natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 2003, as prices (adjusted ex Glasgow) fell to EUR 2,79 under pressure from low priced imports, and with costs at their 2000 level of EUR 3,1, the Community producers incurred a loss of 17,1 %.
Vuonna 2003 hinnat (mukautettu ex Glasgow -tasolle) alenivat 2,79 euroon alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin aiheuttamien paineiden vuoksi ja kun kustannukset olivat samalla tasolla kuin vuonna 2000 (3,1 euroa), yhteisön tuottajille aiheutui 17,1 prosentin tappio.
This was reflected in the negative overall ROCE and cashflow.
Tästä on osoituksena sijoitetun pääoman tuoton väheneminen ja kassavirran kääntyminen negatiiviseksi.
At the same time their sales volume increased by only 5,1 % compared to an increase in consumption of 10,3 % and their market share fell by 1,9 percentage points, as the volume and market share of imports increased.
Samanaikaisesti yhteisön tuottajien myyntimäärät kasvoivat vain 5,1 prosenttia kulutuksen kasvaessa 10,3 prosenttia ja niiden markkinaosuus pieneni 1,9 prosenttiyksikköä, samalla kun tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat.
For the foregoing reasons, it is concluded that there is a correlation between the increase in imports and the serious injury suffered by the Community producers, and that the increase in low priced imports has had injurious effects on the Community producers, particularly in terms of downward pressure on prices on the Community market resulting in large financial losses to the Community producers.
Edellä mainituista syistä päätellään, että tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin lisääntyminen on aiheuttanut yhteisön tuottajille vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet erityisesti paineina hintojen alentamiseen yhteisön markkinoilla ja aiheuttaneet suuria tappioita yhteisön tuottajille.
However, the United Kingdom market cannot be isolated from the overall Community market and European Community consumption increased by 21,7 % between 2000 and 2003, and by 12,2 % between 2002 and 2003.
Kulutus Euroopan yhteisössä kasvoi 21,7 prosenttia vuosina 2000–2003 ja 12,2 prosenttia vuosina 2002–2003.
Therefore, the primary reason for the Community producers’ substantial losses in 2003 is the low prices rather than an alleged fall in consumption.
Sen vuoksi yhteisön tuottajille vuonna 2003 aiheutuneiden merkittävien tappioiden ensisijaisena syynä ovat alhaiset hinnat eikä väitetty kulutuksen vähentyminen.
Exports (in tonnes)
Vienti (tonnia)
Exports increased throughout the period considered, and indeed doubled between 2002 and 2003 as, in light of the disastrous situation on the Community market, the Community producers sought to increase their exports.
Vienti lisääntyi koko tarkasteltavana olevana ajanjaksona ja jopa kaksinkertaistui vuosina 2002–2003, koska yhteisön tuottajat pyrkivät lisäämään vientiään yhteisön markkinoiden erittäin heikon tilanteen vuoksi.
It is therefore concluded, despite a claim by one party to the contrary, that the changes in the level of exports were not a cause of the serious injury suffered by the Community producers.
Sen vuoksi päätellään yhden osapuolen vastakkaisista väitteistä huolimatta, että vientimäärän muutokset eivät olleet syynä yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon.
Theoretical capacity increased during the period of the investigation by 2,2 % between 2000 and 2003 — by considerably less than production and consumption.
Teoreettinen kapasiteetti kasvoi tutkimusajanjaksona 2,2 prosenttia vuosina 2000–2003, mikä on huomattavasti vähemmän kuin tuotannon ja kulutuksen kasvu.
Therefore, it is concluded that the increase in theoretical capacity did not cause injurious effects to the Community producers.
Sen vuoksi päätellään, että teoreettisen kapasiteetin kasvulla ei ollut vahingollisia vaikutuksia yhteisön tuottajiin.
However, imports increased by 15 % in 2003 whereas the Community producers’ sales in the Community increased by only 5,1 %.
