
Tämän vuoksi on syytä todeta, että tämä tutkimus, jonka osana arvioidaan, toimiiko vientiä harjoittava tuottaja markkinatalousolosuhteissa, tehdään perusasetuksen soveltuvien säännösten vaatimusten mukaisesti, jotka ovat täysin WTO-velvoitteiden mukaiset.
As acknowledged by the Court of First Instance, the burden of proof is on the exporting producer to demonstrate that it fulfils the conditions laid down in Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Kuten yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, todistustaakka perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädettyjen edellytysten täyttymisestä on vientiä harjoittavalla tuottajalla.
If no such evidence has been provided the claim for MET must be rejected.
Ellei näyttöä ole esitetty, pyyntö markkinatalouskohtelun myöntämisestä on hylättävä.
Such conclusion is made on the basis of an objective analysis of substantiated evidence, as disclosed to the companies concerned, and subject to judicial review.
Tällainen päätelmä tehdään todennetun näytön objektiivisen analysoinnin perusteella, asiasta tiedotetaan asianomaisille yrityksille, ja siihen voi hakea muutosta tuomioistuimelta.
Concerning the first criterion, i.e. that business decisions are made in response to market signals, without significant State interference, and costs reflect market values, it was concluded that there was no evidence that the Articles of Association of one company were adhered to.
Mitä tulee ensimmäiseen edellytykseen eli siihen, että yrityksen liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien mukaisesti ilman valtion merkittävää puuttumista asiaan ja että kustannukset määräytyvät markkina-arvojen mukaan, yhden yrityksen osalta pääteltiin, että sen yhtiösäännön noudattamisesta ei ollut näyttöä.
Therefore, no evidence was available that this company’s decisions could not be significantly influenced by the State, including through the State-owned shareholder.
Tämän vuoksi ei ollut näyttöä siitä, etteikö valtio voisi merkittävästi vaikuttaa yhtiössä tehtäviin päätöksiin, mikä oli mahdollista myös valtion omistuksessa olevan osakkaan välityksellä.
The company objected to the Commission’s conclusions arguing that its Articles of Association offer a reliable guarantee that the State may not exert a significant influence in its decisions and that, in any event, the State-owned shareholder is a trustee acting on behalf of a private company.
Yritys kiisti komission päätelmän ja esitti perustelunaan, että sen yhtiösääntö takaa luotettavasti sen, että valtio ei pysty vaikuttamaan merkittävästi yrityksessä tehtäviin päätöksiin, ja että valtion omistuksessa oleva osakaskin on yksityisen yrityksen puolesta toimiva toimitsijamies.
However, the Articles of Association of the company stipulate its organisation and decision-making procedures.
Yrityksen yhtiöjärjestyksessä määrätään kuitenkin sen organisaatiosta ja päätöksentekomenetelmistä.
Since the investigation revealed that such Articles of Association were not respected and could be easily changed by the company itself, it can reasonably be concluded that eventual provisions of such Articles of Association, seeking to ensure that the State cannot significantly influence the company’s decision, are unreliable and cannot provide any guarantee in that respect.
Koska tutkimus paljasti, että yhtiöjärjestystä ei noudatettu ja että yritys itse voisi sitä helposti muuttaa, voidaan kohtuudella päätellä, että vaikka kyseisessä yhtiöjärjestyksessä olisi säännöksiä, joiden tarkoituksena on estää valtiota vaikuttamasta merkittävästi yrityksen päätöksentekoon, ne ovat epäluotettavia eivätkä voi antaa asiasta varmuutta.
In addition, the company did not provide any explanation, other than ‘visibility’, as to why the State-owned trust fund was its actual shareholder.
Lisäksi yritys ei antanut näkyvyyden lisäksi mitään muuta selitystä sille, miksi valtion omistama rahasto oli sen varsinainen osakas.
On the contrary, it was argued during the on-the-spot verification that this would allow the company, inter alia, a better access to financing in the future.
Yrityksen toimitiloissa tapahtuneen tarkastuskäynnin aikana sen sijaan esitettiin, että tämän ansiosta yritys saisi muun muassa helpommin rahoitusta tulevaisuudessa.
The risk of State interference was therefore deemed significant.
Tämän vuoksi vaaraa valtion puuttumisesta yrityksen asioihin pidettiin merkittävänä.
The company further argued that, contrary to the Commission services’ conclusions, prices of its raw materials did reflect market values.
Yritys väitti myös raaka-aineiden hintojensa olevan markkina-arvojen mukaisia, päinvastoin kuin komission yksiköt olivat päätelleet.
Besides the fact that no evidence was submitted that this was the case, comparable purchases of raw materials were made at different prices, without the company being able to give any reasonable explanation as to these important differences.
Tästä ei esitetty mitään näyttöä, ja lisäksi toisiinsa verrattavia raaka-aineostoja tehtiin eri hinnoilla, eikä yritys pystynyt antamaan näille merkittäville eroille mitään järkevää selitystä.
None of the arguments brought forward by the company concerned subsequent to the disclosure could reverse this conclusion and the claim had to be rejected.
