natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Before Directive 2003/96/EC became applicable, Community law required Member States, in principle, to impose excise duties on mineral oils, so that specific exemptions, limited to a given production and to given regions, could not be considered as being justified by the nature and general scheme of the system.
Ennen kuin direktiiviä 2003/96/EY alettiin soveltaa, yhteisön lainsäädännössä edellytettiin periaatteessa, että jäsenvaltiot kantoivat valmisteveroja kivennäisöljyistä. Näin erityisiä vapautuksia, jotka rajoittuivat johonkin tuotannonalaan ja alueeseen, ei voitu katsoa perustelluiksi kyseisen järjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla.
The arguments by which Ireland, France and Italy defend the exemption only for the production of alumina derive from the circumstances in the markets and from the circumstances of alumina production in the specific regions concerned.
Perustelut, joilla Irlanti, Ranska ja Italia puolustavat ainoastaan alumiinioksidin tuotantoon myönnettyä vapautusta, johtuvat markkinaolosuhteista ja alumiinioksidin tuotantoon liittyvistä olosuhteista kyseessä olevilla alueilla.
These arguments do not derive from the nature and logic of the respective domestic tax systems, given that the latter were to comply with the requirements laid down by Community law.
Nämä perustelut eivät johdu kyseisten kansallisten verojärjestelmien luonteesta ja johdonmukaisuudesta, koska näiden järjestelmien oli noudatettava yhteisön lainsäädännössä asetettuja vaatimuksia.
Consequently, the measures granted before Directive 2003/96/EC became applicable, cannot be found justified by the nature and general scheme of the system and constitute State aid within the meaning of Article 87(1).
Tämän vuoksi tukea, joka myönnettiin ennen kuin direktiiviä 2003/96/EY alettiin soveltaa, ei voida katsoa perustelluksi kyseisen järjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla, ja se on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
New aid, not existing aid
Uusi tuki, ei voimassa oleva tuki
The aid granted by France and Italy, does not constitute existing aid in the meaning of Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999 and the aid granted by Ireland constitutes existing aid only to a limited extent.
Ranskan ja Italian myöntämä tuki ei ole asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan mukaista voimassa olevaa tukea ja Irlannin myöntämä tuki on vain rajatussa määrin voimassa olevaa tukea.
First of all, the aid measures did not exist prior to the entry into force of the Treaty in the Member States concerned.
Ensinnäkin tukitoimenpiteet eivät olleet voimassa ennen kuin perustamissopimus tuli voimaan kyseisissä jäsenvaltioissa.
This is perfectly clear in the case of France and Italy.
Tämä on täysin selvää Ranskan ja Italian tapauksessa.
As regards Ireland, the aid was not granted before accession.
Irlanti ei puolestaan myöntänyt tukea ennen unioniin liittymistä.
In 1970, the Industrial Development Authority (IDA) wrote to Alcan that the Irish legislation in force at that time provided for ‘(a) import of … operating supplies free of duty and (b) freedom from domestic tax for raw materials for processing and exports’.
Irlannin teollisuuden kehittämisvirasto (IDA) kirjoitti vuonna 1970 Alcanille, että kyseisenä ajankohtana voimassa olleessa Irlannin lainsäädännössä säädettiin ”a) käyttötarvikehankintojen verovapaasta... tuonnista ja b) jalostukseen ja vientiin tarkoitettujen raaka-aineiden vapauttamisesta kansallisista veroista”.
The letter further explained that (underlining added) ‘while I cannot give a formal commitment that there will be no change in the legislation I am satisfied that, in view of the vital importance of exports to the Irish economy, there is no possibility of the legislation being changed, in the foreseeable future, to the detriment of the Alcan project’.
Kirjeessä selvitettiin edelleen (alleviivaus lisätty), että ”vaikka en voikaan antaa virallista sitoumusta siitä, ettei lainsäädäntö tule muuttumaan, olen vakuuttunut siitä, että kun otetaan huomioon viennin keskeinen merkitys Irlannin talouden kannalta, lainsäädännön muuttaminen Alcanin hanketta haittaavalla tavalla ei ole lähitulevaisuudessa mahdollista.”
