natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(notified under document number C(2005) 2731)
(tiedoksiannettu numerolla K(2005) 2731)
Having regard to Council Regulation (EC) No 1540/98 of 29 June 1998 establishing new rules on aid to shipbuilding,
ottaa huomioon laivanrakennusteollisuudelle myönnettävän tuen uusien sääntöjen vahvistamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1540/98,
By Decision 1999/719/EC, the Commission approved development aid for the construction of two cruise ships, R3 and R4.
Komissio hyväksyi päätöksellä 1999/719/EY kehittämistuen kahden matkustaja-aluksen, R3:n ja R4:n rakentamista varten.
The aid was authorised on condition that the ships would be deployed solely in French Polynesia for at least five years.
Tuki hyväksyttiin sillä edellytyksellä, että aluksilla liikennöitäisiin vähintään viiden vuoden ajan vain Ranskan Polynesiassa.
By letter dated 3 October 2002, France informed the Commission that the French authorities had agreed that the two ships could be operated, to some extent, outside French Polynesia.
Ranska ilmoitti komissiolle 3 päivänä lokakuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisten hyväksyneen, että kyseisiä aluksia voidaan jossain määrin käyttää Ranskan Polynesian ulkopuolella.
By letter dated 2 April 2003, the Commission informed France that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid in question.
Komissio ilmoitti Ranskalle 2 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the aid.
Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa tuesta.
The Commission received comments from one interested party.
Komissio on saanut huomautuksia asianomaisilta.
It forwarded them to France, which was given the opportunity to react; its comments were received by letter dated 15 September 2003.
Ne on toimitettu Ranskan viranomaisille, jotka kommentoivat niitä 15 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä.
Other letters were received from France dated 11 June 2003, 13 October 2003, 10 February 2004, 24 March 2004, 3 June 2004 and 10 May 2005.
Komissio on saanut Ranskalta muitakin kirjeitä, jotka on päivätty 11 päivänä kesäkuuta 2003, 13 päivänä lokakuuta 2003, 10 päivänä helmikuuta 2004, 24 päivänä maaliskuuta 2004, 3 päivänä kesäkuuta 2004 ja 10 päivänä toukokuuta 2005.
The two almost identical passenger cruise ships R3 and R4, delivered in May and September 1999, were built by Chantiers de l'Atlantique, a shipyard situated in France.
Mainitut miltei täysin samanlaiset risteilyalukset, toukokuussa 1999 toimitetun R3:n ja syyskuussa 1999 toimitetun R4:n, rakensi ranskalainen yritys Chantiers de l'Atlantique.
They were eligible for French development aid as they were intended to support tourism in French Polynesia (hereinafter FPO), a territory eligible for development aid according to OECD and EU shipbuilding rules.
Alukset olivat oikeutettuja Ranskan myöntämään kehitysapuun, koska niiden avulla oli tarkoitus elvyttää matkailualaa Ranskan Polynesiassa, jolle voidaan OECD:n ja EY:n sääntöjen mukaan myöntää laivanrakennuksen kehittämistukia.
The original owners of the ships R3 and R4 were private investors in France.
R3- ja R4 -alusten omistajat olivat ranskalaisia yksityissijoittajia.
They received a tax deduction based on their investment in the ships under a tax aid scheme allowing tax concessions on investments in French departments and territories, the Loi Pons.
Sijoittajat ovat saaneet huomattavan verohelpotuksen laivoihin tekemiensä investointien vuoksi. Huojennus perustui Ranskan departementeissa ja alueilla sovellettavaan verotukiohjelmaan eli ns. Ponsin lakiin.
In Decision 1999/719/EC, the aid element was estimated to be 41,6 % of the value of the ships.
Päätöksessä 1999/719/EY tukiosan arvioitiin olevan 41,6 prosenttia alusten arvosta.
Under the scheme introduced by the Loi Pons, the owners of R3 and R4 undertook to rent out the ships at an attractive rate for five years to Renaissance Financial and to sell the ships for a below‐market price to Renaissance Financial after five years.