Perustelut, jotka asianomainen yritys esitti saatuaan asiasta ilmoituksen, eivät voineet kumota tehtyä päätelmää, ja pyyntö oli hylättävä.
One company argued that the absence of a minimum quorum in the shareholders meeting, which allows the State-owned shareholder to significantly influence the company’s decisions, was not relevant as such meeting was not responsible for operational decisions.
Yksi yritys väitti, että päätösvaltaisen vähimmäismäärän puuttuminen osakkaiden yhtiökokouksesta, mikä antaa valtion omistuksessa olevalle osakkaalle mahdollisuuden vaikuttaa merkittävästi yhtiön päätöksiin, ei ollut olennaista, koska kyseisessä kokouksessa ei tehty toiminnallisia päätöksiä.
Nevertheless, State influence is relevant not only when it relates to operational decisions.
Valtion puuttuminen on kuitenkin oleellista myös muulloin kuin toiminnallisia päätöksiä tehtäessä.
In addition, according to the company’s Articles of Association, the shareholders meeting is competent, inter alia, to decide on business operation and investment plans, to examine and approve the financial budget and final accounts, as well as the plan for the company’s profit distribution.
Lisäksi yrityksen yhtiöjärjestyksen mukaan osakkaiden yhtiökokouksella on toimivalta päättää muun muassa liiketoiminnasta ja investointisuunnitelmista, tarkastella ja hyväksyä rahoitusbudjetti ja tilinpäätös sekä yrityksen voitonjakosuunnitelma.
Hence, the State can significantly influence the company’s decisions on such important matters.
Täten valtio voi merkittävästi vaikuttaa tällaisia tärkeitä asioita koskeviin yrityksen päätöksiin.
It was also argued that the fact that export sales were made via a partly State-owned trader during half of the IP, did not constitute a reason to conclude that there was State interference.
Lisäksi väitettiin, että vaikka vientimyynti tapahtui osittain valtion omistaman kauppiaan välityksellä puolet tutkimusajanjaksosta, ei ollut aiheellista päätellä olevan kyse valtion puuttumisesta asiaan.
In this respect, it should be noted that this trader was involved in sales of the product concerned (including signing contracts, receiving payments and invoicing to customers), but did not submit a MET claim.
Tässä yhteydessä on syytä todeta, että kyseinen kauppias oli mukana tarkasteltavana olevan tuotteen myynnissä (sopimusten allekirjoittaminen, maksujen vastaanotto ja asiakkaiden laskuttaminen), mutta se ei jättänyt markkinatalouskohtelua koskevaa pyyntöä.
Therefore, the company was not able to demonstrate that it operated without significant State interference.
Tämän vuoksi yritys ei pystynyt osoittamaan toimivansa ilman valtion merkittävää puuttumista asioihinsa.
It was also argued by one company that the State-owned shareholder owning the majority of the company’s shares, and which consequently nominated the majority of the members of the board, could not significantly influence the company’s decisions.
Yksi yritys väitti myös, että valtion omistuksessa oleva osakas, joka omisti enemmistön yhtiön osakkeista ja nimitti sen vuoksi suurimman osan johtokunnan jäsenistä, ei voinut merkittävästi vaikuttaa yrityksessä tehtäviin päätöksiin.
In this respect, it is recalled that, in accordance with a consistent Commission practice, where the State has the possibility to exert significant influence on the company’s decisions, whether legally or de facto, it is considered that the first criterion of Article 2(7)(c) of the basic Regulation is not met.
Tässä yhteydessä muistutetaan, että komission vakiintuneen käytännön mukaisesti päätellään 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisen edellytyksen jäävän täyttymättä, kun valtiolla on joko oikeudellisesti tai tosiasiallisesti mahdollisuus vaikuttaa merkittävästi yhtiön päätöksiin.
Therefore, the claim had to be rejected.
Siksi pyyntö oli hylättävä.
Regarding the second criterion, i.e. that firms have one clear set of basic accounting records which are independently audited in line with international accounting standards, all three companies submitted that they are fulfilling the criterion because their accounting records are independently audited.
Toinen edellytys on, että yrityksillä on oltava yksi selkeä peruskirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Kaikki kolme yritystä katsoivat täyttävänsä edellytyksen, koska niiden kirjanpito tarkastetaan riippumattomasti.
However, it was found that the auditors’ reports of the companies contained significant discrepancies with the company’s accounts, or that changes in the accounting policy of the companies concerned were not addressed, as required by international accounting standards.
Kävi kuitenkin ilmi, että yritysten tilintarkastuskertomusten ja niiden omien kirjanpitojen välillä oli merkittäviä ristiriitaisuuksia tai että asianomaisten yritysten tilinpäätöksen laadintaperiaatteissa tapahtuneita muutoksia ei tarkasteltu niin kuin kansainvälisissä kirjanpitonormeissa edellytetään.
In one case, it was also found that the amounts mentioned in the auditor’s notes to the accounts did not coincide with the company’s accounts.
Yhdessä tapauksessa paljastui myös, että tarkastuskertomusten liitetiedoissa mainitut summat eivät vastanneet yrityksen kirjanpitoa.