The IDA proceeds by stressing the reputation of the Irish Government in this respect.
IDA jatkaa painottamalla Irlannin hallituksen hyvää mainetta tältä osin.
Such wording should not be confused with binding commitments.
Kirjeen sanamuotoa ei pidä sekoittaa sitoviin sitoumuksiin.
Further assurances were given in a letter dated 14 January 1974, that is to say, after the accession of Ireland.
Lisätakeita annettiin 14 päivänä tammikuuta 1974 päivätyllä kirjeellä eli Irlannin unioniin liittymisen jälkeen.
However, the fiscal advantages in force in 1970 were substantially modified or even abolished after accession and by 1980 a minimum of IEP 1,53 per hectolitre was to be paid on heavy oil used for a purpose other than combustion in the engine of a motor vehicle.
Vuonna 1970 voimassa olleita veroetuuksia muutettiin kuitenkin huomattavasti tai jopa kumottiin unioniin liittymisen jälkeen. Vuonna 1980 muuhun tarkoitukseen kuin moottoriajoneuvon polttomoottorissa käytettävästä raskaasta polttoöljystä oli maksettava vähintään 1,53 Irlannin puntaa hehtolitralta.
The current exemption from the excise duty payable on fuel oil used for the manufacture of alumina, which differs substantially in its nature, form and scope from the legislation in force in 1970, was only established by order of 12 May 1983 and is applicable to oil imported or delivered from a refinery or bonded warehouse on or after 13 May 1983.
Nykyinen vapautus alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteverosta, joka luonteensa, muotonsa ja laajuutensa puolesta poikkeaa huomattavasti vuonna 1970 voimassa olleesta lainsäädännöstä, otettiin käyttöön vasta 12 päivänä toukokuuta 1983 annetulla määräyksellä ja koskee jalostamosta tai tullivarastosta 13 päivänä toukokuuta 1983 tai sen jälkeen tuotua tai toimitettua öljyä.
Therefore, it was established well after the date on which the Treaty became applicable in Ireland.
Se otettiin siten käyttöön huomattavasti sen jälkeen, kun perustamissopimusta alettiin soveltaa Irlannissa.
In addition, in its letter of 6 May 1983, Ireland accepted the arguments of the Commission that the aid was notifiable.
Lisäksi Irlanti hyväksyi 6 päivänä toukokuuta 1983 päivätyssä kirjeessään komission perustelut sille, että tuesta oli ilmoitettava.
Secondly, neither the Commission nor the Council ever authorised the measures pursuant to the State aid rules.
Toiseksi komissio tai neuvosto eivät milloinkaan antaneet toimenpiteille valtiontukisääntöjen mukaista lupaa.
Thirdly, the aid cannot be deemed to be authorised pursuant to Article 4(6) of Regulation (EC) No 659/1999.
Kolmanneksi ei voida katsoa, että tukeen olisi annettu lupa asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
France and Italy never notified the measures.
Ranska ja Italia eivät koskaan ilmoittaneet toimenpiteistä.
In its letter of 6 May 1983, Ireland confirmed that the aid was only then being implemented and that its letter to the Commission could be regarded as a notification for the purposes of Article 93(3) [now Article 88(3)] of the Treaty.
Irlanti vahvisti 6 päivänä toukokuuta 1983 päivätyssä kirjeessään, että tuki pantiin vasta tällöin täytäntöön ja että sen komissiolle lähettämää kirjettä voitiin pitää perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan [nykyisin 88 artiklan 3 kohdan] mukaisena ilmoituksena.
Ireland, however, never sent any formal prior notice to the Commission of its intention to implement the aid measure as provided for in Article 4(6) of Regulation (EC) No 659/1999.
Irlanti ei kuitenkaan koskaan lähettänyt asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 artiklan 6 kohdan mukaista virallista ennakkoilmoitusta komissiolle aikomuksestaan toteuttaa tukitoimenpide.
On the contrary, it put the measure into effect only one week after the letter of 6 May 1983 that invited the Commission to consider the aid as notified.