Osana Ponsin lailla käyttöön otettua järjestelmää R3- ja R4 -alusten omistajat sitoutuivat vuokraamaan alukset edulliseen hintaan viideksi vuodeksi Renaissance Finan cial -yhtiölle ja myymään alukset markkinahintaa alemmalla hinnalla samalle yhtiölle viiden vuoden kuluttua.
The aid to the operator was thus to be provided via the owners, both on a year‐by‐year basis and as a one‐off gain at the end of the five‐year period.
Tuki liikennöijälle oli siis myönnettävä omistajien kautta samanaikaisesti vuosittain toistuvana ja kertaluonteisena, viiden vuoden kuluttua päättyvänä tukena.
The condition for approving the aid, as stated in Decision 1999/719/EC, was that, in order to ensure the ‘development’ content, the vessels would be used exclusively in FPO for at least five years.
Tuen hyväksymisen edellytyksenä päätöksessä 1999/719/EY oli se, että aluksia käytetään yksinomaan Ranskan Polynesiassa vähintään viiden vuoden ajan, jotta varmistetaan tuen ”kehittämisulottuvuus”.
This condition relating to the use of the ships expired in May and September 2004.
Toisen aluksen käyttöä koskeva ehto päättyi toukokuussa 2004 ja toisen syyskuussa 2004.
Renaissance Financial went bankrupt in September 2001.
Renaissance Financial ajautui konkurssiin syyskuussa 2001.
In agreement with the owners (the French private investors), the agreement between Renaissance Financial and the owners as regards the ships R3 and R4 was terminated at the end of 2001.
Omistajien (ranskalaisten yksityissijoittajien) kanssa sovittiin, että Renaissance Financial ‐yhtiön ja varustajien R3- ja R4-aluksia koskeva sopimus päättyi vuoden 2001 lopussa.
The owners of the ships therefore needed to find a new operator.
Alusten omistajien oli siis löydettävä uusi liikennöijä.
Only P&O Princess Cruises (P&O PC) made an offer for both ships.
Ainoastaan P&O Princess Cruises, jäljempänä ’P&O PC’, esitti tarjouksen molemmista aluksista.
Consequently, in August 2002 the owners signed an agreement with P&O PC whereby the latter would rent the ships for three years and then buy them.
Omistajat allekirjoittivat elokuussa 2002 P&O PC:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan P&O PC ensin vuokraa alukset kolmeksi vuodeksi ja lunastaa ne tämän jälkeen. P&O PC oli tuolloin riippumaton julkisesti noteerattu yhtiö.
At the time, P&O PC was an independent listed company but in April 2004 it was taken over by Carnival Corporation and split into two subsidiaries (P&O Cruises and Princess Cruises).
Huhtikuussa 2004 Carnival Corporation kuitenkin osti P&O PC:n ja jakoi sen kahdeksi tytäryhtiöksi (P&O Cruises ja Princess Cruises).
The ship R3 was renamed Pacific Princess and operates all over the Pacific Ocean, including Australia and Alaska.
R3:n uudeksi nimeksi annettiin Pacific Princess. Sitä käytetään eri puolilla Tyyntä valtamerta, myös Australiassa ja Alaskassa.
The ship R4 was renamed Tahitian Princess and is based in Tahiti, FPO.
R4-aluksen nimi on nyt Tahitian Princess ja sen kotisatama on Tahiti Ranskan Polynesiassa.
Most of its cruises take place between the islands of FPO but visits are also made to areas outside FPO, such as the Cook Islands and the Samoan Islands.
Se risteilee useimmiten Ranskan Polynesian saarilla, mutta matkaa myös muille alueille, esimerkiksi Cookinsaarille ja Samoan saarille.
The ships are operated by Princess Cruises.
Alusten liikennöijä on Princess Cruises.
Even though these new arrangements, contrary to the condition imposed by Decision 1999/719/EC, provided for operation of the ships outside FPO, the French tax authorities agreed to this solution by deciding that the tax benefits under the Loi Pons could be maintained.