Tuonti lisääntyi kuitenkin 15 prosenttia vuonna 2003, kun taas yhteisön tuottajien myynti yhteisössä kasvoi vain 5,1 prosenttia.
Therefore, it is concluded that competition amongst the Community producers was not a cause of the serious injury observed.
Sen vuoksi päätellään, että yhteisön tuottajien välinen kilpailu ei aiheuttanut todettua vakavaa vahinkoa.
However, these phenomena were limited to a small number of farms.
Nämä tapaukset koskivat kuitenkin vain muutamia viljelylaitoksia.
Therefore, it is concluded that higher than normal fish mortality rates were not the cause of material injurious effects.
Sen vuoksi päätellään, että tavallista korkeampi kuolleisuus ei ollut syynä merkittäviin vahingollisiin vaikutuksiin.
It was argued that the Norwegian industry has lower production costs than the Community producers and that this, and a failure by the Community producers to reduce production costs, is a reason for increased imports and serious injury.
Väitettiin, että Norjan tuotannonalan tuotantokustannukset ovat yhteisön tuottajia alhaisemmat ja että tämä on syy tuonnin lisääntymiseen ja vakavaan vahinkoon yhdessä sen kanssa, että yhteisön tuottajat eivät pystyneet alentamaan tuotantokustannuksia.
The information available suggests that whilst Norway enjoys advantages in relation to certain costs, the Community producers enjoy advantages in relation to others.
Käytettävissä olevien tietojen mukaan Norjalla on hintaetu eräiden kustannusten osalta, mutta yhteisön tuottajilla on puolestaan hintaetu eräiden muiden kustannusten osalta.
As noted in section 8.2.12, the Community producers made a loss of – 17,1 % in 2003.
Kuten 8.2.12 kohdassa todetaan, yhteisön tuottajien tappiot olivat – 17,1 prosenttia vuonna 2003.
Norwegian Government data indicate that in 2003 for a sample of 148 salmon and rainbow trout farms losses were – 12,1 %.
Norjan hallituksen tietojen mukaan otantaan kuuluneiden 148 lohen- ja kirjolohenviljelylaitoksen tappiot olivat – 12,1 prosenttia vuonna 2003.
In addition, the Norwegian producers were operating under a heavy burden of debt, representing a significant proportion of their total costs.
Lisäksi norjalaisilla tuottajilla on suuret velat, jotka muodostavat suuren osan niiden kokonaiskustannuksista.
Their total debt (excluding equity and provisions) was 6,3 billion NOK compared to a total turnover of 5,6 billion NOK [9] (equalling around EUR 750 m and EUR 670 m respectively).
Niiden kokonaisvelka (oma pääoma ja varaukset pois luettuina) oli 6,3 miljardia Norjan kruunua (noin 750 miljoonaa euroa), kun kokonaisliikevaihto oli 5,6 miljardia Norjan kruunua [9] (noin 670 miljoonaa euroa).
Therefore, the conclusion is that, whilst there may be small differences, any difference between the Community producers’ average cost of production and that of exporting producers was not a material cause of the serious injury suffered.
Sen vuoksi päätellään, että vaikka pieniä eroja voi ollakin, yhteisön tuottajien ja vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräisten tuotantokustannusten mahdolliset erot eivät olleet aiheutuneen vakavan vahingon olennaisena syynä.
In this regard, it is noted that fish farming in Norway, which is the Community market leader, is often undertaken in remote locations with relatively poor transport infrastructure.
Tältä osin huomautetaan, että Norjan kalanviljely, joka on markkinajohtaja yhteisössä, tapahtuu usein syrjäisillä seuduilla, joissa liikenneinfrastruktuuri on suhteellisen heikko.
It was argued that stricter environmental and sanitary legislation in the Community, import restrictions in third countries, scientific reports on salmon and negative public relations resulting from press coverage had contributed to the injury suffered by the Community producers.
Yhteisön tiukemman ympäristö- ja terveydensuojelulainsäädännön, kolmansien maiden tuontirajoitusten, lohta koskevien tieteellisten raporttien ja tiedotusvälineiden aiheen käsittelystä johtuneiden huonojen mielikuvien väitettiin osaltaan vaikuttaneen yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vahinkoon.