Päinvastoin se pani toimenpiteen täytäntöön ainoastaan viikko sen jälkeen, kun se oli 6 päivänä toukokuuta 1983 päivätyssä kirjeessään pyytänyt komissiota pitämään tukea ilmoitettuna tukena.
Therefore, it appears to the Commission that the aid must be considered as unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999.
Tämän vuoksi komissio arvioi, että tukea on pidettävä asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f kohdan mukaisena sääntöjenvastaisena tukena.
The French and Italian aids were also put into effect without awaiting approval by the Commission in breach of Article 88(3) of the Treaty.
Myös Ranskan ja Italian myöntämät tuet pantiin perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti täytäntöön ennen komission antamaa hyväksyntää.
Member States cannot invoke the rules set out in Article 4(6) of Regulation (EC) No 659/1999 in respect of such aid.
Jäsenvaltiot eivät voi vedota tällaisen tuen osalta asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 artiklan 6 kohdassa vahvistettuihin sääntöihin.
Even though Regulation (EC) No 659/1999 only entered into force in 1999, similar rules already applied before that date in accordance with the case-law of the Court of Justice [24].
Vaikka asetus (EY) N:o 659/1999 tuli voimaan ainoastaan vuonna 1999, vastaavia sääntöjä sovellettiin jo ennen tätä ajankohtaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti [24].
Fourthly, the aid can only partially be deemed to be existing aid pursuant to Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999.
Neljänneksi tuki voidaan katsoa vain osittain asetuksen (EY) N:o 659/1999 15 artiklan mukaiseksi voimassa olevaksi tueksi.
That Article makes the powers of the Commission to recover aid subject to a limitation period of 10 years, beginning on the day on which the unlawful aid is awarded.
Kyseisen artiklan mukaan komission toimivaltuuksiin periä tuki takaisin sovelletaan kymmenen vuoden vanhentumisaikaa, joka alkaa päivästä, jona sääntöjenvastainen tuki on myönnetty.
In the case of Italy and France, this period has been interrupted by the Commission's letters of 29 May 1998 and 2 June 1998 [25].
Italian ja Ranskan tapauksissa vanhentumisajan keskeyttivät 29 päivänä toukokuuta 1998 ja 2 päivänä kesäkuuta 1998 päivätyt komission kirjeet [25].
In the case of Ireland, this period has been interrupted by the Commission's letter of 17 July 2000.
Irlannin tapauksessa vanhentumisajan keskeytti 17 päivänä heinäkuuta 2000 päivätty komission kirje.
This means that only the Irish exemption in as far as it concerns the period before 17 July 1990, can be considered to be existing aid.
Tämän vuoksi ainoastaan Irlannin myöntämää vapautusta voidaan pitää voimassa olevana tukena siltä osin kuin se koskee 17 päivää heinäkuuta 1990 edeltänyttä ajanjaksoa.
Finally, Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999 does not apply in this case.
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan v alakohtaa ei voida myöskään soveltaa tässä tapauksessa.
None of the situations provided for in Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999 therefore apply to the French and Italian exemptions and that aid must be regarded as new aid.
Näin ollen mitään asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdassa tarkoitetuista tapauksista ei voida soveltaa Ranskan ja Italian myöntämiin vapautuksiin ja tukea on pidettävä uutena tukena.
The Irish exemption must be regarded as new aid only as from 17 July 1990.
Irlannin myöntämää vapautusta on pidettävä uutena tukena ainoastaan 17 päivästä heinäkuuta 1990 lähtien.
The Commission consequently has the obligation and competence to assess the compatibility of the new aid with the common market pursuant to Article 88 of the Treaty.
Komissio on tämän vuoksi velvollinen ja toimivaltainen arvioimaan uuden tuen soveltuvuuden yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 88 artiklan nojalla.
Neither the Council Decisions referred to in recitals (1), (2) and (3), nor Directives 92/81/EEC and 2003/96/EC, which only concern tax harmonisation, detract from this obligation and competence.