Vaikka uusissa järjestelyissä alukset liikennöivät Ranskan Polynesian ulkopuolella päätöksen 1999/719/EY edellytysten vastaisesti, Ranskan veroviranomaiset hyväksyivät ratkaisun ja päättivät, että Ponsin lain nojalla myönnettyjä verohelpotuksia voidaan jatkaa.
According to Article 16 of Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, the Commission may, in the case of misuse of aid, open the formal investigation procedure.
EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 16 artiklan mukaan komissio voi aloittaa tuen väärinkäyttötapauksissa muodollisen tutkintamenettelyn.
It informed France of this possibility by letter of 18 October 2002, but France did not react.
Komissio ilmoitti Ranskalle tästä mahdollisuudesta 18 päivänä lokakuuta 2002 päivätyllä kirjeellään, johon Ranska ei reagoinut.
Given the clear conditions imposed by the Commission in Decision 1999/719/EC and the fact that it transpired that both ships were at least partially used outside FPO, the Commission took the view in its decision to open the formal investigation procedure that the condition laid down in its 1999 decision was no longer met, causing it to suspect that there may have been a misuse of State aid.
Komissio katsoi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että kun otetaan huomioon sen päätöksessään 1999/719/EY asettamat selkeät edellytykset ja se tosiseikka, että aluksia käytettiin ainakin osittain Ranskan Polynesian ulkopuolella, vuonna 1999 tehdyssä päätöksessä asetut edellytykset eivät enää täyttyneet, minkä vuoksi oli syytä epäillä valtiontuen mahdollista väärinkäyttöä.
European Corporate partners (ECP), which is a limited company and one of the joint owners of R3, submitted comments in a letter dated 16 July 2003.
R3-aluksen omistajiin kuulunut osakeyhtiö European Corporate Partners, jäljempänä ’ECP’, esitti huomautuksia 16 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyssä kirjeessään.
It considers that, despite the change in use of the ships, the conditions for their deployment are still met.
ECP katsoo, että vaikka alusten käyttötarkoitus on muuttunut, sen käytölle asetetut edellytykset täyttyvät edelleen.
Princess Cruises has undertaken to spend USD 4 million locally in order to develop tourism and, as far as possible, to employ local workers.
Princess Cruises on sitoutunut käyttämään 4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria paikallisen matkailun edistämiseen ja palkkaamaan mahdollisuuksien mukaan paikallista työvoimaa.
Moreover, it claims that a multiplier of 2,5 should be applied to measure the full positive impact on FPO.
ECP:n mukaan olisi käytettävä 2,5:n kerrointa mitattaessa myönteistä kokonaisvaikutusta Ranskan Polynesialle.
Finally, as regards the ‘development’ content, it stresses that spending in regions outside FPO that are also eligible for development aid should likewise be taken into account when estimating the overall development effect of the ships.
ECP korostaa, että aluksiin liittyvää yleistä kehittämisvaikutusta arvioitaessa on otettava huomioon menot Ranskan Polynesian ulkopuolisilla alueilla, jotka ovat myös kehitysapukelpoisia.
ECP also claims that it was force majeure (events of 11 September 2001) which made it necessary to change the operator and to modify the conditions for the operation of the ships.
ECP on sitä mieltä, että liikenteenharjoittajan vaihtumisen ja alusten käyttöedellytysten muuttumisen taustalla on force majeure -syy (tapahtumat 11. syyskuuta 2001).
Lastly, it considers that the principle of proportionality should lead the Commission to conclude that the solution which was found with P&O PC was the best in view of the difficult circumstances obtaining.
Se katsoo myös, että komission olisi suhteellisuusperiaatteen perusteella päädyttävä siihen päätelmään, että P&O PC:n kanssa löydetty ratkaisu oli vaikeissa olosuhteissa paras mahdollinen.
France essentially is of the opinion that the conditions imposed by Decision 1999/719/EC are met even in view of the new use of the ships, since the development effect for FPO in particular and for other areas eligible for development aid in general is in keeping with the fundamental objectives of the decision.