No evidence was however produced in support of these arguments, nor were the arguments developed.
Väitteille ei kuitenkaan esitetty näyttöä eikä niitä valotettu tämän enempää.
In these circumstances, these factors cannot be taken as relevant causation factors for the serious injury to the Community producers.
Näin ollen mainittuja tekijöitä ei voida pitää merkityksellisinä syinä yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon.
No other causation factors of possible relevance were identified during the definitive stage of the investigation.
Tutkimuksen lopullisessa vaiheessa ei havaittu muita vahinkoa aiheuttavia tekijöitä, jotka voisivat mahdollisesti olla merkittäviä.
No other factors which could have contributed to the injury apart from the increase in low priced imports were identified.
Alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin lisäksi ei todettu muita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet myötävaikuttaa vahingon syntymiseen.
Therefore, having determined that no material injurious effects resulted from the other known factors, it is concluded that there is a genuine and substantial link between increased low priced imports and serious injury to the Community producers.
Koska muut tiedossa olevat tekijät eivät aiheuttaneet merkittäviä vahingollisia vaikutuksia, päätellään, että alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
THE SAFEGUARD MEASURES
SUOJATOIMENPITEET
Analysis of the findings of the investigation confirms that there is serious injury and the need for definitive safeguard measures in order to remedy the serious injury suffered by the Community producers and prevent further injury to the Community producers.
Tutkimuksen päätelmien analyysi vahvistaa sen, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa ja että sen korjaamiseksi ja lisävahingon estämiseksi tarvitaan lopullisia suojatoimenpiteitä.
Form and level of definitive safeguard measures
Lopullisten suojatoimenpiteiden muoto ja taso
As the main cause of damage to the Community producers is the large volume imports leading to low price and causing price depression and suppression, the measures taken should be designed to remedy the serious injury and facilitate adjustment.
Koska tärkein yhteisön tuottajille aiheutuneen vahingon syy on suuret tuontimäärät, jotka johtavat alhaisiin hintoihin sekä hintojen alenemiseen ja hinnankorotusten estymiseen, toteutettavien toimenpiteiden olisi oltava sellaiset, että ne korjaavat vakavan vahingon ja helpottavat mukautumista.
To achieve these aims, the measures should lead to a temporary stabilisation of prices that does not unnecessarily limit supply and provides for a period during which the Community producers may adjust to future conditions of increased competition from cheap imported products.
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi toimenpiteillä pyritään hintojen väliaikaiseen vakauttamiseen, joka ei rajoita tarpeettomasti tarjontaa ja antaa yhteisön tuottajille aikaa mukautua halpatuonnin aiheuttamaan lisääntyneeseen kilpailuun tulevaisuudessa.
The provisional safeguard measures took the form of tariff quotas alone.
Väliaikaiset suojatoimenpiteet olivat yksinomaan tariffikiintiöitä.
Even in the period during which the provisional measures were in force, imports of farmed salmon were continuing to enter the Community at prices which were substantially below the cost of production of the Community producers.
Myös väliaikaisten toimenpiteiden voimassaolon aikana yhteisöön tuotiin edelleen viljeltyä lohta hinnoilla, jotka olivat huomattavasti yhteisön tuottajien tuotantokustannuksia alemmat.
Measures should therefore be taken which will have the effect of increasing prices to a level at which there is at least full cost recovery by the Community producers.
Tämän vuoksi olisi toteutettava toimenpiteitä, joiden vaikutuksesta hinnat nousevat sellaiselle tasolle, jolla yhteisön tuottajat saavat edes katettua kaikki kustannuksensa.
This should facilitate adjustment by ensuring that during the period of the present measures the Community producers do not continue to sustain losses the effect of which would be to prevent them raising finance so as to take the measures necessary for adjustment and restructuring.