Johdanto-osan kappaleissa 1, 2 ja 3 mainitut neuvoston päätökset sekä direktiivit 92/81/ETY ja 2003/96/EY, jotka koskevat vain verojen yhdenmukaistamista, eivät poista tätä velvollisuutta ja toimivaltaa.
Those legal acts cannot prejudge the assessment of compatibility on the basis of the criteria set out in Articles 87(2) and (3) of the Treaty.
Nämä säädökset eivät voi rajoittaa yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointia perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti.
Compatibility of the new aid granted until 31 December 2003
Joulukuun 31 päivään 2003 asti myönnetyn uuden tuen soveltuvuusyhteismarkkinoille
Compatibility under the rules for environmental aid
Soveltuvuus ympäristötukea koskevien sääntöjen nojalla
The Commission has examined whether the new aid granted by Ireland, France and Italy qualifies for an exemption from the prohibition of State aid contained in Article 87(1), in particular in the light of the rules applicable to environmental aid.
Komissio on tutkinut, voidaanko Irlannin, Ranskan ja Italian myöntämään uuteen tukeen soveltaa poikkeusta perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätystä valtiontuen myöntämistä koskevasta kiellosta, ja erityisesti, onko tämä mahdollista ympäristötukeen sovellettavien sääntöjen nojalla.
The aid granted after 3 February 2001 must be assessed under the 2001 guidelines on State aid for environmental protection in accordance with point 82(a) of those guidelines.
Tukea, joka on myönnetty 3 päivän helmikuuta 2001 jälkeen, on arvioitava valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen vuoden 2001 suuntaviivojen mukaisesti siten kuin suuntaviivojen 82 kohdan a alakohdassa säädetään.
The aid granted between 10 March 1994 and 3 February 2001 must be assessed under the 1994 guidelines on State aid for environmental protection.
Tukea, joka on myönnetty 10 päivän maaliskuuta 1994 ja 3 päivän helmikuuta 2001 välisenä aikana, on arvioitava valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen vuoden 1994 suuntaviivojen mukaisesti.
In respect of the period prior to 10 March 1994, the Commission practice, that was largely codified in the guidelines, is relevant.
Maaliskuun 10 päivää 1994 edeltävään ajanjaksoon nähden merkityksellisenä arviointiperusteena on komission päätöksentekokäytäntö, joka pääosin kodifioitiin suuntaviivoissa.
Section 3.4 of the 1994 guidelines on State aid for environmental protection explains that operating aid may only be authorised, by way of exception, if it compensates for extra production costs by comparison with traditional costs.
Valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen vuoden 1994 suuntaviivojen 3.4 jaksossa selitetään, että toimintatuki voidaan hyväksyä poikkeuksellisesti ainoastaan silloin, jos sillä kompensoidaan tavanomaisten tuotantokustannusten lisäksi aiheutuvia kustannuksia.
In addition, ‘temporary relief from new environmental taxes may be authorised where it is necessary to offset losses in competitiveness, particularly at international level.
Lisäksi ”väliaikainen vapautus uusista ympäristöveroista voi olla sallittua silloin, kun se on tarpeen kilpailukyvyn menetyksen tasaamiseksi, erityisesti kansainvälisellä tasolla.
A further factor to be taken into account is what the firms concerned have to do in return, to reduce their pollution’.
Lisäksi huomioon on otettava se, mitä asianomaisten yritysten on puolestaan tehtävä vähentääkseen ympäristön pilaantumista.”
First of all, the measures were not limited to extra production costs.
Ensinnäkään toimenpiteitä ei ollut rajoitettu tuotannosta aiheutuviin lisäkustannuksiin.
Secondly, they did not have a temporary or degressive nature.
Toiseksi tuet eivät olleet väliaikaisia tai asteittain alenevia.
Moreover, the exemptions were not directly conditional upon other actions by the beneficiaries to reduce their pollution and, in particular, energy consumption.
Vapautukset eivät myöskään olleet suoraan riippuvaisia tuensaajien muista toimenpiteistä ympäristön pilaantumisen ja erityisesti energiankulutuksen vähentämiseksi.