Ranska katsoo, että päätöksen 1999/719/EY edellytyksiä on noudatettu tosiasiallisesti alusten uudessakin käyttötilanteessa, sillä vaikutus kehitykseen erityisesti Ranskan Polynesiassa ja yleisesti muilla kehitysapuun oikeutetuilla alueilla on päätöksen perustavoitteiden mukainen.
France also considers it essential that, although the two ships are now used very differently from each other, they should be assessed together.
Ranskan mukaan on myös hyvin tärkeää tehdä aluksista yhteinen arvio, vaikka niitä käytetään vastedes eri tavoin.
France further justifies its approval of the new use of the ships with the following arguments:
Ranska selittää lisäksi seuraavilla syillä, miksi se on antanut luvan muuttaa alusten käyttöä:
The number of ports of call in areas eligible for development aid is identical overall to the number catered for with the original use.
Satamakäyntejä on kehitysapuun oikeutetuilla alueilla yleisesti ottaen saman verran kuin alun perin suunnitellussa käytössä.
The aggregate development effect with the new use of the ships is very similar to what was originally intended for FPO.
Yhteisvaikutus kehitykseen on Ranskan Polynesian kannalta uudessakin tilanteessa hyvin samankaltainen kuin alun perin suunniteltiin.
The development effects forgone during the year when the ships were not operated on account of the bankruptcy of Renaissance Financial need not necessarily be offset by any of the conditions relating to the use of the ships since the bankruptcy was the result of force majeure (the terrorist attacks of 11 September 2001).
Renaissance Financialin konkurssin jälkeen alukset olivat vuoden ajan käyttämättöminä, eikä toteutumatta jäänyttä vaikutusta kehitykseen välttämättä tavoiteta jatkamalla mitään alusten käyttöön liittyvää edellytystä, sillä konkurssi oli seurausta force majeure -tilanteesta (terrori-iskut 11. syyskuuta 2001).
In order to provide some compensation for the time lost when the ships were not in operation, France imposed, and the owner accepted, an extension of the requirement on the use of the two ships by four and five months respectively, to mid‐2005.
Ranska jatkoi toisen aluksen käyttöön liittyvää velvoitetta neljä kuukautta ja toisen viisi kuukautta vuoden 2005 puoleenväliin saakka kompensoidakseen jossain määrin alusten käyttämättä ollessa menetettyä aikaa. Omistaja hyväksyi ehdon.
P&O PC has decided to continue operation of at least one of the ships in FPO until April 2006 and is currently in talks with the Government of FPO on a further extension of its presence there.
Princess Cruises on päättänyt jatkaa ainakin toisen aluksen käyttöä Ranskan Polynesiassa vuoden 2006 huhtikuuhun asti ja käy parhaillaan neuvotteluja Ranskan Polynesian hallituksen kanssa toiminnan jatkamisesta edelleen alueella.
In its later submissions France estimates that the spending generated by the two ships in areas eligible for development aid amounts to EUR 28,9 million a year, of which 78 % or EUR 22,5 million a year in FPO.
Ranska arvioi myöhemmässä yhteydenpidossaan, että aluksiin liittyvät menot kehitysapukelpoisilla alueilla ovat 28,9 miljoonaa euroa vuodessa, josta 78 prosenttia eli 22,5 miljoonaa euroa vuodessa käytetään Ranskan Polynesiassa.
The total spending in FPO generated by the new use of the ships would therefore be EUR 175,5 million (see Table).
Alusten uuden käytön myötä menot Ranskan Polynesiassa kasvavat 175,5 miljoonaan euroon (ks. taulukko).
Estimated spending in French Polynesia linked to the ships Pacific Princess (formerly R3) and Tahitian Princess (formerly R4)
Arvio Pacific Princess- (entinen R3) ja Tahitian Princess- (entinen R4) aluksiin liittyvistä menoista Ranskan Polynesiassa
[7](EUR million)
(miljoonaa euroa)
Operator
Liikennöijä
Owners [7]
Omistajat [7]
Lastly, France agrees with the comments made by ECP.