Näin pystyttäneen helpottamaan mukautumista varmistamalla, että yhteisön tuottajille ei enää nyt kyseessä olevien toimenpiteiden voimassaolon aikana aiheudu tappioita, jotka estäisivät niitä hankkimasta rahoitusta mukautumisen ja rakenneuudistusten edellyttämiin toimenpiteisiin.
In order to achieve an upward impact on prices, it was considered whether tariff quotas should be installed, albeit with very small safeguard tariff-free volumes.
Tarkasteltiin, olisiko hintojen nostamiseksi otettava käyttöön tariffikiintiöt, joiden tullivapaa osuus olisi hyvin pieni.
However, while this could arguably have been expected to impact on prices, such an approach was considered inappropriate since the growing market for farmed salmon should not be unduly restricted.
Vaikka tällaisella toimenpiteellä voitaisiin odottaa olevan vaikutuksia hintoihin, lähestymistapaa ei kuitenkaan pidetty soveltuvana, sillä viljellyn lohen kasvavia markkinoita ei pitäisi rajoittaa kohtuuttomasti.
Therefore, a price element should be established for all imports of farmed salmon to the Community.
Tämän vuoksi olisi kaikessa yhteisöön tulevassa viljellyn lohen tuonnissa olisi otettava käyttöön hintatekijöitä.
The Community producers’ average cost of production has been found to be EUR 3,10 per kilo in 2003.
Yhteisön tuottajien keskimääräisten tuotantokustannusten on todettu vuonna 2003 olleen 3,10 euroa/kg.
However, the Community producers’ product normally commands a price premium over the imported product of up to around 10 %.
Yhteisön tuottajien tuotteiden hintalisä on kuitenkin yleensä jopa noin 10 prosenttia suurempi kuin tuontituotteen hintalisä.
It is therefore concluded that the import price level should be established at EUR 2850 per tonne for fresh salmon.
Tämän vuoksi päätellään, että tuoreen lohen tuonnin hintatasoksi olisi vahvistettava 2850 euroa tonnilta.
This should permit Community producers, despite the low price element, to sell at around break-even.
Tällöin yhteisön tuottajat voisivat hintatekijän alhaisuudesta huolimatta myydä niin, että ne kattaisivat suunnilleen kustannuksensa.
It was argued that minimum price undertakings in previous cases had not been respected.
On väitetty, että vähimmäishintoja koskevia sitoumuksia ei aiemmissa tapauksissa ollut noudatettu.
Whilst that may be the case, these measures do not involve undertakings but the establishment of an import price level below which duty is payable, and circumvention of which is customs fraud.
Vaikka näin saattaa ollakin, nyt kyseessä oleviin toimenpiteisiin ei liity sitoumuksia, vaan niillä asetetaan tuontihinnoille taso, jota alemmilla hinnoilla myytäessä on maksettava tullia, jonka kiertäminen on tullipetos.
In addition, some parties expressed a preference for a specific or ad valorem duty instead of the establishment of a minimum price for imports.
Eräät osapuolet kannattivat paljoustullia tai arvotullia tuonnin vähimmäishintojen asettamisen sijaan.
However, the imposition of such a duty would take money out of the market and it is therefore considered that the establishment of a minimum price for imports represents a better solution in the medium term.
Tällaisen tullin käyttöönotto veisi kuitenkin rahaa markkinoilta, mistä syystä katsotaan, että vähimmäishinnan asettaminen tuonnille on keskipitkällä aikavälillä parempi ratkaisu.
Nevertheless, in order to facilitate the adaptation, it is considered appropriate that during the phasing-in as described below, a specific duty should be applied.
Kaikesta huolimatta pidetään aiheellisena mukautumisen helpottamiseksi ottaa käyttöön paljoustulli siirtymäkauden ajaksi jäljempänä kuvatulla tavalla.
It has been argued that as frozen salmon commands a lower price than fresh salmon because of a slight difference in the structure of the cost of production, applying the same import price level would effectively exclude frozen salmon from the Community market.