Another company did not submit an English version of the complete financial statements including the auditor’s notes thereto, which prevented a proper examination.
Toinen yritys ei toimittanut englanninkielistä versiota kattavasta tilinpäätöksestään ja siihen liittyvistä tarkastuskertomuksen liitetiedoista, minkä vuoksi niitä ei voitu asianmukaisesti tarkastaa.
Therefore, it had to be concluded that the accounting records of all three companies concerned were not audited in line with international accounting standards as required by Article 2(7)(c) second indent of the basic Regulation and the claims were rejected.
Tästä syystä oli pääteltävä, että kyseisten kolmen yrityksen kirjanpitoa ei tarkastettu kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti kuten perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toisessa luetelmakohdassa edellytetään, ja pyynnöt hylättiin.
Regarding the third criterion, the three companies submitted that contrary to the Commission’s findings, there were no significant distortions carried over from the former non-market economy system.
Kolmannen edellytyksen osalta kyseiset kolme yritystä esittivät vastakkaisen näkemyksen komission päätelmiin, eli että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ollut.
One company disagreed that no evidence was available showing that its land use rights reflected market values and submitted public information concerning land prices.
Yksi yritys vastusti sitä, että sen maankäyttöoikeuksia koskevien hintojen markkina-arvojen mukaisuudesta ei ollut näyttöä, ja toimitti julkisia tietoja maan hinnoista.
This information was provided significantly after the deadline to submit a properly documented claim for MET and it could no longer be verified; it had therefore to be rejected.
Nämä tiedot toimitettiin merkittävästi sen jälkeen, kun markkinatalouskohtelua koskevan perustellun pyynnön jättämisen määräaika oli kulunut umpeen eikä tietoja enää pystytty tarkistamaan, minkä vuoksi pyyntö oli hylättävä.
As far as the second company is concerned, this was found to have bought its production facilities of the product concerned from a State-owned company, however, at a substantial discount in comparison to the value determined by independent evaluators.
Toisen yrityksen osalta paljastui, että se oli ostanut tuotantotilat tarkasteltavana olevan tuotteen valmistamiseen valtion omistamalta yhtiöltä, mutta riippumattomien arvioijien tiloille määrittämää arvoa merkittävästi alhaisempaan hintaan.
Its depreciation of fixed assets was also found to be inconsistent.
Myös yrityksen kiinteän omaisuuden poistossa todettiin epäjohdonmukaisuuksia.
The third company was found to receive bank loan guarantees from its State-owned shareholder and to operate a settlement account in such a way that it was not possible to link invoices and payments.
Kolmannen yrityksen todettiin saavan takauksia pankkilainoihinsa valtion omistamalta osakkaalta sekä käyttävän selvitystiliään tavalla, joka estää laskujen ja maksujen yhdistämisen.
This means that there are significant distortions carried over from the former non-market economy system.
Tämä tarkoittaa sitä, että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä esiintyy.
It was consequently concluded that the companies concerned did not fulfil the conditions set out in Article 2(7)(c) third indent of the basic Regulation and their claims had therefore to be rejected.
Tästä syystä pääteltiin, etteivät asianomaiset yritykset täyttäneet perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa vahvistettuja edellytyksiä, minkä vuoksi niiden pyynnöt oli hylättävä.
The company which did not fulfil the fourth criterion argued that, contrary to the Commission’s findings, bankruptcy law did guarantee stability and legal certainty.
Yritys, joka ei täyttänyt neljättä edellytystä, väitti komission päätelmien vastaisesti konkurssilainsäädännön takaavan sen vakauden ja oikeusvarmuuden.
However, it was found that this company faced significant financial difficulties having been loss-making for a number of consecutive years, and was bailed out by its State-owned shareholder.
Paljastui kuitenkin, että kyseisellä yrityksellä oli merkittäviä talousvaikeuksia ja se oli ollut useita peräkkäisiä vuosia tappiollinen, ja että yrityksen valtion omistuksessa oleva osakas tuki sitä taloudellisesti.
Although, as argued by the company, such significant financial difficulties may not necessarily result in bankruptcy, the fact that the State-owned shareholder rescued the company (including through debt write-off), in a situation where under normal market conditions a shareholder would not have done this, indicates that the application of such law to this particular case is doubtful.
Vaikka sellaiset merkittävät talousvaikeudet eivät välttämättä johda konkurssiin, kuten yritys perusteli, valtion omistuksessa olevan osakkaan yritykseen kohdistuneet pelastustoimet (muun muassa velkoja mitätöimällä) tilanteessa, jossa normaaleissa markkinaolosuhteissa osakas ei toimisi tällä tavalla, osoittavat kyseisen lain soveltamisen tässä nimenomaisessa tapauksessa olevan kyseenalaista.
It had therefore to be concluded that there was no evidence that the bankruptcy law applied in practice to the company.
Siksi oli pääteltävä, että konkurssilainsäädännön käytännön soveltuvuudesta kyseiseen yritykseen ei ollut näyttöä.
In the absence of such evidence this criterion was considered as not being fulfilled.
Näytön puuttumisen vuoksi katsottiin, että kyseessä oleva edellytys ei täyttynyt.