It is therefore concluded that the aid cannot be found compatible with the common market on the ground of the 1994 guidelines, nor of the Commission's practice before 10 March 1994.
Tämän vuoksi todetaan, ettei tukea voida katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi vuoden 1994 suuntaviivojen tai komission ennen 10 päivää maaliskuuta 1994 noudattaman päätöksentekokäytännön perusteella.
As regards the period after 3 February 2001, section E.3.2, points 47-52, of the 2001 guidelines on State aid for environmental protection lays down rules applicable to all operating aid in the form of tax reductions or exemptions.
Helmikuun 3 päivän 2001 jälkeisen ajanjakson osalta valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen vuoden 2001 suuntaviivojen E.3.2 jakson 47–52 kohdassa vahvistetaan veronhuojennuksina tai verovapautuksina myönnettävään toimintatukeen sovellettavat säännöt.
Originally, excise duties on mineral oils were not designed as an instrument of environmental policy.
Kivennäisöljyjen valmisteverojen tarkoituksena ei ollut alun perin toimia ympäristöpolitiikan välineenä.
However, one likely feature for a levy to be considered as environmental would be that the taxable base of the levy has a clear negative effect on the environment [26].
Maksua voidaan kuitenkin pitää ympäristömaksuna, jos sen veropohjalla on selkeä kielteinen vaikutus ympäristöön [26].
As the use of mineral oils has a clear negative effect on the environment, excise duties on mineral oils can be considered as environmental taxes.
Koska kivennäisöljyjen käytöllä on selkeä kielteinen vaikutus ympäristöön, kivennäisöljyistä kannettuja valmisteveroja voidaan pitää ympäristöveroina.
In all three Member States to which this Decision is addressed, the excise duties on mineral oils existed before the introduction of the exemptions in question, and they must therefore be considered as existing taxes within the meaning of point 51.2 of the 2001 guidelines on State aid for environmental protection.
Kivennäisöljyistä kannettiin valmisteveroja ennen kyseisten vapautusten käyttöönottoa kaikissa kolmessa jäsenvaltiossa, joille tämä päätös on osoitettu. Tämän vuoksi valmisteverot on katsottava valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen vuoden 2001 suuntaviivojen 51.2 kohdan mukaisiksi voimassa oleviksi veroiksi.
The excise duties, however, have an appreciable positive impact in terms of environmental protection within the meaning of point 51.2(a), as they constitute a significant incentive for producers to reduce their consumption of mineral oils.
Valmisteveroilla on kuitenkin 51.2 kohdan a alakohdan mukainen selkeästi myönteinen vaikutus ympäristönsuojeluun, sillä ne toimivat huomattavana kannustimena tuottajille kivennäisöljyjen kulutuksen vähentämiseksi.
The excise taxes concerned may not have had an explicit environmental purpose from the outset and the exemptions were decided on many years ago, in particular in the case of Ireland and Italy, and in any event in all three Member States well before the 2001 environmental aid guidelines became applicable.
Kyseisillä valmisteveroilla ei alun perin mahdollisesti ollut nimenomaista ympäristöön liittyvää käyttötarkoitusta ja erityisesti Irlannissa ja Italiassa verovapautuksista päätettiin jo useita vuosia sitten ja kaikissa kolmessa jäsenvaltiossa joka tapauksessa selvästi ennen kuin valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettuja vuoden 2001 suuntaviivoja alettiin soveltaa.
Therefore, their situation may be considered as if they had been decided at the time the excise tax was adopted.
Tämän vuoksi verovapautuksia voidaan tarkastella ikään kuin niistä olisi päätetty valmisteveron käyttöönoton yhteydessä.
Consequently, in accordance with point 51.2 of the guidelines, the provisions in point 51.1 may be applied to the exemptions to be assessed in this decision.
Näin ollen tässä päätöksessä arvioitaviin vapautuksiin voidaan suuntaviivojen 51.2 kohdan mukaisesti soveltaa 51.1 kohdan määräyksiä.
In their comments, the beneficiaries submitted that they had undertaken significant environmental investments in return for the exemptions.