On väitetty, että koska jäädytetyn lohen hinnat ovat tuoreen lohen hintoja alhaisemmat tuotantokustannusten rakenteen pienen eron vuoksi, saman tuontihinnan soveltaminen johtaisi jäädytetyn lohen sulkemiseen pois yhteisön markkinoilta.
On that basis, it is argued that a lower import price level should be established for frozen salmon to take account of these different cost elements and that any price element should be lower for frozen than for fresh salmon.
Tällä perusteella väitetään, että erilaisten kustannustekijöiden vuoksi jäädytetylle lohelle olisi vahvistettava alhaisempi tuontihinta ja että kaikkien hintatekijöiden olisi oltava alhaisemmat jäädytetylle kuin tuoreelle lohelle.
As there appears to be a price difference of around 4 % on the market, it is considered that a lower import price level should be established for frozen salmon which reflects that difference.
Koska markkinoilla näyttää olevan noin 4 prosentin hinnanero, katsotaan aiheelliseksi vahvistaa jäädytetylle lohelle tätä eroa kuvastava alhaisempi tuontihinta.
The import price level for frozen farmed salmon should therefore be EUR 2736.
Jäädytetyn viljellyn lohen tuontihinnan tason olisi siis oltava 2736 euroa.
One party argued that having two price levels would lead to complexity for authorities and increase the likelihood of fraud at the point of entry, but these claims are not practically substantiated given the existence of penalties for customs fraud.
Eräs osapuoli väitti, että kaksi eri hintatasoa tekisi järjestelmästä monimutkaisen viranomaisten kannalta ja että petosten mahdollisuus saapumispaikalla lisääntyisi, mutta näille väitteille ei ole esitetty käytännön perusteita; tullipetoksistahan voidaan määrätä seuraamuksia.
On the other hand, it was argued that a different price regime should apply to farmed salmon depending on its intended end use (whether for processing or eventual retail sale).
Toisaalta väitettiin, että viljeltyyn loheen olisi sovellettava erilaisia hintajärjestelmiä sen mukaan, mikä sen lopullinen käyttötarkoitus on (onko se tarkoitettu jalostettavaksi vai vähittäismyyntiin).
This would be much more difficult to control and so, for practical reasons, it was found not to be feasible in the circumstances.
Tätä olisi huomattavasti vaikeampi valvoa, joten tällaista järjestelmää ei käytännön syistä pidetty näissä olosuhteissa toteuttamiskelpoisena.
As market prices are currently lower and in order to prevent market disturbances, especially for the processing industry, the price element should be phased-in over a period of time.
Koska markkinahinnat ovat tällä hetkellä alhaisemmat ja jotta voitaisiin ehkäistä erityisesti jalostusteollisuudelle aiheutuvia markkinahäiriöitä, hintatekijä olisi otettava käyttöön asteittain tietyn siirtymäajan kuluessa.
This will allow the market to gradually adapt to the import price to be established.
Näin markkinat voivat sopeutua vahvistettavaan tuontihintaan asteittain.
In this respect, it was argued both that a long period was necessary to allow processors to adapt to the price increase, and that a short period should be set given the difficult situation of the Community producers.
Tältä osin väitetiin toisaalta, että siirtymäajan olisi oltava pitkä, jotta jalostajat voisivat sopeutua hintojen nousuun asteittain, ja toisaalta, että sen olisi oltava lyhyt, koska yhteisön tuottajien tilanne on vaikea.
It is considered that the phase-in period should be from the date of entry into force of definitive safeguard measures until 15 April 2005, during which period a minimum import price of EUR 2700 per tonne for fresh salmon and EUR 2592 for frozen salmon should apply.
Siirtymäajan olisi kestettävä lopullisten suojatoimenpiteiden voimaantulopäivästä 15 päivään huhtikuuta 2005, ja tänä aikana olisi sovellettava vähimmäistuontihintaa, joka on 2700 euroa tonnilta tuoretta lohta ja 2592 euroa tonnilta jäädytettyä lohta.
It is considered that the price element, during the definitive stage, should take the form of a variable duty.
Hintatekijän olisi lopullisessa vaiheessa oltava muuttuva tulli.
If imports are undertaken at a CIF Community border price equal to or above the import price established, no duty would be payable.
Jos tuonnin hinta on CIF yhteisön rajalla -tasolla vähintään vahvistetun tuontihinnan suuruinen, tullia ei kanneta.
If imports are undertaken at a lower price, the difference between the actual price and the import price established would become payable.
Jos tuonnin hinnat ovat alhaisemmat, tosiasiallisen hinnan ja vahvistetun tuontihinnan ero on maksettava.
This minimum price element shall be applicable at all times, both within the tariff quota as set out below, and when the threshold of the tariff quota is reached.
Tätä vähimmäishintatekijää olisi sovellettava aina sekä jäljempänä vahvistetussa tariffikiintiössä että tariffikiintiön täytyttyä.
In order to ensure that importers respect the price element, it is considered that within a specified time limit, importers should be required to provide satisfactory evidence to the national customs authorities of the actual import price per tonne paid for imports of farmed salmon.
Sen varmistamiseksi, että tuojat noudattavat hintatekijää, katsotaan, että tuojien olisi tietyssä määräajassa toimitettava kansallisille tulliviranomaisille tyydyttävä näyttö viljellystä lohesta tosiasiallisesti maksetuista tonnikohtaisista tuontihinnoista.
In order to ensure that all importers respect the condition to provide satisfactory evidence and do so within the time limit, importers should be required to provide adequate security to the national customs authorities upon the importation of farmed salmon.
Sen varmistamiseksi, että kaikki tuojat noudattavat velvollisuuttaan toimittaa tyydyttävä näyttö tietyssä määräajassa, niiden olisi annettava kansallisille tulliviranomaisille asianmukainen vakuus viljellyn lohen tuonnin yhteydessä.
Given the level of the proposed price element, both phase-in and definitive, for fresh and frozen farmed salmon, a security of EUR 290 per tonne (WFE) of farmed salmon imported (Group 1 — EUR 320 per tonne, Group 2 — EUR 450 per tonne) is considered to be appropriate.
Ottaen huomioon tuoreeseen ja jäädytettyyn viljeltyyn loheen sovellettavan ehdotetun hintatekijän tason sekä siirtymävaiheessa että lopullisessa vaiheessa pidetään asianmukaisena vakuutena 290 euroa tuodulta tonnilta (kokonaisina kaloina ilmaistuna, WFE) (ryhmä 1 – 320 euroa tonnilta, ryhmä 2 – 450 euroa tonnilta).
It was argued that this level of security is too expensive and burdensome for importers.
Eräiden väitteiden mukaan tällainen vakuuden taso on liian kallis ja raskas tuojille.
However, it is considered that a lower level of security would not achieve its purpose given the difference between current market prices and the import price level to be established.
Alemmalla vakuudella ei kuitenkaan voitaisi saavuttaa haluttua tarkoitusta, kun otetaan huomioon nykyisten markkinahintojen ja vahvistettavan tuontihintatason ero.
Given the nature of the information to be provided and considerations of administrative convenience, it is considered that the time limit within which to provide satisfactory evidence should be a period of 1 year from the date of acceptance of the relevant customs declaration.
Ottaen huomioon toimitettavien tietojen luonne sekä hallinnon sujuvuusnäkökohdat katsotaan, että asianmukainen määräaika tyydyttävän näytön toimittamiselle on yksi vuosi asianomaisen tulli-ilmoituksen hyväksymispäivämäärästä.
The security should be released at the moment that the importer provides satisfactory evidence provided that this is done within the specified time limit.
Vakuus olisi vapautettava, kun tuoja esittää tyydyttävän näytön asetetussa määräajassa.
If an importer fails to provide satisfactory evidence within the time limit, the security should be definitively collected as import duties.
Jos tuoja ei toimita tyydyttävää näyttöä määräajassa, vakuus olisi kannettava lopullisesti tuontitullina.