Ranska yhtyi ECP:n huomautuksiin.
Article 87(1) of the EC Treaty declares any aid granted through State resources to certain undertakings incompatible with the common market in so far as it distorts or threatens to distort competition and affects trade between Member States, unless it falls within the scope of the derogations provided for in Article 87(2) or Article 87(3).
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan yhteismarkkinoille ei sovellu jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja joka vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, mikäli se ei kuulu 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittujen poikkeusten soveltamisalaan.
With regard to Article 87(3), the Council adopted on 21 December 1990 Directive 90/684/EEC on aid to shipbuilding, in accordance with which the present aid was initially notified and approved.
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohtaan liittyy 21 päivänä joulukuuta 1990 laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta annettu neuvoston direktiivi 90/684/ETY, jonka mukaan käsiteltävänä oleva tuki alun perin ilmoitettiin ja hyväksyttiin.
Under Article 4(7) of this Directive, aid granted as development assistance to a developing country is not subject to the aid ceiling for operating aid.
Kyseisen direktiivin 4 artiklan 7 kohdan mukaan tukiin, jotka on myönnetty kehitysapuna kehitysmaalle, ei sovelleta toimintatuille asetettua ylärajaa.
In assessing the compatibility of development aid with the common market, the Commission:
Arvioidakseen kehitysavun soveltuvuuden yhteismarkkinoille komissio
ascertains that the proposed aid falls within the scope of the Agreement of OECD Working Party No 6 concerning the interpretation of Articles 6 to 8 of the OECD Understanding on Export Credits for Ships,
tarkistaa, että suunniteltu tuki kuuluu OECD:n työryhmän N:o 6 OECD:n laivavientiluottoja koskevan järjestelyn 6, 7 ja 8 artiklan tulkintaa koskevan sopimuksen soveltamisalaan,
verifies the particular ‘development’ content of the proposed aid.(30) In approving the aid, the Commission therefore verified its development content.
tarkistaa aiotun tuen kehitykseen liittyvän osuuden.(30) Komissio on siis tarkastanut tuen kehitykseen liittyvän osuuden sen hyväksymistä varten.
In Decision 1999/719/EC approving the aid, it stated that:
Se toteaa tuen hyväksymistä koskevassa päätöksessä 1999/719/EY seuraavaa:
‘Clearly, if the vessels are not deployed in FPO, they will not bring about any economic development there.
”On ilmeistä, että jos matkustaja-aluksia ei liikennöidä Ranskan Polynesiassa, niillä ei edistetä kyseisen alueen taloudellista kehitystä.
Therefore, it is essential that the aid is linked to a requirement that the vessels be deployed in FPO.
Tämän vuoksi on välttämätöntä, että tukeen liitetään ehto, että laivoja liikennöidään Ranskan Polynesiassa.
France has undertaken that the vessels will be used exclusively in FPO for at least five years.
Ranska sitoutuu siihen, että aluksia käytetään yksinomaan kyseisellä alueella vähintään viiden vuoden ajan.
The Commission has decided to make this a condition upon which it approves the aid, since the development content of the project would otherwise be compromised.’
Komissio on päättänyt liittää tuen hyväksyntäänsä tämän ehdon, jotta hankkeen ’kehitysosuus’ ei vaarantuisi.”.
The Commission noted in its decision to open the formal investigation procedure in 2003 that France had agreed that one of the ships, Pacific Princess, formerly R3, should operate permanently outside FPO and that the other, Tahitian Princess, formerly R4, although being based in Papeete, the capital of FPO, should also occasionally operate in regions not belonging to FPO.
Komissio huomautti vuonna 2003 tekemässään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että Ranska oli myöntänyt toisen aluksen, Pacific Princessin (entinen R3), liikennöivän pysyvästi Ranskan Polynesian ulkopuolella ja toisen, Tahitian Princessin (entinen R4), liikennöivän toisinaan Ranskan Polynesiaan kuulumattomilla alueilla, vaikka sen kotipaikka onkin Ranskan Polynesian pääkaupunki Papeete.
On the basis of this observation, and given the clear conditions imposed by the Commission in Decision 1999/719/EC and the fact that both ships were at least partially used outside FPO, the Commission considered that the condition imposed by its 1999 decision was no longer met, causing it to suspect that there had been a misuse of State aid.
Komissio katsoi tämän huomautuksen, päätöksessä 1999/719/EY asetettujen selkeiden edellytysten perusteella sekä sen vuoksi, että aluksia käytettiin ainakin osittain Ranskan Polynesian ulkopuolella, ettei sen vuonna 1999 tekemässä päätöksessä asetettua edellytystä enää noudatettu, minkä vuoksi se epäili valtiontuen väärinkäyttöä.
The rules concerning misuse of aid are set out in Article 16 of Regulation (EC) No 659/1999, which in turn refers to the normal rules regarding the formal investigation procedure and the procedures applicable to unlawful aid.
Valtiontuen väärinkäyttöä koskevat säännöt esitetään asetuksen (EY) N:o 659/1999 16 artiklassa. Artiklassa viitataan tavanomaisiin sääntöihin, jotka koskevat muodollista tutkintamenettelyä ja sääntöjenvastaisiin tukiin sovellettavia menettelyjä.
This assessment will, therefore, focus on whether the aid can be compatible with the common market on the basis of Decision 1999/719/EC and the rules on development aid contained in the State aid rules governing shipbuilding.
Tässä arvioinnissa keskitytään kysymykseen, voidaanko tuen katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille päätöksen 1999/719/EY ja laivanrakennukseen liittyviin valtiontukea koskeviin sääntöihin sisältyvien kehitysapusäännösten perusteella.
Appraisal of the compatibility of the aid
Tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi
The Commission firstly notes that it is established that the ships have not been used in accordance with Decision 1999/719/EC.
Komissio toteaa olevan selvää, ettei aluksia käytetty päätöksen 1999/719/EY mukaisesti.
The Commission will therefore assess whether the aid granted in 1999 can nevertheless be considered as compatible with the common market on the basis of the new facts that have come to light during the present investigation and of the original objective of the aid, which was the particular economic development effect on FPO.
Tämän vuoksi komissio tarkastelee, voidaanko vuonna 1999 myönnetyn tuen katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille tässä tutkimuksessa todettujen uusien tosiasioiden mukaan ja tuen alkuperäisen tavoitteen eli Ranskan Polynesiaan kohdistuvan taloudellisen kehittämisvaikutuksen perusteella.
The two main aspects to be assessed are the effects of the terrorist attacks of 11 September 2001 and the particular economic development effect on FPO.
Tärkeimmät arvioitavat seikat ovat 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen vaikutus ja Ranskan Polynesiaan kohdistuva kehittämisvaikutus.
Effects of 11 September 2001
Terrori-iskut 11. syyskuuta 2001 — vaikutukset
The Commission has, in a number of State aid decisions, acknowledged that the terrorist attacks of 11 September 2001 were to be regarded as exceptional circumstances for the cruise ship industry.
Komissio on todennut useissa valtiontukea koskevissa päätöksissä, että 11. syyskuuta 2001 tehdyt terrori-iskut on katsottava poikkeusolosuhteiksi meriristeilyalalla.
It therefore considers that the argument put forward by France and ECP whereby these events created a situation of force majeure is admissible.
Komissio katsoo tämän vuoksi, että Ranskan ja ECP:n esittämä perustelu tapahtumien aiheuttamasta force majeure -tilanteesta on oikeutettu.
The Commission considers that, in the case in point, the impact of the terrorist attacks of 11 September 2001 was twofold.
Komissio katsoo, että 11. syyskuuta 2001 tehdyillä terrori-iskuilla on ollut kaksitahoinen vaikutus risteilijöiden tilanteeseen.
Firstly, it contributed to the bankruptcy of Renaissance Financial.
Ensinnäkin ne vauhdittivat Renaissance Financialin ajautumista konkurssiin.