Tuensaajat esittivät huomautuksissaan, että ne olivat tehneet huomattavia ympäristöön liittyviä investointeja vastauksena myönnettyihin vapautuksiin.
However, there is no evidence that the beneficiaries concluded any agreements with the Member States concerned whereby they committed to achieve environmental protection objectives during the period for which the exemptions applied.
Ei ole kuitenkaan olemassa todisteita siitä, että tuensaajat olisivat tehneet kyseisten jäsenvaltioiden kanssa sopimuksia, joiden perusteella ne olisivat sitoutuneet saavuttamaan ympäristönsuojeluun liittyviä tavoitteita verovapautusten soveltamiskaudella.
Nor were the tax exemptions subject to conditions that would ensure the same effect as such agreements and commitments.
Verovapautuksiin ei sovellettu myöskään ehtoja, joilla olisi varmistettu samanlainen vaikutus kuin tällaisilla sopimuksilla ja sitoumuksilla.
Furthermore it appears that the environmental investments did not go beyond what was necessary to comply with relevant legislation or beyond what was feasible and economical from a commercial point of view.
Lisäksi näyttää siltä, että ympäristöön liittyvät investoinnit eivät ylittäneet sitä, mikä oli tarpeen lainsäädännön asiaankuuluvien säännösten noudattamiseksi tai sitä, mikä oli kaupallisesti kannattavaa ja mahdollista.
As a consequence, the conditions for applying point 51.1(a) of the 2001 guidelines on State aid for environmental protection are not fulfilled and only the provisions of point 51.1(b) are applicable in this case.
Näin ollen valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen vuoden 2001 suuntaviivojen 51.1 kohdan a alakohdan soveltamiselle asetetut edellytykset eivät täyty ja tapaukseen voidaan soveltaa ainoastaan 51.1 kohdan b alakohdan määräyksiä.
In respect of the period until 31 December 2003, the exemptions concern a Community tax, namely a tax that has been harmonised on the basis of Directive 92/82/EC.
Joulukuun 31 päivää 2003 edeltävän ajanjakson osalta vapautukset koskevat yhteisöveroa, joka on yhdenmukaistettu direktiivin 92/82/EY perusteella.
Therefore, point 51.1(b), first indent, of the 2001 guidelines on State aid for environmental protection is applicable.
Tämän vuoksi voidaan soveltaa valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen vuoden 2001 suuntaviivojen 51.1 kohdan b alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan määräyksiä.
According to that provision, a reduction can be approved if the amount effectively paid by the beneficiaries after the reduction remains higher than the Community minimum.
Kyseisen säännöksen mukaan veronhuojennus voidaan hyväksyä, jos tuensaajien maksaman veron määrä on huojennuksen jälkeen yhteisön vähimmäisverokantaa korkeampi.
However, all three exemptions were full exemptions.
Kaikki kolme vapautusta olivat kuitenkin täydellisiä vapautuksia.
Taking into account the positive environmental impact of the tax referred to in recital (73) of this Decision, the measures in question can only be declared compatible with the common market to the extent that beneficiaries are required to pay a rate higher than the Community minimum rate set by Directive 92/82/EC, which for that period amounted to EUR 13 per 1000 kg.
Ottaen huomioon tämän päätöksen johdanto-osan kappaleessa 73 mainitun veron myönteinen ympäristövaikutus, kyseiset toimenpiteet voidaan julistaa yhteismarkkinoille soveltuviksi ainoastaan siinä määrin kuin tuensaajien on maksettava veroa, jonka määrä on korkeampi kuin direktiivillä 92/82/EY vahvistettu yhteisön vähimmäisverokanta, joka kyseisenä ajanjaksona oli 13 euroa 1000 kilolta.
Therefore, only the exemption from the tax beyond a rate of EUR 13.01 can be considered compatible, while the exemption up to the level of EUR 13.01 constitutes incompatible aid.
Tämän vuoksi ainoastaan vapautus verosta, jonka määrä on korkeampi kuin 13,01 euroa, voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Vapautus verosta, jonka määrä on alhaisempi kuin 13,01 euroa, on puolestaan yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea.